title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008 , kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP)

text:
               8.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 299/25

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/95/ES
   ze dne 22. října 2008,
   kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (3), byla věcně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Mezi právními předpisy o ochranných známkách platnými v členských státech před vstupem směrnice 89/104/EHS v platnost existovaly rozdíly, které mohly bránit volnému pohybu výrobků a služeb a mohly narušovat podmínky soutěže v rámci společného trhu. Bylo proto nezbytné tyto právní předpisy sblížit, a tak zajistit řádné fungování vnitřního trhu.

               (3)

               Je důležité přihlédnout k řešením a výhodám, které může podnikům přejícím si získat ochranné známky poskytnout úprava ochranných známek Společenství.

               (4)

               Nezdá se být nutné provést sblížení právních předpisů členských států o ochranných známkách v celém rozsahu. Postačuje, omezí-li se sblížení na ty vnitrostátní předpisy, které se bezprostředně dotýkají fungování vnitřního trhu.

               (5)

               Tato směrnice by neměla členské státy zbavit práva i nadále chránit ochranné známky získané užíváním, ale pouze upravit vztahy mezi těmito známkami a ochrannými známkami získanými zápisem.

               (6)

               Členské státy by si měly podržet úplnou volnost v úpravě procesních ustanovení o zápisu, zrušení a neplatnosti ochranných známek získaných zápisem. Mohou například stanovit formu řízení ve věcech zápisu a neplatnosti, rozhodnout, zda starší práva musí být uplatněna v řízení o zápisu nebo v řízení o neplatnosti nebo v obou řízeních, a upravit řízení o námitkách či průzkumové řízení z úřední povinnosti, popřípadě oboje, v případě, že starší práva mohou být uplatněna v řízení o zápisu. Členské státy by si měly ponechat možnost upravit účinky zrušení nebo neplatnosti ochranných známek.

               (7)

               Tato směrnice by neměla vyloučit možnost použít na ochranné známky ustanovení jiných předpisů členských států, než jsou předpisy o ochranných známkách, jako jsou například předpisy o nekalé soutěži, občanskoprávní odpovědnosti nebo o ochraně spotřebitele.

               (8)

               Dosažení cílů, jež sblížení právních předpisů sleduje, předpokládá, že podmínky pro nabytí a udržení práva k zapsané ochranné známce jsou v zásadě ve všech členských státech stejné. Je proto žádoucí vyhotovit příkladný seznam označení, která mohou tvořit ochrannou známku, jsou-li způsobilá odlišit výrobky nebo služby jednoho podniku od výrobků nebo služeb jiných podniků. Důvody zamítnutí nebo neplatnosti týkající se samotné známky, například nedostatečná rozlišovací způsobilost, nebo týkající se střetu mezi ochrannou známkou a staršími právy by měly být vyjmenovány taxativním způsobem, i když některé z těchto důvodů jsou uvedeny fakultativně pro členské státy, které tudíž mohou zachovat nebo zavést tyto důvody ve svých právních předpisech. Členské státy by měly mít možnost zachovat nebo zavést ve svých právních předpisech důvody zamítnutí nebo neplatnosti související s podmínkami nabytí nebo udržení práva k ochranné známce, pro které neexistuje ustanovení o sblížení a které se týkají například způsobilosti být majitelem ochranné známky, obnovy zápisu ochranné známky nebo režimu poplatků či nedodržení procesních ustanovení.

               (9)

               Pro snížení celkového počtu ochranných známek zapsaných a chráněných ve Společenství, a tím i snížení počtu sporů, které v souvislosti s nimi vznikají, je třeba vyžadovat, aby zapsané ochranné známky byly skutečně užívány pod sankcí jejich zrušení. Je nutné stanovit, že ochranná známka nemůže být prohlášena za neplatnou z důvodu existence neužívané starší ochranné známky, přičemž členské státy mohou použít stejnou zásadu ve vztahu k zápisu ochranné známky nebo mohou stanovit, že ochrannou známku nelze účinně uplatnit v řízení o porušení práva, je-li na základě námitky shledáno, že majitel ochranné známky může být zbaven svých práv. Ve všech těchto případech stanoví státy platná procesní pravidla.

               (10)

               Pro usnadnění volného pohybu výrobků a služeb je prvořadé zajistit, aby zapsané ochranné známky požívaly podle právních předpisů všech členských států stejné ochrany. To však nebrání členským státům poskytnout širší ochranu ochranným známkám, které získaly dobré jméno.

               (11)

               Ochrana poskytnutá zapsané ochranné známce, jejímž cílem je především zajistit ochranné známce funkci označení původu, by měla být v případě totožnosti známky a označení a výrobků nebo služeb absolutní. Ochrana by se měla vztahovat rovněž na případy podobnosti mezi známkou a označením a mezi výrobky nebo službami. Je nezbytné vykládat pojem podobnosti v souvislosti s nebezpečím záměny. Nebezpečí záměny, jehož posouzení závisí na mnoha faktorech, a zejména na povědomí o ochranné známce na trhu, na asociaci, která může vzniknout mezi užívaným označením a zapsanou známkou, na stupni podobnosti mezi ochrannou známkou a označením a mezi označenými výrobky nebo službami, by mělo představovat zvláštní podmínku ochrany. Způsoby zjištění nebezpečí záměny, a zejména důkazní břemeno, by měly být upraveny vnitrostátními procesními předpisy, které by neměly být touto směrnicí dotčeny.

               (12)

               Je důležité stanovit z důvodů právní jistoty, a aniž jsou neoprávněně dotčeny zájmy majitele starší ochranné známky, že tento majitel již nemůže žádat prohlášení ochranné známky za neplatnou ani podávat námitky proti užívání pozdější ochranné známky, pokud vědomě strpěl její užívání po dlouhou dobu, ledaže by přihláška pozdější ochranné známky nebyla podána v dobré víře.

               (13)

               Členské státy jsou vázány Pařížskou úmluvou na ochranu průmyslového vlastnictví. Je třeba, aby ustanovení této směrnice byla zcela v souladu s ustanoveními uvedené úmluvy. Závazky členských států vyplývající z této úmluvy by neměly být touto směrnicí dotčeny. Případně by se měl použít čl. 307 druhý pododstavec Smlouvy.

               (14)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůty pro provedení směrnice 89/104/EHS ve vnitrostátním právu stanovené v části B přílohy I,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Oblast působnosti
   Tato směrnice se vztahuje na individuální, kolektivní, garanční nebo certifikační ochranné známky pro výrobky nebo služby, které byly zapsány nebo přihlášeny v jednom z členských států nebo u Úřadu Beneluxu pro duševní vlastnictví nebo jsou předmětem mezinárodního zápisu s účinky pro členský stát.
   Článek 2
   Označení, jež mohou tvořit ochrannou známku
   Ochrannou známkou může být jakékoli označení schopné grafického ztvárnění, zejména slova, včetně osobních jmen, kresby, písmena, číslice, tvar výrobku nebo jeho balení, pokud jsou tato označení způsobilá odlišit výrobky nebo služby jednoho podniku od výrobků či služeb jiných podniků.
   Článek 3
   Důvody pro zamítnutí či neplatnost
   1.   Do rejstříku nesmějí být zapsány, a jsou-li zapsány, mohou být prohlášeny neplatnými

               a)

               označení, která nemohou tvořit ochrannou známku;

               b)

               ochranné známky, které postrádají rozlišovací způsobilost;

               c)

               ochranné známky, které jsou tvořeny výlučně označeními nebo údaji, jež mohou sloužit v oblasti obchodu k označení druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu nebo doby výroby výrobku nebo poskytnutí služby nebo jiných jejich vlastností;

               d)

               ochranné známky, které jsou tvořeny výlučně označeními nebo údaji, jež se staly obvyklými v běžném jazyce nebo v poctivých a zavedených obchodních zvyklostech;

               e)

               označení, která jsou tvořena výlučně

                           i)

                           tvarem, který vyplývá z povahy samotného výrobku,

                           ii)

                           tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku,

                           iii)

                           tvarem, který dává výrobku podstatnou hodnotu;

               f)

               ochranné známky, které jsou v rozporu s veřejným pořádkem nebo s dobrými mravy;

               g)

               ochranné známky, které by mohly klamat veřejnost, například pokud jde o povahu, jakost nebo zeměpisný původ výrobku nebo služby;

               h)

               ochranné známky, k jejichž zápisu nebyl dán souhlas příslušnými orgány a mají být zamítnuty nebo prohlášeny za neplatné podle článku 6ter Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví (dále jen „Pařížská úmluva“).

         2.   Každý členský stát může stanovit, že ochranná známka nesmí být zapsána do rejstříku, a je-li zapsána, může být prohlášena za neplatnou, pokud

               a)

               užívání ochranné známky může být zakázáno podle jiného právního předpisu dotčeného členského státu nebo Společenství, než jsou předpisy o ochranných známkách;

               b)

               ochranná známka obsahuje znak vysoké symbolické hodnoty, zejména náboženský symbol;

               c)

               ochranná známka obsahuje znaky, emblémy a erby jiné než ty, jež jsou uvedeny v článku 6ter Pařížské úmluvy, a představující veřejný zájem, ledaže by příslušný orgán v souladu s právními předpisy členského státu dal souhlas k jejímu zápisu;

               d)

               přihlášku ochranné známky podal přihlašovatel, který nebyl v dobré víře.

         3.   Přihláška ochranné známky není zamítnuta nebo v případě, že je ochranná známka zapsána, není prohlášena za neplatnou podle odst. 1 písm. b), c) nebo d), pokud před podáním přihlášky získala v důsledku užívání rozlišovací způsobilost. Nadto mohou členské státy stanovit, že se toto ustanovení použije také v případě, že rozlišovací způsobilost byla získána po dni podání přihlášky ochranné známky nebo po dni jejího zápisu.
   4.   Členský stát může odchylně od odstavců 1, 2 a 3 stanovit, že důvody pro zamítnutí nebo neplatnost, které platily v tomto státě přede dnem vstupu v platnost předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí 89/104/EHS, platí pro ochranné známky, jejichž přihláška byla podána před tímto dnem.
   Článek 4
   Další důvody zamítnutí či neplatnosti týkající se střetu se staršími právy
   1.   Ochranná známka nesmí být zapsána do rejstříku, a je-li zapsána, může být prohlášena za neplatnou,

               a)

               pokud je totožná se starší ochrannou známkou a výrobky nebo služby, pro které byla podána přihláška ochranné známky nebo byla ochranná známka zapsána, jsou totožné s výrobky nebo službami, pro které je starší známka chráněna;

               b)

               pokud z důvodu totožnosti či podobnosti se starší ochrannou známkou a totožnosti či podobnosti výrobků nebo služeb, na něž se ochranná známka vztahuje, existuje nebezpečí záměny u veřejnosti, včetně nebezpečí asociace se starší ochrannou známkou.

