title: Směrnice Komise 1999/46/ES ze dne 21. května 1999, kterou se mění směrnice Rady 93/16/EHS o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaciText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0046

Úřední věstník L 139 , 02/06/1999 S. 0025 - 0026

		Směrnice Komise 1999/46/ESze dne 21. května 1999,kterou se mění směrnice Rady 93/16/EHS o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 40, čl. 47 odst. 1 a 2 první a třetí větu a na článek 55 této smlouvy,s ohledem na směrnici Rady 93/16/EHS ze dne 5. dubna 1993 o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 98/63/ES [2], a zejména na článek 44a uvedené směrnice,(1) vzhledem k tomu, že Itálie podala odůvodněnou žádost o změnu označení gynekologie a porodnictví, oftalmologie a respirační medicína pro tento členský stát v seznamu lékařských odborností, které jsou společné všem členským státům, a označení klinická biologie, lékařská mikrobiologie, plastická chirurgie, gastroenterologie, endokrinologie a rehabilitační lékařství v seznamu lékařských odborností, které jsou společné dvěma nebo více členským státům pro tento členský stát;(2) vzhledem k tomu, že Itálie podala odůvodněnou žádost o zahrnutí označení biochemie, radiologie a zobrazovací metody, radiační onkologie a geriatrie pro tento členský stát do seznamu lékařských odborností společného dvěma nebo více členským státům; že, pokud jde o radiologii a zobrazovací metody a radiační onkologii, je tudíž třeba doplnit seznam lékařských odborností společných všem členským státům;(3) vzhledem k tomu, že Španělsko a Itálie podaly odůvodněné žádosti o zařazení označení veřejné zdraví a sociální lékařství pro tyto členské státy do seznamu lékařských odborností společných dvěma nebo více členským státům pro tyto členské státy;(4) vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru vyšších úředníků pro veřejné zdraví, zřízeného rozhodnutím Rady 75/365/EHS [3],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Ustanovení čl. 5 odst. 3 směrnice 93/16/EHS se mění takto:a) v odrážce "gynekologie a porodnictví" se u Itálie nahrazuje označení "ostetricia e ginecologia" označením "ginecologia e ostetricia";b) v odrážce "oftalmologie" se u Itálie nahrazuje označení "oculistica" označením "oftalmologia";c) v odrážce "respirační medicína" se u Itálie označení "tisiologia e malattie dell'apparato respiratorio" nahrazuje označením "malattie dell'apparato respiratorio";d) vkládají se dvě nové odrážky, které znějí:"— radiologie a zobrazovací metodyBelgie: | radiodiagnosticröntgendiagnose |Dánsko: | diagnostisk radiologi eller røntgenundersøgelse |Německo: | Radiologische Diagnostik |Řecko: | ακτινοδιαγνωστική |Španělsko: | radiodiagnóstico |Francie: | radiodiagnostic et imagerie médicale |Irsko: | diagnostic radiology |Itálie: | radiodiagnostica |Lucembursko: | radiodiagnostic |Nizozemsko: | radiodiagnostiek |Rakousko: | Medizinische Radiologie-Diagnostik |Portugalsko: | radiodiagnóstico |Finsko: | radiologiaradiologi |Švédsko: | medicinsk radiologi |Spojené království: | diagnostic radiology |— radiační onkologieBelgie: | radio- et radiumthérapieradoen radiumtherapie |Dánsko: | terapeutisk radiologi eller strålebehandling |Německo: | Strahlentherapie |Řecko: | ακτινοτθραπευτική |Španělsko: | oncologia radioterápica |Francie: | oncologie, option radiothérapie |Irsko: | radiotherapy |Itálie: | radioterapia |Lucembursko: | radiothérapie |Nizozemsko: | radiotherapie |Rakousko: | strahlentherapie-Radioonkologie |Portugalsko: | radioterapia |Finsko: | syöpätaudit jasädehoito-cancersjukdomar och radioterapi |Švédsko: | onkology |Spojené království: | radiotherapy" |Článek 2V článku 7 směrnice 93/16/EHS se odstavec 2 mění takto:a) v odrážce "klinická biologie" se u Itálie označení "patologia diagnostica di laboratoria" nahrazuje označením "patologia clinica";b) v odrážce "lékařská mikrobiologie" se u Itálie označení "microbiologia" nahrazuje označením "microbiologia e virologia";c) v odrážce"biochemie"se doplňuje tento údaj:"Itálie: | biochimica clinica;" |d) v odrážce "plastická chirurgie" se u Itálie označení "chirurgia plastica" nahrazuje označením "chirurgia plastica e ricostruttiva";e) v odrážce "gastroenterologie" se u Itálie označení "malattie dell apparato digerente, della nutrizione e del ricambio" nahrazuje označením "gastroenterologia";f) v odrážce "endokrinologie" se u Itálie označení "endocrinologia" nahrazuje označením "endocrinologia e malattie del ricambio";g) v odrážce "rehabilitační lékařství" se u Itálie označení "fisioterapia" nahrazuje označením "medicina fisica e riabilitazione";h) odrážce"geriatrie"se doplňuje tento údaj:"Itálie: | geriatria"; |i) v odrážce"hygiena a epidemiologie"se doplňují tyto údaje:"Španělsko | medicina preventiva y salud pública |Itálie: | igiene e medicina sociale;" |j) odrážky "radiologie a zobrazovací metody" a "radiační onkologie" se zrušují.Článek 3Do druhé skupiny (čtyři roky) v článku 26 směrnice 93/16/EHS se vkládají dvě nové odrážky, které znějí:"— radiologie a zobrazovací metody— radiační onkologie".Článek 4Ve druhé skupině (čtyři roky) v článku 27 směrnice 93/16/EHS se zrušují tyto odrážky:"— radiologie a zobrazovací metody— radiační onkologie".Článek 51. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. května 1999.Za KomisiMario Montičlen Komise[1] Úř. věst. L 165, 7.7.1993, s. 1.[2] Úř. věst. L 253, 15.9.1998, s. 24.[3] Úř. věst. L 167, 30.6.1975, s. 19.--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

32001L0080

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení

Úřední věstník L 309 , 27/11/2001 S. 0001 - 0021 CS.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319 ET.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319 HU.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319 LT.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319 LV.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319 MT.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319 PL.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319 SK.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319 SL.ES Kapitola 15 Svazek 06 S. 299  - 319

