title: Směrnice Komise 2009/141/ES ze dne 23. listopadu 2009 , kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální obsahy arzenu, teobrominu, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. a  Abrus precatorius L. (Text s významem pro EHP)

text:
               24.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 308/20

      SMĚRNICE KOMISE 2009/141/ES
   ze dne 23. listopadu 2009,
   kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální obsahy arzenu, teobrominu, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. a Abrus precatorius L.
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.

               (2)

               V případě krmiv získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů vyplývá z nových informací o obsahu celkového arzenu (souhrn organického a anorganického arzenu) poskytnutých příslušnými orgány členských států, že je třeba zvýšit některé maximální obsahy celkového arzenu. Vedlejší produkty vznikající při vykosťování ryb jsou cennou surovinou pro výrobu rybí moučky a rybího oleje, které se používají v krmných směsích, zejména krmivech pro ryby.

               (3)

               Zvýšení maximálních obsahů celkového arzenu v krmivech získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů a v krmivech pro ryby nevede ke změnám maximálních obsahů anorganického arzenu. Vzhledem k tomu, že potenciální nežádoucí účinky arzenu na zdraví zvířat a lidí závisí na podílu anorganického arzenu v daném krmivu či potravině a organické sloučeniny arzenu představují velmi nízký toxický potenciál (2), nemají zvýšené obsahy celkového arzenu vliv na ochranu zdraví zvířat a veřejného zdraví.

               (4)

               V příloze I směrnice 2002/32/ES arzen pro účely stanovení maximálních obsahů představuje celkový arzen, jelikož neexistuje standardizovaná rutinní metoda pro analýzu anorganického arzenu. V případech, kdy příslušné orgány požadují analýzu obsahu anorganického arzenu, však uvedená příloha stanoví maximální obsahy anorganického arzenu.

               (5)

               Jelikož extrakční metoda má v některých případech podstatný vliv na výsledek analýzy celkového arzenu, je vhodné stanovit referenční extrakční postup, který by se měl používat při úředních kontrolách.

               (6)

               Příslušné orgány a zainteresované organizace poskytly informace o značném obsahu arzenu v doplňkových látkách patřících do funkční skupiny sloučenin stopových prvků, povolených na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 (3). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné stanovit maximální obsahy arzenu v těchto doplňkových látkách.

               (7)

               Pokud jde o teobromin, dospěl Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (4) k závěru, že současné maximální obsahy teobrominu nemusí zcela chránit některé živočišné druhy. Upozornil na možné nežádoucí účinky na prasata, psy a koně a na produkci mléka u dojnic. Proto je vhodné stanovit nižší maximální obsahy.

               (8)

               Pokud jde o alkaloidy obsažené v Datura sp., dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 9. dubna 2008 (5) k závěru, že vzhledem k přítomnosti tropanových alkaloidů ve všech druzích Datura je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené v příloze I směrnice 2002/32/ES pro Datura stramonium L. na všechny druhy Datura.

               (9)

               Pokud jde o ricin (ze skočce obecného, Ricinus communis L.), dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (6) k závěru, že vzhledem k podobným toxickým účinkům toxinů obsažených v druzích Ricinus communis L. (ricin), Croton tiglium L. (crotin) a Abrus precatorius L. (abrin) je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené pro Ricinus communis L. v příloze I směrnice 2002/32/ES rovněž na druhy Croton tiglium L. a Abrus precatorius L., samostatně nebo v kombinaci.

               (10)

               Směrnice 2002/32/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (11)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 23. listopadu 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 140, 30.5.2002, s. 10.

      (2)  Vědecké stanovisko Výboru pro kontaminující látky v potravinovém řetězci Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) vydané na žádost Evropské komise a týkající se arzenu jakožto nežádoucí látky v krmivech. The EFSA Journal (2005) 180, s. 1–35.

      (3)  Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 29.

      (4)  Vědecké stanovisko Výboru pro kontaminující látky v potravinovém řetězci vydané na žádost Evropské komise a týkající se teobrominu jakožto nežádoucí látky v krmivech. The EFSA Journal (2008) 725, s. 1–66.

      (5)  Vědecké stanovisko Výboru pro kontaminující látky v potravinovém řetězci vydané na žádost Evropské komise a týkající se tropanových alkaloidů (z Datura sp.) jakožto nežádoucí látky v krmivech. The EFSA Journal (2008) 691, s. 1–55.

      (6)  Vědecké stanovisko Výboru pro kontaminující látky v potravinovém řetězci vydané na žádost Evropské komise a týkající se ricinu (ze skočce obecného, Ricinus communis) jakožto nežádoucí látky v krmivech. The EFSA Journal (2008) 726, s. 1–38.

      PŘÍLOHA
      Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění takto:

                  1)

                  Řádek 1, Arzen, se nahrazuje tímto:

                              Nežádoucí látky

                              Produkty určené ke krmení zvířat

                              Maximální obsah v mg/kg (ppm) v krmivu s 12 % obsahem vlhkosti

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          „1.

                                          Arzen (1)
                                              (2)

                              Krmné suroviny, s výjimkou:

                              2

                                          —

                                          travní, vojtěškové a jetelové moučky a sušených řízků cukrovkových a cukrovarských

                              4

                                          —

                                          palmojádrových expelerů

                              4 (3)

                                          —

                                          fosfátů a vápenatých mořských řas

                              10

                                          —

                                          uhličitanu vápenatého

                              15

                                          —

                                          oxidu hořečnatého

                              20

                                          —

                                          krmiv získaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů, včetně ryb

                              25 (3)

                                          —

                                          moučky z mořských řas a krmných surovin získaných z mořských řas

                              40 (3)

                              Částice železa použité jako stopovací látka

                              50

                              Doplňkové látky, které patří do funkční skupiny sloučenin stopových prvků, s výjimkou:

                              30

                                          —

                                          síranu měďnatého pentahydrátu a uhličitanu měďnatého

                              50

                                          —

                                          oxidu zinečnatého, oxidu manganatého a oxidu měďnatého

                              100

                              Kompletní krmiva, s výjimkou:

                              2

                                          —

                                          kompletních krmiv pro ryby a pro kožešinová zvířata

                              10 (3)

                              Kompletní krmiva, s výjimkou:

                              4

                                          —

                                          minerálních krmiv

                              12

                  2)

                  Řádek 10, Teobromin, se nahrazuje tímto:

                              Nežádoucí látky

                              Produkty určené ke krmení zvířat

                              Maximální obsah v mg/kg (ppm) v krmivu s 12 % obsahem vlhkosti

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          „10.

                                          Teobromin

                              Kompletní krmiva, s výjimkou:

                              300

                                          —

                                          kompletních krmiv pro prasata

                              200

                                          —

                                          kompletních krmiv pro psy, králíky, koně a kožešinová zvířata

                              50“

                  3)

                  Řádek 14, Semena plevelů a nemleté ani nedrcené plody obsahující alkaloidy, glukosidy a jiné toxické látky, se nahrazuje tímto:

                              Nežádoucí látky

                              Produkty určené ke krmení zvířat

                              Maximální obsah v mg/kg (ppm) v krmivu s 12 % obsahem vlhkosti

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          „14.

                                          Semena plevelů a nemleté ani nedrcené plody obsahující alkaloidy, glukosidy a jiné toxické látky samostatně nebo v kombinaci, včetně:

                              Všechna krmiva

                              3 000

                                 Datura sp.

