title: Směrnice Rady ze dne 17. září 1984 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezešvých ocelových lahví na plyny

text:
Důležité právní upozornění

|

31984L0525

Úřední věstník L 300 , 19/11/1984 S. 0001 - 0019 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 14 S. 0003  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 18 S. 0011  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 14 S. 0003  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 18 S. 0011

		Směrnice Radyze dne 17. září 1984o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezešvých ocelových lahví na plyny(84/525/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že v členských státech podléhá výroba a příslušné kontroly lahví na plyny závazným předpisům, které se v jednotlivých členských státech liší a v důsledku toho brání obchodu s těmito lahvemi; že je proto nutné tyto předpisy sblížit;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/767/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro tlakové nádoby a metody jejich inspekce [3], ve znění aktu o přistoupení z roku 1979, stanoví zejména postupy EHS schválení vzoru a EHS ověření těchto nádob; že je podle uvedené směrnice žádoucí stanovit technické požadavky, jimž musí vyhovovat bezešvé ocelové lahve na plyny, typu EHS, o objemu 0,5 L až 150 L tak, aby se mohly dovážet, prodávat a používat bez omezení, jakmile prošly kontrolou a byly opatřeny značkou a symbolem,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice se vztahuje na ocelové tlakem namáhané pláště bezešvých lahví, tj. lahví vyráběných z jednoho kusu, schopných opakovaného plnění a přepravy, o objemu od 0,5 L do 150 L včetně, určených k plnění stlačenými, zkapalněnými nebo rozpuštěnými plyny; dále jen "lahve".2. Tato směrnice se nevztahuje na lahve vyrobené z austenitické oceli nebo na lahve, u nichž se při uzavírání dna přidává kov.3. Tato směrnice se vztahuje na lahve bez ohledu na počet hrdel (jedno nebo dvě).Článek 2Pro účely této směrnice se "lahví typu EHS" rozumí jakákoli lahev navržená a vyrobená tak, že splňuje požadavky této směrnice a směrnice 76/767/EHS.Článek 3Žádný členský stát nesmí z důvodů týkajících se konstrukce nebo inspekce lahve ve smyslu směrnice 76/767/EHS a této směrnice bránit, zakazovat nebo omezovat uvádění lahve typu EHS na trh a do provozu.Článek 4Všechny lahve typu EHS podléhají EHS schválení vzoru.Všechny lahve typu EHS podléhají EHS ověření s výjimkou lahví se zkušebním tlakem při hydraulické zkoušce do 120 bar a o objemu do 1 L.Článek 5Jakékoliv změny nezbytné k přizpůsobení bodů 2.1.3, 2.1.4, 2.3, 3.1.1.1, 3.4, 3.5, 3.6, 3.7, 4, 5 a 6 přílohy I a ostatních příloh této směrnice technickému pokroku musí být přijaty v souladu s postupem stanoveným v článku 20 směrnice 76/767/EHS.Článek 6Postup stanovený v článku 17 směrnice 76/767/EHS lze použít i pro bod 2.2 přílohy I této směrnice.Článek 71. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od oznámení této směrnice [4] a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice, byla sdělena Komisi.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. září 1984.Za RadupředsedaP. Barry[1] Úř. věst. C 2, 9.1.1974, s. 64.[2] Úř. věst. C 101, 23.11.1973, s. 25.[3] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 153.[4] Tato směrnice byla členským státům oznámena dne 26. září 1984.--------------------------------------------------PŘÍLOHA I1. DEFINICE POJMŮ POUŽITÝCH V TÉTO PŘÍLOZE A JEJICH ZNAČKY1.1 MEZ KLUZUPro účely této směrnice se při výpočtu částí namáhaných tlakem použijí tyto hodnoty meze kluzu:- pokud ocel nevykazuje dolní a horní mez kluzu, použije se nejmenší hodnota smluvní meze kluzu Rp 0,2,- pokud ocel vykazuje dolní a horní mez kluzu, použije se hodnota:- ReL,- ReH × 0,92 nebo- Rp0,2.1.2 TLAK PŘI ROZTRŽENÍPro účely této směrnice se "tlakem při roztržení" rozumí tlak při dosažení plastické nestability, tj. nejvyšší tlak dosažený při tlakové zkoušce na roztržení.1.3 ZNAČKYZnačky použité v této příloze mají tento význam:Ph = zkušební tlak při hydraulické zkoušce v barech;Pr = tlak při roztržení lahve změřený při zkoušce na roztržení v barech;Prt = výpočtový nejnižší teoretický tlak při roztržení v barech;Re = hodnota meze kluzu použitá podle bodu 1.1 k určení hodnoty R pro účely výpočtu částí namáhaných tlakem v N/mm2;Rel = nejmenší hodnota dolní meze kluzu zaručená výrobcem lahví v N/mm2;ReH = nejmenší hodnota horní meze kluzu zaručená výrobcem lahví v N/mm2;Rp 0,2 = smluvní mez kluzu při 0,2 % zaručená výrobcem lahví v N/mm2;Smluvní mez kluzu je hodnota napětí, při kterém trvalá deformace dosáhne 0,2 % původní měřené délky zkušební tyče.Rm = nejmenší hodnota pevnosti v tahu zaručená výrobcem lahví v N/mm2;a = výpočtová nejmenší tloušťka stěny válcového pláště v mm;D = jmenovitý vnější průměr lahve v mm;d = průměr trnu pro zkoušku ohybem v mm;Rmt = skutečná pevnost v tahu v N/mm2.1.4 NORMALIZAČNÍ ŽÍHÁNÍPojem "normalizační žíhání" se v této směrnici používá ve smyslu definice podle odstavce 68 normy EURONORM 52-83.Normalizační žíhání může být následováno popouštěním při rovnoměrné teplotě pod nejnižším bodem přeměny oceli (Ac1).1.5 KALENÍ A POPOUŠTĚNÍPod pojmem "kalení a popouštění" se rozumí tepelné zpracování, kterému se podrobuje zhotovená lahev a při kterém se lahev ohřeje na rovnoměrnou teplotu nad horním bodem přeměny oceli (Ac3). Lahev se pak ochladí rychlostí, která nepřevyšuje 80 % rychlosti dosahované při ochlazování ve vodě o teplotě 20 °C, načež se popouští při rovnoměrné teplotě pod nejnižším bodem přeměny oceli (Ac1).Tepelné zpracování musí být provedeno tak, aby nezpůsobilo na lahvi trhliny. Lahve nesmějí být kaleny do vody, která neobsahuje přísady.2. TECHNICKÉ POŽADAVKY2.1 POUŽITÉ OCELI2.1.1 Ocel je definována způsobem své výroby, svým chemickým složením, tepelným zpracováním, kterému se podrobuje zhotovená lahev, a svými mechanickými vlastnostmi. Výrobce poskytne odpovídající informace, přičemž vezme v úvahu níže uvedené požadavky. Jakákoli změna v těchto informacích bude považována za změnu v typu oceli pro účely EHS schválení vzoru.a) Způsob výrobyZpůsob výroby je definován odkazem na použitý postup (např. siemens-martinská pec, kyslíkový konvertor, elektrická pec) a na zvolenou metodu uklidnění oceli.b) Chemické složeníU chemického složení musí být přinejmenším udán:- ve všech případech maximální obsah síry a fosforu,- ve všech případech obsah uhlíku, manganu a křemíku,- obsah niklu, chromu, molybdenu a vanadu, pokud jsou tyto prvky záměrně přidány jako slitinové přísady.