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ESze dne 23. října 2001o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízeníEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],po konzultaci s Výborem regionů,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 88/609/EHS ze dne 24. listopadu 1988 o omezení emisí některých znečišťujících látek z velkých spalovacích zařízení do ovzduší [4] přispěla ke snížení a regulaci emisí do atmosféry z velkých spalovacích zařízení; měla by být v zájmu vyjasnění přepracována.(2) Pátý akční program pro životní prostředí [5] si klade za cíl s ohledem na kvalitu ovzduší nikdy nepřekročit kritickou zátěž a kritickou úroveň některých acidifikujících znečišťujících látek, jako je oxid siřičitý (SO2) a oxidy dusíku (NOx), aby mohli být všichni lidé účinně chráněni proti známým zdravotním rizikům způsobeným znečištěním ovzduší.(3) Všechny členské státy podepsaly Göteborgský protokol (UNECE) ze dne 1. prosince 1999 k úmluvě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o dálkovém znečišťování ovzduší přesahujícím hranice států z roku 1979 k omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu, který obsahuje mimo jiné i závazek omezit emise oxidu siřičitého a oxidů dusíku.(4) Komise zveřejnila sdělení o strategii Společenství v boji proti acidifikaci, ve kterém se konstatuje, že nedílnou součástí této strategie je revize směrnice 88/609/EHS s dlouhodobým cílem omezit emise oxidu siřičitého a oxidů dusíku natolik, aby se depozice a koncentrace snížily pod kritickou zátěž a kritickou úroveň.(5) V souladu se zásadou subsidiarity, jak je stanovena v článku 5 Smlouvy, nelze cíle snížení acidifikujících emisí z velkých spalovacích zařízení uspokojivě dosáhnout, jednají-li členské státy samostatně, neboť tento nekoordinovaný postup neposkytuje záruky dosažení požadovaných cílů. Vzhledem k nutnosti snížit objem acidifikujících emisí na území celého Společenství je účinnější přijmout opatření na úrovni Společenství.(6) K emisím oxidu siřičitého a oxidů dusíku ve Společenství výraznou měrou přispívají stávající velká spalovací zařízení, a tyto emise je nezbytné snížit. Proto je nutné upravit přístup k odlišným charakteristikám odvětví velkých spalovacích zařízení v členských státech.(7) Směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění [6] stanoví integrovaný přístup k prevenci a omezování znečištění, ve kterém jsou souhrnně zváženy všechny stránky vlivu zařízení na životní prostředí; do působnosti této směrnice patří spalovací zařízení se jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 50 MW. Podle čl. 15 odst. 3 uvedené směrnice zveřejní Komise každé tři roky soupis hlavních emisí a jejich zařízení, vypracovaný na základě údajů poskytnutých členskými státy. Podle článku 18 uvedené směrnice, na návrh Komise a v souladu s postupy určenými Smlouvou stanoví Rada mezní hodnoty emisí, které vyžadují opatření na úrovni Společenství, zejména na základě výměny informací podle článku 16 uvedené směrnice.(8) Dodržování mezních hodnot emisí stanovených v této směrnici by se mělo považovat za nutnou, avšak nikoli postačující podmínku pro dosažení souladu s požadavky směrnice 96/61/ES, pokud jde o využití nejlepších dostupných technik. Takový soulad může zahrnovat i přísnější mezní hodnoty emisí, mezní hodnoty emisí pro další látky a média a další příslušné podmínky.(9) Průmyslové zkušenosti se zaváděním technik ke snižování znečišťujících emisí z velkých spalovacích zařízení byly získávány po dobu 15 let.(10) Protokol o těžkých kovech k Úmluvě EHK OSN o dálkovém znečišťování přesahujícím hranice států doporučuje přijmout opatření ke snížení množství těžkých kovů emitovaných některými zařízeními. Je známo, že snížením emisí prachu pomocí zařízení na odlučování prachu se sníží emise těžkých kovů vázaných na tyto částice.(11) Důležitou součást odvětví velkých spalovacích zařízení představují zařízení na výrobu elektřiny.(12) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektrickou energií [7] by měla mít mimo jiné vliv na rozdělování nových výrobních kapacit mezi nově příchozí subjekty do odvětví.(13) Společenství se zavazuje snížit emise oxidu uhličitého. Pokud je to proveditelné, je kombinovaná výroba tepla a elektřiny cennou možností k výraznému zvýšení celkové účinnosti využití paliv.(14) Výrazně se zvyšuje využití zemního plynu při výrobě elektřiny a tento trend bude pravděpodobně pokračovat, zejména prostřednictvím využití plynových turbín.(15) S ohledem na zvyšování výroby energie z biomasy vzniká pro toto palivo oprávněná potřeba zvláštních emisních norem.(16) Rozhodnutí Rady ze dne 24. února 1997 o strategii Společenství pro nakládání s odpady [8] zdůrazňuje potřebu podpory opětného využití odpadu a stanoví, že pro provoz zařízení ke spalování odpadu by za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí měly platit příslušné emisní normy.(17) V průmyslu byly získány zkušenosti s využitím technik a zařízení pro měření hlavních znečišťujících látek emitovaných velkými spalovacími zařízeními. Evropský výbor pro normalizaci (CEN) zahájil činnost k vytvoření rámce, který zajistí dosažení srovnatelných výsledků měření ve Společenství a bude zárukou vysoké úrovně kvality těchto měření.(18) Je nezbytné zlepšit znalosti o emisích hlavních znečišťujících látek z velkých spalovacích zařízení. Aby se zachytila skutečně typická úroveň znečištění způsobeného zařízením, měly by se informace o nich doplnit poznatky o spotřebě energie.(19) Tato směrnice se nedotýká lhůt, ve kterých musí členské státy provést směrnici 88/609/EHS ve svých právních předpisech,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na spalovací zařízení, jejichž jmenovitý tepelný příkon je 50 MW nebo vyšší bez ohledu na typ použitého paliva (tuhé, kapalné nebo plynné).Článek 2Pro účely této směrnice se:1. "emisemi" rozumí uvolňování látek ze spalovacího zařízení do ovzduší;2. "odpadními plyny" rozumějí plyny obsahující tuhé, kapalné nebo plynné emise; jejich objemový průtok se vyjadřuje v metrech krychlových za hodinu při standardní teplotě (273 K) a tlaku (101,3 kPa) po korekci na obsah vodní páry a udává se jako "Nm3 h-1";3. "mezní hodnotou emisí" rozumí přípustné množství látky obsažené v odpadních plynech ze spalovacího zařízení, které smí být vypuštěno do ovzduší v daném časovém období. Vypočítá se jako poměr hmotnosti příslušné látky k objemu odpadních plynů vyjádřený v mg/Nm3 za předpokladu, že objemový obsah kyslíku v odpadním plynu je 3 % u kapalných a plynných paliv, 6 % u tuhých paliv a 15 % u plynových turbín;4. "stupněm odsíření" rozumí poměr množství síry odloučené v místě spalovacího zařízení v daném časovém úseku k množství síry obsaženému v palivu, které bylo do spalovacího zařízení přivedeno a použito ve stejném časovém úseku;5. "provozovatelem" rozumí fyzická nebo právnická osoba, která provozuje spalovací zařízení, nebo která má k tomuto zařízení rozhodující ekonomickou pravomoc nebo na ni byla tato pravomoc převedena;6. "palivem" rozumí jakýkoli tuhý, kapalný nebo plynný spalitelný materiál používaný ke spalování ve spalovacím zařízení s výjimkou odpadu, na který se vztahuje směrnice Rady 89/369/EHS ze dne 8. června 1989 o předcházení znečišťování ovzduší z nových spaloven komunálního odpadu [9], směrnice Rady 89/429/EHS ze dne 21. června 1989 o snížení znečišťování ovzduší ze stávajících spaloven komunálního odpadu [10] a směrnice Rady 94/67/ES ze dne 16. prosince 1994 o spalování nebezpečných odpadů [11] nebo jakýkoli následný akt Společenství, kterým se zrušuje nebo nahrazuje jedna nebo více z uvedených směrnic;7. "spalovacím zařízením" rozumí jakékoli technické zařízení, v němž se paliva oxidují za účelem využití takto vyrobeného tepla.Tato směrnice se vztahuje pouze na spalovací zařízení určená k výrobě energie s výjimkou těch, která bezprostředně využívají produkty spalování ve výrobním procesu. Tato směrnice se nevztahuje na následující spalovací zařízení, zejména:a) zařízení, ve kterých se produkty spalování používají k přímému ohřevu, sušení nebo jakémukoli jinému zpracování předmětů nebo materiálů, např. ohřívací pece a pece pro tepelnou úpravu;b) zařízení k dospalování, tj. technické zařízení určené k čištění odpadních plynů spalováním, které není provozováno jako nezávislé spalovací zařízení;c) zařízení k regeneraci katalyzátorů pro katalytické štěpení;d) zařízení pro přeměnu sirovodíku na síru;e) reaktory používané v chemickém průmyslu;f) koksárenské baterie;g) kaupery;h) jakékoli technické zařízení používané k pohonu vozidla, lodě nebo letadla;i) plynové turbíny používané na těžebních plošinách;j) plynové turbíny, pro které bylo vydáno povolení před 27. listopadem 2002 nebo na které se podle názoru příslušného orgánu vztahuje povinnost žádat o povolení před 27. listopadem 2002, pokud se zařízení uvede do provozu nejpozději do 27. listopadu 2003, aniž je dotčen čl. 7 odst. 1 a příloha VIII části A a B.Na zařízení vybavená naftovými, benzinovými a plynovými motory se tato směrnice nevztahuje.Kde jsou umístěna dvě nebo více samostatných nových zařízení tak, že s přihlédnutím k technickým a ekonomickým faktorům by jejich odpadní plyny, po posouzení příslušným orgánem, mohly být odváděny společným komínem, považuje se propojení utvořené v těchto zařízeních za jediné zařízení;8. "zařízením ke spalování více druhů paliv" rozumí spalovací zařízení, v němž se mohou současně nebo střídavě spalovat dva nebo více druhů paliv;9. "novým zařízením" rozumí jakékoli spalovací zařízení, pro které bylo původní stavební povolení nebo v případě nedostatku takového postupu původní povolení k provozu uděleno dne 1. července 1987 nebo později;10. "stávajícím zařízením" rozumí zařízení ke spalování paliv, pro které bylo původní stavební povolení nebo v případě nedostatku takového postupu původní povolení k provozu vydáno před 1. červencem 1987;11. "biomasou" rozumějí produkty, které sestávají zcela nebo z části z rostlinného materiálu pocházejícího ze zemědělství nebo lesnictví a které lze použít jako palivo za účelem získání jeho energetického obsahu, a dále následující odpad použitý jako palivo:a) rostlinný odpad ze zemědělství nebo lesnictví;b) rostlinný odpad z potravinářského průmyslu, pokud se znovu využije vyrobené teplo;c) rostlinný odpad z výroby čerstvé vlákniny a z výroby papíru z buničiny, pokud se spoluspaluje v místě výroby a vzniklé teplo se využije;d) korkový odpad;e) dřevný odpad s výjimkou dřevného odpadu, který může obsahovat halogenované organické sloučeniny nebo těžké kovy v důsledku ošetření látkami na ochranu dřeva nebo nátěrovými hmotami, včetně dřevného odpadu ze stavebnictví a z demolic;12. "plynovou turbínou" rozumí jakýkoli rotující stroj, který přeměňuje tepelnou energii v mechanickou práci a který se skládá především z kompresoru, tepelného zařízení, ve kterém se palivo oxiduje za účelem ohřátí pracovní kapaliny, a turbíny;13. "vzdálenými oblastmi" rozumějí francouzské zámořské departementy, portugalské Azory a Madeira a španělské Kanárské ostrovy.Článek 31. Členské státy vypracují nejpozději do 1. července 1990 příslušné programy postupného snižování celkových ročních emisí ze stávajících zařízení. Tyto programy musí obsahovat harmonogramy a prováděcí postupy.2. V souladu s programy uvedenými v odstavci 1 budou členské státy pokračovat, aby vyhověly emisním stropům a odpovídajícímu procentuálnímu snížení stanovenému pro oxid siřičitý v příloze I sloupcích 1 až 6 a pro oxidy dusíku v příloze II sloupcích 1 až 4, a to ve lhůtách upřesněných v těchto přílohách, dokud se neprovedou ustanovení článku 4, která se vztahují na stávající zařízení.3. Členské státy v průběhu uskutečňování programů rovněž stanoví celkové roční emise podle přílohy VIII části C.4. Pokud nastane podstatná a nečekaná změna v poptávce po energii nebo v dostupnosti některých paliv nebo některých výrobních zařízení, která by znamenala vážné technické potíže při uskutečňování programu vypracovaného členským státem podle odstavce 1, Komise na žádost dotyčného členského státu a s přihlédnutím k údajům uvedeným v žádosti rozhodne o úpravě emisních stropů nebo lhůt stanovených v přílohách I a II a sdělí své rozhodnutí Radě a členským státům. Každý členský stát může do tří měsíců předložit rozhodnutí Komise Radě k přezkoumání. Rada může do tří měsíců přijmout kvalifikovanou většinou jiné rozhodnutí.