                              1 000“

                  4)

                  Řádek 15, Skočec obecný – Ricinus communis L., se nahrazuje tímto:

                              Nežádoucí látky

                              Produkty určené ke krmení zvířat

                              Maximální obsah v mg/kg (ppm) v krmivu s 12 % obsahem vlhkosti

                              (1)

                              (2)

                              (3)

                                          „15.

                                          Semena a slupky semen druhů Ricinus communis L., Croton tiglium L. a Abrus precatorius L. a jejich zpracované deriváty (4), samostatně nebo v kombinaci

                              Všechna krmiva

                              10

                  5)

                  Řádek 34, Kroton – Croton tiglium L., se zrušuje.

         (1)  Maximální obsahy se vztahují k celkovému arzenu.

         (2)  Maximální obsahy se vztahují k analytickému stanovení arzenu, přičemž extrakce se provádí vroucí kyselinou dusičnou (5 % w/w) po dobu 30 minut. Mohou být použity rovnocenné extrakční postupy, u kterých je možno prokázat, že použitý extrakční postup má stejnou extrakční účinnost.

         (3)  Na žádost příslušných orgánů musí odpovědný hospodářský subjekt provést analýzu, aby prokázal, že obsah anorganického arzenu je nižší než 2 ppm. Tato analýza je zvláště důležitá u mořských řas druhu Hizikia fusiforme.“

         (4)  Určitelné pomocí analytické mikroskopie.“


title: Směrnice Rady 2000/47/ES ze dne 20. července 2000, kterou se mění směrnice 69/169/EHS a 92/12/EHS, pokud jde o dočasná množstevní omezení při dovozu piva do Finska

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0047

Úřední věstník L 193 , 29/07/2000 S. 0073 - 0074

		Směrnice Rady 2000/47/ESze dne 20. července 2000,kterou se mění směrnice 69/169/EHS a 92/12/EHS, pokud jde o dočasná množstevní omezení při dovozu piva do FinskaRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Článek 26 směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani [4] zaručuje Finsku právo na podržení množstevního limitu 15 litrů piva nakoupeného v jiných členských státech a osvobozeného od daní ve Finsku tak, jak je stanoveno v aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska.(2) Finsko by mělo přijmout opatření, která by zajistila, aby dovoz piva ze třetích zemí nebyl povolován za výhodnějších podmínek, než jsou podmínky pro dovoz piva z jiných členských států.(3) Článek 26 směrnice Rady 92/12/EHS povoluje Finsku i nadále, a to do 31. prosince 2003, využívat stejná omezení uplatněná 31. prosince 1996 na množství zboží, které smí být dovezeno na jeho území, aniž by podléhalo další spotřební dani, přičemž tato omezení jsou postupně odstraňována.(4) Články 4 a 5 směrnice Rady 69/169/EHS ze dne 28. května 1969 o harmonizaci právních a správních předpisů týkajících se osvobození od daní z obratu a spotřebních daní při dovozu v rámci mezinárodní turistiky [5] stanoví možnost udělit osvobození od daně z obratu i spotřební daně u zboží podléhajícímu dani, které je obsaženo v zavazadlech turistů přijíždějících ze třetích zemí, pokud není určeno k obchodním účelům.(5) Článek 26 směrnice Rady 92/12/EHS představuje odchylku od jedné z nejzákladnějších zásad vnitřního trhu, konkrétně práva jeho občanů převážet zboží nakoupené pro vlastní spotřebu v rámci Společenství, aniž by jim vznikla povinnost hradit nové daně, a proto je nutné dopad uvedeného článku co nejvíce omezit.(6) V této souvislosti je tedy vhodné zvýšit stávající množstevní limit na nákup piva z jiných členských států v několika krocích tak, aby se Finsko postupně přizpůsobilo pravidlům Společenství stanoveným v článcích 8 a 9 směrnice 92/12/EHS a zabezpečilo úplné odstranění limitů u piva uvnitř Společenství do 31. prosince 2003 tak, jak je stanoveno v čl. 26 odst. 1 výše uvedené směrnice.(7) Finsko zaznamenalo v důsledku zvýšeného soukromého dovozu piva mimo jiné problémy v politice týkající se alkoholu, v sociální a zdravotní oblasti, ale i v oblasti veřejného pořádku.(8) Finsko požádalo o odchylku, aby mohlo využívat omezení na dovoz piva ze třetích zemí, který není nižší než 6 litrů.(9) Je třeba vzít v úvahu zeměpisnou polohu Finska, hospodářské potíže finských maloobchodníků sídlících v příhraničních oblastech a významnou ztrátu příjmů způsobenou zvýšeným dovozem piva ze třetích zemí.(10) Proto je nutné povolit Finsku využívat omezení na dovoz piva ze třetích zemí, kdy limit není nižší než 6 litrů.(11) Je vhodné, aby tato odchylka trvala o dva roky déle než omezení na dovoz piva do Finska z jiných členských států, což umožní, aby se finští maloobchodníci přizpůsobili nové situaci,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V článku 5 směrnice 69/169/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"9. Odchylně od čl. 4 odst. 1 se Finsku povoluje využívat do 31. prosince 2005 množstevní limit, který nebude nižší než 6 litrů, na dovoz piva ze třetích zemí."Článek 2V čl. 26 odst. 1 druhém pododstavci směrnice 92/12/EHS se doplňuje nová věta, která zní:"Finsko zvýší množstevní omezení na pivo alespoň na 24 litrů od vstupu finských právních předpisů nahrazujících čl. 5 odst. 9 směrnice 69/169/EHS v platnost, dále na alespoň 32 litrů od 1. ledna 2001 a na alespoň 64 litrů od 1. ledna 2003."Článek 31. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. listopadu 2000. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. července 2000.Za RadupředsedkyněF. Parly[1] Úř. věst. 177 E, 27.6.2000, s. 93.[2] Stanovisko ze dne 14. června 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Stanovisko ze dne 24. května 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. L 76, 23.3.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 96/99/ES (Úř. věst. L 8, 11.1.1997, s. 12).[5] Úř. věst. L 133, 4.6.1969, s. 6. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 94/4/ES (Úř. věst. L 60, 3.3.1994, s. 14).--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/149/ES ze dne 27. listopadu 2009 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES, pokud jde o společné bezpečnostní ukazatele a společné metody pro stanovení výše škod při nehodách (Text s významem pro EHP)

text:
               28.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 313/65

      SMĚRNICE KOMISE 2009/149/ES
   ze dne 27. listopadu 2009,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES, pokud jde o společné bezpečnostní ukazatele a společné metody pro stanovení výše škod při nehodách
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (1), a zejména čl. 5 odst. 2 uvedené směrnice,
   s ohledem na doporučení Evropské agentury pro železnice (ERA/REC/SAF/02-2008) ze dne 29. září 2008,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ustanovení čl. 5 odst. 2 směrnice 2004/49/ES, ve znění opravy, stanoví možnost revidovat přílohu I uvedené směrnice za účelem zahrnutí společných definic společných bezpečnostních ukazatelů (CSI) a metod pro stanovení výše škod při nehodách.