         2.   Pro účely odstavce 1 se „staršími ochrannými známkami“ rozumějí

               a)

               ochranné známky s dřívějším datem podání přihlášky, s přihlédnutím k případnému právu přednosti uplatněnému ve vztahu k těmto ochranným známkám, jež patří do těchto kategorií:

                           i)

                           ochranné známky Společenství,

                           ii)

                           ochranné známky zapsané v členském státě nebo, v případě Belgie, Lucemburska či Nizozemska, u Úřadu Beneluxu pro duševní vlastnictví,

                           iii)

                           ochranné známky, které jsou předmětem mezinárodního zápisu s účinky pro členský stát;

               b)

               ochranné známky Společenství, které si v souladu s nařízením Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (5) platně činí nárok na senioritu na základě ochranné známky uvedené v písm. a) bodech ii) a iii), i když se majitel této ochranné známky vzdal nebo známka zanikla;

               c)

               přihlášky ochranných známek uvedených v písmenech a) a b) s podmínkou jejich zápisu;

               d)

               ochranné známky, které ke dni podání přihlášky ochranné známky nebo případně ke dni práva přednosti uplatněného ve vztahu k přihlášce ochranné známky, jsou „obecně známé“ v členském státě ve smyslu článku 6bis Pařížské úmluvy.

         3.   Ochranná známka nesmí být dále zapsána, a je-li zapsána, může být prohlášena za neplatnou, pokud je totožná se starší ochrannou známkou Společenství ve smyslu odstavce 2 nebo je jí podobná a pokud má být nebo byla zapsána pro výrobky nebo služby, které nejsou podobné těm, pro které je starší známka zapsána, jestliže tato ochranná známka Společenství získala ve Společenství dobré jméno a užívání pozdější ochranné známky bez řádného důvodu by neoprávněně těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky Společenství anebo jim působilo újmu.
   4.   Členský stát může stanovit, že ochranná známka nesmí být zapsána, a je-li zapsána, může být prohlášena za neplatnou, pokud

               a)

               ochranná známka je totožná se starší vnitrostátní ochrannou známkou ve smyslu odstavce 2 nebo je jí podobná a pokud má být nebo byla zapsána pro výrobky nebo služby, které nejsou podobné těm, pro které je starší ochranná známka zapsána, jestliže starší ochranná známka získala v daném členském státě dobré jméno a užívání pozdější ochranné známky bez řádného důvodu by neoprávněně těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména starší ochranné známky nebo jim působilo újmu;

               b)

               práva k nezapsané známce nebo jinému označení užívanému v obchodním styku byla nabyta přede dnem podání přihlášky pozdější ochranné známky nebo přede dnem práva přednosti uplatněného ve vztahu k přihlášce pozdější ochranné známky a tato nezapsaná známka nebo jiné označení dává svému majiteli právo zakázat užívání pozdější ochranné známky;

               c)

               užívání ochranné známky může být zakázáno na základě jiného staršího práva, než jsou práva uvedená v odstavci 2 a v písmenu b) tohoto odstavce, a zejména

                           i)

                           práva na jméno,

                           ii)

                           práva na ochranu projevů osobní povahy,

                           iii)

                           práva autorského,

                           iv)

                           práva průmyslového vlastnictví;

               d)

               ochranná známka je totožná se starší kolektivní ochrannou známkou nebo je jí podobná a právo vyplývající ze starší známky zaniklo ve lhůtě nejvýše tří let před podáním přihlášky;

               e)

               ochranná známka je totožná se starší garanční nebo certifikační známkou nebo je jí podobná a právo vyplývající z takové starší známky zaniklo před podáním přihlášky ve lhůtě, jejíž délku stanoví členský stát;

               f)

               ochranná známka je totožná se starší ochrannou známkou, která byla zapsána pro stejné nebo podobné výrobky či služby nebo je jí podobná, a právo vyplývající ze starší známky zaniklo z důvodu neobnovení zápisu ve lhůtě nejvýše dvou let před podáním přihlášky, ledaže majitel starší ochranné známky souhlasil se zápisem pozdější ochranné známky nebo svou ochrannou známku neužíval;

               g)

               ochranná známka může vést k záměně s ochrannou známkou, která byla užívána ke dni podání přihlášky v zahraničí a která se tam dosud užívá, pokud přihlašovatel při podání přihlášky nejednal v dobré víře.

         5.   Členské státy mohou stanovit, že za určitých okolností nemusí být přihláška zamítnuta nebo ochranná známka prohlášena za neplatnou, pokud majitel starší ochranné známky nebo jiného staršího práva souhlasí se zápisem pozdější ochranné známky.
   6.   Členský stát může odchylně od odstavců 1 až 5 stanovit, že důvody pro zamítnutí nebo neplatnost, které platily v tomto státě přede dnem vstupu v platnost předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí 89/104/EHS, platí pro ochranné známky, jejichž přihláška byla podána před tímto dnem.
   Článek 5
   Práva z ochranné známky
   1.   Ze zapsané ochranné známky vyplývají pro jejího majitele výlučná práva. Majitel je oprávněn zakázat všem třetím osobám, které nemají jeho souhlas, aby v obchodním styku užívaly

               a)

               označení totožné s ochrannou známkou pro výrobky nebo služby, které jsou totožné s těmi, pro něž je známka zapsána;

               b)

               označení, u něhož z důvodu jeho totožnosti nebo podobnosti s ochrannou známkou a totožnosti či podobnosti výrobků nebo služeb označovaných ochrannou známkou a označením existuje nebezpečí záměny u veřejnosti, včetně nebezpečí asociace označení s ochrannou známkou.

         2.   Každý členský stát může rovněž stanovit, že majitel je oprávněn zakázat všem třetím osobám, které nemají jeho souhlas, aby užívaly v obchodním styku označení totožné s ochrannou známkou nebo jí podobné pro výrobky nebo služby, které nejsou podobné těm, pro něž byla ochranná známka zapsána, jestliže tato ochranná známka získala v členském státě dobré jméno a užívání takového označení bez řádného důvodu by neoprávněně těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména ochranné známky nebo jim působilo újmu.
   3.   Pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavcích 1 a 2, může být zakázáno zejména

               a)

               umísťovat označení na výrobky nebo jejich obaly;

               b)

               nabízet výrobky pod tímto označením, uvádět je na trh nebo skladovat za tímto účelem anebo nabízet či poskytovat pod tímto označením služby;

               c)

               dovážet či vyvážet pod tímto označením výrobky;

               d)

               užívat toto označení v obchodních listinách a v reklamě.

         4.   Jestliže podle práva dotčeného členského státu užívání označení za podmínek uvedených v odst. 1 písm. b) nebo odstavci 2 nemohlo být zakázáno přede dnem vstupu v platnost předpisů nezbytných pro dosažení souladu se směrnicí 89/104/EHS, nelze na základě práv z ochranné známky podávat námitky proti pokračování v užívání tohoto označení.
   5.   Odstavce 1 až 4 se nedotýkají těch předpisů členského státu, které se týkají ochrany proti užívání označení k jinému účelu, než je rozlišování výrobků nebo služeb, pokud užívání tohoto označení bez řádného důvodu neoprávněně těží z rozlišovací způsobilosti nebo dobrého jména ochranné známky nebo jim působí újmu.
   Článek 6
   Omezení účinků ochranné známky
   1.   Ochranná známka neopravňuje majitele, aby zakázal třetí osobě užívat v obchodním styku

               a)

               své jméno a adresu;

               b)

               údaje týkající se druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu, doby výroby výrobku nebo poskytnutí služby anebo jiných jejich vlastností;

               c)

               ochrannou známku, je-li to nezbytné k označení účelu výrobku nebo služby, zejména v případě příslušenství nebo náhradních dílů,

         pokud je užívá v souladu s poctivými zvyklostmi v průmyslu nebo v obchodě.
   2.   Ochranná známka neopravňuje majitele, aby zakázal třetí osobě užívat v obchodním styku starší právo, které má jen místní působnost, je-li toto právo uznáno právem dotčeného členského státu a je užíváno v rámci daného území.
   Článek 7
   Vyčerpání práv z ochranné známky
   1.   Ochranná známka neopravňuje majitele, aby zakázal její užívání pro výrobky, které byly pod touto ochrannou známkou uvedeny majitelem nebo s jeho souhlasem na trh ve Společenství.
   2.   Odstavec 1 se nepoužije, podává-li majitel na základě legitimních důvodů námitky proti dalšímu uvádění výrobků na trh, zejména když došlo ke změně nebo zhoršení stavu výrobků poté, co byly uvedeny na trh.
   Článek 8
   Licence
   1.   Ochranná známka může být předmětem licence pro některé nebo všechny výrobky či služby, pro které byla zapsána, a pro celé území dotčeného členského státu nebo jeho část. Licence může být výlučná nebo nevýlučná.
   2.   Majitel ochranné známky může uplatnit svá práva z této známky proti nabyvateli, který poruší některé z ustanovení licenční smlouvy týkající se

               a)

               trvání licence;

               b)

               podoby v jaké může být ochranná známka užívána;

               c)

               povahy výrobků či služeb, pro které je poskytnuta licence;

               d)

               území, na němž může být ochranná známka užívána, nebo

               e)

               jakosti výrobků či služeb vyráběných či poskytovaných nabyvatelem licence.

         Článek 9
   Zánik práva strpěním
   1.   Majitel starší ochranné známky ve smyslu čl. 4 odst. 2, který strpěl užívání pozdější ochranné známky v některém členském státě a v tomto státě zapsané nepřetržitě po dobu pěti let, vědom si jejího užívání, již není oprávněn na základě starší ochranné známky žádat prohlášení pozdější známky za neplatnou ani podávat námitky proti jejímu užívání pro výrobky nebo služby, pro něž byla pozdější ochranná známka užívána, ledaže přihláška pozdější ochranné známky nebyla podána v dobré víře.
   2.   Každý členský stát může stanovit, že se odstavec 1 vztahuje na majitele starší ochranné známky uvedené v čl. 4 odst. 4 písm. a) nebo na držitele jiného staršího práva uvedeného v čl. 4 odst. 4 písm. b) nebo c).
   3.   V případech uvedených v odstavci 1 nebo 2 není majitel později zapsané ochranné známky oprávněn podávat námitky proti užívání staršího práva, přestože toto právo již nemůže být proti pozdější ochranné známce uplatněno.
   Článek 10
   Užívání ochranných známek
   1.   Jestliže majitel bez řádného důvodu během období pěti let ode dne, kdy skončilo řízení o přihlášce, ochrannou známku skutečně neužíval v dotčeném členském státě pro výrobky či služby, pro které byla zapsána, nebo toto užívání přerušil na nepřetržité období pěti let, podléhá ochranná známka sankcím stanoveným touto směrnicí.
   Za užívání ve smyslu prvního pododstavce se považuje rovněž

               a)

               užívání ochranné známky v podobě, která se liší v jednotlivostech neměnících rozlišovací způsobilost ochranné známky v té podobě, jak byla zapsána;

               b)

               umísťování ochranné známky na výrobky nebo jejich obaly v dotčeném členském státě výlučně za účelem vývozu.

         2.   Užívání ochranné známky se souhlasem majitele nebo užívání osobou, která má oprávnění užívat kolektivní známku nebo garanční či certifikační známku, se považuje za užívání majitelem.
   3.   Pokud jde o ochranné známky zapsané přede dnem vstupu v platnost předpisů nezbytných k zajištění souladu se směrnicí 89/104/EHS v dotčeném členském státě,

               a)

               jestliže předpisy platné před tímto dnem stanovily sankce za neužívání ochranné známky po určitou nepřetržitou dobu, má se za to, že lhůta pěti let uvedená v odst. 1 prvním pododstavci začala běžet v týž den jako období neužívání k tomuto dni již započaté;

               b)

               jestliže před tímto dnem neplatily žádné předpisy o neužívání, začne lhůta pěti let uvedená v odst. 1 prvním pododstavci běžet nejdříve k tomuto dni.