Článek 41. Aniž je dotčen článek 17, přijmou členské státy vhodná opatření, aby zajistily, že všechna stavební povolení nebo v případě nedostatku takového postupu všechna povolení k provozu nových zařízení, na která se podle názoru příslušného orgánu vztahuje povinnost žádat o povolení před 27. listopadem 2002 za předpokladu, že zařízení bude uvedeno do provozu nejpozději do 27. listopadu 2003, budou obsahovat podmínky týkající se dodržování mezních hodnot emisí pro oxid siřičitý, oxidy dusíku a tuhé znečišťující látky, stanovených v části A příloh III až VII.2. Členské státy přijmou vhodná opatření, aby zajistily, že všechna stavební povolení pro zařízení nebo v případě nedostatku takového postupu všechna povolení k provozu nových zařízení jiných než ta, na která se vztahuje odstavec 1, budou obsahovat podmínky týkající se dodržování mezních hodnot emisí pro oxid siřičitý, oxidy dusíku a tuhé znečišťující látky, stanovených v části B příloh III až VII.3. Aniž je dotčena směrnice 96/61/ES a směrnice Rady 96/62/ES ze dne 27. září 1996 o posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší [12], dosáhnou členské státy nejpozději do 1. ledna 2008 výrazného snížení emisí:a) přijetím vhodných opatření zajišťujících, aby všechna povolení k provozu stávajících zařízení obsahovala podmínky týkající se dodržování mezních hodnot emisí stanovených pro nová zařízení podle odstavce 1, nebob) zajištěním, aby se stávající zařízení stala součástí národního plánu snižování emisí uvedeného v odstavci 6,a podle potřeby uplatněním článků 5, 6, 8 a 9.4. Aniž je dotčena směrnice 96/61/ES a 96/62/ES, mohou být stávající zařízení osvobozena od povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí uvedené v odstavci 3 a nepodléhat začlenění do národního plánu snižování emisí za těchto podmínek:a) provozovatel stávajícího zařízení se v písemném prohlášení podaném příslušnému orgánu nejpozději dne 30. června 2004 zaváže, že počínaje 1. lednem 2008 a konče nejpozději 31. prosincem 2015 nebude provozovat zařízení více než 20000 hodin;b) provozovatel předloží každý rok příslušnému orgánu písemný záznam o využitém a nevyužitém čase ve vymezené zbývající provozní životnosti zařízení.5. Členské státy mohou požadovat soulad s mezními hodnotami emisí a lhůtami pro jejich zavedení, které jsou přísnější než ty, které jsou stanovené v odstavcích 1, 2, 3 a 4 a v článku 11. Mohou začlenit další znečišťující látky a mohou uložit dodatečné požadavky nebo přizpůsobit zařízení technickému pokroku.6. Aniž je dotčena tato směrnice a směrnice 96/61/ES a s ohledem na náklady a přínosy jakožto i své povinnosti vyplývající ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečišťující ovzduší [13] a směrnice 96/62/ES, mohou členské státy definovat a uskutečnit národní plán snižování emisí pro stávající zařízení s ohledem mimo jiné na dosažení souladu se stropy stanovenými v přílohách I a II.Národní plán snižování emisí sníží celkové roční emise oxidů dusíku (NOx), oxidu siřičitého (SO2) a tuhých znečišťujících látek ze stávajících zařízení na úroveň, které by bylo dosaženo uplatněním mezních hodnot emisí uvedených v odstavci 3 na stávající zařízení v provozu v roce 2000 (včetně stávajících zařízení, která v roce 2000 procházejí obnovou schválenou příslušným orgánem, aby splnila požadované omezení emisí podle vnitrostátních právních předpisů) na základě skutečné roční provozní doby každého zařízení, použitého paliva a tepelného příkonu v průměru za posledních pět let provozu až do roku 2000 včetně.V důsledku uzavření zařízení začleněného do národního plánu snižování emisí nesmí dojít ke zvýšení celkových ročních emisí zbývajících zařízení, která jsou součástí tohoto plánu.V rámci národního plánu snižování emisí nesmí za žádných okolností dojít k osvobození zařízení od povinnosti dodržovat ustanovení příslušných právních předpisů Společenství, mimo jiné včetně směrnice 96/61/ES.Pro národního plány snižování emisí se uplatní tyto podmínky:a) plán začlení cíle a k nim se vztahující cílové hodnoty, opatření a harmonogramy pro dosažení těchto cílů a cílových hodnot a mechanismus monitorování;b) členské státy sdělí Komisi své národní plány snižování emisí nejpozději do 27. listopadu 2003;c) do šesti měsíců od sdělení podle písmene b) zhodnotí Komise, zda plán splňuje požadavky tohoto odstavce či nikoli. Jestliže má Komise za to, že tomu tak není, sdělí to členskému státu a během následujících tří měsíců členský stát oznámí veškerá opatření, která přijal, aby zajistil plnění požadavků tohoto odstavce;d) Komise nejpozději do 27. listopadu 2002 vypracuje pokyny, aby napomohla členským státům při přípravě jejich plánů.7. Komise s ohledem na vývoj směřující k ochraně lidského zdraví a dosažení cílů ochrany životního prostředí ve Společenství v oblasti acidifikace a kvality ovzduší podle směrnice 96/62/ES předloží nejpozději dne 31. prosince 2004 Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které zhodnotí:a) potřebu dalších opatření;b) množství těžkých kovů emitovaných velkými spalovacími zařízeními;c) účinnost vynaložených nákladů a náklady a výhody dalšího snižování emisí v odvětví spalovacích zařízení v členských státech v porovnání s ostatními odvětvími;d) technickou a ekonomickou proveditelnost takového snižování emisí;e) dopady, jak norem platných pro odvětví velkých spalovacích zařízení včetně předpisů pro domácí tuhá paliva, tak stavu konkurence na trhu s energií, na životní prostředí a vnitřní trh;f) veškeré národní plány na snižování emisí poskytnuté členskými státy v souladu s odstavcem 6.Komise zahrne do své zprávy příslušný návrh na možné konečné termíny nebo nižší mezní hodnoty pro odchylku uvedenou v 2. poznámce pod čarou přílohy VI A.8. Zpráva vztahující se k odstavci 7 se případně doplní příslušnými návrhy se zřetelem ke směrnici 96/61/ES.Článek 5Odchylně od přílohy III:1. Pro zařízení o jmenovitém tepelném příkonu 400 MW nebo vyšším, jež nejsou v provozu více než následující počet hodin ročně (klouzavý průměr za pět let),- do 31. prosince 2015: 2000 hodin,- od 1. ledna 2016: 1500 hodin,platí mezní hodnota emisí pro oxid siřičitý ve výši 800 mg/Nm3.Toto ustanovení se neuplatní na nová zařízení, u nichž je povolení uděleno podle čl. 4 odst. 2.2. Španělské království smí do 31. prosince 1999 povolovat provoz nových elektráren o jmenovitém tepelném příkonu 500 MW nebo vyšším, spalujících domácí nebo dovážená tuhá paliva, které jsou uváděny do provozu do konce roku 2005 a splňují tyto požadavky:a) v případě dovážených tuhých paliv mezní hodnotu emisí pro oxid siřičitý 800 mg/Nm3;b) v případě tuhých paliv tuzemského původu stupeň odsíření alespoň 60 %,a to za předpokladu, že celková schválená kapacita takového zařízení, na něž se tato výjimka vztahuje, nepřekročí:- 2000 MW u zařízení spalujících tuhá paliva tuzemského původu,- buď 7500 MW u zařízení spalujících dovážená tuhá paliva, nebo 50 % veškeré nové kapacity všech zařízení spalujících tuhá paliva povolených do 31. prosince 1999 podle toho, která hodnota je nižší.Článek 6V případě nových zařízení, u kterých se uděluje povolení podle čl. 4 odst. 2, nebo zařízení, na která se vztahuje článek 10, členské státy zajistí, aby byla prozkoumána technická a ekonomická proveditelnost kombinované výroby tepla a elektřiny. Jestliže se tato možnost s ohledem na situaci na trhu a v rozvodné síti potvrdí jako reálná, budou se podle toho zařízení navrhovat.Článek 71. Členské státy zajistí, aby licence nebo povolení uvedená v článku 4 obsahovala opatření pro případ, kdy dojde ke špatné funkci nebo poruše čisticího zařízení. V případě poruchy požádá příslušný orgán zejména provozovatele, aby omezil nebo zastavil provoz zařízení, nedojde-li do 24 hodin k obnovení normálního provozu, nebo aby provozoval zařízení na nízkoemisní paliva. Příslušný orgán musí být v každém případě informován do 48 hodin. Celková délka provozu bez čisticího zařízení nesmí za žádných okolností v libovolném dvanáctiměsíčním období překročit 120 hodin. Příslušný orgán může povolit výjimky nad limity 24 hodin a 120 hodin v případech, kde podle jeho názoru:a) převažuje potřeba zachovat dodávku energie nebob) by zařízení s poruchou bylo nahrazeno po omezené období jiným zařízením, které by způsobilo celkové zvýšení emisí.2. Příslušný orgán může dočasně pozastavit povinnost dodržovat mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý stanovené v článku 4 u takového zařízení, které dosud běžně používá palivo s nízkým obsahem síry, a to na dobu až šesti měsíců, pokud provozovatel nemůže tyto mezní hodnoty plnit z důvodu přerušení dodávky paliva s nízkým obsahem síry, které je způsobeno vážným nedostatkem tohoto paliva. Komise bude o takovém případě neprodleně informována.3. Příslušný orgán může dočasně zrušit povinnost dodržovat mezní hodnoty emisí podle článku 4 v případech, že zařízení, které běžně používá pouze plynné palivo a které by jinak muselo být vybaveno zařízením na čištění odpadních plynů, je nuceno výjimečně a na dobu nepřesahující 10 dnů, pokud nepřevažuje potřeba zachovat dodávku energie, používat jiná paliva z důvodu náhlého přerušení dodávky plynu. Příslušný orgán musí být o každém konkrétním případu neprodleně informován ihned po jeho vzniku. Členské státy o případech uvedených v tomto odstavci okamžitě uvědomí Komisi.Článek 81. U zařízení s komplexní jednotkou spalování používající současně dva nebo více druhů paliv stanoví příslušný orgán při udělování povolení uvedených v čl. 4 odst. 1 nebo 2 a u zařízení, na která se vztahuje čl. 4 odst. 3 a článek 10, mezní hodnoty emisí takto:a) za prvé přiřazením mezní hodnoty emisí odpovídající každému jednotlivému palivu a znečišťující látce v závislosti na jmenovitém tepelném příkonu spalovacího zařízení, jak je uvedeno v přílohách III až VII;b) za druhé určením vážené mezní hodnoty emisí jednotlivých druhů paliv, a to tak, že jednotlivé mezní hodnoty emisí se vynásobí tepelným příkonem každého paliva a tento součin se vydělí součtem tepelných příkonů dodaných všemi palivy;c) za třetí sečtením vážených mezních hodnot pro jednotlivá paliva.2. U jednotek spalujících více druhů paliv, ve kterých se používají zbytky z destilace a zpracování ropy samostatně nebo s jinými druhy paliv pro vlastní spotřebu, platí bez ohledu na ustanovení odstavce 1 předpisy pro palivo s nejvyšší mezní hodnotou emisí (určující palivo), pokud během provozu spalovacího zařízení činí podíl, jímž přispívá toto palivo k souhrnu tepelných příkonů dodaných všemi palivy alespoň 50 %.Je-li podíl určujícího paliva nižší než 50 %, stanoví se mezní hodnota emisí na základě poměrného podílu tepelného příkonu zabezpečeného jednotlivými palivy na součtu tepelných příkonů všech paliv takto:a) za prvé, přiřazením mezní hodnoty emisí odpovídající každému jednotlivému palivu a odpovídající znečišťující látce v závislosti na jmenovitém tepelném příkonu spalovacího zařízení, jak je uvedeno v přílohách III až VII;b) za druhé se vypočte mezní hodnota emisí pro určující palivo (palivo s nejvyšší mezní hodnotou emisí podle příloh III až VII a v případě dvou druhů paliv se stejnou mezní hodnotou emisí, palivo s vyšším tepelným příkonem); tato hodnota se získá vynásobením mezní hodnoty emisí příslušného paliva uvedené v přílohách III až VII dvěma a od tohoto součinu se odečte mezní hodnota emisí paliva s nejnižší mezní hodnotou emisí;c) za třetí se určí vážené mezní hodnoty emisí pro jednotlivá paliva, které se získají vynásobením vypočtené mezní hodnoty emisí paliva tepelným příkonem určujícího paliva a další jednotlivé mezní hodnoty emisí se vynásobí tepelným příkonem dodaným každým palivem a výsledek násobení se podělí součtem tepelných příkonů dodaných všemi palivy;d) za čtvrté se vážené mezní hodnoty emisí pro jednotlivá paliva sečtou.3. Jako alternativu k odstavci 2 lze použít následující průměrné mezní hodnoty emisí pro oxid siřičitý (bez ohledu na použitou kombinaci paliv):a) pro zařízení uvedená v čl. 4 odst. 1 a 3: 1000 mg/Nm3 průměrně pro všechna taková zařízení v rámci rafinérie;b) u nových zařízení uvedených v čl. 4 odst. 2: v průměru 600 mg/Nm3 pro všechna taková zařízení v rámci rafinérie s výjimkou plynových turbín.Příslušné orgány zajistí, aby použití tohoto ustanovení nevedlo ke zvýšení emisí ze stávajících zařízení.4. Při vydávání povolení uvedeného v čl. 4 odst. 1 a 2 a v případě zařízení, na která se vztahují čl. 4 odst. 3 a článek 10, se u zařízení s komplexní spalovací jednotkou, což znamená alternativní využití dvou nebo více druhů paliv, použijí mezní hodnoty emisí stanovené v přílohách III až VII odpovídající každému použitému palivu.Článek 9Odpadní plyny ze spalovacích zařízení jsou řízeným způsobem vypouštěny komínem. V povolení podle článku 4 a povoleních pro spalovací zařízení, na která se vztahuje článek 10, se stanoví podmínky vypouštění odpadních plynů. Příslušný orgán zejména zajistí, aby výška komínu byla vypočítána tak, aby se chránilo lidské zdraví a životní prostředí.Článek 10Dojde-li k rozšíření spalovacího zařízení alespoň o 50 MW, uplatní se mezní hodnoty emisí stanovené v části B příloh III až VII pro novou část zařízení a budou vázány na tepelnou kapacitu celého zařízení. Toto ustanovení se neuplatní v případech uvedených v čl. 8 odst. 2 a 3.Jestliže provozovatel spalovacího zařízení plánuje změnu podle čl. 2 odst. 10 písm. b) a čl. 12 odst. 2 směrnice 96/61/ES, uplatní se pro oxid siřičitý, oxidy dusíku a tuhé znečišťující látky mezní hodnoty emisí uvedené v části B příloh III až VII.Článek 11V případě výstavby spalovacích zařízení, která budou mít pravděpodobně značné dopady na životní prostředí v jiném členském státě, musí členské státy poskytnout veškeré příslušné informace a uskutečnit konzultace v souladu s článkem 7 směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí [14].Článek 12Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily monitorování emisí ze spalovacích zařízení, na která se vztahuje tato směrnice, a všech dalších hodnot požadovaných pro provádění směrnice, a to v souladu s přílohou VIII částí A. Členské státy mohou požadovat, aby se takové monitorování provádělo na náklady provozovatele.Článek 13Členské státy přijmou příslušná opatření zajišťující, aby provozovatel v přiměřených lhůtách uvědomil příslušné orgány o výsledcích nepřetržitého měření, o kontrole měřicích přístrojů, o jednotlivých měřeních a o všech dalších měřeních prováděných za účelem posouzení souladu s touto směrnicí.