               (2)

               V souladu s čl. 5 odst. 1 směrnice 2004/49/ES mají být shromažďovány informace o CSI s cílem usnadnit posuzování stupně dosažení společných bezpečnostních cílů (CST). Podle čl. 7 odst. 3 uvedené směrnice by CST mělo doprovázet posouzení hospodářského dopadu z hlediska přijatelnosti rizik pro společnost. Hlavním účelem CSI by mělo být měření stavu bezpečnosti a usnadnění posuzování hospodářského dopadu CST. Je tedy nezbytné přejít od ukazatelů souvisejících s náklady na všechny nehody, které železnici vzniknou, k ukazatelům souvisejícím s hospodářským dopadem nehod na společnost.

               (3)

               Přisuzování peněžních hodnot zlepšené bezpečnosti by mělo být vnímáno v kontextu omezených rozpočtových zdrojů na opatření v oblasti veřejné politiky. Pro výběr iniciativ, které zajistí účinné rozdělování zdrojů, je tedy nezbytné stanovit prioritu mezi jednotlivými opatřeními.

               (4)

               Článek 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 881/2004 ze dne 29. dubna 2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice (nařízení o agentuře) (2) agenturu pověřuje vytvořit síť propojující vnitrostátní bezpečnostní orgány a vnitrostátní inspekční orgány s cílem stanovit obsah CSI uvedených v příloze I směrnice 2004/49/ES. V reakci na toto pověření předložila agentura dne 29. září 2008 doporučení týkající se revize přílohy I směrnice 2004/49/ES: společné definice CSI a metody pro stanovení hospodářského dopadu nehod (ERA/REC/SAF/02-2008).

               (5)

               Příloha I směrnice 2004/49/ES by tedy měla být změněna.

               (6)

               Opatření stanovená v této směrnici jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 21 směrnice 96/48/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 2004/49/ES se nahrazuje zněním přílohy této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 18. června 2010 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 27. listopadu 2009.

            Za Komisi

         Antonio TAJANI

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44.

      (2)  Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 1.

      PŘÍLOHA

            „PŘÍLOHA I

               SPOLEČNÉ BEZPEČNOSTNÍ UKAZATELE

            Bezpečnostní orgány předkládají zprávu o společných bezpečnostních ukazatelích jednou za rok. Prvním obdobím, za které podávají zprávu, je rok 2010.
            Pokud se předkládají ukazatele pro činnosti podle čl. 2 odst. 2 písm. a) a b), měly by být uváděny samostatně.
            Pokud se po předložení zprávy objeví nové skutečnosti nebo chyby, provede bezpečnostní orgán změnu nebo opravu ukazatelů za daný rok při první vhodné příležitosti a nejpozději v následující výroční zprávě.
            Pokud jde o ukazatele týkající se nehod pod položkou 1, použije se nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 91/2003 ze dne 16. prosince 2002 o statistice železniční dopravy (1), pokud jsou informace k dispozici.
            1.   Ukazatele týkající se nehod

                        1.1

                        Celkový a relativní (na vlakový kilometr) počet vážných nehod a poruch podle následujících druhů nehod:

                                    —

                                    srážky vlaků, včetně srážek s překážkami v průjezdném průřezu,

                                    —

                                    vykolejení vlaků,

                                    —

                                    nehody na úrovňových přejezdech, včetně nehod, jejichž účastníky byli chodci,

                                    —

                                    nehody osob způsobené pohybujícím se kolejovým vozidlem, kromě sebevražd,

                                    —

                                    požáry kolejových vozidel,

                                    —

                                    jiné.

                              Každá vážná nehoda se uvede pod druhem původní nehody, i když jsou důsledky druhotné nehody závažnější, např. požár po vykolejení.

                        1.2

                        Celkový a relativní (na vlakový kilometr) počet vážně zraněných a usmrcených osob podle následujících kategorií:

                                    —

                                    cestující (také ve vztahu k celkovému počtu osobokilometrů a vlakových kilometrů v osobní dopravě),

                                    —

                                    zaměstnanci, včetně personálu smluvních subjektů,

                                    —

                                    uživatelé úrovňových přejezdů,

                                    —

                                    nepovolané osoby v prostoru železnic,

                                    —

                                    jiné.

                  2.   Ukazatele týkající se nebezpečných věcí

            Celkový a relativní (na vlakový kilometr) počet nehod při přepravě nebezpečných věcí podle následujících kategorií:

                        —

                        nehody, na kterých se podílelo alespoň jedno železniční vozidlo přepravující nebezpečné věci, jak stanoví dodatek,

                        —

                        počet takovýchto nehod, při kterých došlo k uvolnění nebezpečných věcí.

                  3.   Ukazatele týkající se sebevražd

            Celkový a relativní (na vlakový kilometr) počet sebevražd.
            4.   Ukazatele týkající se původců nehod

            Celkový a relativní (na vlakový kilometr) počet:

                        —

                        lomů kolejnice,

                        —

                        vybočení koleje,

                        —

                        selhání návěstních systémů,

                        —

                        projetých návěstidel zakazujících jízdu,

                        —

                        lomů dvojkolí u provozovaných kolejových vozidel.

                  Uvádějí se všichni původci, vedoucí i nevedoucí k nehodám. Původci vedoucí k nehodě se uvádějí pod CSI mezi původci. Nehody, které se staly, jsou-li vážné, se uvádějí pod CSI mezi nehodami uvedenými v položce 1.
            5.   Ukazatele pro stanovení hospodářského dopadu nehod

            Celkové v EUR a relativní (na vlakový kilometr):

                        —

                        počet úmrtí a vážných zranění násobený hodnotou prevence nehody (VPC),

                        —

                        náklady na škody na životním prostředí,

                        —

                        náklady na hmotné škody na kolejovém vozidle nebo infrastruktuře,

                        —

                        náklady na zpoždění v důsledku nehod.

                  Bezpečnostní orgány podají zprávu buď o hospodářském dopadu všech nehod nebo o hospodářském dopadu pouze vážných nehod. Tato možnost musí být jasně označena ve výroční zprávě uvedené v článku 18.
            VPC je hodnota, kterou společnost přisuzuje prevenci nehody, a jako taková není základem pro odškodnění mezi stranami, které jsou účastníky nehod.
            6.   Ukazatele týkající se technické bezpečnosti infrastruktury a jejího uplatňování

                        6.1

                        Procento tratí s provozovaným automatickým vlakovým zabezpečovacím zařízením (ATP) a procento vlakových kilometrů při použití systémů ATP.

                        6.2

                        Počet úrovňových přejezdů (celkový počet, na kilometr trati a kilometr kolejí) podle následujících osmi druhů:

                                    a)

                                    aktivní úrovňové přejezdy s:

                                                i)

                                                výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným automaticky jízdou,

                                                ii)

                                                zabezpečovacím zařízením na straně uživatele ovládaným automaticky jízdou,

                                                iii)

                                                zabezpečovacím a výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným automaticky jízdou,

                                                iv)

                                                zabezpečovacím a výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným automaticky jízdou a kolejovým zabezpečovacím zařízením,

                                                v)

                                                výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným obsluhou,

                                                vi)

                                                zabezpečovacím zařízením na straně uživatele ovládaným obsluhou,

                                                vii)

                                                zabezpečovacím a výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným obsluhou;

                                    b)

                                    pasivní úrovňové přejezdy.

                  7.   Ukazatele týkající se zajištění bezpečnosti

            Interní audity prováděné provozovateli infrastruktury a železničními podniky podle dokumentace systému zajišťování bezpečnosti. Celkový počet provedených auditů a tento počet vyjádřený jako procentní podíl z předepsaných nebo plánovaných auditů.
            8.   Definice

            Společné definice pro CSI a metody pro stanovení hospodářského dopadu nehod jsou uvedeny v dodatku.