- u uhlíku:- 0,06 %, jestliže maximální obsah je menší než 0,30 %,- 0,07 %, jestliže maximální obsah je 0,30 % nebo více,- u manganu a křemíku:- 0,30 %,- u chromu:- 0,30 %, jestliže maximální obsah je menší než 1,5 %,- 0,50 %, jestliže maximální obsah je 1,5 % nebo více,- u niklu:- 0,40 %,- u molybdenu:- 0,15 %,- u vanadu:- 0,10 %.c) Tepelné zpracováníTepelné zpracování je definováno teplotou, dobou výdrže na teplotě a druhem chladicí tekutiny použitými v jednotlivých stadiích zpracování (normalizační žíhání, popřípadě následované popouštěním, nebo kalení a popouštění).Austenitizační teplota před kalením nebo normalizačním žíháním musí být stanovena s přesností 35 °C.Totéž platí pro teplotu popouštění.2.1.2 Podmínky, které musí být splněnyPoužitá ocel musí být uklidněná a odolná vůči stárnutí. Celá zhotovená lahev musí být podrobena tepelnému zpracování, kterým může být buď normalizační žíhání, popřípadě následované popouštěním, nebo kalení a popouštění. Obsahy síry a fosforu zjištěné ve vzorku tavby nesmějí být každý větší než 0,035 % a v součtu nesmějí překročit 0,06 %. Obsahy síry a fosforu zjištěné na výrobku nesmějí být každý větší než 0,04 % a v součtu nesmějí překročit 0,07 %.2.1.3 Ocel ve smyslu bodu 2.1.1 nesmí být výrobcem použita, pokud není členským státem povolena pro výrobu bezešvých lahví. Každý členský stát poskytne ostatním členským státům na požádání seznam materiálů používaných na jeho území pro výrobu lahví podle této směrnice.2.1.4 Musí být umožněno provádět nezávislé chemické rozbory, zvláště pro kontrolu, zda obsah síry a fosforu odpovídá požadavkům bodu 2.1.2. Tyto rozbory se musí provádět na zkušebních vzorcích odebraných buď z polotovaru dodaného výrobci lahví výrobcem oceli, nebo ze zhotovených lahví.Pokud je rozhodnuto odebrat zkušební vzorek z lahve, je přípustné jej odebrat z jedné z lahví, které byly již předtím vybrány pro mechanické zkoušky podle bodu 3.1 nebo pro tlakovou zkoušku na roztržení podle bodu 3.2.2.2 VÝPOČTY ČÁSTÍ NAMÁHANÝCH TLAKEM2.2.1 Nejmenší tloušťka stěny nesmí být menší než největší z hodnot určených těmito vzorci:- a =P· D43+ Pmm,kde R je nižší hodnota z těchto dvou hodnot:(1) Re;(2) 0,75 Rm pro lahve normalizačně žíhané nebo normalizačně žíhané a popouštěné,0,85 Rm pro lahve kalené a popouštěné.- a =+ 1 mm- a = 1,5 mm.2.2.2 Jestliže se konvexní dno zhotovuje kováním z trubky, tloušťka stěny měřená uprostřed tvarovaného dna musí být nejméně 1,5a.2.2.3 Tloušťka konkávního dna lahví nesmí být po celém průměru okraje, na kterém lahev stojí, menší než 2a.2.2.4 Aby se dosáhlo vyhovujícího rozdělení napětí, musí se tloušťka stěny lahve v oblasti přechodu mezi válcovou částí a dnem zvětšovat postupně.2.3 KONSTRUKCE A JAKOST PROVEDENÍ2.3.1 Výrobce je povinen kontrolovat u každé lahve tloušťku stěny a stav vnitřního a vnějšího povrchu, aby ověřil, že:- tloušťka stěny není nikde menší, než udává výkresová dokumentace,- vnitřní a vnější povrch lahve nevykazuje vady, které by mohly negativně ovlivnit provozní bezpečnost lahve.2.3.2 Ovalita válcového pláště musí být omezena tak, aby rozdíl mezi největším a nejmenším vnějším průměrem v tomtéž průřezu nebyl větší než 1,5 % střední hodnoty těchto průměrů.Maximální odchylka válcové části pláště od přímky nesmí překročit 3 mm na 1 m délky.2.3.3 Patní kroužky, pokud jsou na lahvích provedeny, musí být dostatečně pevné a musí být vyrobeny z materiálu, který je s ohledem na korozi kompatibilní s typem oceli, z níž je lahev vyrobena. Tvar patního kroužku musí lahvi zajistit dostatečnou stabilitu. Patní kroužky nesmějí umožňovat hromadění vody nebo vnikání vody mezi kroužek a lahev.3. ZKOUŠKY3.1 MECHANICKÉ ZKOUŠKY3.1.1 Obecné požadavky3.1.1.1 Pokud tato směrnice nestanoví jinak, mechanické zkoušky se provádějí podle těchto norem:EURONORM | 2-80: | zkouška tahem pro ocel; |EURONORM | 3-79: | zkouška tvrdosti dle Brinella; |EURONORM | 6-55: | zkouška ohybem pro ocel; |EURONORM | 11-80: | zkouška tahem pro ocelové plechy a pásy o tloušťce do 3 mm; |EURONORM | 12-55: | zkouška ohybem pro ocelové plechy a pásy o tloušťce do 3 mm; |EURONORM | 45-63: | zkouška rázem v ohybu na zkušební tyči s vrubem na dvou opěrách. |3.1.1.2 Všechny mechanické zkoušky pro ověření jakosti materiálu použitého pro výrobu lahví se provádějí na zkušebních tyčích odebraných ze zhotovených lahví.3.1.2 Druhy zkoušek a jejich kritériaKaždá zkušební lahev se musí podrobit jedné zkoušce tahem v podélném směru, čtyřem zkouškám ohybem v obvodovém směru, a pokud to umožňuje tloušťka stěny, třem zkouškám rázem v ohybu na zkušebních tyčích o šířce minimálně 5 mm. Zkušební tyče pro zkoušku rázem v ohybu se odeberou v příčném směru; jestliže však tloušťka stěny a/nebo průměr lahve neumožňují odebrat zkušební tyče široké alespoň 5 mm v příčném směru, odeberou se zkušební tyče pro zkoušku rázem v ohybu v podélném směru.3.1.2.1 Zkouška tahem3.1.2.1.1 Zkušební tyč musí odpovídat ustanovením:- kapitoly 4 normy EURONORM 2-80, je-li její tloušťka rovná 3 mm nebo větší,- kapitoly 4 normy EURONORM 11-80, je-li její tloušťka menší než 3 mm. V tomto případě bude měřená šířka a délka zkušební tyče 12,5 mm, resp. 50 mm bez ohledu na tloušťku zkušební tyče.3.1.2.1.2 Obě strany zkušební tyče, které odpovídají vnitřnímu a vnějšímu povrchu stěny lahve, nesmějí být obrobeny.3.1.2.1.3 Tažnost vyjádřená v procentech nesmí být menší než:25 · 102 RmtKromě toho tažnost nesmí být v žádném případě menší než:- 14 %, jestliže se zkouška provádí podle normy EURONORM 2-80,- 11 %, jestliže se zkouška provádí podle normy EURONORM 11-80.3.1.2.1.4 Zjištěná hodnota pevnosti v tahu nesmí být menší než Rm.Mez kluzu, která má být stanovena při zkoušce tahem, musí odpovídat hodnotě použité podle bodu 1.1 při výpočtu lahve. Horní mez kluzu musí být stanovena z tahového diagramu nebo jinou stejně přesnou metodou.Zjištěná hodnota meze kluzu nesmí být v závislosti na okolnostech menší než ReH, ReL nebo Rp 0,2.3.1.2.2 Zkouška ohybem3.1.2.2.1 Zkouška ohybem se provádí na zkušebních tyčích získaných rozříznutím prstence o šířce 25 mm na dvě části stejné délky, z nichž každá může být obrobena pouze na okrajích. Strany zkušební tyče odpovídající vnitřnímu a vnějšímu povrchu stěny lahve nesmějí být obrobeny.3.1.2.2.2 Zkouška ohybem se musí provádět na trnu o průměru d a na dvou válcích vzdálených od sebe d + 3a.Během zkoušky musí vnitřní plocha prstence zůstat v dotyku s trnem.3.1.2.2.3 Zkušební tyč nesmí prasknout, je-li ohnuta okolo trnu tak, že vnitřní okraje nejsou od sebe vzdáleny více, než činí průměr trnu (viz schéma v příloze III).3.1.2.2.4 Poměr n mezi průměrem trnu a tloušťkou zkušební tyče nesmí překročit hodnoty uvedené v tabulce:Skutečná pevnost v tahu Rmt v N/mm2 | Hodnota n |do 440 včetně | 2 |nad 440 do 520 včetně | 3 |nad 520 do 600 včetně | 4 |nad 600 do 700 včetně | 5 |nad 700 do 800 včetně | 6 |nad 800 do 900 včetně | 7 |nad 900 | 8 |3.1.2.3 Zkouška rázem v ohybu3.1.2.3.1 Zkouška rázem v ohybu se provádí na zkušební tyči podle normy EURONORM 45-63.Všechna měření vrubové houževnatosti se provádějí při teplotě –20 °C.Vrub musí být kolmý k povrchu stěn lahve.Zkušební tyče pro zkoušku rázem v ohybu nesmějí být rovnány a musí být obrobeny na šesti stranách, avšak pouze v rozsahu nutném pro dosažení rovného povrchu.3.1.2.3.2 Průměrná hodnota vrubové houževnatosti zjištěná