Článek 141. V případě nepřetržitého měření se mezní hodnoty emisí stanovené v části A příloh III až VII považují za splněné, pokud vyhodnocení výsledků z hodin provozu v příslušném kalendářním roce ukáže, žea) žádná z kalendářních měsíčních středních hodnot nepřekračuje mezní hodnotu emisí ab) v případě:i) oxidu siřičitého a tuhých znečišťujících látek nepřekračuje 97 % všech osmačtyřicetihodinových středních hodnot 110 % hodnotu mezní hodnoty emisí,ii) oxidů dusíku nepřekračuje 95 % všech osmačtyřicetihodinových středních hodnot 110 % mezní hodnotu emisí.K obdobím podle článku 7 a k době potřebné pro uvedení zařízení do provozu a pro jeho odstavení z provozu se nepřihlíží.2. V případě, kdy se požadují pouze jednorázová měření nebo jiné vhodné postupy stanovení, se mezní hodnoty emisí uvedené v přílohách III až VII považují za splněné, pokud výsledky každé série měření nebo jiných definovaných postupů a postupů stanovených podle předpisů příslušnými orgány nepřekročí mezní hodnoty emisí.3. V případech uvedených v čl. 5 odst. 2 se stupeň odsíření považuje za splněný, jestliže vyhodnocení výsledků měření provedených podle přílohy VIII části A bodu 3 ukáže, že všechny kalendářní měsíční střední hodnoty nebo všechny klouzavé měsíční střední hodnoty dosahují požadovaných stupňů odsíření.K obdobím podle článku 7 a rovněž k obdobím uvádění zařízení do provozu a při jeho odstavování z provozu se nepřihlíží.4. U nových zařízení, kde se uděluje povolení podle čl. 4 odst. 2, se mezní hodnoty emisí pro dobu provozu v rámci kalendářního roku považují za splněné, jestliže:a) žádná platná denní průměrná hodnota nepřekročí odpovídající číselné údaje uvedené v části B příloh III až VII ab) 95 % všech platných hodinových průměrných hodnot za rok nepřekročí 200 % příslušných číselných údajů uvedených v části B příloh III až VII."Platné průměrné hodnoty" se stanoví podle části A bodu 6 přílohy VIII.K obdobím podle článku 7 a k době uvádění zařízení do provozu a při jeho odstavování z provozu se nepřihlíží.Článek 151. Členské státy nejpozději do 31. prosince 1990 uvědomí Komisi o programech vypracovaných v souladu s čl. 3 odst. 1.Nejpozději do jednoho roku po ukončení jednotlivých fází snižování emisí ze stávajících zařízení předloží členské státy Komisi souhrnnou zprávu o výsledcích uskutečňování programů.Uprostřed každé fáze se rovněž vyžaduje dílčí zpráva.2. Zprávy uvedené v odstavci 1 poskytnou celkový přehled o:a) všech spalovacích zařízeních, na něž se vztahuje tato směrnice;b) emisích oxidu siřičitého a oxidech dusíku vyjádřených v tunách za rok a jako koncentrace těchto látek v odpadních plynech;c) přijatých nebo plánovaných opatřeních ke snížení těchto emisí a o přechodu na jiné palivo;d) již provedených nebo plánovaných změnách pracovního postupu;e) již provedeném nebo plánovaném definitivním ukončení provozu spalovacích zařízení;f) mezních hodnotách emisí případně předepsaných v programech pro stávající zařízení.Při zjišťování ročních emisí a koncentrací znečišťujících látek v odpadních plynech se členské státy řídí ustanoveními článků 12, 13 a 14.3. Členské státy, které použijí článek 5 nebo poznámky v příloze III nebo poznámky v příloze VI části A, o tom každoročně předloží Komisi zprávu.Článek 16Členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých podle této směrnice. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.Článek 171. Zrušuje se směrnice 88/609/EHS s účinkem ode dne 27. listopadu 2002, aniž je dotčen odstavec 2 a povinnosti členských států týkající se lhůt pro transpozici a provedení této směrnice uvedené v příloze IX této směrnice.2. V případě nových zařízení povolených před 27. listopadem 2002, jak stanoví čl. 4 odst. 1 této směrnice, zůstávají v platnosti, čl. 4 odst. 1, čl. 5 odst. 2, článek 6, čl. 15 odst. 3, přílohy III, VI a VIII a část A bod 2 přílohy IX směrnice 88/609/EHS, naposledy pozměněné směrnicí 94/66/ES, a to do 1. ledna 2008, a poté se zrušují.3. Odkazy na směrnici 88/609/EHS se považují za odkazy na tuto směrnici a platí v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze X této směrnice.Článek 181. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 27. listopadu 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Pro stávající zařízení a pro nová zařízení, u kterých je povolení uděleno podle čl. 4 odst. 1, se od 27. listopadu 2004 uplatní ustanovení části A bodu 2 přílohy VIII.3. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 19Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 20Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 23. října 2001.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedkyněA. Neyts-uyttebroeck[1] Úř. věst. C 300, 29.9.1998, s. 6,Úř. věst. C 212 E, 25. 7. 2000, s. 36.[2] Úř. věst. C 101, 12.4.1999, s. 55.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. dubna 1999 (Úř. věst. C 219, 30.7.1999, s. 175), společný postoj Rady ze dne 9. listopadu 2000 (Úř. věst. C 375, 28.12.2000, s. 12) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. 3. 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 20. září 2001 a rozhodnutí Rady ze dne 27. září 2001.[4] Úř. věst. L 336, 7.12.1988, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Rady 94/66/ES (Úř. věst. L 337, 24.12.1994, s. 83).[5] Úř. věst. C 138, 17.5.1993, s. 1.[6] Úř. věst. L 257, 10.10.1996, s. 26.[7] Úř. věst. L 27, 30.1.1997, s. 20.[8] Úř. věst. 76, 11.3.1997, s. 1.[9] Úř. věst. L 163, 14.6.1989, s. 32.[10] Úř. věst. L 203, 15.7.1989, s. 50.[11] Úř. věst. L 365, 31.12.1994, s. 34.[12] Úř. věst. L 296, 21.11.1996, s. 55.[13] Úř. věst. L 309, 27.11.2001, s. 22.[14] Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Rady 97/11/ES (Úř. věst. L 73, 14.3.1997, s. 5).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IEMISNÍ STROPY A CÍLOVÉ HODNOTY PRO SNÍŽENÍ EMISÍ SO2 ZE STÁVAJÍCÍCH ZAŘÍZENÍ [1] [2]Členský stát | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |Emise SO2 z velkých spalovacích zařízení v roce 1980 (kt) | Emisní strop (kt/rok) | Emisní strop (kt/rok) | Emisní strop (kt/rok) | Snížení emisí proti roku 1980 (%) | Snížení emisí proti roku 1980 (%) | Snížení emisí proti roku 1980 (%) | Snížení emisí proti upraveným emisím roku 1980 (%) | Snížení emisí proti upraveným emisím roku 1980 (%) | Snížení emisí proti upraveným emisím roku 1980 (%) |Fáze 1 | Fáze 2 | Fáze 3 | Fáze 1 | Fáze 2 | Fáze 3 | Fáze 1 | Fáze 2 | Fáze 3 |1993 | 1998 | 2003 | 1993 | 1998 | 2003 | 1993 | 1998 | 2003 |Belgie | 530 | 318 | 212 | 159 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Dánsko | 323 | 213 | 141 | 106 | –34 | –56 | –67 | –40 | –60 | –70 |Německo | 2225 | 1335 | 890 | 668 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Řecko | 303 | 320 | 320 | 320 | +6 | +6 | +6 | –45 | –45 | –45 |Španělsko | 2290 | 2290 | 1730 | 1440 | 0 | –24 | –37 | –21 | –40 | –50 |Francie | 1910 | 1146 | 764 | 573 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Irsko | 99 | 124 | 124 | 124 | +25 | +25 | +25 | –29 | –29 | –29 |Itálie | 2450 | 1800 | 1500 | 900 | –27 | –39 | –63 | –40 | –50 | –70 |Lucembursko | 3 | 1,8 | 1,5 | 1,5 | –40 | –50 | –60 | –40 | –50 | –50 |Nizozemsko | 299 | 180 | 120 | 90 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Portugalsko | 115 | 232 | 270 | 206 | +102 | +135 | +79 | –25 | –13 | –34 |Spojené království | 3883 | 3106 | 2330 | 1553 | –20 | –40 | –60 | –20 | –40 | –60 |Rakousko | 90 | 54 | 36 | 27 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Finsko | 171 | 102 | 68 | 51 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |Švédsko | 112 | 67 | 45 | 34 | –40 | –60 | –70 | –40 | –60 | –70 |[1] Další emise mohou vzniknout ze zařízení povolených 1. července 1987 a později.[2] Emise ze spalovacích zařízení, jimž bylo vydáno povolení před 1. červencem 1987, ale která před tímto datem nebyla ještě uvedena do provozu, a která při ustavování emisních stropů stanovených v této příloze nebyla vzata v úvahu, musí buď splňovat požadavky stanovené touto směrnicí pro nová zařízení, nebo jejich emise musí být započteny do celkových emisí ze stávajících zařízení, jež nesmějí překročit emisní stropy stanovené v této příloze.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIEMISNÍ STROPY A CÍLOVÉ HODNOTY PRO SNÍŽENÍ EMISÍ NOX ZE STÁVAJÍCÍCH ZAŘÍZENÍ [1] [2]Členský stát | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |Emise NOx (jako NO2) z velkých spalovacích zařízení v roce 1980 (kt) | Emisní stropy NOx (kt/rok) | Emisní stropy NOx (kt/rok) | Snížení emisí proti emisím roku 1980 (%) | Snížení emisí proti emisím roku 1980 (%) | Snížení emisí proti upraveným emisím roku 1980 (%) | Snížení emisí proti upraveným emisím roku 1980 (%) |Fáze 1 | Fáze 2 | Fáze 1 | Fáze 2 | Fáze 1 | Fáze 2 |1993 [3] | 1998 | 1993 [3] | 1998 | 1993 [3] | 1998 |Belgie | 110 | 88 | 66 | –20 | –40 | –20 | –40 |Dánsko | 124 | 121 | 81 | –3 | –35 | –10 | –40 |Německo | 870 | 696 | 522 | –20 | –40 | –20 | –40 |Řecko | 36 | 70 | 70 | +94 | +94 | 0 | 0 |Španělsko | 366 | 368 | 277 | +1 | –24 | –20 | –40 |Francie | 400 | 320 | 240 | –20 | –40 | –20 | –40 |Irsko | 28 | 50 | 50 | +79 | +79 | 0 | 0 |Itálie | 580 | 570 | 428 | –2 | –26 | –20 | –40 |Lucembursko | 3 | 2,4 | 1,8 | –20 | –40 | –20 | –40 |Nizozemsko | 122 | 98 | 73 | –20 | –40 | –20 | –40 |Portugalsko | 23 | 59 | 64 | +157 | +178 | –8 | 0 |Spojené království | 1016 | 864 | 711 | –15 | –30 | –15 | –30 |Rakousko | 19 | 15 | 11 | –20 | –40 | –20 | –40 |Finsko | 81 | 65 | 48 | –20 | –40 | –20 | –40 |Švédsko | 31 | 25 | 19 | –20 | –40 | –20 | –40 |[1] Další emise mohou vzniknout ze zařízení schválených 1. července 1987 nebo později.[2] Emise pocházející ze spalovacích zařízení povolených před 1. červencem 1987, ale která před tímto datem nebyla ještě uvedena do provozu, a která při ustavování emisních stropů uvedených v této příloze nebyla vzata v úvahu, musí buď splňovat požadavky stanovené touto směrnicí pro nová zařízení, nebo jejich emise musí být započteny do celkových emisí ze stávajících zařízení, jež nesmějí překročit emisní stropy stanovené v této příloze.[3] Členské státy mohou z technických důvodů posunout fázi 1 snižování emisí NOx až o dva roky, pokud to sdělí Komisi do jednoho měsíce od oznámení této směrnice.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIMEZNÍ HODNOTY EMISÍ PRO SO2Tuhé palivoA. Mezní hodnoty emisí pro SO2 vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 je 6 %) platné pro nová zařízení podle čl. 4 odst. 1 a pro stávající zařízení podle čl. 4 odst. 1 podle čl. 4 odst. 3:+++++ TIFF +++++Poznámka:Jestliže výše uvedených mezních hodnot emisí není možné dosáhnout v důsledku charakteristik paliva, musí být těchto stupňů odsíření dosaženo: u zařízení se jmenovitým tepelným příkonem nižším nebo rovnajícím se 100 % MW alespoň 60 %, u zařízení větších než 100 MW a menších nebo rovnajících se 300 MW 75 % a u zařízení větších než 300 MW 90 %. Na zařízení větší než 500 MW se vztahuje stupeň odsíření alespoň 94 % nebo 92 % v případech, kdy byla uzavřena smlouva o instalaci zařízení pro odsíření kouřových plynů nebo pro injektáž vápna a montážní práce již byly zahájeny před 1. lednem 2001.B. Mezní hodnoty emisí pro SO2 vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 je 6 %) platné pro nová zařízení podle čl. 4 odst. 2 s výjimkou plynových turbín:Typ paliva | 50 až 100 MW | 100 až 300 MW | > 300 MW |Biomasa | 200 | 200 | 200 |Obecně | 850 | 200 [1] | 200 |Poznámka:Jestliže výše uvedených mezních hodnot emisí není možné dosáhnout následkem charakteristik paliva, zařízení musí dosáhnout 300 mg/Nm3 SO2, nebo u zařízení se jmenovitým tepelným příkonem nižším nebo rovnajícím se 300 MW musí být dosaženo stupně odsíření alespoň 92 % a u zařízení se jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 300 MW alespoň 95 % spolu s maximální povolenou mezní hodnotou emisí 400 mg/Nm3.[1] Kromě případu nejvzdálenějších regionů, kdy platí 850 až 200 mg/Nm3 (lineární pokles).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVMEZNÍ HODNOTY EMISÍ PRO SO2Kapalná palivaA. Mezní hodnoty emisí pro SO2 vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 jsou 3 %) platné pro nová a stávající zařízení podle čl. 4 odst. 1 a 3 v uvedeném pořadí:+++++ TIFF +++++B. Mezní hodnoty emisí pro SO2 vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 jsou 3 %) platné pro nová zařízení podle čl. 4 odst. 2 s výjimkou plynových turbín:50 až 100 MW | 100 až 300 MW | > 300 MW |850 | 400 až 200 (lineární pokles) [1] | 200 |V případě dvou zařízení na Krétě a Rhodu se jmenovitým tepelným příkonem 250 MW, která budou povolena do 31. prosince 2007, se použije mezní hodnoty emisí 1700 mg/Nm3.[1] Kromě případu nejvzdálenějších regionů, kdy platí 850 až 200 mg/Nm3 (lineární pokles).--------------------------------------------------PŘÍLOHA VMEZNÍ HODNOTY EMISÍ PRO SO2Plynná palivaA. Mezní hodnoty emisí pro SO2 vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 je 3 %) platné pro nová a stávající zařízení podle čl. 4 odst. 1 a 3:Typ paliva | Mezní hodnoty (mg/Nm3) |Plynná paliva obecně | 35 |Zkapalněný plyn | 5 |Plyny ze zplyňování rafinérských zbytků s nízkou výhřevností, koksárenský plyn, vysokopecní plyn | 800 |Plyn ze zplyňování uhlí | [1] |B. Mezní hodnoty emisí pro SO2 vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 je 3 %) platné pro nová zařízení podle čl. 4 odst. 2:Plynná paliva obecně | 35 |Zkapalněný plyn | 5 |Plyny z koksárenských pecí s nízkou výhřevností | 400 |Plyny z vysokých pecí s nízkou výhřevností | 200 |[1] Rada stanoví mezní hodnoty emisí pro tento plyn později na základě návrhů Komisee s ohledem na další technické zkušenosti.