         Článek 11
   Sankce za neužívání ochranné známky v soudním a správním řízení
   1.   Ochranná známka nemůže být prohlášena za neplatnou z důvodu existence starší ochranné známky, pokud tato starší ochranná známka nesplňuje podmínky užívání uvedené v čl. 10 odst. 1 a 2 nebo případně čl. 10 odst. 3.
   2.   Členský stát může stanovit, že přihláška ochranné známky nemůže být zamítnuta z důvodu existence starší ochranné známky, pokud tato starší ochranná známka nesplňuje podmínky užívání uvedené v čl. 10 odst. 1 a 2 nebo případně čl. 10 odst. 3.
   3.   Aniž je dotčeno použití článku 12, může každý členský stát stanovit, že v řízení o porušení práva nelze účinně uplatnit ochrannou známku, je-li podán protinávrh na zrušení a je-li na základě námitky určeno, že majitel ochranné známky může být zbaven svých práv podle čl. 12 odst. 1.
   4.   Jestliže byla starší ochranná známka užívána pouze pro část výrobků nebo služeb, pro které je zapsána, je pro účely použití odstavců 1, 2 a 3 považována za zapsanou pouze pro tuto část výrobků nebo služeb.
   Článek 12
   Důvody zrušení
   1.   Majitel ochranné známky může být zbaven svých práv, jestliže bez řádného důvodu po nepřetržitou dobu pěti let ochrannou známku skutečně neužíval v členském státě pro výrobky či služby, pro které byla zapsána.
   Nikdo však nemůže žádat, aby byl majitel ochranné známky zbaven svých práv, jestliže v době mezi uplynutím pětiletého období a podáním návrhu na zrušení bylo započato se skutečným užíváním ochranné známky nebo se v něm pokračovalo.
   K započetí užívání nebo k jeho pokračování, k němuž došlo během období tří měsíců před podáním návrhu na zrušení, přičemž tato lhůta začíná běžet nejdříve po uplynutí období pěti let nepřetržitého neužívání, se však nepřihlíží, pokud byly přípravy k započetí nebo pokračování v užívání podniknuty až poté, co se majitel dozvěděl, že může být podán návrh na zrušení.
   2.   Aniž je dotčen odstavec 1, může být majitel ochranné známky zbaven svých práv, jestliže známka po dni, ke kterému byla zapsána,

               a)

               se v důsledku činnosti nebo nečinnosti majitele stala v oblasti obchodu označením obvyklým pro výrobky nebo služby, pro které byla zapsána;

               b)

               v důsledku užívání majitelem nebo s jeho souhlasem pro výrobky nebo služby, pro které byla zapsána, může vést ke klamání veřejnosti, zejména pokud jde o povahu, jakost nebo zeměpisný původ těchto výrobků nebo služeb.

         Článek 13
   Důvody zamítnutí, zrušení nebo neplatnosti vztahující se pouze k některým výrobkům nebo službám
   Existují-li důvody zamítnutí, zrušení nebo neplatnosti ochranné známky jen pro část výrobků nebo služeb, pro něž byla ochranná známka zapsána nebo přihlášena, týká se zamítnutí přihlášky nebo zrušení či neplatnost ochranné známky pouze těchto výrobků nebo služeb.
   Článek 14
   Dodatečné prohlášení neplatnosti nebo zrušení ochranné známky
   Je-li pro ochrannou známku Společenství, které se majitel vzdal nebo která zanikla, uplatněna seniorita, může být starší ochranná známka prohlášena za neplatnou nebo zrušena dodatečně.
   Článek 15
   Zvláštní ustanovení o známkách kolektivních, garančních a certifikačních
   1.   Aniž je dotčen článek 4, mohou členské státy, jejichž právní předpisy umožňují zápis kolektivních, garančních či certifikačních známek, stanovit, že tyto známky nesmějí být zapsány nebo mohou být zrušeny či prohlášeny za neplatné i z jiných důvodů, než jsou uvedeny v článcích 3 a 12, vyžaduje-li to funkce těchto známek.
   2.   Členské státy mohou odchylně od čl. 3 odst. 1 písm. c) stanovit, že kolektivní, garanční nebo certifikační známky mohou tvořit i takové značky nebo údaje, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení zeměpisného původu výrobků nebo služeb. Taková známka neopravňuje majitele, aby zakázal třetí osobě užívat v obchodních vztazích takové značky nebo údaje, pokud jich užívá v souladu s poctivými zvyklostmi v průmyslu nebo obchodě; zejména takovou známku nelze uplatnit vůči třetí osobě, která je oprávněna používat zeměpisný název.
   Článek 16
   Sdělení
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 17
   Zrušení
   Směrnice 89/104/EHS ve znění rozhodnutí uvedeného v části A přílohy I se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůty pro provedení uvedené směrnice ve vnitrostátním právu stanovené v části B přílohy I.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 18
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 19
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 22. října 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J.-P. JOUYET

      (1)  Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 44.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 19. června 2007 (Úř. věst. C 146 E, 12.6.2008, s. 76) a rozhodnutí Rady ze dne 25. září 2008.

      (3)  Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 1.

      (4)  Viz část A přílohy I.

      (5)  Úř. věst. L 11, 14.1.1994, s. 1.

      PŘÍLOHA I
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a její následná změna
      (uvedené v článku 17)

                  Směrnice Rady 89/104/EHS

                  (Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 1)

                  Rozhodnutí Rady 92/10/EHS

                  (Úř. věst. L 6, 11.1.1992, s. 35)

            ČÁST B
      Lhůta pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost
      (uvedená v článku 17)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  89/104/EHS

                  31. prosince 1992

      PŘÍLOHA II
      Srovnávací tabulka

                  Směrnice 89/104/EHS

                  Tato směrnice

                  Článek 1

                  Článek 1

                  Článek 2

                  Článek 2

                  Čl. 3 odst. 1 písm. a) až d)

                  Čl. 3 odst. 1 písm. a) až d)

                  Čl. 3 odst. 1 písm. e) návětí

                  Čl. 3 odst. 1 písm. e) návětí

                  Čl. 3 odst. 1 písm. e) první odrážka

                  Čl. 3 odst. 1 písm. e) bod i)

                  Čl. 3 odst. 1 písm. e) druhá odrážka

                  Čl. 3 odst. 1 písm. e) bod ii)

                  Čl. 3 odst. 1 písm. e) třetí odrážka

                  Čl. 3 odst. 1 písm. e) bod iii)

                  Čl. 3 odst. 1 písm. f), g) a h)

                  Čl. 3 odst. 1 písm. f), g) a h)

                  Čl. 3 odst. 2, 3 a 4

                  Čl. 3 odst. 2, 3 a 4

                  Článek 4

                  Článek 4

                  Článek 5

                  Článek 5

                  Článek 6

                  Článek 6

                  Článek 7

                  Článek 7

                  Článek 8

                  Článek 8

                  Článek 9

                  Článek 9

                  Čl. 10 odst. 1

                  Čl. 10 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 10 odst. 2

                  Čl. 10 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 10 odst. 3

                  Čl. 10 odst. 2

                  Čl. 10 odst. 4

                  Čl. 10 odst. 3

                  Článek 11

                  Článek 11

                  Čl. 12 odst. 1 první věta

                  Čl. 12 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 12 odst. 1 druhá věta

                  Čl. 12 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 12 odst. 1 třetí věta

                  Čl. 12 odst. 1 třetí pododstavec

                  Čl. 12 odst. 2

                  Čl. 12 odst. 2

                  Článek 13

                  Článek 13

                  Článek 14

                  Článek 14

                  Článek 15

                  Článek 15

                  Čl. 16 odst. 1 a 2

                  —

                  Čl. 16 odst. 3

                  Článek 16

                  —

                  Článek 17

                  —

                  Článek 18

                  Článek 17

                  Článek 19

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1976 o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na trichinely (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí

text:
Důležité právní upozornění

|

31977L0096

Úřední věstník L 026 , 31/01/1977 S. 0067 - 0077 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 8 S. 0041  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 17 S. 0042  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 8 S. 0041  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 11 S. 0156  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 11 S. 0156