ze tří zkoušek rázem v ohybu v podélném nebo příčném směru, jakož i každá jednotlivá zjištěná hodnota, nesmí být menší než odpovídající hodnota vyjádřená v J/cm2, uvedená v této tabulce:| m2Oceli, u nichž R není větší než 650 N/mm | m2Oceli, u nichž R je větší než 650 N/mm |podélný směr | příčný směr | podélný směr | příčný směr |Průměr ze tří zkušebních tyčí | 33 | 17 | 50 | 25 |Jednotlivá hodnota | 26 | 13 | 40 | 20 |3.2 HYDRAULICKÁ ZKOUŠKA NA ROZTRŽENÍ3.2.1 Zkušební podmínkyZkoušené lahve musí být označeny podle bodu 6.3.2.1.1 Hydraulická zkouška na roztržení musí být provedena ve dvou po sobě následujících etapách na zkušebním zařízení, které umožňuje postupné zvyšování tlaku v lahvi až do jejího roztržení a grafické znázornění křivky závislosti tlaku na čase. Zkouška se musí provádět při pokojové teplotě.3.2.1.2 V průběhu první etapy se tlak zvyšuje konstantní rychlostí až do začátku plastické deformace. Rychlost zvyšování tlaku nesmí překročit 5 bar/s.Od začátku plastické deformace (druhá etapa) nesmí být výkon čerpadla větší než dvojnásobný oproti první etapě a musí být udržován konstantní až do roztržení lahve.3.2.2 Vyhodnocení zkoušky3.2.2.1 Vyhodnocení zkoušky na roztržení zahrnuje:- vyhodnocení křivky závislosti tlaku na čase pro určení tlaku při roztržení,- vyhodnocení trhliny a tvaru jejích okrajů,- ověření, zda v případě lahve s konkávním dnem nedošlo k obrácení tvaru dna.3.2.2.2 Změřený tlak při roztržení Pr musí být větší než hodnota daná vzorcem:=20a RmD - a3.2.2.3 Zkouška na roztržení nesmí způsobit rozpad lahve na zlomky.3.2.2.4 Hlavní trhlina nesmí mít charakter křehkého lomu, tj. okrajové hrany lomu nesmí být radiální, ale musí být skloněny vůči rovině průměru a vykazovat kontrakci.Trhlina je přijatelná pouze za těchto podmínek:1. V případě lahví o tloušťce "a" do 7,5 mm včetně:Podmínka d) však nemusí být splněna:a) větší část trhliny musí být zřetelně podélná;b) trhlina se nesmí několikanásobně rozvětvovat;c) trhlina se nesmí obvodově rozšiřovat dále než 90° na každou stranu od své hlavní části;d) trhlina se nesmí šířit do částí lahve, které jsou více než 1,5krát silnější než největší tloušťka měřená v polovině délky lahve;e) v případě lahví s konvexním dnem trhlina nesmí dosáhnout středu dna lahve.Podmínka d) však nemusí být splněna:a) v případě horní zaoblené části nebo konvexního dna, jestliže se trhlina nerozšíří do částí lahve s průměrem menším než 0,75násobek jmenovitého vnějšího průměru lahve;b) v případě konkávního dna, jestliže vzdálenost mezi nejvzdálenějším bodem trhliny a rovinou dna lahve převyšuje 5násobek tloušťky "a".2. V případě lahví o tloušťce "a" přesahující 7,5 mm musí být větší část trhliny zřetelně podélná.3.2.2.5 Trhlina nesmí odhalit zřetelnou vadu materiálu.3.3 CYKLICKÁ ÚNAVOVÁ ZKOUŠKA3.3.1 Zkoušené lahve musí být označeny podle bodu 6.3.3.2 Cyklická únavová zkouška se provádí s použitím nekorozivní kapaliny na dvou lahvích, u kterých výrobce zaručuje, že jsou dostatečně reprezentativní pro minimální konstrukční hodnoty specifikované v konstrukčním návrhu.3.3.3 Tato zkouška je cyklická. Horní cyklický tlak je roven buď tlaku Ph nebo jeho dvěma třetinám.Dolní cyklický tlak nesmí překročit 10 % hodnoty horního cyklického tlaku.Minimální počet cyklů a maximální zkušební frekvence jsou uvedeny v tabulce:Maximální použitý tlak | Ph | ⅔ Ph |Minimální počet cyklů | 12000 | 80000 |Maximální frekvence cyklů za minutu | 5 | 12 |Teplota měřená na vnější stěně lahve nesmí během zkoušky překročit 50 °C.Zkouška se považuje za vyhovující, když lahev dosáhne požadovaného počtu cyklů, aniž se projeví netěsnost.3.4 HYDRAULICKÁ ZKOUŠKA3.4.1 Tlak vody v lahvi se musí zvětšovat rovnoměrnou rychlostí až do dosažení tlaku Ph.3.4.2 Lahev musí zůstat pod tlakem Ph dostatečně dlouho, aby se prokázalo, že tlak nemá tendenci klesat a že nedochází k úniku kapaliny.3.4.3 Po zkoušce nesmí lahev vykazovat známky trvalé deformace.3.4.4 Lahve, které nesplní požadavky zkoušky, musí být vyřazeny.3.5 KONTROLA HOMOGENITY LAHVETouto zkouškou se ověřuje, zda kterékoli dva body na vnějším povrchu lahve nevykazují rozdíl v tvrdosti větší než 25 HB. Kontrola se provádí na dvou příčných řezech lahve poblíž hrdla a dna, vždy ve čtyřech rovnoměrně vzdálených bodech.3.6 KONTROLA HOMOGENITY DÁVKYTouto zkouškou, kterou provádí výrobce, se měřením tvrdosti nebo jiným vhodným způsobem ověřuje, zda nedošlo k chybě při volbě výchozího materiálu (plechu, předvalku, trubky) nebo při tepelném zpracování. V případě lahví normalizačně žíhaných, ale nepopouštěných, se tato zkouška nemusí provádět na každé lahvi.3.7 KONTROLA DNAStředem dna lahve se provede podélný řez a jeden z takto získaných povrchů se vyleští pro zkoušku při pětinásobném až desetinásobném zvětšení.Lahev se považuje za vadnou, jsou-li zjištěny trhliny. Za vadnou se považuje i tehdy, jestliže rozměry přítomných pórů či vměstků se ukazují tak velké, že může být ohrožena bezpečnost.4. EHS SCHVÁLENÍ VZORUEHS schválení vzoru podle článku 4 této směrnice může být rovněž vydáno pro typové řady lahví."Typovou řadou lahví" se rozumějí lahve z téže továrny, které se liší pouze délkou, avšak jen v těchto mezích:- nejmenší délka nesmí být menší než 3násobek průměru lahve,- největší délka nesmí být větší než 1,5násobek délky zkoušené lahve.4.1 Žadatel o EHS schválení vzoru předloží pro každou typovou řadu lahví dokumentaci potřebnou pro níže předepsané kontroly a poskytne členskému státu dávku 50 lahví, z nichž se odebere požadovaný počet lahví pro níže uvedené zkoušky, jakož i veškeré dodatečné informace požadované členským státem. Žadatel je povinen uvést druh, teploty a doby výdrže tepelného zpracování. Dále je povinen opatřit a předložit osvědčení o rozboru taveb oceli dodané pro výrobu lahví.4.2 V průběhu postupu EHS schválení vzoru členský stát:4.2.1 ověří, zda:- jsou správné výpočty uvedené v bodu 2.2,- tloušťka stěn na dvou lahvích vyhovuje požadavkům bodu 2.2, přičemž měření se provádějí na třech příčných řezech a po celém obvodu podélných řezů dna a horní zaoblené části,- jsou splněny podmínky uvedené v bodech 2.1 a 2.3.3,- jsou u všech lahví vybraných členským státem splněny požadavky bodu 2.3.2,- vnitřní i vnější povrchy lahví jsou bez vad, které by je činily nebezpečnými.4.2.2 provede na vybraných lahvích tyto zkoušky:- zkoušky podle bodu 3.1 na dvou lahvích; je-li však délka lahve 1500 mm či více, zkouška tahem v podélném směru a zkoušky ohybem se provedou na zkušebních tyčích odebraných z horní a dolní části pláště,- zkoušku podle bodu 3.2 na dvou lahvích,- zkoušku podle bodu 3.3 na dvou lahvích,- zkoušku podle bodu 3.5 na jedné lahvi,- zkoušku podle bodu 3.7 na všech lahvích vzorku.4.3 Jsou-li výsledky těchto kontrol vyhovující, vydá členský stát certifikát EHS schválení vzoru podle předlohy v příloze IV.5. EHS OVĚŘENÍ5.1 PRO ÚČELY EHS OVĚŘENÍ VÝROBCE LAHVÍ:5.1.1 předloží inspekčnímu subjektu certifikát EHS schválení vzoru;5.1.2 předloží