               Dodatek

                  Společné definice pro CSI a metody pro stanovení hospodářského dopadu nehod

               1.   Ukazatele týkající se nehod

                           1.1

                           „Vážnou nehodou“ se rozumí každá nehoda, na které se podílí nejméně jedno železniční vozidlo v pohybu a při níž je vážně zraněna nebo usmrcena nejméně jedna osoba nebo při níž dojde ke značným hmotným škodám na vozidle, na kolejích, na jiných zařízeních nebo na životním prostředí nebo která má za následek rozsáhlé narušení dopravy. Vyjímají se nehody v dílnách, skladech a vozovnách.

                           1.2

                           „Značnými hmotnými škodami na vozidle, na kolejích, na jiných zařízeních nebo na životním prostředí“ se rozumí škoda ve výši nejméně 150 000 EUR.

                           1.3

                           „Rozsáhlým narušením dopravy“ se rozumí přerušení provozu vlaků na hlavní železniční trati nejméně na šest hodin.

                           1.4

                           „Vlakem“ se rozumí jedno nebo několik železničních vozidel, které je taženo (která jsou tažena) jednou nebo několika lokomotivami nebo kolejovými vozidly, nebo jedno samostatně jedoucí železniční vozidlo, které pod určitým číslem nebo určitým označením jede ze stanoveného výchozího bodu do stanoveného koncového bodu. Nezatížená lokomotiva, tj. lokomotiva jedoucí sama, je považována za vlak.

                           1.5

                           „Srážkami vlaků, včetně srážek s překážkami v průjezdném průřezu“ se rozumí čelní nebo zadní srážka mezi dvěma vlaky nebo boční srážka mezi částí vlaku a částí jiného vlaku, nebo srážka vlaku s:

                                       i)

                                       posunovacími kolejovými vozidly,

                                       ii)

                                       předměty pevně nebo dočasně přítomnými na trati nebo v její blízkosti (kromě předmětů na úrovňových přejezdech, pokud je ztratí překračující vozidlo nebo uživatel).

                           1.6

                           „Vykolejením vlaku“ se rozumí případ, kdy nejméně jedno kolo vlaku opustí koleje.

                           1.7

                           „Nehodami na úrovňových přejezdech“ se rozumí nehody na úrovňových přejezdech, na kterých se podílí nejméně jedno železniční vozidlo a jedno či více přejíždějících vozidel, jiní překračující uživatelé jako chodci nebo jiné předměty dočasně přítomné na trati nebo v její blízkosti, pokud je ztratí překračující vozidlo/uživatel.

                           1.8

                           „Nehodami osob způsobenými pohybujícím se kolejovým vozidlem“ se rozumí nehody jedné nebo více osob, které byly buď zasaženy železničním vozidlem, nebo předmětem připevněným k železničnímu vozidlu nebo předmětem, který se z vozidla oddělil. Patří k nim také osoby, které spadnou ze železničních vozidel, a rovněž osoby, které spadnou z vozidel, nebo osoby zasažené při jízdě ve vozidlech uvolněnými předměty.

                           1.9

                           „Požáry kolejových vozidel“ se rozumí požáry a výbuchy, ke kterým dojde v železničních vozidlech (včetně jejich nákladu) v době, kdy se pohybují mezi výchozí a cílovou stanicí, včetně doby, kdy stojí ve výchozí stanici, cílové stanici nebo v jednotlivých zastávkách, a rovněž během přeřazování souprav.

                           1.10

                           „Jinými druhy nehod“ se rozumí jiné nehody než ty, které již byly zmíněny (srážky vlaků, vykolejení vlaků, nehody na úrovňových přejezdech, nehody osob způsobené pohybujícím se kolejovým vozidlem a požáry kolejových vozidel).

                           1.11

                           „Cestujícím“ se rozumí osoba cestující po železnici kromě obsluhy vlaku. Pro účely statistiky nehod k nim patří také cestující, kteří se snaží naskočit na jedoucí vlak nebo z jedoucího vlaku vyskočit.

                           1.12

                           „Zaměstnanci (včetně personálu smluvních subjektů a osob samostatně výdělečně činných ve smluvním poměru)“ se rozumí všechny osoby, jejichž zaměstnání souvisí se železnicí a které jsou v okamžiku nehody v zaměstnání. Tento pojem zahrnuje členy osádky vlaku a osoby obsluhující železniční vozidla a součásti infrastruktury.

                           1.13

                           „Uživateli úrovňových přejezdů“ se rozumí všechny osoby využívající úrovňový přejezd k překonání železniční trati jakýmkoli dopravním prostředkem nebo k jeho přechodu pěšky.

                           1.14

                           „Nepovolanými osobami v prostoru železnic“ se rozumí všechny osoby přítomné v prostoru železnic, kde je jejich přítomnost zakázána, s výjimkou uživatelů úrovňových přejezdů.

                           1.15

                           „Jinými (třetími stranami)“ se rozumí všechny osoby, které nejsou definovány jako „cestující“, „zaměstnanci včetně personálu smluvních subjektů“, „uživatelé úrovňových přejezdů“ nebo „nepovolané osoby v prostoru železnic“.

                           1.16

                           „Úmrtím (usmrcenými osobami)“ se rozumí všechny osoby, které byly bezprostředně usmrceny nebo zemřely na následky nehody do 30 dnů po nehodě, přičemž se vyjímají osoby, které spáchaly sebevraždu.

                           1.17

                           „Zraněním (těžce zraněnými osobami)“ se rozumí všechny zraněné osoby, které byly po nehodě hospitalizovány na více než 24 hodin, přičemž se vyjímají osoby, které se pokusily o sebevraždu.

                     2.   Ukazatele týkající se nebezpečných věcí

                           2.1

                           „Nehodami spojenými s přepravou nebezpečných věcí“ se rozumí všechny nehody nebo mimořádné události, které je nutno podle oddílu 1.8.5 RID (2)/ADR ohlásit.

                           2.2

                           „Nebezpečnými věcmi“ se rozumí takové látky a předměty, jejichž přeprava je podle RID zakázána, nebo je povolena pouze za podmínek v něm stanovených.

                     3.   Ukazatele týkající se sebevražd

                           3.1

                           „Sebevraždou“ se rozumí úmyslné zranění sebe sama s následkem smrti, jak je registrováno a klasifikováno příslušným vnitrostátním orgánem.

                     4.   Ukazatele týkající se původců nehod

                           4.1

                           „Lomem kolejnice“ se rozumí kolejnice rozdělená do dvou nebo více kusů, nebo kolejnice, ze které se oddělí kus kovu, čímž se na temeni kolejnice vytvoří mezera o délce více než 50 mm a hloubce více než 10 mm.

                           4.2

                           „Vybočením koleje“ se rozumí závady související se spojitostí a geometrií koleje, které pro zachování bezpečnosti vyžadují zablokování koleje nebo okamžité snížení povolené rychlosti.

                           4.3

                           „Selháním návěstních systémů“ se rozumí selhání návěstního systému (buď pro infrastrukturu, nebo pro kolejová vozidla) vedoucí k tomu, že návěstní informace jsou méně omezující, než je požadováno.