		Směrnice Radyze dne 21. prosince 1976o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na trichinely (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí(77/96/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [1], naposledy pozměněnou směrnicí 75/379/EHS [2], a zejména na článek 21 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že Rada v čl. 21 směrnice 72/462/EHS stanovila, že se vypracují metody a postupy pro zjištění výskytu trichinel v čerstvém vepřovém mase;vzhledem k tomu, že uplatnění směrnice 72/462/EHS nebude mít požadovaný účinek, pokud mezi členskými státy existují odlišnosti co do záruk vyžadovaných pro zjištění výskytu trichinel při dovozu čerstvého masa ze třetích zemí; že je tedy nezbytné v této oblasti stanovit režim Společenství;vzhledem k tomu, že je za účelem ochrany zdraví spotřebitele nezbytné, aby bylo čerstvé vepřové maso systematicky podrobeno vyšetření, které bude užívat metod uznávaných za efektivní, za účelem vyloučení masa obsahujícího trichinely;vzhledem k tomu, že pokud je vyšetření prováděno v odesílající třetí zemi, musí být prováděno v jatkách, které splňují určité podmínky a které zejména obsahují vyšetřovací laboratoř zařízenou vhodným vybavením;vzhledem k tomu, že je nezbytné zajistit zvláštní značení masa, které bylo vyšetřeno s negativním výsledkem, aby mohly být rozlišeny vzorky již vyšetřeného masa od masa nevyšetřeného;vzhledem k tomu, že by měl existovat postup zakládající úzkou a účinnou spolupráci mezi Komisí a členskými státy pro hodnocení vhodnosti povolit zařízením ve třetích zemích provádět vyšetření nebo pracovat s vyšetřovaným masem; že by také měl existovat postup pro to, aby byla technická ustanovení, týkající se zejména vyšetřovacích metod, požadavků pro vyšetřovací laboratoře a postupů pro označování vyšetřeného masa, uvedena do souladu s technickým pokrokem a se získanými zkušenostmi;vzhledem k tomu, že by členským státům mělo být povoleno příjem čerstvého maso, které na trichinely nebylo vyšetřeno ve vyvážející třetí zemi, a to za předpokladu, že toto maso bude ošetřeno zmražením, ať už v odesílající třetí zemi nebo v členském státě určení, který zajistí inaktivaci případně přítomných trichine; že tento postup musí být nicméně prováděn podle určitých správně stanovených postupů a v zařízeních splňujících určité podmínky,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Definice použité v této směrnici jsou totožné s definicemi obsaženými ve směrnici 72/462/EHS.A dále se rozumí:a) "čerstvým masem" čerstvé maso prasete domácího;b) "vyšetřením" vyšetření za účelem zjištění výskytu trichinel v čerstvém mase.Článek 21. Aby mohlo být připuštěno do obchodu uvnitř Společenství, musí být čerstvé maso pocházející ze třetí země, které obsahuje kosterní svalstvo, vyšetřeno pod dohledem a na odpovědnost úředního veterináře.2. Vyšetření se provádí v souladu s jednou z metod stanovených v příloze I, a to na celém jatečně upraveném těle nebo, pokud není k dispozici celé jatečně upravené tělo, na každé jatečné půli, čtvrtce nebo dílu, který má být dovezen do Společenství.3. Vyšetření se koná na jatkách, které jsou schváleny ve vyvážejícím státě v souladu s článkem 4 směrnice 72/462/EHS a oprávněny provádět toto vyšetření v souladu s článkem 4 této směrnice.4. Vyšetření se provádí před označováním zdravotní nezávadnosti, které je upraveno v kapitole X přílohy B směrnice 72/462/EHS.5. Pokud není možné provést vyšetření ve vyvážejícím státě, členský stát, pro který je čerstvé maso určeno, muže povolit jeho dovoz za podmínky, že se vyšetření provedeno na jeho území při hygienické kontrole podle čl. 24 odst. 2 směrnice 72/462/EHS, a to na kontrolním stanovišti ve smyslu čl. 27 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice.6. a) Pokud je výsledek vyšetření negativní, musí být čerstvé maso označeno ihned po vyšetření, a to v souladu s přílohou III.b) V případě inkoustového razítkování je třeba použít barvivo ve smyslu čl. 17 odst. 3 směrnice 72/462/EHS.Článek 31. Členský stát, pro který je čerstvé maso určeno, může odchylně od článku 2 povolit výjimku z vyšetření čerstvého masa z některých třetích zemí nebo jejich částí za předpokladu, že maso je zmraženo v souladu s ustanoveními přílohy IV.2. Toto ošetření se provádí v zařízení nalézajícím se ve vyvážející třetí zemi a uvedeném v čl. 4 odst. 1.Zmražení ve vyvážející třetí zemi musí podléhat osvědčení úředním veterinářem na osvědčení o zdravotní nezávadnosti doprovázejícím maso, jak stanoví čl. 22 odst. 3 směrnice 72/462/EHS.3. Pokud nebylo zpracování provedeno ve vyvážející třetí zemi, musí být provedeno na kontrolním stanovišti uvedeném v čl. 2 odst. 5.Zmražení ve členském státě musí podléhat osvědčení úředním veterinářem na osvědčeních doprovázejících maso, jak stanoví čl. 25 odst. 3 směrnice 72/462/EHSČlánek 41. V souladu s postupem stanoveným v článku 9 se rozhoduje o schválení jatek k provádění vyšetření a o schválení bourárny k bourání nebo vykosťování masa, které prošlo výše uvedeným vyšetřením, nebo o povolení zařízení provádět ošetření zmražením podle článku 3. Kromě požadavků dle článku 4 směrnice 72/462/EHS se přihlíží k zárukám daným ohledně plnění této směrnice, a v případě jatek:a) k existenci místností a přístrojů nezbytných k provádění vyšetření;b) ke kvalifikaci personálu příslušného pro provádění vyšetření.Schválení jatkám a bourárnám se uděluje pouze tehdy, pokud příslušné orgány dotčené třetí země úředně uznaly, že tato jatka a bourárny jsou ve stavu odpovídajícím podmínkám stanoveným v článku 5 a v příloze III; dále v případě jatek též uznaly, že jatka mají laboratoř odpovídající podmínkám stanoveným v příloze II kapitole I a splňující požadavky ostatních kapitol přílohy II a přílohy I.Schválení zařízením provádějícím ošetření zmražením se uděluje pouze tehdy, pokud příslušné orgány dotčené třetí země úředně uznají, že zařízení splňuje podmínky stanovené v příloze IV.2. Do seznamu či seznamů, na které odkazuje čl. 4 odst. 4 směrnice 72/462/EHS, se vloží zvláštní poznámka s názvy zařízení schválených ve smyslu odstavce 1.Článek 51. Na jatkách schválených podle článku 4 se musí být prasata, jejichž maso je určeno pro Společenství, porážet v oddělených prostorách od prasat, jejichž maso není určeno pro Společenství. Pokud zde nejsou jiné prostory, musí být porážka prováděna v jinou dobu. Výše uvedené neplatí, pokud je maso, které není určeno na vývoz do Společenství, vyšetřeno stejným postupem.2. Bourání a vykosťování masa, které prošlo vyšetřením s negativním výsledkem a je určeno pro Společenství, musí být prováděno vbourárně v souladu s článkem 4.V těchto bourárnách musí být bourání a vykosťování uvedeného masa prováděno v jiných prostorách než bourání a vykosťování masa, které není určeno pro Společenství, a pokud zde nejsou jiné prostory, musí být bourání a vykosťování prováděno v jinou dobu, kromě případů, kdy bylo maso vyšetřeno stejným postupem.Článek 6Kontroly ve třetích zemích, stanovené v článku 5 směrnice 72/462/EHS, musí rovněž ověřovat, zda se uplatňuje tato směrnice.Článek 7Členský stát sestavuje a sděluje Komisi seznam kontrolních stanovišť, na které odkazuje čl. 2 odst. 5, ve kterých může být prováděno:- vyšetřování,- zmrazování podle článku 3.Členské státy zabezpečí, aby tato stanoviště měla vybavení potřebné k provádění příslušných úkonů.Článek 8Na návrh Komise rozhodne Rada před 1. lednem 1979 o případných doplňcích k metodám stanoveným v příloze I.Článek 91. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese ihned věc Stálému veterinárnímu výboru (dále jen "výbor") zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 15. října 1968 jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanoviska se přijímají většinou čtyřiceti jedna hlasů.4. Komise přijme zamýšlená opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata.Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.Článek 10Článek 9 se použije do dne 21. června 1981.Článek 11Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1979. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 12Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. prosince 1976.Za RadupředsedaA.P.L.M.M. van der Stee[1] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28.[2] Úř. věst. L 172, 3.7.1975, s. 17.