inspekčnímu subjektu osvědčení o rozboru tavby oceli dodané pro výrobu lahví;5.1.3 musí být schopen identifikovat tavbu oceli, z níž je kterákoli lahev vyrobena;5.1.4 předloží inspekčnímu subjektu dokumentaci týkající se tepelného zpracování, nutnou k osvědčení, že lahve jím dodané jsou ve stavu buď normalizačně žíhaném nebo kaleném a popouštěném, a uvede použité zpracování;5.1.5 předloží inspekčnímu subjektu seznam lahví s uvedením čísel a nápisů požadovaných v bodu 6.5.2 V PRŮBĚHU EHS OVĚŘENÍ5.2.1 Inspekční subjekt:- zjistí, zda byl získán certifikát EHS schválení vzoru a zda lahve jsou s ním ve shodě,- zkontroluje dokumenty obsahující údaje o materiálech,- zkontroluje, zda byly splněny technické požadavky uvedené v bodu 2, a zejména na základě vnější a v případě možnosti i vnitřní vizuální prohlídky lahve prověří, zda provedení lahví a kontroly uskutečněné výrobcem v souladu s bodem 2.3.1 jsou vyhovující; vizuální prohlídce se musí podrobit nejméně 10 % předložených lahví,- provede zkoušky podle bodů 3.1 a 3.2,- zkontroluje, zda informace předané výrobcem v seznamu podle bodu 5.1.5 jsou správné; tato kontrola se provádí náhodným výběrem,- posoudí výsledky kontrol homogenity dávky provedených výrobcem v souladu s bodem 3.6.Jsou-li výsledky těchto kontrol vyhovující, vydá inspekční subjekt certifikát EHS ověření podle předlohy v příloze V.5.2.2 Pro oba druhy zkoušek předepsaných v bodech 3.1 a 3.2 se z každé dávky 202 lahví nebo z její části, která byla vyrobena z téže tavby a podrobila se stanovenému tepelnému zpracování za stejných podmínek, náhodně vyberou dvě lahve.Jedna z lahví se podrobí zkouškám podle bodu 3.1 (mechanickým zkouškám), druhá lahev zkoušce podle bodu 3.2 (zkoušce na roztržení). Pokud se prokáže, že některá zkouška byla provedena nesprávně nebo že vznikla chyba při měření, musí se zkouška opakovat.Jsou-li výsledky jedné či několika zkoušek třeba jen částečně nevyhovující, je inspekční subjekt povinen zjistit příčinu.5.2.2.1 Pokud nebyly nevyhovující výsledky způsobeny tepelným zpracováním, celá dávka se zamítne.5.2.2.2 Pokud byly nevyhovující výsledky způsobeny tepelným zpracováním, může výrobce všechny lahve z dávky podrobit opakovanému tepelnému zpracování.Po tomto opakovaném tepelném zpracování:- výrobce provede kontrolu podle bodu 3.6,- inspekční subjekt provede všechny zkoušky podle prvního a druhého odstavce bodu 5.2.2.Pokud se lahve nepodrobí opakovanému tepelnému zpracování nebo pokud výsledky kontrol a zkoušek provedených po opakovaném tepelném zpracování nevyhovují požadavkům této směrnice, celá dávka se zamítne.5.2.3 Výběr zkušebních vzorků a všechny zkoušky se provádějí za přítomnosti a pod dozorem zástupce inspekčního subjektu.5.2.4 Po provedení všech stanovených zkoušek se všechny lahve v dávce podrobí hydraulické zkoušce podle bodu 3.4 za přítomnosti a pod dozorem zástupce inspekčního subjektu.5.3 VÝJIMKY Z EHS OVĚŘENÍV případě lahví vyňatých z EHS ověření podle článku 4 této směrnice provede všechny zkoušky a inspekční činnosti předepsané v bodu 5.2 výrobce na vlastní odpovědnost.Výrobce předloží inspekčnímu subjektu veškeré dokumenty a protokoly o zkouškách a o kontrolách.6. ZNAČKY A NÁPISYZnačky a nápisy uvedené v tomto bodu musí být vyraženy viditelně, čitelně a nesmazatelně na horní zaoblené části lahve.V případě lahví o objemu do 15 L lze značky a nápisy vyrazit buď na horní zaoblenou část, nebo na jinou část lahve dostatečné tloušťky.Příklady značek a nápisů jsou znázorněny v nákresu v příloze II.6.1 RAŽENÍ ZNAČEKOdchylně od požadavků bodu 3 přílohy I směrnice 76/767/EHS výrobce vyrazí značku EHS schválení vzoru v tomto pořadí:- na lahve, které podléhají EHS schválení vzoru a EHS ověření podle článku 4 této směrnice:- stylizované písmeno+++++ TIFF +++++- pořadové číslo 1 označující tuto směrnici,- velké písmeno (písmena) označující stát, který udělil EHS schválení vzoru, a poslední dvě číslice roku, kdy bylo schválení vzoru uděleno,- číslo EHS schválení vzoru (příklad:+++++ TIFF +++++1 D 79 45);- na lahve vyňaté z EHS ověření podle článku 4 této směrnice:- stylizované písmeno+++++ TIFF +++++v šestiúhelníku,- pořadové číslo 1 označující tuto směrnici přidělené v souladu s chronologickým pořadím přijetí,- velké písmeno (písmena) označující stát, který udělil EHS schválení vzoru, a poslední dvě číslice roku, kdy bylo schválení vzoru uděleno,- číslo EHS schválení vzoru (příklad:+++++ TIFF +++++1 D 79 54).Odchylně od požadavků bodu 3 přílohy II směrnice 76/767/EHS připojí inspekční subjekt značku EHS ověření v tomto pořadí:- malé písmeno "e",- velké písmeno (písmena) označující stát, ve kterém bylo ověření provedeno, pokud je to nutné spolu s jedním nebo dvěma čísly označujícími územní členění,- značku inspekčního subjektu připojenou zkušebním technikem, popřípadě spolu s jeho značkou,- šestiúhelník,- datum ověření: rok, měsíc (příklad: e D ×+++++ TIFF +++++80/01).6.2 NÁPISY TÝKAJÍCÍ SE PROVEDENÍVýrobce vyrazí tyto nápisy týkající se provedení lahve:6.2.1 nápisy týkající se oceli:- číslo označující hodnotu R v N/mm2, která byla použita jako základ výpočtu,- značka N (lahev normalizačně žíhaná, nebo normalizačně žíhaná a popouštěná) nebo značka T (lahev kalená a popouštěná);6.2.2 nápisy týkající se hydraulické zkoušky:hodnota zkušebního tlaku v barech s připojenou značkou "bar";6.2.3 nápisy týkající se typu lahve:hmotnost lahve včetně všech částí s lahví pevně spojených, avšak bez ventilu, v kilogramech, a nejmenší objem zaručený výrobcem lahve v litrech;Čísla udávající hmotnost a objem musí být zaokrouhlena na jedno desetinné místo. Hodnota objemu se zaokrouhluje dolů, hodnota hmotnosti se zaokrouhluje nahoru.6.2.4 nápisy týkající se místa původu lahve:velké písmeno (písmena) označující zemi původu, dále pak značka výrobce a výrobní číslo.--------------------------------------------------PŘÍLOHA II+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA III+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IV+++++ TIFF +++++TECHNICKÁ PŘÍLOHA K CERTIFIKÁTU EHS SCHVÁLENÍ VZORU1. Výsledky EHS přezkoušení vzoru s ohledem na EHS schválení.2. Informace o hlavních vlastnostech vzoru, zejména:- podélný řez lahví typu, pro nějž bylo uděleno schválení vzoru, obsahující tyto údaje:- jmenovitý vnější průměr D,- nejmenší tloušťku stěny lahve a,- nejmenší tloušťku dna a horní zaoblené části,- nejmenší a největší délku (nebo délky) Lmin, Lmax,- objem nebo objemy Vmin, Vmax,- tlak Ph,- jméno výrobce/číslo výkresu a datum,- název typu lahve,- údaje týkající se oceli podle bodu 2.1 (druh/chemické složení/způsob výroby/tepelné zpracování/zaručené mechanické vlastnosti (pevnost v tahu – mez kluzu)).--------------------------------------------------PŘÍLOHA V+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/88/EU ze dne 16. listopadu 2011 , kterou se mění směrnice 97/68/ES, pokud jde o ustanovení o motorech uvedených na trh v rámci přechodného režimu Text s významem pro EHP