                           4.4

                           „Projetými návěstidly zakazujícími jízdu“ se rozumí případ, kdy kterákoli část vlaku překročí svou schválenou jízdu.
                           Neschválenou jízdou se rozumí projetí:

                                       —

                                       traťové světelné návěsti nebo semaforu zakazujících jízdu nebo návěsti STŮJ v případě, kdy nefunguje automatický systém řízení vlaků (ATCS) nebo systém ATP,

                                       —

                                       konce bezpečné vlakové cesty nastaveného v systému ATCS nebo ATP,

                                       —

                                       místa oznámeného ústním nebo písemným schválením v souladu s předpisy,

                                       —

                                       návěstidel (kromě zarážedel) nebo ručních návěstí.

                                 Nejsou zahrnuty případy, kdy vozidla bez připojené trakční jednotky nebo vlak bez obsluhy projedou návěstidla zakazující jízdu. Nejsou zahrnuty případy, kdy z jakéhokoli důvodu není návěstí změněno na zákaz jízdy včas tak, aby mohl strojvedoucí vlak před návěstím zastavit.
                           Vnitrostátní bezpečnostní orgány mohou o uvedených čtyřech ukazatelích podávat samostatné zprávy a uvedou alespoň souhrnný ukazatel obsahující údaje o všech čtyřech položkách.

                           4.5

                           „Lomy dvojkolí a náprav“ se rozumí lomy ovlivňující podstatné části kola nebo nápravy a vytvářející riziko nehody (vykolejení nebo srážky).

                     5.   Společná metodika pro stanovení hospodářského dopadu nehod

                           5.1

                           Hodnotu prevence nehody (VPC) tvoří:

                                       1)

                                       Hodnota bezpečnosti jako taková: hodnoty ochoty platit založené na deklarovaných preferenčních studiích provedených v členském státě, pro který jsou používány.

                                       2)

                                       Přímé a nepřímé hospodářské náklady: hodnoty nákladů odhadnuté v členském státě, které tvoří:

                                                   —

                                                   náklady na lékařskou péči a rehabilitaci,

                                                   —

                                                   právní náklady a soudní výlohy, náklady na policii, soukromé vyšetřování nehod, havarijní služby a správní náklady pojištění,

                                                   —

                                                   výrobní ztráty: společenská hodnota zboží a služeb, které mohly být vyrobeny a poskytnuty danou osobou, pokud by se nehoda nestala.

                           5.2

                           Společné zásady pro určení hodnoty bezpečnosti jako takové a přímých/nepřímých hospodářských nákladů:
                           V případě hodnoty bezpečnosti jako takové vychází posouzení, zda jsou dostupné odhady přiměřené či nikoli, z těchto úvah:

                                       —

                                       odhady se vztahují k systému ohodnocování snižování rizika úmrtnosti v odvětví dopravy a uplatňují přístup založený na ochotě platit podle deklarovaných preferenčních metod,

                                       —

                                       výběrový soubor respondentů použitý pro dané hodnoty je reprezentativní pro dotčené obyvatelstvo. Soubor musí zejména odrážet věkové/příjmové rozdělení společně s ostatními příslušnými socio-ekonomickými/demografickými vlastnostmi obyvatelstva,

                                       —

                                       metoda pro zjišťování hodnot ochoty platit: průzkum musí být navržen tak, aby otázky byly pro respondenty jasné/smysluplné.

                                 Přímé a nepřímé hospodářské náklady se odhadují na základě skutečných nákladů, které společnosti vzniknou.

                           5.3

                           „Náklady na škody na životním prostředí“ se rozumí náklady, které mají železniční podniky/provozovatelé infrastruktury uhradit za uvedení poškozené oblasti do stavu před železniční nehodou, odhadnuté na základě jejich zkušenosti.

                           5.4

                           „Náklady na hmotné škody na kolejovém vozidle nebo infrastruktuře“ se rozumí náklady na poskytnutí nového kolejového vozidla nebo infrastruktury, se stejnými funkcemi a technickými parametry jako poškozené kolejové vozidlo nebo infrastruktura, které již nelze opravit, a náklady na uvedení opravitelného kolejového vozidla nebo infrastruktury do stavu před nehodou. Oboje náklady odhadují železniční podniky/provozovatelé infrastruktury na základě svých zkušeností. Patří k nim také náklady související s pronájmem kolejového vozidla náhradou za vozidla poškozená.

                           5.5

                           „Náklady na zpoždění v důsledku nehod“ se rozumí peněžní hodnota zpoždění, která vzniknou uživatelům železniční dopravy (cestujícím a zákazníkům nákladní železniční dopravy) v důsledku nehod, vypočítaná podle tohoto modelu:
                           VT= peněžní hodnota úspory cestovního času
                           Hodnota času pro cestujícího vlakem (hodina):

                                       VTP = [VT cestujících jedoucích do práce]*[průměrné procento cestujících jedoucích do práce za rok] + [VT cestujících nejedoucích do práce]*[průměrné procento cestujících nejedoucích do práce za rok]

                                       VT měřena v EUR na cestujícího a hodinu

                                 Hodnota času pro nákladní vlak (hodina)

                                       VTF = [VT nákladních vlaků]*[(tunokilometry)/(vlakové kilometry)]

                                       VT se měří v EUR na nákladní tunu a hodinu

                                       Průměrný počet tun věcí přepravených vlakem během jednoho roku = (tunokilometry)/(vlakové kilometry)

                                 CM= náklady na 1 minutu zpoždění vlaku

                              Osobní vlak

                                       CMP = K1*(VTP/60)*[(osobokilometry)/(vlakové kilometry)]

                                       Průměrný počet cestujících na vlak během jednoho roku = (osobokilometry)/(vlakové kilometry)

                              Nákladní vlak

                                       CMF = K2* (VTF/60)

                                       Faktory K1 a K2 jsou mezi hodnotou času a hodnotou zpoždění, podle odhadu deklarovaných preferenčních studií, aby bylo zohledněno, že zmařený čas následkem zpoždění je vnímán výrazně negativněji než běžný cestovní čas.

                                 Náklady na zpoždění v důsledku nehody = CMP*(minuty zpoždění osobních vlaků) + CMF*(minuty zpoždění nákladních vlaků)

                  Oblast působnosti modelu

               Náklady na zpoždění se stanoví pro všechny nehody, vážné i lehké.
               Zpoždění se stanoví takto:

                           —

                           skutečná zpoždění na železničních tratích, kde došlo k nehodám,

                           —

                           skutečná zpoždění nebo, není-li to možné, odhadovaná zpoždění na ostatních dotčených tratích.

                     6.   Ukazatele týkající se technické bezpečnosti infrastruktury a jejího uplatňování

                           6.1

                           „Automatickým vlakovým zabezpečovacím zařízením (ATP)“ se rozumí systém, který vynucuje uposlechnutí návěstidel a omezení rychlosti její kontrolou, včetně automatického zastavení před návěstidly.

                           6.2

                           „Úrovňovým přejezdem“ se rozumí úrovňová křižovatka mezi železnicí a komunikací uznaná provozovatelem infrastruktury a otevřená pro veřejné nebo soukromé uživatele. Vyjímají se komunikace mezi nástupišti ve stanicích, jakož i přechody přes koleje určené pouze pro zaměstnance.

                           6.3

                           „Komunikací“ se rozumí veřejná nebo soukromá cesta, ulice, silnice nebo dálnice, včetně pěšin a cyklistických stezek, nebo jiné cesty určené pro přechod lidí, zvířat, vozidel nebo strojů.