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMETODY VYŠETŘENÍ NA TRICHINELYI. TRICHINOSKOPICKÉ VYŠETŘENÍa) VybaveníTrichinoskop se žhavicí lampou umožňující padesátinásobné a osmdesátinásobné až stonásobné zvětšením.Kompresor skládající se ze dvou skleněných destiček, které je možno navzájem stlačit. Jedna z nich je rozdělena na kolonky stejných rozměrů. Malé zahnuté nůžky, pinzeta, nůž na krájení vzorků, malé číslované zásobníky na oddělené skladování vzorků, kapátková pipeta, sklenice kyseliny octové a roztoku hydroxidu draselného pro zjasnění zvápenatění nebo pro změkčení suchého masa.b) Odebírání vzorkůV případě celého jatečného těla musí být odebrán alespoň jeden vzorek velikosti lískového ořechu z každého bráničního pilíře v místě přechodu mezi svalovou a šlachovitou částí.Pokud je k dispozici pouze jeden brániční pilíř, musí být odebrán jeden vzorek velikosti dvou lískových ořechů. Při nepřítomnosti obou bráničních pilířů musí být odebrány dva vzorky přibližně velikosti lískového ořechu ze žeberní části bránice, z části bránice u hrudní kosti nebo, podle konkrétního případu, ze svalu jazyka, žvýkacího svalu nebo z břišních svalů.Při vyšetření dílů masa, musí být odebrány z každého dílu tři vzorky kosterní svaloviny, které obsahují malé množství tuku a mají, pokud je to možné, velikost lískového ořechu. Vzorky mají být odebrány z různých míst, pokud možno blízko kostí nebo šlach.c) MetodaPokud jsou k dispozici oba brániční pilíře, musí kontrolor příslušný pro zjišťování výskytu trichinel uříznout z každého výše uvedeného vzorku odebraného z celého jatečně upraveného těla zvířete sedm kousků velikosti ovesného zrna, tedycelkem čtrnáct kousků; pokud je k dispozici pouze jeden brániční pilíř, čtrnáct kousků z různých míst, a pokud možno z místa přechodu mezi svalovou a šlachovitou částí; poté je musí kontrolor stlačit mezi sklíčka tak, aby bylo možno zřetelně přečíst normální tištěné písmo přes takto upravený preparát. Pokud je maso vzorku k vyšetření suché a staré, musí být preparáty změkčovány po dobu 10 až 20 minut před vtlačením do sklíček ve směsi roztoku hydroxidu sodného a vody v poměru 1:2.Pokud byly v případě celého jatečně upraveného těla odebrány vzorky z hrudní nebo žeberní části bránice a nebo svalu jazyka, žvýkacího svalu nebo břišních svalů, musí být odřezáno z každého vzorku čtrnáct kusů velikosti ovesného zrna, tj. celkem osmadvacet kusů.Z každého vzorku odebraného z kousků masa musí kontrolor na trichinely nařezat čtyři kousky velikosti ovesného zrna, tedy celkem dvanáct kousků.Trichinoskopické vyšetření musí být prováděno tak, aby každý preparát byl vyšetřen pomalu a pečlivě. Pokud trichinoskopické vyšetření odhalí podezřelá místa, jejichž charakter nemůže být s jistotou určen ani při nejvyšším zvětšení trichonoskopu, musí být tyto kontrolně vyšetřeny mikroskopem.Mikroskopické vyšetření by mělo být prováděno tak, aby každý přípravek byl vyšetřen pomalu a pečlivě při třicetinásobném až čtyřicetinásobném zvětšení.V případě nejistého výsledku musí vyšetření pokračovat na dalším množství vzorků a preparátů, v případě nutnosti s pomocí většího zvětšení, dokud nejsou získány požadované přesné údaje. Trichinoskopické vyšetření musí být prováděno nejméně tři minuty.Trichinoskopické vyšetření musí být prováděno nejméně šest minut v případě náhradních vzorků, odebraných z žeberní či hrudní části bráničních pilířů, ze svalu jazyka, žvýkacího svalu nebo břišních svalů.Minimální doba určená pro vyšetření nezahrnuje dobu nutnou pro odebírání vzorků a zhotovení preparátů.Jako obecné pravidlo platí, že by kontrolor neměl trichonoskopem vyšetřit více než 840 kousků za den, ačkoliv výjimečně jich může vyšetřit až 1050 kousků.II. METODA UMĚLÉHO NATRÁVENÍa) Přístroje a materiál- nůž na odebírání vzorků,- malé číslované zásobníky s uzávěry pro skladování vzorků, je-li třeba, do doby opakování vyšetření,- termostat,- dvou až třílitrová skleněná nálevka se stojanem, spojovací gumová hadice, svorky pro připevnění spojovací hadice,- plastikové sítko (přibližně 18 cm v průměru a. s. přibližně 1 mm otvory),- gáza,- zúžená zkumavka se zataveným koncem,- kyveta,- mlýnek na maso,- stereo-mikroskop,- trávící tekutina vyrobená následujícím způsobem:10 g pepsinu (1200 jednotek/gram), 5 ml HCl (minimálně 37 %) doplněné na litr vodou z vodovodu.b) Odebírání vzorků1. V případě celého jatečně upraveného těla je třeba odebrat vzorek o hmotnosti alespoň 20 g z bráničního pilíře na přechodu do šlachovité části. Při nepřítomnosti bráničního pilíře je třeba odebrat minimálně 20 g z žeberní nebo hrudní části bránice, svalu jazyka, žvýkacího svalu nebo břišních svalů.2. V případě kusů masa je třeba odebrat vzorek minimálně 20 g kosterních svalů s malým obsahem tuku a, pokud možno, z místa poblíž kostí nebo šlach.c) MetodaPro vyšetření směsného vzorku z 10 prasat se připraví 10g vzorek z každého jednotlivého 20g vzorku. Zbylých 10 g se uchová pro případ, že by bylo nezbytné dodatečné vyšetření jednotlivého vzorku.Deset vzorků, každý o hmotnosti 10 g, se sloučí do směsného vzorku; tento se rozemele v mlýnku na maso (s dvoumilimetrovými otvory) a volně umístěn do sítka vystlaného gázou. Sítko se poté nasadí na nálevku spojenou dlouhou gumovou hadicí se zúženou zkumavkou se zataveným koncem; nálevka se od okraje naplní trávicí tekutinou až se vyšetřovaný materiál zcela zalije. Poměr materiálu pro analýzu k trávící tekutině musí být přibližně mezi 1:20 až 1:30.Po 18 až 20 hodinách inkubace za teploty 37 až 39 °C se zúžená zkumavka odpojí a odstraní. Po opatrném odlití přebytečné tekutiny je třeba sediment umístit do misky, kde se pečlivě propláchne. Potom se vyšetřuje na výskyt trichinel pomocí stereomikroskopu při dvacetinásobném až čtyřicetinásobném zvětšení.V případě pozitivního nebo dubiózního výsledku směsného vzorku je třeba vyšetřit zbývající jednotlivé vzorky po přidání dalších 20 g z každého prasete nebo, v případě kusů masa, přidáním 20 g odebraných z každého kusu, jak je uvedené výše pod písm. b).III. METODA POUŽÍVAJÍCÍ UMĚLÉ TRÁVENÍ SMĚSNÝCH VZORKŮa) Vybavení a činidla- nůž a pinzeta na odebírání vzorků,- mlýnek na maso s otvory o průměru 2 až 3 mm,- Erlenmeyerova baňka s gumovým nebo vatovým uzávěrem o objemu 3 l,- separační kuželovitá nálevka o objemu 2000 ml,- běžný stojan tvaru A o délce přibližně 28 cm s tyčkou 80 cm dlouhou,- železný kruh o průměru přibližně 10 až 11 cm, který může být připojen ke stojanu,- svorka s čelistí (23x40 mm), která se může připojit ke stojanu prostřednictvím dvojitého propojení,- Endekottovo sítko č. 80 (měřítko otvorů 177) s vnějším průměrem 11 cm, vybavené očky z mosazi nebo korozivzdorné oceli,- plastiková nálevka o vnitřním průměru alespoň 12 cm,- běžný preparační mikroskop (čtyřicetinásobné zvětšení) vybavený běžnou lampou nebo standardní binokulární mikroskop (čtyřicetinásobné zvětšení),- trichinoskop s vodorovnou plochou pro kompresor,- při použití trichinoskopu: nádržka pro počítání larev se stejným vnějším tvarem jako kompresor, s objemem přibližně 60 až 65 cm3. Nádržka pro počítání larev může být popsána následovně:Tvar nádržky tvoří 23 cm dlouhá skleněná deska stejné tloušťky jako je jedna deska ve standardním kompresoru. Její šířka je však poněkud menší, např. 4,5 cm, aby umožnila připevnění skleněné destičky o tloušťce 2 mm, výšce 1,8 cm a délce 17,5 cm, a to na obou delších stranách spodní desky.Nádržka je na obou koncích uzavřena dvěma skleněnými deskami, které jsou upevněny přímo na spodní desku a jsou 5 cm dlouhé, 1 cm vysoké a 2 mm tlusté. Výška nádržky, měřená zevnitř, je tedy asi 1 cm.Desky jsou slepené k sobě běžným lepidlem na sklo. Přibližně 2,8 cm spodní desky je na obou stranách ponecháno volných z důvodů bezpečnosti a snadné manipulace s naplněnou nádržkou.Obsah nádržky je celkem přibližně 60 až 65 cm3,- při použití mikroskopu je potřeba řada Petriho misek o průměru 9 cm,- značkovač pro značení 1 cm velkých čtvercových vyšetřovacích oblastí na dně Petriho misky,- je třeba použít několik desetilitrových nádob na dekontaminaci vzorků formalinem a na zbytek trávicí tekutiny pro případ pozitivního výsledku šetření,- koncentrovaná (37 %) kyselina chlorovodíková,- práškový pepsin typu "Merck" o koncentraci 30000 jednotek na gram nebo pepsin o známé koncentraci pocházející od jiné firmy,- jeden nebo dva tácy, které jsou schopny pojmout 100 vzorků po přibližně 2 g masa.b) Odebírání vzorků1. V případě celých jatečně upravených těl zvířat je třeba odebrat vzorek o přibližně 2 g z bráničního pilíře na přechodu mezi částí svalovou a šlachovitou. Není-li brániční pilíř, je třeba odejmout vzorek stejné velikosti z žeberní nebo hrudní oblasti bránice, ze svalu jazyka, žvýkacího svalu nebo z břišních svalů.2. V případě dílů masa je třeba odebrat vzorek přibližně 2 g z kosterních svalů s malým obsahem tuku a pokud možno z místa poblíž kostí nebo šlach.c) MetodaOdebere se přibližně 1 g vzorku z každého ze 100 jednotlivých vzorků z prasat. Sdílený vzorek projde jednou mlýnkem.Rozemleté maso se umístí do třílitrové Erlenmeyerovy baňky společně se 7 g pepsinu, zalité 2 litry běžné vody, ohřáté na 37 až 40 °C, a. s. 25 ml koncentrované kyseliny chlorovodíkové. Směs se protřepe, aby se pepsin rozpustil.pH roztoku je asi 1,5 až 2.- Za účelem natrávení je Erlenmeyerova baňka po přibližně čtyři hodiny inkubována při teplotě 37 °C. Baňka se během doby inkubace pravidelně protřepává, např. jednou či dvakrát za hodinu.- Natrávený roztok se přefiltruje přes sítko do kónické dvoulitrové separační nálevky a ponechá se na stojanu v klidu alespoň jednu hodinu.- Celkový objem přibližně 45 cm3 se vylije z nálevky a rozdělí po 15ml do tří Petriho misek, na jejichž dně se vyznačí 1 cm velké čtvercové kolonky.- Každá Petriho miska se pod mikroskopem (při přibližně čtyřicetinásobném zvětšení) pečlivě vyšetří na výskyt larev.