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIMEZNÍ HODNOTY EMISÍ PRO NOX (MĚŘENO JAKO NO2)A. Mezní hodnoty emisí pro NOx vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 je pro tuhá paliva 6 %, pro kapalná a plynná paliva 3 %) platné pro nová a stávající zařízení podle čl. 4 odst. 1 a 3:Typ paliva | Mezní hodnoty [1] (mg/Nm3) |Tuhá paliva [2] [3]50 až 500 MW: | 600 |>500 MW: | 500 |Od 1. ledna 201650 až 500 MW: | 600 |>500 MW: | 200 |Kapalná paliva50 až 500 MW: | 450 |>500 MW: | 400 |Plynná paliva50 až 500 MW: | 300 |>500 MW: | 200 |B. Mezní hodnoty emisí pro NOx vyjádřené v mg/Nm3 platné pro nová zařízení podle čl. 4 odst. 2 s výjimkou plynových turbín:Tuhá paliva (obsah O2: 6 %)Typ paliva | 50 až 100 MW | 100 až 300 MW | > 300 MW |Biomasa | 400 | 300 | 200 |Obecný případ | 400 | 200 [4] | 200 |Kapalná paliva (obsah O2: 3 %)50 až 100 MW | 100 až 300 MW | > 300 MW |400 | 200 [5] | 200 |V případě dvou zařízení na Krétě a Rhodu o jmenovitém tepelném příkonu 250 MW, která budou povolena do 31. prosince 2007, platí mezní hodnota emisí 400 mg/Nm3.Plynná paliva (obsah O2: 3 %)| 50 až 300 MW | > 300 MW |Zemní plyn. 1 | 150 | 100 |Ostatní plyny | 200 | 200 |Plynové turbínyMezní hodnoty emisí pro NOx vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 = 15 %) platné pro jednotku s jedinou plynovou turbínou podle čl. 4 odst. 2 (mezní hodnoty se použijí pouze při zatížení větším než 70 %):| > 50 MW (tepelný příkon podle ISO) |Zemní plyn1 | 50 2 |Kapalná paliva 3 | 120 |Plynná paliva (jiná než zemní plyn) | 120 |Z těchto mezních hodnost jsou vyloučeny plynové turbíny určené pro použití v mimořádných případech, které jsou v provozu méně než 500 hodin za rok. Provozovatel takových zařízení předkládá každý rok příslušnému orgánu zprávu o využité době.PoznámkyPozn. 1:Zemní plyn je přirozeně se vyskytující methan s maximálním obsahem 20 % obj. inertů a dalších složek.Pozn. 2:75 mg/Nm3 v následujících případech, kdy je účinnost plynové turbíny stanovena za podmínek základního zatížení podle ISO:- plynové turbíny v kombinovaných systémech na výrobu tepla a elektřiny s celkovou účinnosti vyšší než 75 %;- plynové turbíny v zařízeních s kombinovaným cyklem s roční průměrnou celkovou elektrickou účinností vyšší než 55 %;- plynové turbíny pro mechanický pohon.U plynových turbín s jednoduchým cyklem, které nespadají do výše uvedených kategorií, ale mají účinnost vyšší než 35 % — stanovenou za podmínek základního zatížení podle ISO — je mezní hodnota emisí 50*ŋ/35, kde ŋ je účinnost plynové turbíny vyjádřena v procentech (a za podmínek základního zatížení podle ISO).Pozn. 3:Tato mezní hodnota emisí platí pouze pro plynové turbíny spalující lehké a střední destiláty.[1] Kromě případu nejvzdálenějších regionů platí tyto hodnoty:tuhá paliva obecně: 650,tuhá paliva s obsahem prchavých látek do 10 % obj.: 1300,tekutá paliva: 450,plynná paliva: 350[2] Do 31. 12. 2015 u zařízení se jmenovitým tepelným příkonem vyšším než 500 MW, která nejsou od roku 2008 v provozu více než 2000 hodin za rok (klouzavý průměr za dobu pěti let):- v případě zařízení povoleného podle čl. 4 odst. 3 písm. a) hodnota mezní hodnoty emisí oxidu dusíku (měřeno jako NO2) 600mg/Nm3;- v případě zařízení podléhajícího národnímu plánu podle čl. 4 odst. 6 je jeho příspěvek k národnímu plánu stanoven na základě mezní hodnoty 600 mg/Nm3;Od 1. ledna 2016 se na ta zařízení, která nejsou v provozu déle než 1500 hodin za rok (klouzavý průměr za dobu pěti let) vztahuje mezní hodnota emisí oxidu dusíku (měřeno jako NO2) 450 mg/Nm3.[3] Na zařízení, která byla v provozu během dvanáctiměsíční doby končící dnem 1. ledna 2001 a pokračují v provozu se spalováním tuhých paliv s obsahem prchavé hořlaviny nižším než 10 %, se vztahuje mezní hodnota 1200 mg/Nm3.[4] Kromě případů nejvzdálenějších regionů, pro které platí mezní hodnota 300mg/Nm3.[5] Kromě případů nejvzdálenějších regionů, pro které platí mezní hodnota 300mg/Nm3.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIIMEZNÍ HODNOTY EMISÍ PRO TUHÉ ZNEČIŠŤUJÍCÍ LÁTKYA. Mezní hodnoty emisí pro tuhé znečišťující látky vyjádřené v mg/Nm3 (obsah O2 je 6 % pro tuhá paliva, 3 % pro kapalná a plynná paliva) platné pro nová a stávající zařízení podle čl. 4 odst. 1 a 3:Typ paliva | Jmenovitý tepelný příkon (MW) | Mezní hodnoty emisí (mg/Nm3) |Tuhá | ≥ 500 < 500 | 50 [2] 100 |Kapalná [1] | všechna zařízení | 50 |Plynná | všechna zařízení | 5 zpravidla 10 pro vysokopecní plyn 50pro plyny vyrobené v ocelářském průmyslu, které lze využít jinde |B. Mezní hodnoty emisí pro tuhé znečišťující látky vyjádřené v mg/Nm3 platné pro nová zařízení podle čl. 4 odst. 2 s výjimkou plynových turbín:Tuhá paliva (obsah O2: 6 %)50 až 100 MW | > 100 MW |50 | 30 |Kapalná paliva (obsah O2: 3 %)50 až 100 MW | > 100 MW |50 | 30 |V případě dvou zařízení na Krétě a Rhodu s jmenovitým tepelným příkonem 250 MW, která budou povolena do 31. prosince 2007, platí mezní hodnota emisí 50 mg/Nm3.Plynná paliva (obsah O2: 3 %)Zpravidla | 5 |pro vysokopecní plyn | 10 |pro plyny vznikající v ocelářském průmyslu, které lze použít jinde | 30 |[1] Mezní hodnota 100 mg/Nm3 lze použít pro zařízení se jmenovitým tepelným příkonem menším než 500 MW spalující kapalné palivo s obsahem popela vyšším než 0,06 %.[2] Mezní hodnota 100 mg/Nm3 lze použít pro zařízení povolená podle čl. 4 odst. 3, se jmenovitým tepelným příkonem větším nebo rovnajícím se 500 MW, spalující tuhé palivo s obsahem tepla menším než 5800 kJ/kg (čistá výhřevnost), s hmotnostním obsahem vlhkosti větším než 45 %, s hmotnostním obsahem vlhkosti a popela celkem větším než 60 % a s obsahem oxidu vápenatého větším než 10 %.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIIIMETODY MĚŘENÍ EMISÍA. Postupy měření a hodnocení emisí ze spalovacích zařízení1. Do 27. listopadu 2004Koncentrace SO2, tuhých znečisťujících částic a NOx se měří nepřetržitě u nových zařízení, pro která bylo vydáno povolení v souladu s čl. 4 odst. 1, o jmenovitém tepelném příkonu vyšším než 300 MW. Monitorování SO2 a tuhých znečišťujících látek se však může omezit na jednorázová měření nebo na jiné vhodné metody stanovení v případech, kde taková měření nebo postupy, které musí být ověřeny a schváleny příslušným orgánem, lze použít ke zjištění koncentrace.U nových zařízení, pro která bylo vydáno povolení podle čl. 4 odst. 1 a na která se nevztahuje první pododstavec, mohou příslušné orgány vyžadovat nepřetržité měření těchto tří znečišťujících látek, pokud takové měření považují za nutné. Pokud se nepřetržité měření nevyžaduje, používají se jednorázová měření prováděná pravidelně nebo vhodné postupy stanovení schválené příslušnými orgány tak, aby bylo možno vyčíslit množství výše uvedených látek přítomných v emisích.2. Od 27. listopadu 2002 a aniž je dotčen čl. 18 odst. 2Příslušné orgány budou požadovat nepřetržité měření koncentrací SO2, NOx a tuhých znečišťujících látek v odpadních plynech z každého spalovacího zařízení o jmenovitém tepelném příkonu 100 MW nebo více.Odchylně od prvního pododstavce se nepřetržité měření nevyžaduje v těchto případech:- u spalovacích zařízení s životností méně než 10000 provozních hodin,- pro SO2 a tuhé znečišťující látky z kotlů spalujících zemní plyn nebo plynových turbín spalujících zemní plyn,- pro SO2 z plynových turbín nebo kotlů spalujících olej se známým obsahem síry v případech, že nejsou vybaveny odsiřovacím zařízením,- pro SO2 z kotlů spalujících biomasu, jestliže provozovatel může prokázat, že emise SO2 nemohou být za žádných okolností vyšší než předepsané mezní hodnoty emisí.Pokud se nepřetržité měření nevyžaduje, je nutné minimálně každých šest měsíců provést jednorázové měření. K vyhodnocení množství výše uvedených znečišťujících látek přítomných v emisích je také možno použít jiné vhodné postupy, které musí ověřit a schválit příslušné orgány. U těchto postupů se použijí příslušné CEN normy, pokud jsou k dispozici. Nejsou-li normy CEN k dispozici, použijí se normy ISO nebo vnitrostátní či mezinárodní normy, které zajistí získání údajů srovnatelné odborné kvality.3. Na zařízení, která musí splňovat stupeň odsíření stanovený v čl. 5 odst. 2 a v příloze III, se vztahují ustanovení o měření emisí SO2 uvedená v odstavci 2 přílohy. Navíc musí být v těchto zařízeních pravidelně monitorován obsah síry ve spalovaném palivu.4. Příslušné orgány musí být informovány o podstatných změnách druhu používaného paliva nebo způsobu provozu zařízení. Tyto orgány rozhodnou, zda požadavky na monitorování uvedené v odstavci 2 jsou i nadále postačující, nebo se musí upravit.5. Nepřetržitá měření prováděná v souladu s bodem 2 zahrnují příslušné provozní ukazatele obsahu kyslíku, teplotu, tlak a obsah vodní páry. Nepřetržitá měření obsahu vodní páry v odsávaných plynech nejsou nutná, pokud se vzorkovaný odsávaný plyn před provedením rozboru emisí vysuší.Reprezentativní měření, tj. odběry vzorků a rozbor příslušných znečišťujících látek a provozních ukazatelů a rovněž referenční metody měření určené ke kalibraci automatizovaných měřicích systémů se provádějí v souladu s normami CEN, jsou-li k dispozici. Nejsou-li normy CEN k dispozici, použijí se normy ISO, vnitrostátní nebo mezinárodní normy, které zajistí získání údajů srovnatelné odborné kvality.Systémy nepřetržitého měření podléhají alespoň jednou za rok revizi prostřednictvím paralelních měření referenčními metodami.6. Hodnoty 95 % intervalu spolehlivosti jednotlivého naměřeného výsledku nesmějí překročit o následující procenta mezní hodnoty emisí:oxid siřičitý: | 20 % |oxidy dusíku | 20 % |tuhé znečišťující látky | 30 % |Platné hodinové a denní průměrné hodnoty se stanoví z naměřených platných hodinových průměrných hodnot po odečtení hodnoty intervalu spolehlivosti uvedeného výše.Kterýkoli den, ve kterém jsou více než tři průměrné hodinové hodnoty v důsledku poruchy nebo údržby systému nepřetržitého měření neplatné, je z hlediska měření neplatný. Je-li více než 10 dní v roce z uvedených příčin neplatných, požádá příslušný orgán provozovatele, aby přijal patřičná opatření ke zlepšení spolehlivosti systému nepřetržitého měření.B. Stanovení celkových ročních emisí ze spalovacích zařízeníAž do roku 2003 včetně budou příslušné orgány získávat údaje o celkových ročních emisích SO2 a NOx z nových spalovacích zařízení. Pokud se použije nepřetržité měření, vykazuje provozovatel spalovacího zařízení jednotlivě u každé znečišťující látky součet hmotnosti vypouštěné za den na základě objemových průtoků odpadních plynů. Pokud se nepřetržitého měření nevyužívá, provede provozovatel odhad celkových ročních emisí na základě ustanovení odstavce A.1 způsobem, který splňuje požadavky příslušných orgánů.Členské státy sdělí Komisi celkové roční emise SO2 a NOx z nových spalovacích zařízení současně se sdělením požadovaným podle části C bodu 3 o celkových ročních emisích ze stávajících zařízení.Členské státy provedou počínaje rokem 2004 a pro každý následující rok inventuru emisí SO2, NOx a tuhých znečišťujících látek ze všech spalovacích zařízení o jmenovitém tepelném příkonu 50 MW nebo více. Příslušný orgán obdrží z každého zařízení provozovaného jedním provozovatelem v daném místě tyto údaje:- celkové roční emise SO2, NOx a tuhých znečišťujících látek (jako celkové suspendované částice),- celkovou roční výši energetického příkonu vztaženou na výhřevnost pro pět kategorií paliva: biomasu, ostatní tuhá paliva, kapalná paliva, zemní plyn, ostatní plyny.Souhrn výsledků této inventarizace, který vykazuje odděleně emise z rafinérií, se zasílá Komisi každé tři roky do dvanácti měsíců od konce příslušného tříletého období. Každoročně budou údaje pro jednotlivá zařízení Komisi k dispozici na požádání. Komise zpřístupní členským státům souhrn porovnání a hodnocení vnitrostátních přehledů do 12 měsíců od jejich přijetí.Od 1. ledna 2008 podávají členské státy každoročně Komisi zprávu o stávajících zařízeních vyhovujících čl. 4 odst. 4 spolu se záznamem o využitém a nevyužitém čase zbývající povolené životnosti zařízení.C. Stanovení celkových ročních emisí stávajících zařízení do roku 2003 včetně1. Členské státy vypracují úplnou inventuru emisí SO2 a NOx ze stávajících zařízení počínaje rokem 1990 a poté pro každý následující rok až do roku 2003 včetně, a sice:- u každého zařízení nad 300 MW a každé rafinérie,- celkový přehled u ostatních spalovacích zařízení, na něž se uplatní tato směrnice.2. Metoda použitá při inventarizaci musí být v souladu s postupem, který byl použit pro stanovení emisí SO2 a NOx ze spalovacích zařízení v roce 1980.3. Výsledky této inventarizace budou sděleny Komisi v přehledné souhrnné formě do devíti měsíců od konce příslušného roku. Komisi budou na její žádost poskytnuty informace o metodě použité pro vypracování těchto emisních přehledů a podrobné výchozí informace.4. Komise provede systematické porovnání těchto přehledů emisí jednotlivých států a v případě potřeby předloží Radě návrhy na harmonizaci metod pro inventarizaci emisí za účelem účinného provádění této směrnice.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IXLHŮTY PRO TRANSPOZICI RUŠENÉ SMĚRNICE DO PRÁVNÍHO SYSTÉMU A PRO JEJÍ PROVEDENÍ(podle čl. 17 odst. 1)Směrnice | Lhůty pro transpozici | Lhůty pro uplatnění |88/609/EHS (Úř. věst. L 336, 7.12.1988, s. 1.) | 30. června 1990 | 1. července 1990 31. prosince 1990 31. prosince 1993 31. prosince 1998 31. prosince 2003 |94/66/ES (Úř. věst. L 337, 24.12.1994, s. 83.) | 24. června 1995 | |--------------------------------------------------PŘÍLOHA XSROVNÁVACÍ TABULKA(podle čl. 17 odst. 3)Tato směrnice | Směrnice 88/609/EHS |Článek 1 | Článek 1 |Článek 2 | Článek 2 |Článek 3 | Článek 3 |Čl. 4 odst. 1 | Čl. 4 odst. 1 |Čl. 4 odst. 2, 3 a 4 | |Čl. 4 odst. 5 | Čl. 4 odst. 3 |Čl. 4 odst. 6, 7 a 8 | |Článek 5 | Článek 5 || Článek 6 |Článek 6 | |Článek 7 | Článek 8 |Článek 8 | Článek 9 |Článek 9 | Článek 10 |Článek 10 | Článek 11 |Článek 11 | Článek 12 |Článek 12 | Čl. 13 odst. 1 |Článek 13 | Článek 14 |Článek 14 | Článek 15 |Čl. 15 odst. 1, 2, a 3 | Čl. 16 odst. 1, 2 a 4 |Článek 16 | |Článek 17 | |Čl. 18 odst. 1 první pododstavec a odst. 3 | Čl. 17 odst. 1 a 2 |Čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a odst. 2 a článek 19 | |Článek 20 | Článek 18 |Přílohy I až VIII | Přílohy I až IX |Příloha IX a X | — |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/36/ES ze dne 11. července 2007 o výkonu některých práv akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi

text:
               14.7.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 184/17

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2007/36/ES
   ze dne 11. července 2007
   o výkonu některých práv akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 44 a 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Komise ve sdělení Radě a Evropskému parlamentu ze dne 21. května 2003„Modernizace práva společností a efektivnější řízení podniků v Evropské unii – plán postupu“ uvedla, že by měly být přijaty nové vhodné iniciativy s cílem posílit práva akcionářů ve společnostech s kótovanými akciemi a že problémy související s přeshraničním hlasováním by se měly bezodkladně řešit.

               (2)

               Evropský parlament vyjádřil v usnesení ze dne 21. dubna 2004 (3) podporu záměru Komise posílit práva akcionářů, zejména prostřednictvím rozšíření pravidel o průhlednosti, hlasování na základě plné moci, možnosti účasti na valných hromadách elektronickými prostředky a zajištění možnosti vykonávat hlasovací práva přes hranice.

               (3)

               Vlastníci akcií s hlasovacím právem by měli mít možnost tato práva vykonávat, protože jsou zohledněna v ceně, kterou musí zaplatit při jejich nabytí. Navíc je účinná kontrola akcionáři předpokladem řádné správy a řízení společností, a proto by se měla usnadňovat a podporovat. Z tohoto důvodu je nezbytné přijmout opatření ke sblížení právních předpisů členských států v tomto ohledu. Překážky, které odrazují akcionáře od hlasování, jako je například podmínění výkonu hlasovacích práv pozastavením nakládání s akciemi po určitou dobu před valnou hromadou, by měly být odstraněny. Touto směrnicí však nejsou dotčeny stávající právní předpisy Společenství o podílech emitovaných subjekty kolektivního investování nebo o podílech, které tyto subjekty nabyly či prodaly.

               (4)

               Stávající právní předpisy Společenství nejsou pro dosažení tohoto cíle dostatečné. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/34/ES ze dne 28. května 2001 o přijetí cenných papírů ke kotování na burze cenných papírů a o informacích, které k nim mají být zveřejněny (4), se zaměřuje na informace, které musí emitenti uveřejnit na trhu, a neupravuje tedy samotný průběh hlasování akcionářů. Navíc směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (5), ukládá emitentům povinnost zpřístupnit určité informace a dokumenty důležité pro valnou hromadu, ale tyto informace a dokumenty mají být zpřístupněny v členském státě emitenta. Proto by v zájmu ochrany investorů a podpory snadného a účinného výkonu práv akcionářů, která jsou spojena s akciemi s hlasovacím právem, měly být stanoveny určité minimální standardy. Pokud jde o jiná než hlasovací práva, mohou členské státy rozšířit tyto minimální standardy i na akcie bez hlasovacího práva, pokud se na takové akcie již tyto standardy nevztahují.

               (5)

               Značné podíly akcií ve společnostech s kótovanými akciemi vlastní akcionáři, kteří nemají bydliště ani sídlo v členském státě, ve kterém má společnost sídlo. Tito akcionáři-nerezidenti by měli mít možnost vykonávat svá práva v souvislosti s valnou hromadou stejně snadno jako akcionáři-rezidenti členského státu, v němž má společnost sídlo. To vyžaduje odstranění stávajících překážek, které brání akcionářům-nerezidentům v přístupu k informacím důležitým pro valnou hromadu a ve výkonu hlasovacích práv, aniž by byli na valné hromadě osobně přítomni. Odstranění těchto překážek by mělo být rovněž přínosné pro akcionáře-rezidenty, kteří se valné hromady neúčastní nebo se jí zúčastnit nemohou.

               (6)

               Akcionáři by měli mít možnost hlasovat se znalostí věci v průběhu valné hromady nebo před jejím konáním, bez ohledu na své bydliště nebo sídlo. Všichni akcionáři by měli mít dostatečný čas na posouzení dokumentů určených k předložení valné hromadě a na rozhodnutí, jak budou ohledně svých akcií hlasovat. Za tímto účelem by mělo být konání valné hromady akcionářům včas oznámeno a měly by jim být poskytnuty veškeré zprávy, které mají být valné hromadě předloženy. Měly by se využívat možnosti moderních technologií, které nabízejí okamžitou dostupnost informací. Tato směrnice předpokládá, že všechny společnosti s kótovanými akciemi již mají internetové stránky.

               (7)

               Akcionáři by měli mít v zásadě možnost zařazovat body na pořad jednání valné hromady a předkládat návrhy usnesení k jednotlivým bodům pořadu jednání. Aniž jsou dotčeny různé časové rámce a předepsané postupy, které jsou v současnosti platné ve Společenství, měl by být výkon těchto práv podřízen dvěma základním pravidlům, totiž že žádná hranice požadovaná pro výkon těchto práv nesmí být vyšší než 5 % základního kapitálu společnosti a že všichni akcionáři by měli vždy obdržet konečnou verzi pořadu jednání dostatečně včas, aby se mohli připravit na diskusi a hlasování ke každému bodu pořadu jednání.

               (8)

               Každý akcionář by měl mít v zásadě možnost klást otázky související s body pořadu jednání valné hromady a dostat na ně odpověď, přičemž předpisy o tom, jak a kdy mají být otázky pokládány a zodpovídány, by měly stanovit členské státy.

               (9)

               Společnostem by neměly být kladeny žádné právní překážky v tom, aby nabízely svým akcionářům možnost účasti na valné hromadě elektronickými prostředky. Hlasování bez osobní přítomnosti na valné hromadě, ať už korespondenčně nebo elektronickými prostředky, by nemělo být předmětem jiných omezení, než která jsou potřebná pro ověření totožnosti a pro zabezpečení elektronické komunikace. To by však nemělo bránit členským státům v přijetí předpisů, jejichž cílem je zajistit, aby hlasování odráželo za všech okolností záměr akcionářů, včetně pravidel zaměřených na řešení situací, kdy nastanou nebo vyjdou najevo nové okolnosti poté, co akcionář již odevzdal svůj hlas korespondenčně nebo elektronickými prostředky.

               (10)

               Řádná správa a řízení společností vyžadují hladký a účinný průběh hlasování na základě plné moci. Stávající omezení a překážky, které způsobují, že hlasování na základě plné moci je těžkopádné a nákladné, by proto měly být odstraněny. Řádná správa a řízení společností však rovněž vyžadují přiměřené záruky proti možnému zneužití hlasování na základě plné moci. Zmocněnec by měl být proto povinen dodržovat veškeré pokyny, které obdržel od akcionáře, a členské státy by měly být schopny zavést vhodná opatření, která zajistí, že zmocněnec nesleduje jiný zájem než zájem akcionáře, bez ohledu na důvod, který střet zájmů způsobil. Opatření proti možnému zneužití mohou zahrnovat zejména pravidla, která členské státy přijmou pro regulaci činnosti osob, jež se aktivně snaží shromažďovat plné moci nebo jež skutečně shromáždily více než určitý významný počet plných mocí, aby se zajistila odpovídající míra spolehlivosti a průhlednosti. Podle této směrnice mají akcionáři neomezené právo udělit těmto osobám plnou moc, aby je zastoupily a hlasovaly jejich jménem na valných hromadách. Touto směrnicí však nejsou dotčeny pravidla nebo sankce, které mohou členské státy uložit těmto osobám, pokud hlasovaly na základě podvodného použití shromážděných plných mocí. Tato směrnice navíc neukládá společnostem povinnost ověřovat, zda zmocněnci hlasují v souladu s hlasovacími pokyny od akcionářů, kteří je k hlasování zmocnili.

               (11)

               Jestliže se hlasování provádí prostřednictvím finančních zprostředkovatelů, závisí účinnost hlasování podle pokynů do značné míry na efektivitě řetězce zprostředkovatelů, vzhledem k tomu, že investoři nemohou zpravidla vykonávat hlasovací práva spojená se svými akciemi bez spolupráce s každým zprostředkovatelem v řetězci, který nemusí mít na akciích ekonomický zájem. S cílem umožnit investorům výkon jejich hlasovacích práv v přeshraničních situacích je proto důležité, aby zprostředkovatelé usnadňovali výkon hlasovacích práv. Podrobněji by se touto problematikou měla zabývat Komise v rámci doporučení s cílem zajistit, aby investoři měli přístup k účinným hlasovacím službám a aby hlasovací práva byla vykonávána v souladu s pokyny investorů.

               (12)

               Ačkoli je načasování zpřístupnění počtu hlasů, které byly elektronickými prostředky nebo korespondenčně odevzdány před valnou hromadou, správnímu, řídícímu nebo dozorčímu orgánu společnosti či veřejnosti významnou součástí správy a řízení společnosti, mohou je určit členské státy.