                           6.4

                           „Aktivním úrovňovým přejezdem“ se rozumí úrovňový přejezd, kde jsou jeho uživatelé chráněni nebo varováni před přibližujícím se vlakem aktivací zařízení, není-li pro uživatele bezpečné přejezd překročit.

                                       —

                                       Zabezpečení za pomoci fyzických zařízení:

                                                   —

                                                   částečné nebo úplné zábrany,

                                                   —

                                                   závory.

                                       —

                                       Varování za pomoci pevného zařízení na úrovňových přejezdech:

                                                   —

                                                   viditelná zařízení: světla,

                                                   —

                                                   slyšitelná zařízení: zvony, houkačky, klaksony atd.,

                                                   —

                                                   fyzická zařízení, např. vibrace z důvodu nerovností vozovky.

                                 Aktivní úrovňové přejezdy jsou klasifikovány takto:

                                       1)

                                       „Úrovňovým přejezdem se zabezpečovacím a/nebo výstražným zařízením na straně uživatele přejezdu ovládaným automaticky jízdou“ se rozumí úrovňový přejezd, kde je zabezpečovací a/nebo výstražné zařízení aktivováno přibližujícím se vlakem.
                                       Tyto jsou klasifikovány jako úrovňové přejezdy s(e):

                                                   i)

                                                   výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným automaticky jízdou,

                                                   ii)

                                                   zabezpečovacím zařízením na straně uživatele ovládaným automaticky jízdou,

                                                   iii)

                                                   zabezpečovacím a výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným automaticky jízdou,

                                                   iv)

                                                   zabezpečovacím a výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným automaticky jízdou a kolejovým zabezpečovacím zařízením.
                                                   „Kolejovým zabezpečovacím zařízením“ se rozumí návěstidlo nebo jiný vlakový zabezpečovací systém, který vlaku dovolí pokračovat pouze v případě, že je úrovňový přejezd na straně uživatele zabezpečen a nenarušen; nenarušenost je zajištěna pomocí dohledu a/nebo systému zjišťování překážek.

                                       2)

                                       „Úrovňovým přejezdem se zabezpečovacím a/nebo výstražným zařízením na straně uživatele přejezdu ovládaným obsluhou“ se rozumí úrovňový přejezd, kde je zabezpečovací a/nebo výstražné zařízení aktivováno obsluhou a kde není závislé návěstidlo, které by vlaku ukazovalo povolený průjezd pouze v případě aktivace zabezpečovacího a/nebo výstražného zařízení přejezdu.
                                       Tyto jsou klasifikovány jako úrovňové přejezdy s(e):

                                                   v)

                                                   výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným obsluhou,

                                                   vi)

                                                   zabezpečovacím zařízením na straně uživatele ovládaným obsluhou,

                                                   vii)

                                                   zabezpečovacím a výstražným zařízením na straně uživatele ovládaným obsluhou.

                           6.5

                           „Pasivním úrovňovým přejezdem“ se rozumí úrovňový přejezd bez jakékoli formy výstražného nebo zabezpečovacího systému aktivovaného, pokud je pro uživatele překročení přejezdu nebezpečné.

                     7.   Ukazatele týkající se zajištění bezpečnosti

                           7.1

                           „Auditem“ se rozumí systematický, nezávislý a zdokumentovaný proces získávání důkazních informací a jejich objektivního hodnocení s cílem určit rozsah, v jakém jsou splněna auditorská kritéria.

                     8.   Definice srovnávacích základen

                           8.1

                           „Vlakovým kilometrem“ se rozumí měrná jednotka odpovídající pohybu vlaku na vzdálenost jednoho kilometru. Je-li známá, zohledňuje se skutečně ujetá vzdálenost, v opačném případě se použije standardní síťová vzdálenost mezi výchozím a koncovým bodem. Zohlední se pouze vzdálenost překonaná na území vykazující země.

                           8.2

                           „Osobokilometrem“ se rozumí měrná jednotka odpovídající přepravě jednoho cestujícího po železnici na vzdálenost jednoho kilometru. Zohlední se pouze vzdálenost překonaná na území vykazující země.

                           8.3

                           „Kilometrem trati“ se rozumí délka železniční sítě měřená v kilometrech v členských státech, jejichž působnost je stanovena v článku 2. U vícekolejných železničních tratí se započítává pouze vzdálenost mezi výchozím a koncovým bodem.

                           8.4

                           „Kilometrem kolejí“ se rozumí délka železniční sítě měřená v kilometrech v členských státech, jejichž působnost je stanovena v článku 2. Započítává se každá kolej vícekolejné železniční tratě.

                     “

         (1)  Úř. věst. L 14, 21.1.2003, s. 1.

         (2)  RID, Řád pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí, přijatý podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 13).


title: Směrnice Komise 2000/39/ES ze dne 8. června 2000 o stanovení prvního seznamu směrných limitních hodnot expozice na pracovišti k provedení směrnice Rady 98/24/ES o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práciText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0039