text:
               23.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 305/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/88/EU
   ze dne 16. listopadu 2011,
   kterou se mění směrnice 97/68/ES, pokud jde o ustanovení o motorech uvedených na trh v rámci přechodného režimu
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na článek 114 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (3) se týká emisí z výfuků a mezních hodnot pro emise látek znečišťujících ovzduší z motorů zabudovaných do nesilničních pojízdných strojů a přispívá k ochraně lidského zdraví a životního prostředí. Směrnice 97/68/ES stanovila, že mezní hodnoty emisí platné pro schválení typu většiny vznětových motorů v rámci etapy III A budou nahrazeny přísnějšími mezními hodnotami v rámci etapy III B. Tyto mezní hodnoty platí od 1. ledna 2010 pro schválení typu těchto motorů a od 1. ledna 2011 pro uvedení těchto motorů na trh.

               (2)

               Komise v současnosti připravuje revizi směrnice 97/68/ES v souladu s požadavky článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se mění směrnice 97/68/ES (4). Aby se zajistilo, že revidovaná směrnice bude v souladu s normami Unie pro dobrou kvalitu ovzduší a s ohledem na zkušenosti, vědecké poznatky a dostupné technologie, by Komise v nadcházející revizi směrnice 97/68/ES a na základě hodnocení dopadu měla:

                           —

                           zavést novou etapu mezních hodnot emisí – etapu V –, která by měla vycházet, pokud je to technicky proveditelné, z požadavků norem Euro VI pro těžká nákladní vozidla,

                           —

                           zavést nové požadavky na snižování emisí částic a zejména pak mezní hodnotu pro množství pevných částic, které by, je-li to technicky proveditelné, platily pro všechny kategorie vznětových motorů, aby bylo zajištěno účinné snížení emisí velmi jemných částic,

                           —

                           zaujmout komplexní přístup k podpoře opatření na snížení emisí a k provádění dodatečných instalací systémů následného zpracování do stávajících nesilničních pojízdných strojů na základě diskuzí probíhajících v současnosti pod záštitou Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o harmonizovaných požadavcích na dodatečně instalovaná zařízení na kontrolu emisí; tento přístup by měl podpořit úsilí členských států o zlepšení kvality ovzduší a podporu ochrany pracovníků,

                           —

                           vypracovat metodu zajišťující pravidelné kontroly nesilničních pojízdných strojů a vozidel, zejména s cílem zjistit, zda množství emisí, které produkují, odpovídá hodnotám stanoveným při jejich registraci,

                           —

                           umožnit, aby byly za určitých podmínek schváleny náhradní motory pro motorové železniční vozy a lokomotivy, které nesplňují požadavky etapy III A,

                           —

                           umožnit harmonizaci specifických emisních norem pro železnici s odpovídajícími normami na mezinárodní úrovni, aby byla zajištěna dostupnost cenově vyhovujících motorů, které splňují stanovené mezní hodnoty emisí.

               (3)

               Přechod na etapu III B vyžaduje skokovou změnu v technologii s významnými zaváděcími náklady na překonstruování motorů a vývoj pokročilých technických řešení. Nicméně současná světová finanční a hospodářská krize nebo jakékoli konjunkturální ekonomické výkyvy by neměly vést k oslabení norem v oblasti životního prostředí. Revize směrnice 97/68/ES by proto měla být považována za výjimečnou. Investice do technologií šetrných k životnímu prostředí jsou navíc významné pro podporu budoucího růstu, zaměstnanosti a ochrany zdraví.

               (4)

               Směrnice 97/68/ES stanovuje přechodný režim, který výrobcům zařízení dovoluje v období mezi dvěma etapami nakoupit omezený počet motorů, jež nevyhovují mezním hodnotám emisí použitelným během tohoto období, ale byly schváleny v souladu s požadavky pro etapu bezprostředně předcházející.

               (5)

               Čl. 2 písm. b) směrnice 2004/26/ES předvídá zhodnocení případné potřeby dalších přechodných režimů.

               (6)

               V průběhu etapy III B by se maximální počet motorů používaných pro jiné účely než pohon motorových železničních vozů, lokomotiv a vnitrozemských plavidel, které mohou být uvedeny na trh v rámci přechodného režimu, měl zvýšit v každé kategorii motorů z 20 % na 37,5 % počtu zařízení s motory dotyčné kategorie, která jejich výrobce každoročně uvede na trh. Měla by být k dispozici nepovinná alternativa spočívající v tom, že lze na trh v rámci přechodného režimu uvést pevně stanovený počet motorů. Tento pevně stanovený počet motorů by měl být také revidován a neměl by být vyšší než hodnoty uvedené v bodu 1.2.2 přílohy XIII směrnice 97/68/ES.

               (7)

               Pravidla platná pro přechodný režim by měla být upravena tak, aby bylo použití tohoto režimu rozšířeno na motory používané pro pohon lokomotiv po přesně stanovenou dobu.

               (8)

               Zlepšování kvality ovzduší je hlavním cílem Unie v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (5). Pro splnění uvedeného cíle je nezbytně nutné, aby se problém emisí řešil hned u jejich zdroje, což zahrnuje i snižování emisí v odvětví nesilničních pojízdných strojů.

               (9)

               Podniky využívající stroje, na které se vztahuje tato směrnice, by měly získávat podporu z evropských finančních podpůrných programů nebo z jakýchkoli příslušných podpůrných programů zajišťovaných členskými státy. Tyto podpůrné programy by měly být zaměřeny na usnadnění včasného zavádění nejvyšších emisních norem.

               (10)

               Směrnice 97/68/ES stanoví výjimku pro náhradní motory, která se nevztahuje na motorové železniční vozy a lokomotivy. Nicméně s ohledem na váhová a rozměrová omezení je nezbytné stanovit rovněž omezenou výjimku pro náhradní motory pro motorové železniční vozy a lokomotivy.

               (11)

               Opatření stanovená v této směrnici odrážejí dočasné obtíže, jimž výrobní sektor čelí, avšak nezavádějí žádnou trvalou úpravu, a proto by uplatňování těchto opatření mělo být omezeno na etapu III B nebo na tři roky, pokud žádná následující etapa není stanovena.

               (12)

               S ohledem na zvláštní infrastrukturu železniční sítě ve Spojeném království, která je charakterizována odlišným rozchodem kolejí a s tím souvisejícími váhovými a rozměrovými omezeními, a která proto vyžaduje delší období pro přizpůsobení se novým mezním hodnotám pro emise, je vhodné, aby byla ustanovení pro tento specifický trh s motory pro lokomotivy flexibilnější.

               (13)

               Směrnice 97/68/ES by tudíž měla být odpovídajícím způsobem pozměněna,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 97/68/ES
   Směrnice 97/68/ES se mění takto:

               1)

               V článku 4 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
               „6.   Vznětové motory, které jsou určeny k jinému účelu než k pohonu motorových železničních vozů a vnitrozemských plavidel, mohou být kromě odstavců 1 až 5 uváděny na trh v rámci přechodného režimu postupem podle přílohy XIII.“

               2)

               Článek 10 se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 1a se zrušuje druhý pododstavec;

                           b)

                           vkládají se nové odstavce, které znějí:
                           „1b.   Odchylně od čl. 9 odst. 3g, 3i a 4a mohou členské státy povolit, aby byly na trh uvedeny tyto motory pro motorové železniční vozy a lokomotivy:

                                       a)

                                       náhradní motory, které splňují mezní hodnoty etapy III A a mají nahradit motory pro motorové železniční vozy a lokomotivy, jež:

                                                   i)

                                                   nesplňují požadavky etapy III A, nebo

                                                   ii)

                                                   splňují požadavky etapy III A, nikoli však požadavky etapy III B;

                                       b)

                                       náhradní motory, které nesplňují mezní hodnoty etapy III A a mají nahradit motory pro motorové železniční vozy bez řídícího systému a neschopné samostatného pohybu, pokud tyto náhradní motory splňují požadavky, které nejsou nižší než požadavky, které splnil motor zabudovaný do stejného typu motorového železničního vozu;

                                 Povolení v souladu s tímto odstavcem lze udělit jen v případech, kdy je schvalovací orgán členského státu přesvědčen, že použití náhradního motoru, jež splňuje požadavky nejnovější použitelné emisní etapy, pro dané motorové železniční vozy nebo lokomotivy způsobí značné technické obtíže.
                           1c.   Motory, na které se vztahuje odstavec 1a nebo 1b, musí být označeny štítkem s nápisem „NÁHRADNÍ MOTOR“ a jedinečným referenčním označením příslušné odchylky.
                           1d.   Komise posoudí dopady na životní prostředí a případné technické obtíže tykající se souladu podle odstavce 1b. V návaznosti na toto hodnocení Komise do 31. prosince 2016 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu hodnotící odstavec 1b, případně spolu s legislativním návrhem, ve kterém se uvede konečné datum pro uplatňování tohoto odstavce.“;

                           c)

                           odstavec 7 se nahrazuje tímto:
                           „7.   Členské státy povolí, aby byly v rámci přechodného režimu podle přílohy XIII uváděny na trh motory, které odpovídají definici podle bodu 1 části A podbodů i), ii) a v) přílohy I.“

               3)

               Příloha XIII se mění v souladu s přílohou této směrnice.

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy do 24. listopadu 2012 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto opatření.
   Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         W. SZCZUKA

      (1)  Úř. věst. C 48, 15.2.2011, s. 134.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 25. října 2011 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 8. listopadu 2011.

      (3)  Úř. věst. L 59, 27.2.1998, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 146, 30.4.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 152, 11.6.2008, s. 1.

      PŘÍLOHA
      Oddíl 1 přílohy XIII se nahrazuje tímto:

         „1.   POSTUP VÝROBCE MOTORU A VÝROBCE PŮVODNÍCH ZAŘÍZENÍ

                     1.1

                     S výjimkou etapy III B požádá výrobce původních zařízení, který si přeje použít přechodný režim, s výjimkou motorů používaných k pohonu motorových železničních vozů a lokomotiv, kterýkoli schvalovací orgán o povolení, aby jeho výrobci motorů mohli uvádět na trh motory určené k jeho výhradnímu použití. Počet motorů, které nesplňují současné mezní hodnoty emisí, avšak byly schváleny na základě mezních hodnot nejbližší předcházející etapy, nepřekročí hodnoty uvedené v bodech 1.1.1 a 1.1.2.

                     1.1.1

                     Počet motorů uváděných na trh v rámci přechodného režimu nesmí v žádné kategorii motorů překročit 20 % ročního množství zařízení s motory dotyčné kategorie, která výrobce původních zařízení uvede za rok na trh (vypočteno jako průměr odbytu na trhu Unie v posledních pěti letech). Jestliže výrobce původních zařízení uváděl zařízení na trh Unie méně než pět let, vypočte se průměr za období, během kterého uváděl zařízení na trh Unie.

                     1.1.2

                     Alternativně k bodu 1.1.1 a s výjimkou motorů k pohonu motorových železničních vozů a lokomotiv může výrobce původních zařízení požádat o povolení, aby jeho výrobci motorů mohli uvést na trh pevně stanovený počet motorů výhradně pro použití výrobcem původních zařízení. Počet motorů v každé kategorii motorů nesmí překročit tyto hodnoty:

                                 Kategorie motorů P (kW)

                                 Počet motorů

                                 19 ≤ P < 37

                                 200

                                 37 ≤ P < 75

                                 150

                                 75 ≤ P < 130

                                 100

                                 130 ≤ P ≤ 560

                                 50

                     1.2

                     V průběhu etapy III B, nikoli však po dobu delší než tři roky od zahájení této etapy, s výjimkou motorů používaných k pohonu motorových železničních vozů a lokomotiv, požádá výrobce původních zařízení, který si přeje použít přechodný režim, kterýkoli schvalovací orgán o povolení, aby jeho výrobci motorů mohli uvádět na trh motory určené k jeho výhradnímu použití. Počet motorů, které nesplňují současné mezní hodnoty emisí, avšak byly schváleny na základě mezních hodnot nejbližší předcházející etapy, nepřekročí hodnoty uvedené v bodech 1.2.1 a 1.2.2.

                     1.2.1

                     Počet motorů uváděných na trh v rámci přechodného režimu nesmí v žádné kategorii motorů překročit 37,5 % ročního množství zařízení s motory dotyčné kategorie, která výrobce původních zařízení uvede na trh (vypočteno jako průměr odbytu na trhu Unie v posledních pěti letech). Jestliže výrobce původních zařízení uváděl zařízení na trh Unie méně než pět let, vypočte se průměr za období, během kterého uváděl zařízení na trh Unie.

                     1.2.2

                     Alternativně k bodu 1.2.1 může výrobce původních zařízení požádat o povolení, aby jeho výrobci motorů mohli uvést na trh pevně stanovený počet motorů k jeho výhradnímu použití. Počet motorů v každé kategorii motorů nesmí překročit tyto hodnoty:

                                 Kategorie motorů P (kW)

                                 Počet motorů

                                 37 ≤ P < 56

                                 200

                                 56 ≤ P < 75

                                 175

                                 75 ≤ P < 130

                                 250

                                 130 ≤ P ≤ 560

                                 125

                     1.3

                     V případě motorů určených k pohonu lokomotiv může výrobce původních zařízení v průběhu etapy III B, nikoli však po dobu delší než tři roky od zahájení této etapy, žádat o povolení, aby jeho výrobci motorů mohli uvést na trh nejvýše 16 motorů určených k jeho výhradnímu použití. Výrobce původních zařízení může rovněž žádat o povolení, aby jeho výrobci motorů mohli uvést na trh nejvýše 10 dalších kusů motorů s jmenovitým příkonem vyšším než 1 800 kW, které budou zabudovány do lokomotiv určených výhradně pro použití na železniční síti Spojeného království. Předpokládá se, že lokomotivy splnily tyto požadavky, pokud mají osvědčení o bezpečnosti potřebné k jejich provozování ve vnitrostátní síti Spojeného království nebo jsou způsobilé toto osvědčení získat.
                     Toto povolení se uplatní pouze tehdy, není-li z technických důvodů možné dodržet mezní hodnoty etapy III B.

                     1.4

                     Výrobce původních zařízení přiloží ke své žádosti podané schvalovacímu orgánu následující informace:

                                 a)

                                 vzorek štítků, které budou připojeny ke každému nesilničnímu pojízdnému stroji, v němž bude instalován motor uvedený na trh v rámci přechodného režimu. Na štítcích budou uvedena slova: „STROJ Č. … (výrobní číslo) Z … (celkový počet strojů v příslušném pásmu výkonu) S MOTOREM Č. … PODLE SCHVÁLENÍ TYPU (směrnice 97/68/ES) č. …“;

                                 b)

                                 vzorek doplňkového štítku připojeného k motoru s nápisem podle bodu 2.2 této přílohy.

                     1.5

                     Výrobce původních zařízení poskytne schvalovacímu orgánu veškeré potřebné informace spojené s použitím přechodného režimu, které si schvalovací orgán vyžádá jako nezbytné pro své rozhodnutí.

                     1.6

                     Výrobce původních zařízení předloží schvalovacímu orgánu v členských státech veškeré informace, které si schvalovací orgán vyžádá, aby mohl ověřit, že motor, u kterého se vykazuje nebo který je označen jako uváděný na trh v rámci přechodného režimu, je takto řádně vykázán či označen.“


title: Směrnice Komise 2005/77/ES ze dne 11. listopadu 2005, kterou se mění příloha V směrnice Rady 2000/29/ES o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství

text:
               12.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 296/17

         SMĚRNICE KOMISE 2005/77/ES
   ze dne 11. listopadu 2005,
   kterou se mění příloha V směrnice Rady 2000/29/ES o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 písm. d) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2000/29/ES stanoví některá opatření proti rozšiřování organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům na území Společenství. Tato směrnice rovněž stanoví použití rostlinolékařských pasů, které osvědčují, že rostliny nebo rostlinné produkty byly úspěšně podrobeny kontrolnímu systému Společenství.

               (2)

               Rostlinolékařské pasy jsou v současnosti vyžadovány při přemísťování certifikovaných semen Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. a Phaseolus L. na delší vzdálenosti v rámci Společenství.

               (3)

               Pro zlepšení rostlinolékařské ochrany semen Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. a Phaseolus L. by měl být požadavek, aby k uvedeným semenům byl při jejich přemísťování na delší vzdálenosti v rámci Společenství přiložen rostlinolékařský pas, uplatněn u všech semen těchto druhů.

               (4)

               Přílohu V směrnice 2000/29/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.

               (5)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   V příloze V části A kapitole I bodu 2.4. směrnice 2000/29/ES se poslední odrážka nahrazuje tímto:

               „—

               semena Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. a Phaseolus L.“.

         Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. dubna 2006 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Budou tyto předpisy používat ode dne 1. května 2006.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 11. listopadu 2005.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 169, 10.7.2000, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2005/16/ES (Úř. věst. L 57, 3.3.2005, s. 19).