               (13)

               Výsledky hlasování by měly být zjištěny způsoby, které co nejpřesněji odrážejí hlasovací záměry vyjádřené akcionáři, a tyto výsledky by po valné hromadě měly být průhledným způsobem uveřejněny alespoň na internetových stránkách společnosti.

               (14)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž umožnit akcionářům účinně vykonávat svá práva v celém Společenství, nemůže být na základě stávajících právních předpisů Společenství uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků opatření lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je potřebné pro dosažení tohoto cíle.

               (15)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (6) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA I
   OBECNÁ USTANOVENÍ
   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   1.   Tato směrnice stanoví požadavky související s výkonem některých práv akcionářů, jež jsou spojena s akciemi s hlasovacím právem, na valné hromadě společností, které mají sídlo v členském státě a jejichž akcie jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu umístěném nebo provozovaném v členském státě.
   2.   K právní úpravě záležitostí upravených touto směrnicí je příslušný členský stát, v němž má společnost sídlo, a „rozhodným právem“ se rozumí právo tohoto členského státu.
   3.   Členské státy mohou z působnosti této směrnice vyloučit tyto typy společností:

               a)

               subjekty kolektivního investování ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (7);

               b)

               subjekty, jejichž výhradním předmětem činnosti je kolektivní investování kapitálu získaného od veřejnosti, které provozují svou činnost na základě zásady rozložení rizik a které neusilují o získání právní ani řídící kontroly nad žádným emitentem akcií svých podkladových investic, za předpokladu, že tyto subjekty kolektivního investování jsou povoleny a podléhají dozoru příslušných orgánů a že mají depozitáře vykonávajícího činnosti rovnocenné činnostem stanoveným ve směrnici 85/611/EHS;

               c)

               družstva.

         Článek 2
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „regulovaným trhem“ trh, tak jak je definován v čl. 4 odst. 1 bodě 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (8);

               b)

               „akcionářem“ fyzická anebo právnická osoba, která je považována za akcionáře podle rozhodného práva;

               c)

               „plnou mocí“ oprávnění fyzické nebo právnické osoby akcionářem k výkonu některých nebo všech práv akcionáře na valné hromadě jeho jménem.

         Článek 3
   Další vnitrostátní opatření
   Tato směrnice nebrání členským státům ukládat společnostem další povinnosti ani přijímat další opatření s cílem usnadnit akcionářům výkon práv uvedených v této směrnici.
   KAPITOLA II
   VALNÁ HROMADA AKCIONÁŘŮ
   Článek 4
   Rovné zacházení s akcionáři
   Společnost zajišťuje rovné zacházení se všemi akcionáři, kteří mají stejné postavení, pokud jde o účast a hlasování na valné hromadě.
   Článek 5
   Informace před konáním valné hromady
   1.   Aniž je dotčen čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (9), zajistí členské státy, aby společnost uveřejnila oznámení o konání valné hromady jedním ze způsobů uvedených v odstavci 2 tohoto článku nejpozději dvacátý první den přede dnem konání valné hromady.
   Členské státy mohou stanovit, že v případech, kdy společnost umožňuje akcionářům hlasovat elektronickými prostředky dostupnými všem akcionářům, může valná hromada akcionářů rozhodnout o uveřejnění oznámení o konání jiné než řádné valné hromady jedním ze způsobů uvedených v odstavci 2 tohoto článku nejpozději čtrnáctý den přede dnem konání valné hromady. Toto rozhodnutí musí být přijato nejméně dvoutřetinovou většinou hlasů spojených se zastoupenými akciemi nebo se zastoupeným upsaným základním kapitálem a na dobu ne delší než do příští řádné valné hromady.
   Členské státy nemusí ukládat minimální lhůty uvedené v prvním a druhém pododstavci pro uveřejnění druhého či následného oznámení o konání valné hromady, která se koná v důsledku toho, že nebylo dosaženo schopnosti usnášení pro valnou hromadu svolanou prvním oznámením, pokud byl dodržen tento článek při uveřejnění prvního oznámení, pokud pořad jednání neobsahuje nové body a pokud mezi konečným oznámením a dnem konání valné hromady uplyne nejméně deset dnů.
   2.   Aniž jsou dotčeny další požadavky na oznamování nebo uveřejňování stanovené příslušným členským státem ve smyslu čl. 1 odst. 2, uveřejňuje společnost oznámení o konání valné hromady podle odstavce 1 tohoto článku způsobem, který zajistí rychlý a nediskriminující přístup. Členský stát od společností vyžaduje, aby používala takové sdělovací prostředky, od nichž lze rozumně očekávat, že zprostředkují účinným způsobem informace veřejnosti v celém Společenství. Členský stát nesmí ukládat povinnost výhradního využití sdělovacích prostředků, jejichž provozovatelé jsou usazeni na jeho území.
   Členský stát nemusí uplatňovat první pododstavec na společnost, která je schopna zjistit jména a adresy svých akcionářů z aktuálního seznamu akcionářů, má-li tato společnost povinnost zaslat pozvánku každému ze svých akcionářů.
   Společnost nesmí za uveřejnění oznámení nebo zaslání pozvánky předepsaným způsobem účtovat žádné specifické náklady.
   3.   Oznámení o konání valné hromady uvedené v odstavci 1 musí alespoň

               a)

               přesně uvádět, kdy a kde se valná hromada koná a jaký je navržený pořad jejího jednání;

               b)

               obsahovat jasný a přesný popis postupů, které musí akcionáři dodržet, aby se mohli účastnit valné hromady a hlasovat na ní. To zahrnuje informace o

                           i)

                           právech akcionářů podle článku 6, jestliže mohou být tato práva vykonávána po uveřejnění oznámení, a podle článku 9, a o lhůtách, ve kterých mohou být tato práva vykonána; oznámení se může omezit pouze na stanovení lhůt, ve kterých mohou být tato práva vykonána, pokud obsahuje odkaz na podrobnější informace o těchto právech zpřístupněné na internetových stránkách společnosti,

                           ii)

                           průběhu hlasování na základě plné moci, zejména o formách hlasování na základě plné moci a prostředcích, jimiž je společnost připravena přijímat elektronická oznámení o udělení plné moci, a

                           iii)

                           případně průběhu korespondenčního hlasování nebo hlasování elektronickými prostředky;

               c)

               uvádět rozhodný den ve smyslu čl. 7 odst. 2, pokud je určen, a vysvětlit, že právo účasti a hlasování na valné hromadě mají výhradně osoby, které jsou akcionáři k rozhodnému dnu;

               d)

               uvádět, kde a jak je možno získat úplné nezkrácené znění dokumentů a návrhů usnesení uvedených v odst. 4 písm. c) a d);

               e)

               uvádět adresu internetových stránek, kde budou zpřístupněny informace uvedené v odstavci 4.

         4.   Členské státy zajistí, že společnost po nepřetržité období, které začíná nejpozději dvacátý první den přede dnem konání valné hromady a které zahrnuje den konání valné hromady, zpřístupní akcionářům na svých internetových stránkách alespoň tyto informace:

               a)

               oznámení o konání valné hromady uvedené v odstavci 1;

               b)

               celkový počet akcií a hlasovacích práv v den svolání (včetně oddělených součtů pro každý druh akcií, jestliže je základní kapitál společnosti rozdělen do dvou nebo více druhů akcií);

               c)

               dokumenty, které mají být předloženy valné hromadě;

               d)

               návrh usnesení, nebo pokud není předkládán žádný návrh usnesení, vyjádření příslušného orgánu společnosti určeného na základě rozhodného práva ke každému bodu navrhovaného pořadu jednání valné hromady; kromě toho se co nejdříve po obdržení společností na internetové stránky připojí návrhy usnesení předložené akcionáři;

               e)

               případně formuláře pro účely hlasování na základě plné moci nebo korespondenčně, pokud nejsou tyto formuláře zaslány přímo každému akcionáři.

         Nemohou-li být formuláře uvedené v písmenu e) z technických důvodů zpřístupněny na internetu, informuje společnost na své stránce o možnosti získat je v tištěné podobě. V tom případě zašle společnost bezplatně tyto formuláře poštovní službou každému akcionáři, který o to požádá.
   Je-li na základě čl. 9 odst. 4 nebo čl. 11 odst. 4 směrnice 2004/25/ES nebo na základě odst. 1 druhého pododstavce tohoto článku oznámení o konání valné hromady uveřejněno později než dvacátý první den přede dnem jejího konání, lhůta uvedená v tomto odstavci se odpovídajícím způsobem zkracuje.
   Článek 6
   Právo zařazovat body na pořad jednání valné hromady a předkládat návrhy usnesení
   1.   Členské státy zajistí, aby akcionáři jednající samostatně nebo společně

               a)

               měli právo zařazovat body na pořad jednání valné hromady za předpokladu, že každý z těchto bodů je doplněn odůvodněním nebo návrhem usnesení, které by mělo být valnou hromadou přijato, a

               b)

               měli právo předkládat návrhy usnesení k bodům, které jsou nebo mají být zahrnuty na pořad jednání valné hromady.

         Členské státy mohou stanovit, že právo uvedené v písmenu a) může být vykonáváno jen ve vztahu k řádné valné hromadě, mají-li akcionáři jednající samostatně nebo společně právo svolat mimořádnou valnou hromadu, jejíž pořad jednání obsahuje alespoň všechny body požadované těmito akcionáři, nebo požadovat od společnosti, aby takovou valnou hromadu svolala.
   Členské státy mohou požadovat, aby tato práva byla vykonávána písemně (zaslání poštovní službou nebo elektronickými prostředky).
   2.   Je-li některé z práv uvedených v odstavci 1 podmíněno tím, že daný akcionář nebo akcionáři vlastní minimální podíl akcií společnosti, nesmí tento minimální podíl přesáhnout 5 % základního kapitálu.
   3.   Každý členský stát stanoví jednotnou lhůtu vymezenou stanoveným počtem dnů před svoláním nebo konáním valné hromady, ve které mohou akcionáři vykonat právo uvedené v odst. 1 písm. a). Může rovněž stanovit obdobně vymezenou lhůtu pro výkon práva uvedeného v odst. 1 písm. b).
   4.   Členské státy zajistí, že tam, kde výkon práva uvedeného v odst. 1 písm. a) způsobí změnu pořadu jednání valné hromady již oznámeného akcionářům, uveřejní společnost pozměněný pořad jednání stejným způsobem jako předchozí pořad jednání a v dostatečném předstihu před stanoveným rozhodným dnem, nebo není-li rozhodný den ve smyslu čl. 7 odst. 2 stanoven, v dostatečném předstihu přede dnem konání valné hromady, tak aby měli ostatní akcionáři možnost udělit plnou moc třetí osobě nebo případně hlasovat korespondenčně.
   Článek 7
   Požadavky pro účast a hlasování na valné hromadě
   1.   Členské státy zajistí,

               a)

               aby právo akcionáře účastnit se valné hromady a hlasovat ohledně kterékoli ze svých akcií nebylo podmíněno požadavkem, aby jeho akcie byly před valnou hromadou uloženy u jiné fyzické nebo právnické osoby nebo na ni převedeny či registrovány na její jméno, a

               b)

               aby právo akcionáře prodávat nebo jinak převádět jeho akcie v době mezi rozhodným dnem vymezeným v odstavci 2 a dnem konání valné hromady, k níž se vztahuje, nepodléhalo žádným omezením, jimž jinak nepodléhá.

         2.   Členské státy stanoví, že právo akcionáře účastnit se valné hromady a hlasovat ohledně svých akcií se určuje na základě akcií, které tento akcionář vlastní k určitému dnu před valnou hromadou („rozhodný den“).
   Členský stát nemusí uplatňovat první pododstavec na společnosti, které jsou schopny zjistit jména a adresy svých akcionářů z aktuálního seznamu akcionářů v den konání valné hromady.
   3.   Každý členský stát zajistí, že se pro všechny společnosti použije jednotný rozhodný den. Členský stát však může stanovit jeden rozhodný den pro společnosti, které vydaly akcie na majitele, a jiný rozhodný den pro společnosti, které vydaly akcie na jméno, za podmínky, že pro každou společnost, která vydala obě formy akcií, platí jediný rozhodný den. Rozhodný den nemůže předcházet dnu konání valné hromady, k níž se vztahuje, o více než 30 dnů. Při provádění tohoto ustanovení a čl. 5 odst. 1 zajistí každý členský stát, aby mezi nejzazším přípustným dnem pro svolání valné hromady a rozhodným dnem uplynulo nejméně osm dnů. Do tohoto počtu dnů se oba uvedené dny nezahrnují. Za okolností uvedených v čl. 5 odst. 1 třetím pododstavci však může členský stát požadovat, aby mezi nejzazším přípustným dnem druhého nebo dalšího svolání valné hromady a rozhodným dnem uplynulo nejméně šest dnů. Do tohoto počtu dnů se oba uvedené dny nezahrnují.
   4.   Na prokazování postavení akcionáře lze klást pouze ty požadavky, které jsou nezbytné k zajištění ověření totožnosti akcionáře, a pouze v rozsahu, v němž jsou pro dosažení tohoto cíle přiměřené.
   Článek 8
   Účast na valné hromadě elektronickými prostředky
   1.   Členské státy umožní společnostem, aby nabídly svým akcionářům jakoukoli formu výkonu hlasovacích práv na valné hromadě elektronickými prostředky, zejména některé nebo všechny z těchto forem účasti:

               a)

               přenos valné hromady v reálném čase;

               b)

               dvousměrnou komunikaci v reálném čase umožňující akcionářům oslovit valnou hromadu ze vzdáleného místa;

               c)

               mechanismus pro odevzdávání hlasů před konáním valné hromady nebo v jeho průběhu bez potřeby udělit plnou moc třetí osobě, která je na valné hromadě osobně přítomna.