Úřední věstník L 142 , 16/06/2000 S. 0047 - 0050

		Směrnice Komise 2000/39/ESze dne 8. června 2000o stanovení prvního seznamu směrných limitních hodnot expozice na pracovišti k provedení směrnice Rady 98/24/ES o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na stanovisko Poradního výboru pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle směrnice 98/24/ES Komise navrhuje evropské cíle formou směrných limitních hodnot expozice na pracovišti pro ochranu zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci, které mají být stanoveny na úrovni Společenství.(2) Při plnění tohoto úkolu je Komisi nápomocen Vědecký výbor pro limitní hodnoty expozice chemickým činitelům při práci, který byl zřízen rozhodnutím Komise 95/320/ES [2].(3) Pro každý chemický činitel používaný při práci, pro který se stanoví směrná limitní hodnota expozice na pracovišti na úrovni Společenství, mají členské státy s ohledem na limitní hodnotu Společenství stanovit vlastní limitní hodnotu expozice na pracovišti, jejíž povahu určí podle vnitrostátních právních předpisů a zvyklostí.(4) Směrné limitní hodnoty expozice na pracovišti je nutno považovat za důležitou součást celkového přístupu k zajištění ochrany zdraví zaměstnanců na pracovišti před riziky vyplývajícími z nebezpečných chemikálií.(5) Na základě směrnice Rady 80/1107/EHS ze dne 27. listopadu 1980 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí chemickým, fyzikálním a biologickým činitelům při práci [3] byl směrnicemi Komise 91/322/EHS [4] a 96/94/ES [5] stanoven první a druhý seznam směrných limitních hodnot.(6) Směrnice 80/1107/EHS byla od 5. května 2001 zrušena směrnicí 98/24/ES.(7) Je vhodné znovu přijmout v rámci směrnice 98/24/ES směrné limitní hodnoty, které byly stanoveny směrnicemi 91/322/EHS a 96/94/ES na základě směrnice 80/1107/EHS.(8) Seznam uvedený v příloze této směrnice obsahuje látky uvedené v příloze směrnice 96/94/ES a kromě toho řadu dalších činitelů používaných při práci, pro které Vědecký výbor pro limitní hodnoty expozice chemickým činitelům při práci po zhodnocení nejnovějších vědeckých údajů o zdravotních dopadech, které jsou k dispozici, s ohledem na použitelné měřicí metody doporučil směrné limitní hodnoty expozice na pracovišti. S ohledem na výše uvedené a v zájmu jasnosti by směrnice 96/94/ES měla být nově přepracována.(9) Pro některé látky je nezbytné stanovit krátkodobé limitní hodnoty s přihlédnutím ke krátkodobé expozici.(10) Pro některé činitele používané při práci musí být pro zajištění nejlepší možné ochrany vzata v úvahu i možnost pronikání kůží.(11) Tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu.(12) Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 17 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [6],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice stanoví na úrovni Společenství směrné limitní hodnoty expozice na pracovišti pro chemické činitele vymezené v příloze.Článek 2Členské státy stanoví pro chemické činitele vymezené v příloze vnitrostátní limitní hodnoty expozice na pracovišti s přihlédnutím k hodnotám Společenství.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 2001. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Směrnice 96/94/ES se zrušuje s účinkem ode dne uvedeného v čl. 3 odst. 1.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 8. června 2000.Za KomisiAnna Diamantopouloučlenka Komise[1] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.[2] Úř. věst. L 188, 9.8.1995, s. 14.[3] Úř. věst. L 177, 5.7.1991, s. 22.[4] Úř. věst. L 338, 28.12.1996, s. 86.[5] Úř. věst. L 327, 3.12.1980, s. 8.[6] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHASMĚRNÉ LIMITNÍ HODNOTY EXPOZICE NA PRACOVIŠTIeinecs | cas | Název činitele | Limitní hodnoty | Poznámka |8 hodin | Krátká doba |mg/m3 | ppm | mg/m3 | ppm |200–467–2 | 60–29–7 | Diethylether | 308 | 100 | 616 | 200 | — |200–662–2 | 67–64–1 | Aceton | 1210 | 500 | — | — | — |200–663–8 | 67–66–3 | Trichlormethan | 10 | 2 | — | — | Pokožka |200–756–3 | 71–55–6 | 1,1,1-trichlorethan | 555 | 100 | 1110 | 200 | — |200–834–7 | 75–04–7 | Ethylamin | 9,4 | 5 | — | — | — |200–863–5 | 75–34–3 | 1,1-dichlorethan | 412 | 100 | — | — | Pokožka |200–870–3 | 75–44–5 | Fosgen | 0,08 | 0,02 | 0,4 | 0,1 | — |200–871–9 | 75–45–6 | Chlordifluormethan | 3600 | 1000 | — | — | — |201–159–0 | 78–93–3 | Butanon | 600 | 200 | 900 | 300 | — |201–176–3 | 79–09–4 | Kyselina propionová | 31 | 10 | 62 | 20 | — |202–422–2 | 95–47–6 | o-Xylen | 221 | 50 | 442 | 100 | Pokožka |202–425–9 | 95–50–1 | 1,2-dichlorbenzen | 122 | 20 | 306 | 50 | Pokožka |202–436–9 | 95–63–6 | 1,2,4-trimethylbenzen | 100 | 20 | — | — | — |202–704–5 | 98–82–8 | Kumen | 100 | 20 | 250 | 50 | Pokožka |202–705–0 | 98–83–9 | 2-fenylpropen | 246 | 50 | 492 | 100 | — |202–849–4 | 100–41–4 | Ethylbenzen | 442 | 100 | 884 | 200 | Pokožka |203–313–2 | 105–60–2 | e-Kaprolaktam (prach a pára) | 10 | — | 40 | — | — |203–388–1 | 106–35–4 | Heptan-3-on | 95 | 20 | — | — | — |203–396–5 | 106–42–3 | p-Xylen | 221 | 50 | 442 | 100 | Pokožka |203–400–5 | 106–46–7 | 1,4-dichlorbenzen | 122 | 20 | 306 | 50 | — |203–470–7 | 107–18–6 | Allylalkohol | 4,8 | 2 | 12,1 | 5 | Pokožka |203–473–3 | 107–21–1 | Ethandiol | 52 | 20 | 104 | 40 | Pokožka |203–539–1 | 107–98–2 | 1-methoxy-2-propanol | 375 | 100 | 568 | 150 | Pokožka |203–550–1 | 108–10–1 | 4-methylpentan-2-on | 83 | 20 | 208 | 50 | — |203–576–3 | 108–38–3 | m-Xylen | 221 | 50 | 442 | 100 | Pokožka |203–603–9 | 108–65–6 | 2-methoxy-1-methylethylacetát | 275 | 50 | 550 | 100 | Pokožka |203–604–4 | 108–67–8 | Mesithylen (trimethylbenzen) | 100 | 20 | — | — | — |203–628–5 | 108–90–7 | Chlorbenzen | 47 | 10 | 94 | 20 | — |203–631–1 | 108–94–1 | Cyklohexanon | 40,8 | 10 | 81,6 | 20 | Pokožka |203–632–7 | 108–95–2 | Fenol | 7,8 | 2 | — | — | Pokožka |203–726–8 | 109–99–9 | Tetrahydrofuran | 150 | 50 | 300 | 100 | Pokožka |203–737–8 | 110–12–3 | 5-methylhexan-2-on | 95 | 20 | — | — | — |203–767–1 | 110–43–0 | Heptan-2-on | 238 | 50 | 475 | 100 | Pokožka |203–808–3 | 110–85–0 | Piperazin | 0,1 | — | 0,3 | — | — |203–905–0 | 111–76–2 | 2-butoxyethanol | 98 | 20 | 246 | 50 | Pokožka |203–933–3 | 112–07–2 | 2-butoxyethylacetát | 133 | 20 | 333 | 50 | Pokožka |204–065–8 | 115–10–6 | Dimethylether | 1920 | 1000 | — | — | — |204–428–0 | 120–82–1 | 1,2,4-trichlorbenzen | 15,1 | 2 | 37,8 | 5 | Pokožka |204–469–4 | 121–44–8 | Triethylamin | 8,4 | 2 | 12,6 | 3 | Pokožka |204–662–3 | 123–92–2 | Izopenthylacetát | 270 | 50 | 540 | 100 | — |204–697–4 | 124–40–3 | Dimethylamin | 3,8 | 2 | 9,4 | 5 | — |204–826–4 | 127–19–5 | N, N-dimethylacetamid | 36 | 10 | 72 | 20 | Pokožka |205–480–7 | 141–32–2 | n-Butylakrylát | 11 | 2 | 53 | 10 | — |205–563–8 | 142–82–5 | n-Heptan | 2085 | 500 | — | — | — |208–394–8 | 526–73–8 | 1,2,3-trimethylbenzen | 100 | 20 | — | — | — |208–793–7 | 541–85–5 | 5-methyl-3-heptan-3-on | 53 | 10 | 107 | 20 | — |210–946–8 | 626–38–0 | 1-methylbutylacetát | 270 | 50 | 540 | 100 | — |211–047–3 | 628–63–7 | Pentylacetát | 270 | 50 | 540 | 100 | — |620–11–1 | 3-pentylacetát | 270 | 50 | 540 | 100 | — |625–16–1 | Amylacetát, terc. | 270 | 50 | 540 | 100 | — |215–535–7 | 1330–20–7 | Xylen, všechny izomery, čisté | 221 | 50 | 442 | 100 | Pokožka |222–995–2 | 3689–24–5 | Sulfotep (ISO) | 0,1 | — | — | — | Pokožka |231–634–8 | 7664–39–3 | Fluorovodík | 1,5 | 1,8 | 2,5 | 3 | — |231–131–3 | 7440–22–4 | Stříbro, kovové | 0,1 | — | — | — | — |231–595–7 | 7647–01–0 | Hydrogen chlorid | 8 | 5 | 15 | 10 | — |231–633–2 | 7664–38–2 | Kyselina fosforečná | 1 | — | 2 | — | — |231–635–3 | 7664–41–7 | Amoniak, bezvodý | 14 | 20 | 36 | 50 | — |231–954–8 | 7782–41–4 | Fluor | 1,58 | 1 | 3,16 | 2 | — |231–978–9 | 7783–07–5 | Dihydrogenselenid | 0,07 | 0,02 | 0,17 | 0,05 | — |233–113–0 | 10035–10–6 | Hydrogenbromid | — | — | 6,7 | 2 | — |247–852–1 | 26628–22–8 | Azid sodný | 0,1 | — | 0,3 | — | Pokožka |252–104–2 | 34590–94–8 | (2-Methoxymethylethoxy)-propanol | 308 | 50 | — | — | Pokožka |Fluoridy, anorganické | 2,5 | — | — | — | — |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 98/22/ES ze dne 15. dubna 1998, kterou se stanoví ve Společenství minimální podmínky pro provádění rostlinolékařských kontrol rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, pocházejících ze třetích zemí, na jiných inspekčních místech než jsou místa určení

text:
Důležité právní upozornění

|

31998L0022

Úřední věstník L 126 , 28/04/1998 S. 0026 - 0028

		Směrnice Komise 98/22/ESze dne 15. dubna 1998,kterou se stanoví ve Společenství minimální podmínky pro provádění rostlinolékařských kontrol rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, pocházejících ze třetích zemí, na jiných inspekčních místech než jsou místa určeníKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 77/93/EHS ze dne 21. prosince 1976, o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do členských států a proti jejich rozšiřování na území Společenství [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 98/2/ES [2], a zejména na čl. 12 odst. 6 předposlední pododstavec uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že pro zaručení účinnosti opatření pro rostlinolékařské kontroly rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, uvedených v příloze V části B směrnice 77/93/EHS, jež pocházejí ze třetích zemí, by měly být stanoveny harmonizované minimální podmínky provádění těchto kontrol v inspekčních místech jiných, než jsou místa určení;vzhledem k tomu, že minimální podmínky stanovené pro provádění takových rostlinolékařských kontrol musí brát v úvahu technické předpoklady platné pro odpovědné úřední subjekty uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. g) směrnice 77/93/EHS, vykonávající inspekční činnost, a předpisy vztahující se k vybavení, nástrojům a zařízení umožňujícím výše uvedeným odpovědným úředním subjektům provádět požadované rostlinolékařské kontroly;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého fytosanitárního výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy zajistí, aby rostlinolékařské kontroly podle čl. 12 odst. 6 čtvrtého pododstavce směrnice 77/93/EHS rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, uvedených v příloze V, části B uvedené směrnice, pocházejících ze třetích zemí, prováděné v inspekčních místech jiných než jsou místa určení, splňovaly alespoň minimální podmínky stanovené v příloze této směrnice.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1998. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí neprodleně Komisi všechna ustanovení vnitrostátního práva, která přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. dubna 1998.Za KomisiFranz Fischlerčlen Komise[1] Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 20.[2] Úř. věst. L 15, 21.1.1998, s. 34.--------------------------------------------------PŘÍLOHAMinimální podmínky pro provádění rostlinolékařských kontrol rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, pocházejících ze třetích zemí, v inspekčních místech jiných než v místech určení na území Společenství1. Odpovědné úřední subjekty uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. g) směrnice 77/93/EHS, jež jsou pověřeny inspekční činností stanovenou v článku 1 této směrnice:- mají oprávnění vykonávat své úkoly,- mají odbornou způsobilost, zejména v oblasti zjišťování a určování škodlivých organismů,- mají odborné znalosti nezbytné k rozpoznání škodlivých organismů nebo přístup k takovým odborným znalostem,- mají přístup k administrativním, inspekčním a zkušebním zařízením, nástrojům a vybavením uvedeným v bodu 3,- mají přístup k zařízením pro vhodné skladování a umístění zásilek do karantény, popřípadě pro zničení (nebo jiné vhodné ošetření) celé pozastavené zásilky nebo její části,- disponujía) aktuálními vnitrostátními písemnými směrnicemi pro provádění inspekcí vydanými na základě vnitrostátních právních předpisů členského státu, jež byly přijaty v rámci právních předpisů Společenství;b) souborem aktuálních pokynů Společenství pro experty a inspektory členských států uvedené v čl. 19a odst. 6 směrnice 77/93/EHS;c) platnými fytosanitárními předpisy Společenství;d) aktuálním seznamem specializovaných laboratoří s adresami a telefonními čísly, které byly úředně uznány pro provádění testů zaměřených na zjištění výskytu škodlivých organismů nebo na určení škodlivých organismů. K zajištění neporušenosti a zabezpečení vzorků během přepravy do laboratoře a v průběhu testování musí být stanoven vhodný postup;e) aktuálními informacemi o zásilkách rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů pocházejících ze třetích zemí, které- byly úředně pozastaveny,- byly podrobeny úředním testům ve specializovaných laboratořích včetně výsledků těchto testů,pokud jsou tyto informace významné z hlediska místa, ve kterém jsou prováděny rostlinolékařské kontroly,- co nejrychleji přizpůsobují stávající program rostlinolékařských kontrol aktuálním potřebám zohledňujícím nová rizika pro zdraví rostlin, jakož i veškeré změny množství/objemu rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, které jsou v inspekčních místech podle článku 1 předkládány k dovozu.2. Státní a odborní úředníci uvedení v čl. 2 odst. 1 písm. i) druhého pododstavce směrnice 77/93/EHS, kteří jsou pověřeni prováděním kontrol v inspekčních místech uvedených v článku 1 této směrnice, mají:- odbornou způsobilost, zejména v oblasti zjišťování škodlivých organismů,- odborné znalosti nezbytné k rozpoznání škodlivých organismů nebo přístup k takovým odborným znalostem,jako součást své kvalifikace podle čl. 2 odst. 1 písm. i) druhého pododstavce a mají přímý přístup k informacím uvedeným v odstavci 1 šesté odrážce.3. Zařízení, nástroje a vybavení ve smyslu odstavce 1 zahrnují přinejmenším:a) pokud jde o administrativní zařízení:- rychlé komunikační spojení s:- orgánem uvedeným v čl. 1 odst. 6 směrnice 77/93/EHS,- specializovanými laboratořemi uvedenými v odstavci 1,- celními úřady,- Komisí,- ostatními členskými státy,- zařízení pro rozmnožování dokumentů;b) pokud jde o inspekční zařízení:- vhodné prostory pro provádění prohlídek, jsou-li potřebné,- odpovídající osvětlení,- stoly k provádění kontroly,- odpovídající vybavení pro:- vizuální kontroly,- dezinfekci prostor a náčiní užívaných k rostlinolékařským kontrolám,- přípravu vzorků pro možné další testy ve specializovaných laboratořích ve smyslu odstavce 1;c) pokud jde o zařízení pro odběr vzorků ze zásilek:- vhodný materiál k označování a balení každého vzorku,- vhodný obalový materiál pro zasílání vzorků do specializovaných laboratoří ve smyslu odstavce 1,- pečeti,- úřední razítka,- odpovídající osvětlení.--------------------------------------------------