- Pokud jsou používány nádržky na sčítání larev, 45 cm3 roztoku se rozdělí mezi dvě sčítací nádržky a vyšetří pod trichinoskopem.Larvy se objevují jako rozpoznatelné organismy v sedimentu, a pokud je voda vlažná, mohou být často pozorovány zavinutí a rozvinutí larvy.Pokud se vytvoří nedostatečně čirý sediment, může být propláchnutím projasněn. Konečný vzorek o 45 ml se nalije do testovací trubice a nechá 15 minut ustát. Přebytečná tekutina je poté opatrně odsátím odstraněna a sediment umístěn do přibližně 45 ml běžné vody.Po další patnáctiminutové ustalovací době se opět opatrně odsátím odstraní přebytečná tekutina a sediment se v Petriho misce opatrně propláchne v přibližně 20 ml běžné vody a vyšetří.V případě pozitivního výsledku nebo dubiózního výsledku analýzy směsného vzorku je třeba zbývající jednotlivé vzorky analyzovat jednotlivě, a to po přidání dalších 20 g z každého prasete nebo, v případě kusů masa, přidáním 20 g odebraných z každého kusu, jak výše stanoví písmeno b).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIKAPITOLA I PODMÍNKY PRO OPRÁVNĚNÍ LABORATOŘÍ PRO ZJIŠŤOVÁNÍ VÝSKYTU TRICHINEL (TRICHINELLA SPIRALIS)1. Laboratoře pro zjišťování výskytu trichinel musí být umístěny u jatek pro prasata a mít minimálně následující vybavení, pokud již zařízení nesplňuje jiné požadavky této směrnice pro třetí země:a) uzamykatelnou místnost přiměřeně vybavenou pro přípravu vzorků; její stěny musí být hladké a musí být natřeny nebo pokryty omyvatelnou látkou světlé barvy až do výšky 2 metrů. Přípravna musí být vybavena pro každou užitou metodu vyšetření;b) přiměřeně vybavenou uzamykatelnou místnost pro vyšetření trichinoskopem a mikroskopem;c) zařízení poskytující přiměřené větrání a, pokud je to nutné, klimatizační zařízení, které zajišťuje, že teplota v místnosti nepřesáhne + 25 °C;d) přiměřené umělé nebo přirozené osvětlení, které nemění barvy; je třeba se vyhnout přímému slunečnímu světlu;e) přiměřené vybavení pro čištění a desinfekci rukou v přípravné místnosti;f) vybavení pro zatemnění vyšetřovací místnosti;g) pokud možno ledničky pro skladování vzorků masa;h) umývárnu pro čištění a desinfekci vyšetřovacího zařízení (např. zásobníků na vzorky, kompresorů, nožů a nůžek) s:- vodě odolnou podlahovou krytinou, která se snadno čistí a desinfikuje a je odolná proti plísním,- hladkými zdmi, které jsou až do výšky 2 m pokryty omyvatelným povrchem či nátěrem světlé barvy;i) šatny, umyvadla, odpočívárny a splachovací toalety;j) umyvadla s tekoucí teplou a studenou pitnou vodou, vybavené čistícími a desinfekčními prostředky a ručníky na jedno použití;k) vodotěsné kontejnery odolné korozi s hermeticky uzavřenými víky pro sběr vzorků po vyšetření navržené tak, aby bylo zabráněno neoprávněnému odstranění obsahu;l) dostatečnou zásobu teplé a studené pitné vody;m) zařízení pro odstranění odpadní vody, které splňuje podmínky pro schválení jatek,n) vhodné vybavení pro ochranu proti škůdcům (hmyzu, hlodavcům, apod.).KAPITOLA II POŽADAVKY NA PERSONÁL, VYBAVENÍ A NÁSTROJE V LABORATOŘÍCH PRO ZJIŠŤOVÁNÍ VÝSKYTU TRICHINEL2. U veškerého personálu laboratoře, místností, vybavení a nástrojů je vyžadována naprostá čistota v kteroukoliv dobu:a) personál musí být oblečen v čistém pracovním oblečení a mýt si ruce několikrát během pracovní doby a po každé přestávce;b) do laboratoří nemají přístup žádná zvířata;c) použité vybavení a nástroje musí být udržovány v čistotě a dobrém stavu. Musí být pečlivě vyčištěny a desinfikovány několikrát během a na konci dne.3. Pro všechny účely musí být používána pitná voda.4. Co se týče zdraví, musí personál odebírající vzorky masa splňovat pravidla přílohy B, kapitoly IV bodů 11 a 12 směrnice 72/462/EHS.5. Vzorky masa požadované pro vyšetření musí být odebrány okamžitě po porážce a bezodkladně vyšetřeny v laboratoři jatek pro zjišťování výskytu trichinel.Tato vyšetření jsou zakázána mimo jatek, ve kterých byla zvířata poražena.6. Kontrolnímu personálu by měly být poskytnuty během pracovního dne krátké přestávky, aby se předešlo únavě a jejím důsledkům.KAPITOLA III POŽADAVKY VZTAHUJÍCÍ SE NA TRICHINOSKOPYKonstrukce a vzhled trichinoskopů musí splňovat následující minimální kritéria:1. Jednoduché ovládání.2. Vysoká intenzita světla:- musí být dosažitelné přesné výsledky, i když není v místnosti úplná tma,- jako zdroj světla musí být použita žárovka do projektoru o výkonu 100W (12 V).3. Přiměřené zvětšení:- normální pracovní zvětšení: 50násobné,- 80 až 100násobné zvětšení pro přesnější hodnocení objektů, které nejsou jasně identifikovatelné při normálním zvětšení.4. Rozlišitelnost:- při každém zvětšení musí být dosažitelný jasný ostrý obraz s dobrým určením barev.5. Přepínací mechanismus:- každá změna zvětšení musí být doplněna automatickým přizpůsobením jasnosti obrazu.6. Vzrůst kontrastu:- kondensor musí být vybaven clonou umožňující zvýšit kontrast pro bližší vyšetření složitých případů,- clona musí být snadno ovladatelná (např. kontrolní páčkou na podstavci trichinoskopu).7. Snadné zaostření:- rychlé zaostření pomocí seřizovacího kolečka,- přesné zaostření pomocí kontrolní páčky.8. Regulace napětí:- tak aby mohla být jasnost přizpůsobena požadavkům.9. Jednosměrný pohyb kompresoru:- automatický blokovací mechanismus musí zajistit pohyb kompresoru pouze jedním směrem, aby se zabránilo neúmyslnému přesunutí.10. Volný výhled na projekční plochu.11. Projekční plocha:- minimálně 54 cm v úhlopříčce,- dobrá schopnost odrazu,- trvanlivá,- musí být demontovatelná,- snadno čistitelná.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIOZNAČOVÁNÍ MASA, KTERÉ BYLO VYŠETŘENO NA VÝSKYT TRICHINEL1. Označování masa musí být prováděno na odpovědnost úředního veterináře. Za tímto účelem musí veterinář mít a uchovávat:- nástroje určené pro označování, které může předat pomocnému personálu jen v době označování a jen na dobu nutnou k tomuto účelu,- štítky uvedené pod číslem 5. Tyto štítky jsou předány pomocnému personálu ve stejném okamžiku, kdy musí být použity, a v požadovaném množství.2. Značka musí být kulatá o průměru 2,5 cm. Na značce se musí dokonale čitelnými znaky objevit následující údaje:- směrem do středu velké tiskací písmeno "T" s rameny 1 cm dlouhými a 0,2 cm širokými,- pod písmenem "T" jedna z následujících sad iniciál: CEE, EEG, EWG, EØF nebo EEC. Písmena musí být vysoká 0,4 cm.3. Jatečně upravená těla musí být označena inkoustem nebo výžehem na vnitřní straně stehen v souladu s odstavcem 2.4. Hlavy musí být označeny inkoustem nebo výžehem, který splňuje požadavky odstavce 2.S výjimkou kusů, které jsou vyjmuty ze zdravotního označování následkem přílohou B, kapitolou X odst. 43 směrnice Rady 72/462/EHC, musí být kusy odebrané v bourárnách z jatečných těl označených v souladu s pravidly, pokud samy nenesou žádné razítko, označeny v souladu s odstavcem 2 před označením zdravotní nezávadnosti.Nálepka, kterou upravuje druhý pododstavec výše zmíněného odstavce 43, musí splňovat podmínky níže uvedeného odstavce 6.5. Označování může být také prováděno pomocí kulatého štítku. Štítek, který má být připojen ke každému kusu nebo ke každému jatečnému tělu, nesmí být použitelný vícekrát, musí být vyroben z pevného materiálu a musí splňovat všechny hygienické požadavky. Dokonale čitelnými znaky se na pečetních razítkách musí objevit následující údaje:- směrem do středu velké tiskací písmeno "T",- pod písmenem "T" jedna z následujících sad iniciál: CEE, EEG, EWG, EØF nebo EEC. Písmena musí být 0,2 cm vysoká.6. Nálepka, která je upravena v příloze B, kapitole X odst. 44 směrnice zmíněné v bodu 4, musí kromě zdravotního označení nést jasně čitelnou značku shodnou se značkou, uvedenou v odstavci 2.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVOŠETŘENÍ MASA ZMRAŽENÍM1. Již zmrazené dovezené maso musí být v tomto stavu udržováno.2. Technické vybavení a zásobování energií mrazírny musí být takové, aby zajistilo, že se velmi rychle dosáhne teploty uvedené v bodu 6, a tato teplota se udrží ve všech částech místnosti a ve všech částech masa.3. Před zmrazením by měly být odděleny všechny izolační obaly s výjimkou masa, které již celkově dosáhlo teploty podle bodu 6 v době, kdy bylo dovezeno do zmrazovací místnosti.4. Jednotlivé zásilky musí být ve zmrazovací místnosti uchovávány odděleně a zamčeny.5. Musí být zaznamenáno datum a čas, kdy byly jednotlivé zásilky dovezeny do zmrazovací místnosti.6. Teplota v mrazírně musí být alespoň -25 °C. Měla by být měřena kalibrovanými termoelektrickými přístroji a průběžně zaznamenávána. Nesmí být měřena přímo v proudícím studeném vzduchu. Přístroje musí být uchovávány uzamčeny. Tabulky musí zahrnovat příslušná čísla z registru kontrol masa při dovozu a datum a čas zahájení a dokončení zmrazování a musí být uchovány jeden rok po sestavení.7. Maso o průměru nebo tloušťce do 25 cm musí být mraženo nepřerušovaně alespoň 240 hodin, maso o průměru nebo tloušťce mezi 25 a 50 cm musí být mraženo alespoň 480 hodin. Výše uvedený zmrazovací postup se nesmí použít na maso o větším průměru nebo tloušťce. Doba mrazení se začne počítat o doby, kdy bylo v mrazírně dosaženo teploty podle bodu 6.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, kterou se mění směrnice 77/388/EHS a zavádějí nová zjednodušení pro daň z přidané hodnoty – oblast působnosti určitých osvobození od daně a praktické podrobnosti jejich uplatňování

text:
Důležité právní upozornění

|

31995L0007

Úřední věstník L 102 , 05/05/1995 S. 0018 - 0024

		Směrnice Rady 95/7/ESze dne 10. dubna 1995,kterou se mění směrnice 77/388/EHS a zavádějí nová zjednodušení pro daň z přidané hodnoty – oblast působnosti určitých osvobození od daně a praktické podrobnosti jejich uplatňováníRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství a zejména článek 99 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,vzhledem k tomu, že fungování vnitřního trhu lze zlepšit přijetím společných pravidel Společenství upřesňujících oblast působnosti některých osvobození od daně zmíněných v čl. 14 odst. 1, čl. 15 bodu 2 a čl. 16 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [1] a podrobnosti uplatňování těchto osvobození od daně; že zmíněná směrnice předpokládá přijetí takových společných pravidel, zejména ve svém čl. 14 odst. 2 a čl. 16 odst. 3;vzhledem k tomu, že článek 3 směrnice Rady 92/111/EHS ze dne 14. prosince 1992, kterou se mění směrnice 77/388/EHS a zavádějí zjednodušení pro daň z přidané hodnoty [2], stanoví, že budou přijata podrobná pravidla zdaňování řetězových plnění mezi osobami povinnými k dani; že tato opatření by měla zajišťovat jak zachování zásady neutrality společného systému daně z přidané hodnoty vzhledem k původu zboží a služeb, tak zachovávání zvolených zásad zdanění daní z přidané hodnoty a jeho kontroly během přechodného období;vzhledem k tomu, že by do základu daně při dovozu měly být zahrnuty všechny příležitostné výdaje související s přepravou zboží do jakéhokoli místa určení ve Společenství, je-li toto místo známo v době uskutečnění dovozu; že by se proto na poskytování dotyčných služeb měla vztahovat osvobození od daně podle čl. 14 odst. 1 písm. i) směrnice 77/38/EHS;vzhledem k tomu, že čl. 15 bod 2 zmíněné směrnice stanoví, že Komise předloží Radě návrhy na přijetí daňových pravidel Společenství blíže určujících oblast působnosti a praktické podrobnosti uplatňování osvobození od daně pro dodání zboží přepravovaného v osobních zavazadlech cestujících;vzhledem k tomu, že členské státy měly být oprávněny prodloužit opravné období pro odpočty podle čl. 20 odst. 2 zmíněné směrnice na dvacet let pro nemovitý investiční majetek s ohledem na jeho hospodářskou životnost;vzhledem k tomu, že by mělo být členským státům dovoleno, aby i nadále uplatňovaly na zboží obdržené na základě smlouvy o dílo sazbu, kterou používaly k 1. lednu 1993;vzhledem k tomu, že pravidla určující územní působnost a podrobnosti zdaňování v oblasti poskytování služeb přepravy zboží uvnitř Společenství fungují jednoduše a uspokojivě jak pro hospodářské subjekty, tak pro příslušné orgány členských států;vzhledem k tomu, že zahrne-li se pod přepravu zboží uvnitř Společenství rovněž přeprava uskutečněná uvnitř členského státu, je-li přímo spojena s přepravou uskutečněnou mezi členskými státy, bude možné zjednodušit nejen zásady a podrobnosti zdanění těchto vnitrostátních přepravních služeb, ale rovněž pravidla vztahující se na služby je doprovázející a služby poskytnuté zprostředkovateli, kteří se účastní poskytování těchto služeb;vzhledem k tomu, že označení některých prací na movitém majetku za práce na základě smlouvy o dílo je zdrojem obtíží a že je nutné je zrušit;vzhledem k tomu, že k usnadnění výměny uvnitř Společenství v oblasti prací na hmotném movitém majetku je třeba pozměnit podrobnosti zdaňování těchto plnění, jestliže jsou uskutečňována pro určitého zákazníka, daní z přidané hodnoty v členském státě jiném, než ve kterém jsou skutečně provedeny;vzhledem k tomu, že ustanovení čl. 16 odst. 1 bodů B až E zmíněné směrnice, zejména ve spojení s ustanoveními čl. 22 odst. 9 týkajícími se osvobození od povinností, umožňují vyřešit obtíže, jež vyvstanou mezi hospodářskými subjekty, které se účastní řetězového plnění týkajícího se zboží propuštěného do režimu uskladnění;vzhledem k tomu, že v této souvislosti je nezbytné zajistit, že daňové zacházení s dodáními zboží a poskytováním služeb týkajících se určitého zboží, které může být propuštěno do režimu uskladnění v celním skladu, se použije i na stejná plnění uskutečněná se zbožím propuštěným do režimu uskladňování v jiném než celním skladu;vzhledem k tomu, že se tato plnění týkají zejména surovin a jiného zboží, s nímž se obchoduje na mezinárodních termínovaných trzích, a že je nezbytné stanovit seznam zboží, na něž se vztahují tato ustanovení;vzhledem k tomu, že vymezení režimů uskladňování v jiném než celním skladu náleží do pravomoci členských států, s výhradou konzultace s Výborem pro daň z přidané hodnoty; že je nicméně nezbytné v zásadě vyloučit z takových režimů zboží, které jsou určeny k dodání na maloobchodním stupnivzhledem k tomu, že je nezbytné blíže určit některá pravidla pro uplatňování daně při opuštění režimů uvedených v čl. 16 odst. 1 bodech B až E zmíněné směrnice, zejména co se týče daňových dlužníkůvzhledem k tomu, že je nezbytné blíže určit oblast působnosti ustanovení čl. 17 odst. 2 písm. a) zmíněné směrnice, která jsou použitelná během přechodného období, jak je vymezeno v článku 28l;vzhledem k tomu, že je proto nezbytné změnit směrnici 77/388/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 77/388/EHS se mění takto:1. V článku 5 se odstavec 5 nahrazuje tímto:"5. Členské státy mohou považovat za dodání ve smyslu odstavce 1 předání určitých stavebních prací."2. V čl. 11 části B odst. 3 písm. b) se třetí pododstavec nahrazuje tímto:"Do základu daně se rovněž zahrnují výše zmíněné doprovodné výdaje, jestliže vyplývají z přepravy na jiné místo určení na území Společenství, je-li toto místo v okamžiku uskutečnění zdanitelného plnění známo."3. V čl. 15 bodu 2 se druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:"Na dodání zboží, které má být přepravováno v osobních zavazadlech cestujících, se toto osvobození od daně vztahuje, jestliže- cestující není usazen uvnitř Společenství,- zboží je přepravováno na místo nacházející se mimo Společenství do konce třetího měsíce následujícího po měsíci, v němž se dodání uskutečnilo,- celková hodnota dodání včetně daně z přidané hodnoty je vyšší než ekvivalent 175 ECU v národní měně, přičemž hodnota ECU se stanoví podle čl. 7 odst. 2 směrnice 69/169/EHS [3]; členské státy mohou nicméně osvobodit od daně i dodání s celkovou hodnotou nižší než tato částka.Pro účely použití druhého pododstavce se:- za cestujícího, který není usazen uvnitř Společenství, považuje cestující, jehož trvalé bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje, se nenachází uvnitř Společenství. Pro účely tohoto ustanovení se "trvalým bydlištěm nebo místem obvyklého pobytu" rozumí místo zapsané jako takové v cestovním pasu, průkazu totožnosti nebo jiném dokladu totožnosti, který uznává za platný členský stát, na jehož území je dodání uskutečňováno,- vývoz prokáže fakturou nebo jiným dokladem sloužícím jako faktura, který bude potvrzen celním úřadem, kterým zboží opustilo Společenství.Každý členský stát předá Komisi vzorky razítek, která používá při vydání potvrzení uvedených v druhé odrážce třetího pododstavce. Komise sdělí tyto údaje správcům daně ostatních členských států."4. V čl. 20 odst. 2 se poslední pododstavec nahrazuje tímto:"U nemovitého majetku, který byl pořízen jako investiční majetek, může být opravné období prodlouženo až na dvacet let."5. V čl. 28 odst. 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:"h) Členské státy, jež k 1. lednu 1993 využívaly možnost, kterou jim dával čl. 5 odst. 5 písm. a) ve znění platném k tomuto dni, mohou uplatňovat na dodání podle smlouvy o dílo sazbu uplatnitelnou na zboží po provedení díla.Pro účely použití tohoto ustanovení se za dodání podle smlouvy o dílo považuje, když zhotovitel dodá zákazníkovi movitý předmět vytvořený nebo sestavený zhotovitelem z materiálu nebo dílů, které mu zákazník k tomuto účelu svěřil, bez ohledu na to, zda zhotovitel sám obstaral nějakou část materiálu použitého ke zhotovení.";6. V článku 28a se odstavec 5 mění takto:- úvodní věta se nahrazuje tímto:"Následující dodání se považují za dodání zboží uskutečněné za protiplnění:",- písmeno a) se zrušuje,- v písm. b) druhém pododstavci se zrušuje čtvrtá odrážka,- v písm. b) druhém pododstavci se pátá odrážka nahrazuje tímto:- "— poskytnutí služby osobě povinné k dani, jejímž předmětem je práce na dotyčném zboží skutečně vykonaná v členském státě, ve kterém jsou odesílání či přeprava dotyčného zboží ukončeny, je-li zboží po zpracování odesláno zpět osobě povinné k dani do členského státu, z nějž bylo původně odesláno či přepraveno".7. Článek 28b se mění takto:- v části C odst. 1 první odrážce se doplňuje nový pododstavec, který zní:"Za přepravu zboží uvnitř Společenství se považuje rovněž přeprava zboží, při níž se místo odeslání a místo určení nachází v tuzemsku, je-li tato přeprava přímo vázána na přepravou zboží, při níž se místo odeslání a místo určení nacházejí na území dvou různých členských států",- "F. Místo poskytování služeb v případě zhodnocování nebo práce na movitém hmotném majetku.Odchylně od čl. 9 odst. 2 písm. c) se za místo poskytování služeb, jejichž předmětem je zhodnocování nebo práce na movitém hmotném majetku, které se uskutečňují ve prospěch zákazníků, kteří mají identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty v jiném členském státě, než ve kterém jsou tyto služby skutečně poskytovány, považuje území členského státu, který vydal zákazníkovi identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty, pod nímž mu byla poskytnuta služba.Tato odchylka se nepoužije, pokud zboží nebylo odesláno nebo přepraveno z členského státu, kde byly služby skutečně poskytovány."8. V čl. 28c části A písm. a) prvním pododstavci se zrušují slova "a čl. 28a odst. 5 písm. a)".9. V čl. 28c části E se bod 1 nahrazuje tímto:"1. V článku 16 se- "1. Aniž jsou dotčeny jiné daňové předpisy Společenství, mohou členské státy za předpokladu provedení konzultací podle článku 29 přijímat zvláštní opatření s cílem osvobodit od daně všechna nebo některá z následujících plnění, pokud ovšem nejsou zaměřena na konečné užití a/nebo spotřebu a pokud výše daně z přidané hodnoty při ukončení režimů nebo situací uvedených v bodech A až E odpovídá výši daně, která by byla splatná, kdyby každé takové plnění bylo zdaněno v tuzemsku:A. dovoz zboží, které má být propuštěno do režimu jiného než celního skladu;B. dodání zboží, které má býta) předloženo k proclení a případně umístěno do dočasného skladiště;b) umístěno do svobodného celního pásma nebo do svobodného celního skladu;c) propuštěno do režimu uskladnění v celním skladu nebo do režimu aktivního zušlechťovacího styku;d) vpuštěno do teritoriálních vod:- aby zde bylo včleněno do těžebních nebo výrobních plošin za účelem výstavby, opravy, údržby, úpravy nebo vybavení těchto plošin nebo za účelem propojení těchto těžebních nebo výrobních plošin s pevninou,- za účelem zásobení těžebních nebo výrobních plošin palivem a potravinami;e) propuštěno do režimu uskladnění v jiném než celním skladu.Pro účely tohoto článku se jinými než celními sklady rozumějí:- pro výrobky, které jsou předmětem spotřební daně, prostory považované za daňové sklady pro účely čl. 4 písm. b) směrnice Rady 92/12/EHS,- pro jiné zboží než to, které je předmětem spotřební daně, prostory považované za takové členskými státy. Členské státy však nesmějí zavádět jiné skladovací režimy než uskladnění v celním skladu, pokud je dané zboží určeno k dodání na maloobchodním stupni.Členské státy však mohou takový režim zavést pro zboží, které je určeno pro- osoby povinné k dani za účelem dodání uskutečňovaných za podmínek stanovených v článku 28k,- bezcelní prodejny ve smyslu článku 28k za účelem dodání cestujícím, kteří cestují leteckou nebo námořní dopravou do třetích zemí, jsou-li tato dodání osvobozena od daně podle článku 15,- osoby povinné k dani za účelem dodání cestujícím na palubě letadel nebo lodí v průběhu letu či námořní plavby, pokud se cílové místo nachází mimo Společenství,- osoby povinné k dani za účelem dodání osvobozených od daně podle čl. 15 odst. 10.Místa uvedená v písm. a), b), c) a d) jsou ta, která takto vymezují platné celní předpisy Společenství.C. poskytování služeb souvisejících s dodáními zboží uvedenými v bodu B,D. dodání zboží a poskytování služeb, které se uskutečňují:a) na místech uvedených v bodu B písm. a), b), c) a d) a která se stále nacházejí v některé ze situací tam uvedených;b) na místech uvedených v bodu B písm. e) a která se v tuzemsku stále nacházejí v situaci tam uvedené.Využijí-li členské státy možnost, kterou jim dává písmeno a) pro plnění uskutečňovaná v celních skladech, přijmou opatření nezbytná k řádnému vymezení režimu uskladnění v jiném než celním skladu, což umožní použít ustanovení písmene b) na stejná plnění týkající se zboží uvedeného v příloze J, která se uskuteční v takovém jiném než celním skladu.E. dodání:- zboží uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. a), které se nadále nachází v režimu dočasného dovozu s plným osvobozením od daně při dovozu nebo v režimu vnějšího tranzitu,- zboží uvedeného v článku 7 odst. 1 písm. b), které se nadále nachází v tranzitním režimu uvnitř Společenství podle článku 33a,jakož i poskytování služeb spojených s těmito dodáními.Odchylně od čl. 21 odst. 1 písm. a) prvního pododstavce je daňovým dlužníkem pro daň splatnou v souladu s prvním pododstavcem osoba, která způsobí, že se na zboží přestanou vztahovat režimy nebo situace uvedené v tomto odstavci.Má-li vynětí zboží z režimu nebo situace uvedené v tomto odstavci za následek uskutečnění dovozu ve smyslu čl. 7 odst. 3, přijme členský stát dovozu opatření nezbytná k zamezení dvojímu zdanění v tuzemsku."- připojuje tento odstavec:"1a. Využijí-li členské státy možnost, kterou jim dává odstavec 1, přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby se na pořízení zboží uvnitř Společenství, má-li být toto zboží propuštěno do některého z režimů nebo zahrnuto pod některou ze situací uvedených v odst. 1 bodu B, vztahovaly stejné předpisy jako na dodání zboží, která se uskutečňují za stejných podmínek v tuzemsku.""10. V čl. 28f odst. 1 se v čl. 17 odst. 2 písmeno a) nahrazuje tímto:"a) daň z přidané hodnoty, která je splatná nebo byla odvedena s ohledem na zboží nebo služby, jež jí byly nebo mají být dodány v tuzemsku jinou osobou povinnou k dani;".11. V článku 28g se v čl. 21 bodě 1 písmeno b) nahrazuje tímto:"b) osoby, kterým poskytuje služby uvedené v čl. 9 odst. 2 písm. e) osoba povinná k dani, která podniká v zahraničí, nebo osoby, které mají identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty v tuzemsku, kterým poskytuje služby uvedené v čl. 28b částech C, D, E a F osoba povinná k dani, která podniká v zahraničí; členské státy mohou nicméně požadovat, aby poskytovatel služeb byl povinen odvádět daň společně a nerozdílně;".12. Článek 28h se mění takto:- v čl. 22 odst. 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:- "b) Každá osoba povinná k dani vede seznam zboží, které odeslala či přepravila nebo které bylo odesláno či přepraveno jejím jménem z tuzemska, jak je vymezuje článek 3, ale uvnitř Společenství, v rámci plnění uvedených v čl. 28a odst. 5 písm. b) páté, šesté a sedmé odrážce.Každá osoba povinná k dani vede dostatečně podrobné účetnictví umožňující identifikaci zboží odeslaného jí z jiného členského státu osobou povinnou k dani nebo jejím jménem, je-li tato osoba, která má identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty v tomto jiném členském státě, v souvislosti s nímž byly poskytnuty služby uvedené v čl. 9 odst. 2 písm. c) třetí a čtvrté odrážce.",- v čl. 22 odst. 3 písm. b) druhém pododstavci se první odrážka nahrazuje tímto:- "— u plnění uvedených v čl. 28b částech C, D, E a F identifikační číslo osoby povinné k dani v tuzemsku a identifikační číslo zákazníka, pod nímž mu byla poskytnuta služba,"- v čl. 22 odst. 6 písm. b) se první pododstavec nahrazuje tímto:"b) Každá osoba povinná k dani, která má identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty, předloží rovněž souhrnný výkaz všech pořizovatelů, kteří mají identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty, kterým dodala zboží za podmínek stanovených v čl. 28c části A písm. a) a d), jakož i souhrnný výkaz příjemců plnění uvedených v pátém pododstavci, kteří mají identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty.",- v čl. 22 odst. 6 písm. b) třetím pododstavci se druhá odrážka nahrazuje tímto:- "— identifikační číslo pro daň z přidané hodnoty každého pořizovatele v jiném členském státě, pod nímž mu bylo zboží dodáno,"- v čl. 22 odst. 6 písm. b) se zrušuje pátý pododstavec.13. Příloha této směrnice se připojuje jako příloha J.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1996. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce mohou členské státy přijmout právní a správní opatření tak, aby uvedly ustanovení článku 1 body 3, 4 a 9 v účinnost nejpozději do 1. ledna 1996.Spolková republika Německo a Lucemburské velkovévodství nicméně smějí přijmout právní a správní opatření tak, aby uvedly ustanovení článku 1 bodu 9 v účinnost nejpozději do 1. ledna 1997.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 10. dubna 1995.Za RadupředsedaA. Juppé[1] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 94/76/ES (Úř. věst. L 365, 31.12.1994, s. 53).[2] Úř. věst. L 384, 30.12.1992, s. 47.[3] Úř. věst. L 133, 4.6.1969, s.6. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 94/4/ES (Úř. věst. L 60, 3.3.1994, s. 14).--------------------------------------------------PŘÍLOHA"PŘÍLOHA JPopis zboží | kód KN |Cín | 8001 |Měď | 7402740374057408 |Zinek | 7901 |Nikl | 7502 |Hliník | 7601 |Olovo | 7801 |Indium | ex811291ex811299 |Obiloviny | 1001 až 10051006: pouze nezpracovaná rýže1007 až 1008 |Olejnatá semena a olejnaté ovoce | 1201 až 1207 |Kokosové ořechy, para ořechy a akažuové ořechy (kešú) | 0801 |Ostatní ořechy | 0802 |Olivy | 071120 |Zrniny a semena (včetně sojových bobů) | 1201 až 1207 |Káva, nepražená | 0901110009011200 |Čaj | 0902 |Kakaové boby celé nebo drcené, surové nebo pražené | 1801 |Surový cukr | 170111170112 |Pryž v primární formě nebo v plátech, foliích a pásech | 40014002 |Vlna | 5101 |Chemikálie ve velkém | Kapitoly 28 a 29 |Minerální oleje (včetně propanu a butanu; též včetně ropných olejů) | 27092710271112271113 |Stříbro | 7106 |Platina (palladium, rhodium) | 711011007110210071103100 |Brambory | 0701 |Rostlinné oleje a tuky a jejich frakce, rafinované nebo nerafinované, chemicky neupravené | 1507 až 1515 |"--------------------------------------------------


title: Devátá směrnice Rady ze dne 26. června 1978 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu

text:
Důležité právní upozornění

|

31978L0583

Úřední věstník L 194 , 19/07/1978 S. 0016 - 0016 Finské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0071  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 09 Svazek 1 S. 0096  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0071  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 09 Svazek 1 S. 0102  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 09 Svazek 1 S. 0102

		Devátá směrnice Radyze dne 26. června 1978o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu(78/583/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména články 99 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Shromáždění [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že článek 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [3] stanoví 1. leden 1978 jako nejpozdější den k provedení jejích ustanovení členskými státy;vzhledem k tomu, že směrnice 77/388/EHS obsahuje společná ustanovení pro všechny oblasti, na něž se vztahuje daň z přidané hodnoty; že členským státům bylo v mnoha případech svěřeno vymezení podmínek, za kterých se tato ustanovení použijí; že oblast působnosti směrnice 77/388/EHS je tak rozsáhlá a zahrnuje tolik předpisů vnitrostátního práva, že některé členské státy proto nebyly schopny provést nezbytné úpravy včas, aby dosáhly souladu se směrnicí 77/388/EHS; že tyto členské státy proto nebyly ve stanovené lhůtě schopny dokončit zákonodárný postup při úpravě svých právních předpisů v oblasti daně z přidané hodnoty;vzhledem k tomu, že dotyčné členské státy požádaly o prodloužení lhůty pro nabytí účinnosti směrnice 77/388/EHS; že za těchto okolností by prodloužení o nejvýše 12 měsíců mělo postačovat,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Odchylně od článku 1 směrnice 77/388/EHS jsou Dánsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Německo a Nizozemsko oprávněny provést uvedenou směrnici nejpozději do 1. ledna 1979.Článek 2Tato směrnice je určena Dánsku, Francii, Irsku, Itálii, Lucembursku, Německu a Nizozemsku.V Lucemburku dne 26. června 1978.Za RadupředsedaK. B. Andersen[1] Úř. věst. C 163, 10.7.1978, s. 68.[2] Stanovisko ze dne 20/21. června 1978 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/46/ES ze dne 23. dubna 2008 , kterou se mění směrnice 2004/40/ES o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví před expozicí zaměstnanců rizikům spojeným s fyzikálními činiteli (elektromagnetickými poli) (osmnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)

text:
               26.4.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 114/88

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/46/ES
   ze dne 23. dubna 2008,
   kterou se mění směrnice 2004/40/ES o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví před expozicí zaměstnanců rizikům spojeným s fyzikálními činiteli (elektromagnetickými poli) (osmnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 137 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/40/ES (3) stanoví minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců před riziky vyplývajícími z expozice elektromagnetickými poli Čl. 13 odst. 1 uvedené směrnice stanoví, že členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. dubna 2008.

               (2)

               Směrnice 2004/40/ES stanoví referenční hodnoty a mezní hodnoty vycházející z doporučení Mezinárodní komise pro ochranu před neionizačním zářením. Evropský parlament, Rada a Komise byly obeznámeny s novými vědeckými studiemi týkajícími se účinků expozice elektromagnetickému záření na zdraví, které byly zveřejněny po přijetí směrnice. Výsledky těchto vědeckých studií nyní přezkoumává jednak Mezinárodní komise pro ochranu před neionizačním zářením v rámci právě probíhající revize svých doporučení, jednak Světová zdravotnická organizace v rámci revize svých „environmentálních zdravotních kritérií“. Tato nová doporučení, jejichž zveřejnění se očekává koncem roku 2008, by měla obsahovat údaje, na jejichž základě by mohlo dojít k zásadním změnám referenčních hodnot a mezních hodnot.

               (3)

               V této souvislosti je třeba provést další podrobné přezkoumání případného vlivu uplatňování směrnice 2004/40/ES na využívání lékařských postupů založených na zobrazování a na některé průmyslové činnosti. Komise zahájila studii, jejímž cílem je přímé a kvantitativní hodnocení situace, pokud jde o zobrazovací metody ve zdravotnictví. Je tedy třeba již nyní brát v úvahu výsledky této studie, které se očekávají počátkem roku 2008, a podobných studií zahájených v členských státech, aby byla zajištěna rovnováha mezi prevencí před případnými riziky pro zdraví zaměstnanců a přístupem k výhodám, jež plynou z účinného používání dotčených lékařských technologií.

               (4)

               V čl. 3 odst. 3 směrnice 2004/40/ES se stanoví, že hodnocení, měření nebo výpočet expozice zaměstnanců elektromagnetickými poli se řídí harmonizovanými evropskými normami Evropského výboru pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC). Je třeba přihlédnout k těmto harmonizovaným normám, jež jsou zásadní pro zajištění harmonizovaného uplatňování směrnice a které se očekávají v roce 2008.

               (5)

               Odklad lhůty pro provedení směrnice 2004/40/ES o čtyři roky je odůvodněn dobou potřebnou k získání a posouzení těchto nových informací a k vypracování a přijetí nového návrhu směrnice,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   V čl. 13 odst. 1 směrnice 2004/40/ES se první pododstavec nahrazuje tímto:

      „1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. dubna 2012. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.“

   Článek 2
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 23. dubna 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J. LENARČIČ

      (1)  Stanovisko ze dne 12. března 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 19. února 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 7. dubna 2008.

      (3)  Úř. věst. L 159, 30.4.2004, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 2007/30/ES (Úř. věst. L 165, 27.6.2007, s. 21).


title: Směrnice Komise 2011/79/EU ze dne 20. září 2011 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky fipronil do přílohy I uvedené směrnice  Text s významem pro EHP

text:
               21.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 243/10

         SMĚRNICE KOMISE 2011/79/EU
   ze dne 20. září 2011,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky fipronil do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být hodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, IA nebo IB směrnice 98/8/ES. Fipronil je v tomto seznamu uveden pro použití v typu přípravku 18, insekticidy, akaricidy a přípravky k regulaci jiných členovců, podle přílohy V uvedené směrnice.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byl fipronil v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 18.

               (3)

               Francie byla jmenována členským státem zpravodajem a dne 6. února 2009 předložila Komisi zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky dne 6. května 2011 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z hodnocení vyplývá, že u biocidních přípravků používaných jako insekticidy, které obsahují fipronil, lze očekávat, že splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES. Je proto vhodné zařadit fipronil do přílohy I uvedené směrnice.

               (6)

               V hodnocení na úrovni Unie nebyla posouzena všechna možná použití přípravku, zohlednilo se pouze odborné použití ve vnitřních prostorách, které jsou po aplikování nepřístupné pro člověka a domácí zvířata. Je proto vhodné požadovat, aby členské státy posoudily taková použití nebo scénáře expozice a taková rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, která nebyla reprezentativně zohledněna při posouzení rizik na úrovni Unie, a při vydávání povolení přípravku se ujistily, že byla přijata odpovídající opatření nebo že byly uloženy zvláštní podmínky za účelem snížení zjištěných rizik na přijatelnou úroveň.

               (7)

               Ustanovení této směrnice by měla být uplatňována souběžně ve všech členských státech, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky fipronil na trhu Unie a aby se obecně usnadnilo řádné fungování trhu s biocidními přípravky.

               (8)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I směrnice 98/8/ES je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřenou lhůtu, která jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (9)

               Po zařazení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (10)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (11)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. září 2012.
   Použijí tyto předpisy ode dne 1. října 2013.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 20. září 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 98/8/ES se vkládá tato položka:

                     Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty dosažení v souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „47

                     fipronil

                     (±)-5-amino-1-(2,6-dichlor-α,α,α-(trifluor-methyl)fenyl]-4-[(trifluormethyl)sulfinyl]py-razol-3-karbonitril (1:1)
                     Číslo ES: 424-610-5
                     Číslo CAS: 120068-37-3

                     950 g/kg

                     1. října 2013

                     30. září 2015

                     30. září 2023

                     18

                     Při hodnocení rizika na úrovni Unie se posuzovalo pouze odborné použití ve vnitřních prostorách aplikováním v místech, která jsou po aplikování nepřístupná pro člověka a domácí zvířata. Členské státy při hodnocení žádosti o povolení pro přípravky v souladu s článkem 5 a přílohou VI hodnotí v případě, že je to pro daný přípravek relevantní, ta použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, která nebyla reprezentativně zastoupena při hodnocení rizik na úrovni Unie.“

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.