         2.   Použití elektronických prostředků s cílem umožnit akcionářům účast na valné hromadě může být předmětem jen těch požadavků a omezení, jež jsou nezbytné k zajištění ověřování totožnosti akcionářů a zabezpečení elektronické komunikace a přiměřené těmto cílům.
   Tím nejsou dotčeny jakékoli právní normy, které členské státy přijaly nebo přijmou, pokud jde o rozhodovací postup v rámci společnosti pro zavádění nebo provádění jakékoli formy účasti elektronickými prostředky.
   Článek 9
   Právo klást otázky
   1.   Každý akcionář má právo klást otázky související s body pořadu jednání valné hromady. Společnost na otázky položené akcionářem odpoví.
   2.   Právo klást otázky a povinnost odpovídat na ně podléhá opatřením, která mohou členské státy přijmout nebo jejichž přijetí mohou společnostem umožnit s cílem zajistit ověření totožnosti akcionářů, řádný průběh valných hromad a jejich přípravy a ochranu důvěrnosti informací a obchodních zájmů společností. Členské státy mohou umožnit společnostem, aby poskytly jednu souhrnnou odpověď na otázky stejného obsahu.
   Členské státy mohou stanovit, že za odpověď je považováno i zpřístupnění dané informace ve formě otázek a odpovědí na internetových stránkách společnosti.
   Článek 10
   Hlasování na základě plné moci
   1.   Každý akcionář má právo udělit plnou moc jakékoli jiné fyzické nebo právnické osobě, která se jeho jménem účastní valné hromady a hlasuje na ní. Zmocněnec má na valné hromadě stejná práva vyslovit se a klást otázky, jaká by měl akcionář, kterého zastupuje.
   Kromě požadavku, aby měl zmocněnec způsobilost k právním úkonům, zruší členské státy veškeré právní normy, které omezují nebo umožňují společnostem omezit způsobilost osob obdržet plnou moc.
   2.   Členské státy mohou omezit udělení plné moci pro jednu valnou hromadu, anebo několik valných hromad ve vymezené době.
   Aniž je dotčen čl. 13 odst. 5, mohou členské státy omezit počet osob, jimž může akcionář udělit plnou moc pro kteroukoli jednu valnou hromadu. Pokud má však akcionář akcie společnosti na více než jednom majetkovém účtu, nebrání tato omezení akcionáři v udělení plné moci různým osobám pro akcie na každém z majetkových účtů pro kteroukoli jednu valnou hromadu. Tím nejsou dotčeny normy rozhodného práva, podle nichž nelze hlasovat odlišně ohledně akcií vlastněných stejným akcionářem.
   3.   Kromě omezení výslovně uvedených v odstavcích 1 a 2 nesmějí členské státy omezit ani umožnit společnostem omezit výkon práv akcionáře prostřednictvím zmocněnce ze žádného důvodu kromě možného střetu zájmů mezi zmocněncem a akcionářem, v jehož zájmu je zmocněnec povinen jednat, a pokud členské státy stanoví omezení z důvodu možného střetu zájmů, nesmějí ukládat jiné požadavky než tyto:

               a)

               členské státy mohou nařídit, aby zmocněnec oznámil některé konkrétní skutečnosti, které by mohly mít pro akcionáře význam při posuzování, zda zmocněnec nemůže prosazovat jiné zájmy než zájmy tohoto akcionáře;

               b)

               členské státy mohou omezit nebo vyloučit výkon hlasovacích práv akcionáře prostřednictvím zmocněnců bez zvláštních hlasovacích pokynů pro každé usnesení, o němž má zmocněnec jménem akcionáře hlasovat;

               c)

               členské státy mohou omezit nebo vyloučit udělení plné moci zmocněncem další osobě, což však nesmí zmocněnci, který je právnickou osobou, bránit ve výkonu jemu svěřených práv prostřednictvím kteréhokoli člena jeho správního nebo řídícího orgánu nebo kteréhokoli z jeho zaměstnanců.

         Střet zájmů ve smyslu tohoto odstavce může nastat zejména v případech, kdy je zmocněnec

               i)

               ovládajícím akcionářem společnosti nebo jiným subjektem ovládaným tímto akcionářem,

               ii)

               členem správního, řídícího nebo dozorčího orgánu společnosti nebo ovládajícího akcionáře nebo ovládaného subjektu uvedeného v bodě i),

               iii)

               zaměstnancem nebo auditorem společnosti nebo ovládajícího akcionáře nebo ovládaného subjektu uvedeného v bodě i),

               iv)

               v rodinném poměru s fyzickou osobou uvedenou v bodech i) až iii).

         4.   Zmocněnec je povinen hlasovat v souladu s pokyny, jež mu dal akcionář, který mu udělil plnou moc.
   Členské státy mohou vyžadovat, aby zmocněnec vedl záznam o hlasovacích pokynech po vymezenou minimální dobu a na požádání prokázal, že hlasovací pokyny dodržel.
   5.   Osoba jednající jako zmocněnec může obdržet plnou moc od více než jednoho akcionáře bez omezení co do množství akcionářů takto zastupovaných. Pokud zmocněnec zastupuje více akcionářů, umožní mu rozhodné právo hlasovat za určitého akcionáře odlišně než za jiného akcionáře.
   Článek 11
   Formality spojené s udělováním a oznamováním plných mocí
   1.   Členské státy umožní akcionářům udělovat plnou moc elektronickými prostředky. Členské státy navíc umožní společnostem přijmout oznámení o udělení plné moci elektronickými prostředky a zajistí, že každá společnost nabídne svým akcionářům alespoň jeden účinný způsob oznámení elektronickými prostředky.
   2.   Členské státy zajistí, aby plné moci a oznámení o udělení plné moci určené pro společnost měly písemnou formu. Kromě tohoto základního formálního požadavku mohou být plná moc, oznámení o udělení plné moci určené pro společnost a vydání případných hlasovacích pokynů zmocněnci předmětem pouze takových formálních požadavků, které jsou nezbytné k zajištění ověření totožnosti akcionáře a zmocněnce nebo k zajištění možnosti ověřit obsah hlasovacích pokynů, a pouze v rozsahu, který je pro dosažení těchto cílů přiměřený.
   3.   Tento článek se použije obdobně na zrušení plné moci.
   Článek 12
   Korespondenční hlasování
   Členské státy umožní společnostem, aby nabídly svým akcionářům možnost korespondenčního hlasování ještě před konáním valné hromady. Korespondenční hlasování může podléhat jen takovým požadavkům a omezením, které jsou nezbytné k zajištění ověření totožnosti akcionářů, a pouze v rozsahu, který je pro dosažení tohoto cíle přiměřený.
   Článek 13
   Odstranění některých překážek účinného výkonu hlasovacích práv
   1.   Tento článek se použije, pokud fyzická či právnická osoba považovaná rozhodným právem za akcionáře jedná v rámci své podnikatelské činnosti na účet jiné fyzické nebo právnické osoby (dále jen „klient“).
   2.   Jestliže rozhodné právo podmiňuje výkon hlasovacích práv akcionářem uvedeným v odstavci 1 splněním požadavků na uveřejnění, není požadováno více než seznam sdělující společnosti totožnost každého klienta a počet akcií, ohledně nichž se na jeho účet hlasuje.
   3.   Jestliže rozhodné právo ukládá formální požadavky na oprávnění akcionáře uvedeného v odstavci 1 k výkonu hlasovacích práv nebo na hlasovací pokyny, nepřesahují tyto formální požadavky to, co je nezbytné k ověření totožnosti klienta nebo k ověření obsahu hlasovacích pokynů a co je přiměřené pro dosažení těchto cílů.
   4.   Akcionář uvedený v odstavci 1 je oprávněn hlasovat za některé akcie odlišně od jiných.
   5.   Jestliže rozhodné právo omezuje počet osob, kterým může akcionář udělit plnou moc podle čl. 10 odst. 2, nesmějí tato omezení bránit akcionáři uvedenému v odstavci 1 tohoto článku udělit plnou moc každému ze svých klientů nebo jakékoli jiné třetí osobě, kterou klient určí.
   Článek 14
   Výsledky hlasování
   1.   Společnost zjistí pro každé usnesení alespoň počet akcií, ohledně kterých bylo platně hlasováno, podíl základního kapitálu představovaného těmito hlasy, celkový počet platných hlasů a rovněž počet hlasů odevzdaných pro nebo proti každému usnesení a popřípadě počet těch, kdo se zdrželi hlasování.
   Členské státy však mohou stanovit nebo umožnit společnostem stanovit, že pokud žádný z akcionářů nepožádá o úplný součet hlasování, postačí zjištění výsledků hlasování jen v míře potřebné k ujištění, že pro každé usnesení bylo dosaženo potřebné většiny.
   2.   Ve lhůtě stanovené rozhodným právem, která nepřesáhne patnáct kalendářních dnů po dnu konání valné hromady, uveřejní společnost na svých internetových stránkách výsledky hlasování zjištěné v souladu s odstavcem 1.
   3.   Tímto článkem nejsou dotčeny žádné právní normy, které členské státy přijaly nebo přijmou, pokud jde o formality potřebné pro platnost usnesení či možnost následného napadení výsledků hlasování žalobou.
   KAPITOLA III
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 15
   Provedení
   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 3. srpna 2009. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Aniž je dotčen první odstavec, uvedou členské státy, v nichž k 1. červenci 2006 platily vnitrostátní předpisy omezující nebo zakazující udělení plné moci třetí osobě v případě uvedeném v čl. 10 odst. 3 druhém pododstavci bodě ii), v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 10 odst. 3, pokud jde o tato omezení či zákazy, do 3. srpna 2012.
   Členské státy sdělí počet dnů stanovených podle čl. 6 odst. 3 a čl. 7 odst. 3 a každou další změnu uvedených lhůt Komisi, která tyto informace zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
   Předpisy uvedené v prvním pododstavci přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 16
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 17
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 11. července 2007.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  Úř. věst. C 318, 23.12.2006, s. 42.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 15. února 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 12. června 2007.

      (3)  Úř. věst. C 104 E, 30.4.2004, s. 714.

      (4)  Úř. věst. L 184, 6.7.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2005/1/ES (Úř. věst. L 79, 24.3.2005, s. 9).

      (5)  Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38.

      (6)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 3.

      (8)  Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 142, 30.4.2004, s. 12.


title: Směrnice Komise 2007/13/ES ze dne 7. března 2007 , kterou se mění příloha II směrnice Rady 71/316/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly (Text s významem pro EHP)

text:
               13.3.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 73/10

      SMĚRNICE KOMISE 2007/13/ES
   ze dne 7. března 2007,
   kterou se mění příloha II směrnice Rady 71/316/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 71/316/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly (1), a zejména na článek 16 první větu uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 71/316/EHS v příloze II bodu 3.1.1.1 písm. a) stanoví velká písmena pro rozlišení členských států, která se mají použít na značce EHS prvotního ověření, která se připojuje k měřicímu přístroji a označuje, že tento přístroj je v souladu s požadavky EHS.

               (2)

               Směrnice 71/316/EHS v příloze II bodu 3.2.1 stanoví nákresy ukazující tvar, rozměry a obrysy písmen pro značky EHS prvotního ověření, jak bylo uvedeno v bodu 3.1 zmíněné přílohy.

               (3)

               Nákresy písmen pro rozlišení nebyly stanoveny v aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska a v aktu o přistoupení z roku 2003. V souladu s přílohou II kapitolou 1 bodem D1 písm. b) aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska a aktu o přistoupení z roku 2003 se nákresy uvedené v příloze II bodu 3.2.1 směrnice 71/316/EHS nahrazují předepsanými písmeny.

               (4)

               Proto je nezbytné změnit přílohu II bod 3.2.1 směrnice 71/316/EHS a doplnit ji o nákresy písmen pro rozlišení.

               (5)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku zřízeného článkem 17 směrnice 71/316/EHS,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha II směrnice 71/316/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 10. března 2008. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 7. března 2007.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      PŘÍLOHA
      V prvním nákresu připojenému k příloze II směrnice 71/316/EHS se písmena „A, S, FI, CZ, EST, CY, LV, LT, H, M, PL, SI, SK“ nahrazují těmito nákresy: