title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES  Text s významem pro EHP

text:
               29.10.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 283/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/65/EU
   ze dne 20. října 2010
   o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
   v souladu s řádným legislativním postupem (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/6/ES ze dne 18. února 2002 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států Společenství nebo odplouvajících z nich (4) vyžaduje, aby členské státy přijaly některé standardizované formuláře (dále jen „formuláře FAL“) s cílem usnadnit dopravu, jak je stanoveno v Úmluvě Mezinárodní námořní organizace (IMO) o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (dále jen „úmluva FAL“), přijaté dne 9. dubna 1965, v platném znění.

               (2)

               V zájmu usnadnění námořní dopravy a omezení administrativní zátěže pro společnosti provozující lodní dopravu je třeba v nejvyšší možné míře zjednodušit a harmonizovat ohlašovací formality vyžadované právními předpisy Unie a členských států. Tato směrnice by se však neměla nijak dotýkat povahy a obsahu požadovaných informací a neměla by zavádět žádné další požadavky na ohlašování pro lodě, na něž se tato povinnost již nevztahuje podle právních předpisů použitelných v členských státech. Měla by se zabývat výhradně tím, jak je možno postupy informování zjednodušit a harmonizovat a jak je možno zefektivnit shromažďování informací.

               (3)

               Předávání údajů požadovaných při připlutí do přístavu nebo při odplutí z něj podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu (5), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel (6), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (přepracované znění) (8) a případně podle Mezinárodního předpisu o námořní přepravě nebezpečného zboží, přijatého v roce 1965, v platném znění se vztahuje na informace požadované formuláři FAL. Proto pokud tyto informace odpovídají požadavkům uvedených právních předpisů, mělo by být akceptováno, aby byly poskytovány na formulářích FAL.

               (4)

               Má-li dojít ke zjednodušení, musí právní předpisy Unie vzhledem ke globálnímu rozměru námořní dopravy zohledňovat požadavky IMO.

               (5)

               Členské státy by měly prohloubit spolupráci mezi příslušnými orgány, jako jsou celní orgány, orgány ochrany hranic, orgány veřejného zdraví a dopravní orgány, s cílem i nadále zjednodušovat a harmonizovat ohlašovací formality v rámci Unie a co nejefektivněji využívat elektronického předávání údajů a systémů výměny informací, aby k odstranění překážek v námořní dopravě došlo pokud možno současně a aby byl vytvořen evropský prostor námořní dopravy bez překážek.

               (6)

               Měly by být k dispozici podrobné statistiky o námořní dopravě, které umožní vyhodnotit účinnost a potřebnost politických opatření k usnadnění námořní dopravy v Unii, s přihlédnutím k tomu, že by na členské státy neměly být kladeny další zbytečné požadavky na shromažďování statistických údajů a že by měl být plně využíván Eurostat. Pro účely této směrnice je důležité, aby byly sbírány relevantní údaje týkající se lodní dopravy uvnitř Unie nebo lodí, které zastavují v přístavech ve třetích zemích nebo ve svobodných pásmech.

               (7)

               Pro lodní společnosti by mělo být snazší využívat status „schválené pravidelné námořní linky“ v souladu s cílem sdělení Komise ze dne 21. ledna 2009 nazvaného „Sdělení a akční plán týkající se vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek“.

               (8)

               Co nejdříve a nejpozději od 1. června 2015 by se měly v široké míře využívat elektronické prostředky předávání údajů pro všechny ohlašovací formality, a to na základě mezinárodních norem vypracovaných úmluvou FAL, je-li to možné. S cílem usnadnit a urychlit předávání informací, kterých může být velké množství, je třeba tam, kde je to možné, plnit ohlašovací formality elektronicky. V rámci Unie by měly být informace předávány na formulářích FAL v tištěné podobě pouze výjimečně a měly by být akceptovány pouze po omezenou dobu. Členské státy se vybízejí k tomu, aby administrativními prostředky, včetně finančních pobídek, podporovaly používání elektronické podoby ohlašování. Z výše uvedených důvodů by se výměna informací mezi příslušnými orgány členských států měla uskutečňovat elektronicky. Aby se tento vývoj usnadnil a aby se zajistilo plynulé fungování evropského prostoru námořní dopravy bez překážek, měly by být elektronické systémy ve větší míře technicky interoperabilní, a to pokud možno do stejného dne.

               (9)

               Subjekty zabývající se obchodem a dopravou by měly mít možnost podávat informace a dokumenty ke splnění ohlašovacích formalit ve standardizované podobě v rámci jednotného elektronického portálu. Jednotlivé údaje by měly být vždy poskytovány pouze jednou.

               (10)

               Systémy SafeSeaNet zřízené na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie by měly zjednodušit příjem, výměnu a distribuci informací mezi informačními systémy členských států v oblasti námořní činnosti. S cílem usnadnit námořní dopravu a snížit s ní související administrativní zátěž by měl být systém SafeSeaNet interoperabilní s jinými systémy Unie pro ohlašovací formality. Systém SafeSeaNet by měl být používán pro další výměnu informací pro usnadnění námořní dopravy. V systému SafeSeaNet by nemělo být nutné uvádět ohlašovací formality týkající se informací pro výhradně vnitrostátní účely.

               (11)

               Při přijímání nových opatření Unie by mělo být zajištěno, aby členské státy mohly zachovat elektronické předávání údajů a nebylo po nich požadováno použití formulářů v tištěné podobě.

               (12)

               Výhod spojených s elektronickým přenosem údajů lze v plné míře využívat pouze tehdy, probíhá-li mezi SafeSeaNet, e-Customs a elektronickými systémy pro zadávání a vyvolávání údajů plynulá a efektivní komunikace. Přitom by se v první řadě mělo využít platných norem, aby se omezila administrativní zátěž.

               (13)

               Formuláře FAL jsou pravidelně aktualizovány. Tato směrnice by proto měla odkazovat na platnou verzi těchto formulářů. Veškeré informace požadované právními předpisy členských států nad rámec požadavků úmluvy FAL by měly být sdělovány v podobě vypracované na základě norem úmluvy FAL.

               (14)

               Touto směrnicí by nemělo být dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (9), nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (10), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (11), ani vnitrostátní předpisy v oblasti hraničních kontrol v případě členských států, které neuplatňují schengenské acquis o hraničních kontrolách, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex) (12).

               (15)

               Za účelem standardizace elektronického předávání informací, a aby se usnadnila námořní doprava, měly by členské státy rozšířit využívání elektronických prostředků pro předávání údajů podle odpovídajícího harmonogramu a měly by ve spolupráci s Komisí projednat možnost harmonizace využívání elektronických prostředků pro předávání údajů. Za tímto účelem by se měla zohlednit práce řídící skupiny na vysoké úrovni pro systém SafeSeaNet v souvislosti s plánem rozvoje SafeSeaNet, jakmile bude přijat, a konkrétní požadavky na financování a příslušné přidělení finančních prostředků Unie pro rozvíjení elektronického předávání údajů.

               (16)

               Lodě plavící se mezi přístavy nacházejícími se na celním území Unie je třeba osvobodit od povinnosti zasílat informace uvedené na formulářích FAL, pokud nepocházejí z přístavu nacházejícího se mimo uvedené území nebo ze svobodného pásma s kontrolním režimem I ve smyslu celních předpisů, ani se v nich nezastavují nebo do nich nepřiplouvají, aniž jsou tím dotčeny platné právní předpisy Unie a informace, které členské státy mohou požadovat v zájmu ochrany vnitřního pořádku a bezpečnosti a k prosazování právních předpisů v oblasti cel, daní, přistěhovalectví, životního prostředí nebo hygieny.

               (17)

               Výjimky ze správních formalit by mělo být možné udělit i na základě nákladu převáženého lodí, a nikoliv pouze na základě místa určení nebo místa vyplutí lodě. To je nezbytné v zájmu minimalizace dodatečných formalit v případě lodí, které zastavují v přístavu ve třetí zemi nebo ve svobodném pásmu. Komise by měla tuto otázku posoudit ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice.

               (18)

               Je třeba zavést nový dočasný formulář s cílem harmonizovat údaje požadované podle předběžného prohlášení o bezpečnosti stanoveného v nařízení (ES) č. 725/2004.

               (19)

               Překážkou pro rozvoj sítě námořních pobřežních cest jsou často jazykové požadavky jednotlivých států. Členské státy by měly v souladu s mezinárodní praxí všemi prostředky usilovat o usnadnění písemné a ústní komunikace v námořní dopravě mezi členskými státy za účelem nalezení společných způsobů komunikace.

               (20)

               Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přílohu k této směrnici. Je zvláště důležité, aby Komise prováděla v rámci přípravných prací vhodné konzultace, včetně konzultací s odborníky.

               (21)

               Různé právní předpisy Unie, které vyžadují například předběžné ohlašovací formality při vstupu do přístavu, jako je směrnice 2009/16/ES, mohou stanovit rozdílné lhůty pro splnění těchto předběžných ohlašovacích formalit. Komise by měla přezkoumat možnost zkrácení a harmonizace těchto lhůt a využít výhod stávajícího pokroku v oblasti elektronického zpracování údajů v rámci zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice, která by měla, je-li to vhodné, obsahovat legislativní návrh.

               (22)

               Ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice by měla Komise posoudit, do jaké míry by bylo vhodné, aby se účel této směrnice, jejímž cílem je zjednodušit správní formality pro lodě připlouvající do přístavů členských států nebo z nich odplouvající, rozšířil i na vnitrozemské oblasti v okolí těchto přístavů, zejména na říční dopravu, za účelem rychlejšího a plynulejšího pohybu námořní lodní dopravy do vnitrozemí a v zájmu trvalého vyřešení problému přetížení námořních přístavů a jejich okolí.

               (23)

               Jelikož cílů této směrnice, zejména harmonizovaného zjednodušení námořní dopravy v rámci Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodů rozsahu a účinků uvedeného opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (24)

               Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie není v případech, v nichž je provedení směrnice ze zeměpisných důvodů bezpředmětné, toto provedení povinné. Proto se požadavky této směrnice nevztahují na ty členské státy, které nemají žádné přístavy, do nichž mohou lodě spadající do oblasti působnosti této směrnice běžně vplouvat.

               (25)

               Opatření stanovená v této směrnici přispívají k dosažení cílů lisabonské agendy.

               (26)

               Přístup do SafeSeaNet a do jiných elektronických systémů by měl být regulován, aby byla zajištěna ochrana obchodních a důvěrných informací, a neměly by jím být dotčeny platné právní předpisy na ochranu obchodních údajů, a pokud se týká ochrany osobních údajů, ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (13) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (14). Členské státy a orgány a instituce Unie by měly ochraně obchodních a důvěrných informací prostřednictvím vhodných systémů kontroly přístupu věnovat zvláštní pozornost.

               (27)

               V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (15) se členské státy vybízejí k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními členských států, a aby je zveřejnily.

               (28)

               V zájmu srozumitelnosti by měla být směrnice 2002/6/ES nahrazena touto směrnicí,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   1.   Účelem této směrnice je zjednodušit a harmonizovat správní postupy používané v námořní dopravě standardizací elektronického předávání informací a racionalizací ohlašovacích formalit.
   2.   Tato směrnice se vztahuje na ohlašovací formality použitelné v námořní dopravě pro lodě připlouvající do přístavů v členských státech a odplouvající z nich.
   3.   Tato směrnice se nevztahuje na lodě osvobozené od ohlašovacích formalit.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „ohlašovacími formalitami“ informace stanovené v příloze, které v souladu s platnými právními předpisy členského státu musí být pro správní a procesní účely poskytnuty při připlutí lodě do přístavu nebo odplutí lodě z přístavu v tomto členském státě;

               b)

               „úmluvou FAL“ Úmluva Mezinárodní námořní organizace o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, přijatá dne 9. dubna 1965, v platném znění;

               c)

               „formuláři FAL“ normalizované formuláře, jak jsou uvedeny v úmluvě FAL;

               d)

               „lodí“ jakékoli námořní plavidlo nebo loď;

               e)

               „SafeSeaNet“ systém Unie pro výměnu informací na moři, jak je stanoven ve směrnici 2002/59/ES;

               f)

               „elektronickým přenosem údajů“ se rozumí proces přenosu digitálně kódovaných informací za použití upravitelného strukturovaného formátu, který lze přímo používat k ukládání a zpracování počítačem.

         Článek 3
   Harmonizace a koordinace ohlašovacích formalit
   1.   Každý členský stát přijme opatření, jimiž zajistí, aby byly ohlašovací formality v členském státě požadovány harmonizovaným a koordinovaným způsobem.
   2.   Komise ve spolupráci s členskými státy vypracuje mechanismy pro harmonizaci a koordinaci ohlašovacích formalit v Unii.
   Článek 4
   Hlášení před připlutím do přístavu
   V souladu se zvláštními ustanoveními o ohlašování obsaženými v platných právních předpisech Unie nebo mezinárodních právních předpisech použitelných pro námořní dopravu a závazných pro členské státy, včetně ustanovení o kontrole osob a zboží, zajistí členské státy, aby velitel nebo jiná osoba řádně oprávněná provozovatelem lodě podal příslušnému orgánu určenému členským státem před připlutím do přístavu v tomto členském státě hlášení s informacemi požadovanými podle ohlašovacích formalit:

               a)

               nejméně 24 hodin předem nebo

               b)

               nejpozději v době, kdy loď opouští předchozí přístav, pokud doba plavby trvá méně než 24 hodin, nebo

               c)

               není-li přístav, kde se má loď zastavit, znám nebo je-li změněn v průběhu plavby, jakmile je tato informace dostupná.

         Článek 5
   Elektronické předávání údajů
   1.   Členské státy akceptují plnění ohlašovacích formalit v elektronické podobě a jejich předávání prostřednictvím jednotného portálu co nejdříve a nejpozději ode dne 1. června 2015.
   Tento jednotný portál propojující SafeSeaNet, e-Customs a jiné elektronické systémy je místem, kde jsou poskytovány veškeré informace v souladu s touto směrnicí, a to vždy pouze jednou, a dále zpřístupněny příslušným orgánům a členským státům.
   2.   Aniž je dotčena příslušná podoba stanovená v úmluvě FAL, musí být podoba uvedená v odstavci 1 v souladu s článkem 6.
   3.   Vyžadují-li právní předpisy Unie ohlašovací formality, musí být elektronické systémy uvedené v odstavci 1 v míře nutné pro řádné fungování jednotného portálu zavedeného podle odstavce 1 interoperabilní, dostupné a slučitelné se systémem SafeSeaNet zřízeným v souladu se směrnicí 2002/59/ES a tam, kde je to vhodné, s počítačovými systémy stanovenými rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 70/2008/ES ze dne 15. ledna 2008 o bezpapírovém prostředí pro celnictví a obchod (16).
   4.   Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení o celních a hraničních kontrolách obsažená v nařízení (EHS) č. 2913/92 a nařízení (ES) č. 562/2006, konzultují členské státy s hospodářskými subjekty a informují Komisi o dosaženém pokroku podle postupů stanovených v rozhodnutí č. 70/2008/ES.
   Článek 6
   Výměna údajů
   1.   Členské státy zajistí, aby informace obdržené na základě ohlašovacích formalit stanovených v právním předpisu Unie byly vloženy do jejich vnitrostátních systémů SafeSeaNet a aby důležité části těchto informací byly zpřístupněny ostatním členským státům prostřednictvím systému SafeSeaNet. Nestanoví-li členský stát jinak, nevztahuje se toto ustanovení na informace obdržené podle nařízení (EHS) č. 2913/92, nařízení (EHS) č. 2454/93, nařízení (ES) č. 562/2006 a nařízení (ES) č. 450/2008.
   2.   Členské státy zajistí, aby k informacím obdrženým v souladu s odstavcem 1 měly na požádání přístup příslušné vnitrostátní orgány.
   3.   Vzor elektronické podoby zpráv, který se má používat v rámci systémů SafeSeaNet podle odstavce 1, se stanoví v souladu s článkem 22a směrnice 2002/59/ES.
   4.   Členské státy mohou poskytnout příslušný přístup k informacím uvedeným v odstavci 1 prostřednictvím buď vnitrostátního jednotného portálu s využitím elektronického systému pro výměnu informací, nebo vnitrostátních systémů SafeSeaNet.
   Článek 7
   Informace ve formulářích FAL
   Členské státy akceptují pro splnění ohlašovacích formalit formuláře FAL. Členské státy smějí přijímat informace požadované v souladu s právním předpisem Unie v tištěné podobě pouze do 1. června 2015.
   Článek 8
   Důvěrnost
   1.   Členské státy v souladu s platnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy přijmou nezbytná opatření k zajištění důvěrnosti obchodních nebo jiných důvěrných informací vyměněných v souladu s touto směrnicí.
   2.   Členské státy zejména dbají na zajištění ochrany obchodních údajů shromážděných podle této směrnice. Pokud jde o osobní údaje, dbají na to, aby dodržovaly směrnici 95/46/ES. Orgány a jiné subjekty Unie dbají o to, aby dodržovaly nařízení (ES) č. 45/2001.
   Článek 9
   Výjimky
   Členské státy zajistí, aby lodě, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2002/59/ES a které se plaví mezi přístavy nacházejícími se na celním území Unie, ale nepocházejí z přístavu nacházejícího se mimo toto území nebo ze svobodného pásma s kontrolním režimem I ve smyslu celních předpisů ani se v nich nezastavují ani do nich neodplouvají, byly osvobozeny od povinnosti poskytovat informace obsažené ve formulářích FAL, aniž jsou dotčeny příslušné právní předpisy Unie a možnost členských států vyžadovat na formulářích FAL informace uvedené v bodech 1 až 6 části B přílohy této směrnice, které jsou nezbytné z důvodu zajištění vnitřního pořádku a bezpečnosti a prosazování právních předpisů v oblasti cel, daní, přistěhovalectví, životního prostředí a hygieny.
   Článek 10
   Postup pro přijímání změn
   1.   Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přílohu této směrnice, aby zajistila, že budou zohledněny veškeré změny formulářů FAL, které provede IMO. Tyto změny nesmějí mít za následek rozšíření oblasti působnosti této směrnice.
   2.   V případě aktů v přenesené pravomoci uvedených v tomto článku se použijí postupy stanovené v článcích 11, 12 a 13.
   Článek 11
   Výkon přenesené pravomoci
   1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 10 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. listopadu 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhé období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 12.
   2.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
   3.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 12 a 13.
   Článek 12
   Zrušení přenesení pravomoci
   1.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 10 kdykoli zrušit.
   2.   Orgán, který zahájil vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
   3.   Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 13
   Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
   1.   Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
   Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
   2.   Pokud Evropský parlament ani Rada v původní dvouměsíční lhůtě nebo případně prodloužené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
   Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím původní dvouměsíční lhůty nebo případně prodloužené lhůty, pokud Evropský parlamentu i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
   3.   Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
   Článek 14
   Provedení
   1.   Členské státy do 19. května 2012 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí jejich znění Komisi.
   Použijí tyto předpisy ode dne 19. května 2012.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 15
   Zpráva
   Komise podá Evropskému parlamentu a Radě do 19. listopadu 2013 zprávu o uplatňování této směrnice, v níž uvede mimo jiné:

               a)

               zda je možné rozšířit zjednodušující opatření zavedená touto směrnicí i na vnitrozemskou vodní dopravu;

               b)

               zda jsou říční informační služby kompatibilní s postupem elektronického předávání údajů uvedeným v této směrnici;

               c)

               informace o pokroku při harmonizaci a koordinaci ohlašovacích formalit, kterého bylo dosaženo v souladu s článkem 3;

               d)

               zda je možné odstranit nebo zjednodušit formality u lodí, které zastavují v přístavech ve třetích zemích nebo ve svobodných pásmech;

               e)

               dostupné údaje o pohybech lodí uvnitř Unie nebo o lodích zastavujících v přístavech třetích zemí nebo ve svobodných pásmech.

         Tato zpráva je v případě potřeby doplněna legislativním návrhem.
   Článek 16
   Zrušení směrnice 2002/6/ES
   Směrnice 2002/6/ES se zrušuje od 19. května 2012. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
   Článek 17
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 20. října 2010.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         O. CHASTEL

      (1)  Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 131.

      (2)  Úř. věst. C 211, 4.9.2009, s. 65.

      (3)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 6. července 2010 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 12. října 2010.

      (4)  Úř. věst. L 67, 9.3.2002, s. 31.

      (5)  Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 81.

      (6)  Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 10.

      (7)  Úř. věst. L 129, 29.4.2004, s. 6.

      (8)  Úř. věst. L 131, 28.5.2009, s. 57.

      (9)  Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1.

      (10)  Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1.

      (11)  Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.

      (12)  Úř. věst. L 145, 4.6.2008, s. 1.

      (13)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (14)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (15)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (16)  Úř. věst. L 23, 26.1.2008, s. 21.

      PŘÍLOHA

         SEZNAM OHLAŠOVACÍCH FORMALIT, NA NĚŽ SE ODKAZUJE V TÉTO SMĚRNICI

      A.   Ohlašovací formality vyplývající z právních předpisů Unie

      Tato kategorie ohlašovacích formalit zahrnuje informace, které se poskytují v souladu s níže uvedenými ustanoveními:

                  1.

                  Oznámení pro lodě připlouvající do přístavů členských států a odplouvající z nich
                  Článek 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel (Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 10).

                  2.

                  Hraniční kontroly osob
                  Článek 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1).

                  3.

                  Oznámení o nebezpečném nebo znečišťujícím zboží přepravovaném na lodi
                  Článek 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel.

                  4.

                  Oznámení o odpadu a zbytcích lodního nákladu
                  Článek 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel (Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 81).

                  5.

                  Oznámení bezpečnostních informací
                  Článek 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (Úř. věst. L 129, 29.4.2004, s. 6).
                  Až do přijetí harmonizované podoby na mezinárodní úrovni se pro předávání informací požadovaných podle článku 6 nařízení (ES) č. 725/2004 používá formulář uvedený v dodatku k této příloze. Formulář je možno předat elektronicky.

                  6.

                  Vstupní souhrnné celní prohlášení
                  Článek 36a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1), a článek 87 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex) (Úř. věst. L 145, 4.6.2008, s. 1).

            B.   Formuláře FAL a formality vyplývající z mezinárodních právních nástrojů

      Tato kategorie ohlašovacích formalit zahrnuje informace, které se poskytují v souladu s Úmluvou FAL a jinými příslušnými mezinárodními právními nástroji.

                  1.

                  Formulář FAL č. 1: všeobecná deklarace

                  2.

                  Formulář FAL č. 2: deklarace nákladu

                  3.

                  Formulář FAL č. 3: deklarace lodních zásob

                  4.

                  Formulář FAL č. 4: deklarace osobního majetku posádky

                  5.

                  Formulář FAL č. 5: seznam posádky

                  6.

                  Formulář FAL č. 6: seznam cestujících

                  7.

                  Formulář FAL č. 7: nebezpečné zboží

                  8.

                  Námořní zdravotní prohlášení

            C.   Veškeré příslušné vnitrostátní právní předpisy

      Členské státy mohou zahrnout do této kategorie informace, které se poskytují v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy. Tyto informace se předávají elektronicky.

         Dodatek
         INFORMAČNÍ FORMULÁŘ TÝKAJÍCÍ SE BEZPEČNOSTNÍ OCHRANY LODĚ PŘED PŘIPLUTÍM DO PŘÍSTAVU TÝKÁ SE VŠECH LODÍ, KTERÉ PŘIPLOUVAJÍ DO PŘÍSTAVU ČLENSKÉHO STÁTU EU
         (Pravidlo 9 hlavy XI-2 Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (úmluva SOLAS) z roku 1974 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 725/2004)

                     Podrobnosti o lodi a kontaktní údaje

                     Číslo IMO

                     Název lodě

                     Domovský přístav

                     Stát vlajky

                     Typ lodě

                     Volací značka

                     Hrubá prostornost

                     Volací čísla Inmarsat (pokud jsou k dispozici)

                     Název společnosti a identifikační číslo společnosti

                     Jméno pracovníka společnosti odpovědného za bezpečnostní ochranu s kontaktem na osobu 24 hodin denně

                     Přístav připlutí

                     Zařízení přístavu připlutí (pokud jsou známé)

                     Informace o přístavu a přístavních zařízeních

                     Předpokládaný den a čas připlutí lodě do přístavu (ETA)

                     Hlavní účel najetí do přístavu

                     Informace požadované podle pravidla 9.2.1 hlavy XI-2 úmluvy SOLAS

                     Má loď platné mezinárodní osvědčení o bezpečnostní ochraně lodě (ISSC)?

                     ANO

                     ISSC

                     NE - proč ne?

                     Vydal (název orgánu nebo uznané bezpečnostní organizace)

                     Platný do (dd/mm/rrrr)

                     Má loď na palubě schválený plán bezpečnostní ochrany lodě?

                     ANO

                     NE

                     Úroveň bezpečností ochrany, na které je v současnosti loď provozována?

                     Bezpečnostní ochrana Úroveň 1

                     Bezpečnostní ochrana Úroveň 2

                     Bezpečnostní ochrana Úroveň 3

                     Poloha lodě v době podání této zprávy

                     Uveďte deset posledních zastávek v přístavních zařízeních v chronologickém pořadí (začněte od posledního):

                     Č.

                     Datum od (dd/mm/rrrr)

                     Datum od (dd/mm/rrrr)

                     Přístav

                     Země

                     UN/LOCODE
                     (je-li k dispozici)

                     Přístavní zařízení

                     Úroveň bezpečnostní ochrany

                     1

                     ÚBO =

                     2

                     ÚBO =

                     3

                     ÚBO =

                     4

                     ÚBO =

                     5

                     ÚBO =

                     6

                     ÚBO =

                     7

                     ÚBO =

                     8

                     ÚBO =

                     9

                     ÚBO =

                     10

                     ÚBO =

                     Byla na lodi provedena zvláštní nebo dodatečná bezpečnostní opatření kromě těch, která jsou obsažena ve schváleném plánu bezpečnostní ochrany lodě?
                     Pokud ANO, uveďte, jaká zvláštní nebo dodatečná bezpečnostní opatření byla na lodi provedena.

                     ANO

                     NE

                     Č.
                     (viz výše

                     Zvláštní nebo dodatečná bezpečnostní opatření, která byla na lodi provedena

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Uveďte v chronologickém pořadí (začněte posledními) všechny činnosti z lodě na loď vykonané během období posledních deseti zastávek v přístavních zařízeních uvedených výše. V případě potřeby rozšiřte níže uvedenou tabulku nebo pokračujte na samostatné straně – uveďte celkový počet činností z lodě na loď:

                     Byly lodní bezpečnostní postupy uvedené ve schváleném plánu bezpečnostní ochrany lodě zachovány během každé činnosti z lodě na loď?
                     Pokud NE, uveďte podrobnosti alternativně uplatněných bezpečnostních opatření v posledním sloupci.

                     ANO

                     NE

                     Č.

                     Datum od (dd/mm/rrrr)

                     Datum od (dd/mm/rrrr)

                     Poloha nebo zeměpisná délka a šířka

                     Činnost z lodě na loď

                     Alternativně uplatněná bezpečnostní opatření

                     1

                     2

                     3

                     4

                     5

                     6

                     7

                     8

                     9

                     10

                     Všeobecný popis nákladu na palubě lodě

                     Jsou součástí nákladu lodě nebezpečné látky patřící do některé z tříd 1, 2.1, 2.3, 3, 4.1, 5.1, 6.1, 6.2, 7 nebo 8 Předpisu IMDG?

                     ANO

                     NE

                     Pokud ANO, potvrďte, že je k formuláři připojeno prohlášení o nebezpečném zboží (nebo příslušný výpis)

                     Potvrďte, že je k formuláři připojená kopie seznamu posádky lodě

                     ANO

                     Potvrďte, že je k formuláři připojená kopie seznamu cestujících na lodi

                     ANO

                     Jiné informace související s bezpečnostní ochranou

                     Existuje nějaká věc týkající se bezpečnostní ochrany, o které byste chtěli podat zprávu?

                     ANO

                     Uveďte podrobnosti:

                     NE

                     Zástupce lodě v plánovaném přístavu připlutí

                     Jméno:

                     Kontaktní údaje (tel. č.):

                     Identifikace osoby poskytující informace

                     Hodnost nebo funkce (nehodící se škrtněte):
                     Kapitán/důstojník odpovědný za bezpečnostní ochranu lodě/pracovník společnosti odpovědný za bezpečnostní ochranu/lodní agent (viz výše)

                     Jméno:

                     Podpis:

                     Datum/čas/místo vypracování zprávy


title: Směrnice Rady ze dne 27. listopadu 1989, kterou se mění směrnice 80/181/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se jednotek měření

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0617

Úřední věstník L 357 , 07/12/1989 S. 0028 - 0030 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 19 S. 0118  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 19 S. 0118

		Směrnice Radyze dne 27. listopadu 1989,kterou se mění směrnice 80/181/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se jednotek měření(89/617/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice 80/181/EHS [4] ve znění směrnice 85/1/EHS [5] stanoví konečné datum pro použití zákonných britských jednotek měření uvedených v kapitole III přílohy uvedené směrnice; že u některých britských jednotek a u speciálních použití se ukázalo, že je nutné povolit příslušným členským státům, aby si stanovily vhodné datum, do kterého budou tyto jednotky zákonnými jednotkami měření;vzhledem k tomu, že čl. 3 odst. 5 směrnice 80/181/EHS povoluje, aby se pro užívání doplňkových indikací určila nová konečná data,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 80/181/EHS se mění takto:1. V článku 1 se písmeno b) a písmeno c) nahrazují tímto zněním:"b) jednotky uvedené v kapitole II přílohy pouze v těch členských státech, v nichž byly povoleny dne 21. dubna 1973, a do data, které tyto členské státy stanoví;c) jednotky uvedené v kapitole III přílohy pouze v těch členských státech, v nichž byly povoleny dne 21. dubna 1973, a do data, které tyto členské státy stanoví. Toto datum nesmí být pozdější než 31. prosinec 1994;d) jednotky uvedené v kapitole IV přílohy pouze v těch členských státech, v nichž byly povoleny dne 21. dubna 1973, a do data, které tyto členské státy stanoví. Toto datum nesmí být pozdější než 31. prosinec 1999."2. V článku 3:- se v odstavci 2 "31. prosince 1989" nahrazuje "31. prosince 1999",- odstavec 5 se vypouští.3. V článku 5 se "1. března 1974" nahrazuje "15. května 1983".4. V článku 6 se druhý pododstavec vypouští.5. Příloha se mění takto:a) Kapitola II se nahrazuje tímto:"KAPITOLA IIZÁKONNÉ JEDNOTKY MĚŘENÍ UVEDENÉ V ČL. 1 PÍSM. b) POVOLENÉ POUZE PRO ZVLÁŠTNÍ ÚČELYOblast použití | Jednotka |Název | Přibližná hodnota | Značka || |Dopravní značky, měření vzdálenosti a rychlosti | míle | 1 míle = | 1609 m | míle |yard | 1 yd = | 0,9144 m | yd |stopa | 1 ft = | 0,3048 m | ft |palec | 1 in = | 2,54 × 10-2 m | in |Čepování piva a jablečného moštu; mléko ve vratných lahvích | pinta | 1 pt = | 0,5683 × 10-3 m3 | pt |Evidence pozemků | akr | 1 ac = | 4047 m2 | ac |Prodej drahých kamenů | trojská unce | 1 oz tr = | 31,10×10-3 kg | oz tr |Do data stanoveného podle čl. 1 písm. b) se jednotky uvedené v této kapitole mohou kombinovat navzájem nebo s jednotkami uvedenými v kapitole I, čímž se vytvoří složené jednotky."b) Jednotka "fathom" se z kapitoly III vypouští.c) Vkládá se tato kapitola:"KAPITOLA IVZÁKONNÉ JEDNOTKY MĚŘENÍ UVEDENÉ V ČL. I PÍSM. d) POVOLENÉ POUZE VE SPECIALIZOVANÝCH OBLASTECHOblast použití | Jednotka |Název | Přibližná hodnota | Značka || |Námořní navigace | fathom | 1 fm = | 1,829 m | fm |Pivo, mošt, voda, limonády a ovocné šťávy ve vratných nádobách | pinta | 1 pt = | 0,5683 × 10-3 m3 | pt |unce tekutiny | 1 fl oz = | 28,41 × 10-6 m3 | fl oz |Alkoholické nápoje | gill | 1 gill = | 0,142 × 10-3 m3 | gill |Zboží prodávané volně v libovolném množství | unce (anglosaská soustava) | 1 oz = | 28,35 × 10-3 kg | oz |libra | 1 lb = | 0,4536 kg | lb |Zásobování plynem | therm | 1 therm = | 105,506 × 106 J | therm |Do data stanoveného podle čl. 1 písm. d) se jednotky uvedené v této kapitole mohou kombinovat navzájem nebo s jednotkami uvedenými v kapitole I, čímž se vytvoří složené jednotky."Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 24 měsíců od jejího oznámení [6].Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Odchylně od směrnice 80/181/EHS členské státy po 31. prosinci 1989 schválí nebo dále povolí užívání doplňkových indikací uvedených v článku 3 uvedené směrnice.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 27. listopadu 1989.Za RadupředsedaR. Dumas[1] Úř. věst. C 31, 7.2.1989, s. 7.[2] Úř. věst. C 120, 16.5.1989, s. 73 aÚř. věst. C 291, 20.11.1989.[3] Úř. věst. C 159, 26. 6. 1989, s. 3.[4] Úř. věst. L 39, 15. 2. 1980, s. 40.[5] Úř. věst. L 2, 3. 1. 1985, s. 11.[6] Tato směrnice byla členským státům oznámena dne 30. listopadu 1989.--------------------------------------------------


title: Council Directive 80/777/EEC of 15 July 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the exploitation and marketing of natural mineral waters

text:
Důležité právní upozornění

|

31980L0777

Úřední věstník L 229 , 30/08/1980 S. 0001 - 0010 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0226  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 9 S. 0132  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0226  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0047  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 11 S. 0047

		Směrnice Radyze dne 15. července 1980o sbližování právních předpisů členských států týkajících se využívání a prodeje přírodních minerálních vod(80/777/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že právní předpisy členských států vymezují přírodní minerální vody; že ve Společenství jsou přijaty v této souvislosti rozdílné definice; že uvedené právní předpisy stanoví podmínky, za kterých jsou přírodní minerální vody uznány jako takové, a upravují podmínky využívání jejich zřídel; že dále stanoví zvláštní pravidla pro prodej těchto vod;vzhledem k tomu, že rozdíly mezi těmito právními předpisy jsou překážkou volnému pohybu přírodních minerálních vod, neboť vytvářejí rozdílné podmínky soutěže, a mají tak přímý vliv na vytváření a fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že v tomto případě mohou být tyto překážky odstraněny stanovením povinnosti každého členského státu umožnit na svém území uvádění na trh přírodních minerálních vod uznaných jako takové všemi ostatními členskými státy a stanovením společných pravidel týkajících se zejména mikrobiologických požadavků, kterým musí přírodní minerální vody vyhovět, a stanovením podmínek, za kterých musí určitá minerální voda nést zvláštní název;vzhledem k tomu, že až do uzavření dohod o vzájemném uznávání přírodních minerálních vod mezi Společenstvím a třetími zeměmi by měly být stanoveny podmínky, za kterých mohou být do okamžiku provedení uvedených dohod podobné výrobky dováženy ze třetích zemí do Společenství jako přírodní minerální vody;vzhledem k tomu, že by měla být věnována pozornost tomu, aby si přírodní minerální vody až do okamžiku prodeje zachovaly vlastnosti, díky kterým byly uznány jako takové; že by proto nádoby, ve kterých jsou baleny, měly mít vhodné uzávěry;vzhledem k tomu, že na označování přírodních minerálních vod se vztahují obecná pravidla stanovená směrnicí Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [4]; že tato směrnice se tedy může omezit na stanovení nezbytných doplňků k těmto obecným pravidlům a odchylek od nich;vzhledem k tomu, že přijetí prováděcích technických opatření a zejména stanovení metod odběru vzorků a analytických metod nezbytných pro kontrolu složení přírodních minerálních vod by mělo být svěřeno Komisi v zájmu zjednodušení a urychlení postupů;vzhledem k tomu, že pro všechny případy, kdy Rada svěřuje Komisi pravomoci přijímat prováděcí pravidla týkající se potravin určených k lidské spotřebě, by měl být stanoven postup zajišťující úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím 69/414/EHS [5],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice se vztahuje na vody jímané na území některého členského státu a uznané příslušným orgánem členského státu jako přírodní minerální vody, které vyhovují příloze I oddílu I.2. Tato směrnice se vztahuje také na vody jímané na území třetí země, dovážené do Společenství a uznané příslušným orgánem členského státu jako přírodní minerální vody.Vody uvedené v prvním pododstavci mohou být takto uznány pouze tehdy, pokud příslušný orgán země, na jejímž území se vody jímají, potvrdí, že vody vyhovují příloze I oddílu I a že je uplatňování přílohy II bodu 2 pravidelně kontrolováno.Doba platnosti potvrzení podle druhého pododstavce nesmí být delší než dva roky. Postup uznávání není nutné opakovat, pokud je platnost potvrzení prodloužena před uplynutím uvedené doby platnosti.3. Tato směrnice se nevztahuje na- vody, které jsou léčivým přípravkem ve smyslu směrnice 65/65/EHS [6],- přírodní minerální vody využívané u zdroje k léčebným účelům v termálních nebo balneologických zařízeních.4. Uznání podle odstavců 1 a 2 musí příslušný orgán členského státu řádně odůvodnit a musí být úředně zveřejněna.5. Každý členský stát uvědomí Komisi o případech, kdy bylo uznání podle odstavců 1 a 2 uděleno nebo odebráno. Seznam takto uznaných přírodních minerálních vod se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 2Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby jako přírodní minerální vody mohly být prodávány pouze vody uvedené v článku 1, které vyhovují této směrnici.Článek 3Zřídla přírodních minerálních vod mohou být využívána a voda z těchto zřídel může být plněna do lahví pouze v souladu s přílohou II.Článek 41. K přírodním minerálním vodám u zdroje nesmí být nic přidáno a vody nesmí být nijak upravovány kroměa) odstranění nestabilních látek, jakými jsou sloučeniny železa a síry, filtrací nebo odsazením po případném předchozím okysličení, pokud tato úprava nezmění složení vody, co se týče základních složek vody, které jí propůjčují její vlastnosti,b) úplného nebo částečného odstranění volného oxidu uhličitého výhradně fyzikálními metodami,c) sycení oxidem uhličitým nebo jeho opětovné navrácení za podmínek stanovených v příloze I oddíle III.2. Je zejména zakázáno přírodní minerální vodu dezinfikovat jakýmikoliv prostředky kromě úpravy podle odst. 1 písm. c), přidávat do ní bakteriostatické látky nebo ji jinak upravovat způsobem, který by změnil počet životaschopných kolonotvorných jednotek.3. Odstavcem 1 není dotčeno využívání přírodních minerálních vod při výrobě nealkoholických nápojů.Článek 51. Celkový počet kolonotvorných jednotek schopných pomnožování, které lze v přírodní minerální vodě u zdroje nalézt, musí odpovídat normálnímu počtu životaschopných kolonotvorných jednotek v této vodě a musí poskytovat dostatečný důkaz o ochraně zdroje před jakýmkoliv znečištěním. Tento celkový počet kolonotvorných jednotek se stanoví podle podmínek stanovených v příloze I oddílu II bodu 1.3.3.Počet kolonotvorných jednotek po naplnění do láhví nesmí překročit hodnotu 100 v mililitru při kultivaci při 20 až 22 °C za 72 hodin na půdě agar-agar nebo směsi agar-želatina a hodnotu 20 v mililitru při kultivaci při 37 °C za 24 hodin na půdě agar-agar. Celkový počet kolonotvorných jednotek se musí stanovit během 12 hodin po naplnění do láhví, během nichž musí být voda udržována při teplotě 4 °C ± 1 °C.Ve vodě u zdroje by neměly tyto hodnoty za obvyklých podmínek překročit hodnotu 20 v 1 mililitru při 20 až 22 °C za 72 hodin a hodnotu 5 na mililitr při 37 °C za 24 hodin, s tím, že tyto hodnoty jsou orientační, a nikoliv nejvyšší přípustné hodnoty.2. Přírodní minerální voda u zdroje a během prodeje nesmí obsahovata) parazity a patogenní mikroorganismy,b) bakterie Escherichia coli a ostatní koliformní bakterie ani fekální streptokoky v kterémkoliv vyšetřovaném vzorku o objemu 250 ml,c) sporulující anaerobní bakterie redukující siřičitany v kterémkoliv vyšetřovaném vzorku o objemu 50 ml,d) bakterie Pseudomonas aeruginosa v kterémkoliv vyšetřovaném vzorku o objemu 250 ml.3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2 a podmínky pro využívání stanovené v příloze II, musí přírodní minerální voda v době uvedení na trh splňovat tyto požadavky:- celkový počet kolonotvorných jednotek schopných pomnožování musí odpovídat pouze normálnímu počtu kolonotvorných jednotek ve vodě u zdroje,- musí být bez organoleptických vad.Článek 6Veškeré nádoby použité k plnění přírodních minerálních vod musí být opatřeny uzávěry navrženými tak, aby vylučovaly možnost padělání nebo znečištění.Článek 71. Přírodní minerální vody musí být prodávány pod obchodním označením "přírodní minerální voda", nebo v případě minerální vody obsahující oxid uhličitý vymezené v příloze I oddíle III "přirozeně sycená přírodní minerální voda", "přírodní minerální voda obohacená o oxid uhličitý ze zdroje" nebo "sycená přírodní minerální voda".Přírodní minerální vody upravené jakýmkoliv způsobem podle čl. 4 odst. 1 písm. b) musí být prodávány pod označením doplněným odpovídajícím údajem "dekarbonovaná" nebo "částečně dekarbonovaná".2. Na etiketách přírodních minerálních vod musí být uvedeny také tyto povinné údaje:a) - buď slova "složení je v souladu s výsledky úředně uznané analýzy ze dne… (den analýzy)",- nebo údaje o analytickém složení udávající charakteristické složky vody;b) místo, ve kterém je zřídlo využíváno, a název zřídla.3. Členské státy rovněž mohoua) zachovat právní předpisy, které požadují uvedení země původu, avšak tento údaj nesmí být požadován v případě přírodních minerálních vod pocházejících ze zřídel na území Společenství,b) stanovit předpisy, které požadují uvedení údajů o případném způsobu úpravy podle čl. 4 odst. 1 písm. a).Článek 81. Název lokality, obce nebo místa smí být uveden v rámci znění obchodního názvu za předpokladu, že se jedná o přírodní minerální vodu pocházející ze zřídla v místě uvedeném v tomto obchodním názvu, a za předpokladu, že tento název není zavádějící, pokud jde o místo, kde se zřídlo využívá.2. Zakazuje se uvádění přírodní minerální vody z téhož zřídla na trh s více obchodními názvy.3. Pokud je na etiketě nebo v nápisu na nádobě, ve které jsou přírodní minerální vody nabízeny k prodeji, uveden obchodní název odlišný od názvu zřídla nebo místa využívání, musí být toto místo nebo název tohoto zřídla uveden písmem nejméně jedenapůlkrát větším a širším než písmo, které je použito pro obchodní název.První pododstavec se použije obdobně, pokud jde o význam přikládaný názvu zřídla nebo místa jeho využívání ve vztahu k obchodnímu názvu použitému k jakékoliv reklamě přírodních minerálních vod.Článek 91. Na obalech nebo etiketách a při jakékoliv reklamě je zakázáno použití označení, chráněných názvů, ochranných známek, obchodních značek, vyobrazení nebo jiných značek ve formě symbolů či v jiné formě, kteréa) v případě přírodní minerální vody naznačují vlastnost, kterou tato voda nemá, zejména pokud jde o její původ, datum povolení k využívání vody, výsledky analýz vody nebo podobné odkazy zaručující pravost,b) v případě pitné vody balené v nádobách nevyhovující příloze I oddílu I mohou způsobit záměnu s přírodní minerální vodou, zejména pokud jde o označení "minerální voda".2. a) Uvedení jakýchkoliv údajů připisujících přírodní minerální vodě vlastnosti týkající se prevence, ošetřování nebo léčby lidských nemocí je zakázáno.b) Uvedení údajů uvedených v příloze III této směrnice je však povoleno, pokud vyhovují odpovídajícím kritériím stanoveným v uvedené příloze, nebo pokud taková kritéria nejsou stanovena, vyhovují kritériím stanoveným ve vnitrostátních předpisech za předpokladu, že jsou tato kritéria založena na fyzikálně-chemických analýzách, popřípadě na farmakologických, fyziologických a klinických zkouškách provedených uznávanými vědeckými metodami v souladu s přílohou I oddílem I bodem 2.c) Členské státy mohou povolit uvedení údaje "podporuje trávení", "může podporovat jaterní a žlučové funkce" nebo podobných údajů. Mohou také povolit zahrnutí jiných údajů za předpokladu, že nejsou v rozporu se zásadami písmene a) a jsou slučitelné se zásadami písmene b).3. Členské státy mohou přijmout zvláštní předpisy týkající se údajů o vhodnosti podávání přírodní minerální vody kojencům, které jsou uváděny jak na obalech nebo etiketách, tak při reklamě. Tyto předpisy se také mohou týkat vlastností vody, které podmiňují použití těchto údajů.Členské státy musí o záměru přijmout taková opatření předem uvědomit ostatní členské státy a Komisi.4. Komise předloží Radě nejpozději do tří let od oznámení této směrnice zprávu a popřípadě vhodné návrhy týkající se uplatňování přílohy I oddílu II bodu 1.2.12.Článek 101. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby nebylo bráněno obchodování s přírodními minerálními vodami, které vyhovují definicím a pravidlům stanoveným v této směrnici, uplatňováním neharmonizovaných vnitrostátních předpisů týkajících se vlastností, složení, podmínek využívání, plnění nebo označování přírodních minerálních vod nebo potravin obecně.2. Odstavec 1 se nevztahuje na neharmonizované vnitrostátní předpisy odůvodněné- ochranou veřejného zdraví,- předcházením podvodům, pokud tyto předpisy nevedou k překážkám používání definic a pravidel stanovených touto směrnicí,- ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví, uvádění zdroje, označení původu a zabránění nekalé soutěži.Článek 11Postupy odběru vzorků a analytické metody nezbytné pro kontrolu mikrobiologických požadavků podle článku 5 a pro kontrolu charakteristického složení podle přílohy I oddílu II bodu 1.2 budou stanoveny postupem podle článku 12.Článek 121. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro potraviny (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která by měla být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 41 hlasů, přičemž hlasům členských států je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.c) Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 13Použitelnost článku 12 končí po uplynutí 18 měsíců ode dne, kdy byla věc poprvé předložena výboru podle čl. 12 odst. 1.Článek 14Tato směrnice se nevztahuje na přírodní minerální vody určené pro vývoz do třetích zemí.Článek 15Členské státy změní v případě potřeby své právní předpisy pro dosažení souladu s touto směrnicí a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Takto pozměněné právní předpisy se použijí tak, aby- umožnily obchodování s výrobky, které jsou v souladu s touto směrnicí, nejpozději do dvou let od oznámení této směrnice,- zakázaly obchodování s výrobky, které nejsou v souladu s touto směrnicí, do čtyř let od oznámení této směrnice.Článek 16Tato směrnice se vztahuje rovněž na francouzské zámořské departementy.Článek 17Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. července 1980.Za RadupředsedaJ. Santer[1] Úř. věst. C 69, 11.6.1970, s. 14.[2] Úř. věst. C 45, 10.5.1971, s. 5.[3] Úř. věst. C 36, 19.4.1971, s. 14.[4] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 1.[5] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.[6] Úř. věst. 22, 9.2.1965, s. 369/65.--------------------------------------------------PŘÍLOHA II. DEFINICE1. "Přírodní minerální vodou" se rozumí mikrobiologicky nezávadná voda ve smyslu článku 5 pocházející z podzemních ložisek a vyvěrající z jednoho nebo více přirozených nebo navrtaných zřídel.Přírodní minerální voda se zřetelně liší od běžné pitné vodya) svou povahou, která je dána jejím obsahem minerálních látek, stopových prvků nebo jiných složek, a případně svými účinky,b) svou přirozenou čistotou.Obě vlastnosti jsou zachovány v nedotčeném stavu díky tomu, že uložení jejích zdrojů v podzemí ji chrání před všemi riziky znečištění.2. Tyto vlastnosti, které propůjčují přírodní minerální vodě vlastnosti příznivé pro zdraví, musí být posouzenya) z hlediska1. geologického a hydrologického,2. fyzikálního, chemického a fyzikálně-chemického,3. mikrobiologického,4. farmakologického, fyziologického a klinického, je-li to nezbytné;b) podle kritérií uvedených v oddíle II;c) vědeckými metodami schválenými příslušným orgánem.Analýzy podle písm. a) bodu 4 nejsou povinné, pokud voda vykazuje charakteristické složení, na jehož základě byla uznána členským státem, na jehož území se její zdroj nachází, za přírodní minerální vodu před vstupem této směrnice v platnost. Jedná se zejména o vodu, která jak u zdroje, tak plněná do lahví obsahuje nejméně 1000 mg rozpuštěných pevných látek na kilogram nebo nejméně 250 mg volného oxidu uhličitého na kilogram.3. Složení, teplota a ostatní základní vlastnosti přírodní minerální vody musí být stabilní v mezích přirozeného kolísání. Zejména na ně nesmějí mít vliv možné změny vydatnosti.Ve smyslu čl. 5 odst. 1 se normálním počtem kolonotvorných jednotek rozumí dostatečně stabilní počet kolonotvorných jednotek u zdroje před provedením jakýchkoliv úprav, jehož jakostní a množstevní složení se bere v úvahu při uznání této vody a jenž je kontrolován pravidelnými analýzami.II. PODMÍNKY A KRITÉRIA PRO POUŽITÍ DEFINICE PŘÍRODNÍ MINERÁLNÍ VODY1.1 Požadavky na geologický a hydrogeologický průzkumPožadovány jsou zejména:1.1.1 přesné určení místa jímání zdroje s údajem o nadmořské výšce v mapě o měřítku nejvýše 1:1000,1.1.2 podrobná geologická zpráva o původu a povaze geologické struktury,1.1.3 stratigrafie hydrogeologické vrstvy,1.1.4 popis způsobu jímání zdroje,1.1.5 vymezení oblasti a další podrobnosti o opatřeních na ochranu před znečištěním zřídla.1.2 Požadavky na fyzikální, chemický a fyzikálně-chemický průzkumTěmito zkouškami se stanoví zejména:1.2.1 vydatnost zdroje,1.2.2 teplota vody u zdroje a teplota okolního prostředí,1.2.3 vztah mezi povahou geologické struktury a povahou a druhem minerálních látek ve vodě,1.2.4 pevný zbytek při 180 °C a 260 °C,1.2.5 elektrická vodivost nebo měrný odpor, přičemž musí být udána teplota při měření,1.2.6 koncentrace vodíkových iontů (pH),1.2.7 anionty a kationty,1.2.8 neionizované prvky,1.2.9 stopové prvky,1.2.10 radiologické vlastnosti u zdroje,1.2.11 popřípadě relativní izotopové složení základních složek vody, kyslíku (zastoupení 16O a 18O) a vodíku (zastoupení protia, deuteria a tritia),1.2.12 toxicita některých základních složek vody s přihlédnutím ke stanoveným limitům obsahu každého z nich.1.3 Kritéria pro mikrobiologické zkoušení u zdrojeTyto zkoušky zahrnují zejména:1.3.1 prokázání nepřítomnosti parazitů a patogenních mikroorganismů;1.3.2 kvantitativní stanovení počtu kolonotvorných jednotek schopných pomnožování, které udává fekální znečištění a které musí prokázata) nepřítomnost Escherichia coli a ostatních koliformních bakterií v 250 ml vody při teplotě 37 °C a 44, 5 °C,b) nepřítomnost fekálních streptokoků v 250 ml vody,c) nepřítomnost sporulujících anaerobních bakterií redukujících siřičitany v 50 ml vody,d) nepřítomnost Pseudomonas aeruginosa v 250 ml vody;1.3.3 stanovení počtu kolonotvorných jednotek schopných pomnožování v mililitru vodyi) při 20 až 22 °C za 72 hodin na půdě agar-agar nebo na směsi agar-želatina,ii) při 37 °C za 24 hodin na půdě agar-agar.1.4 Požadavky na klinické a farmakologické analýzy1.4.1 Analýzy musí být prováděny uznávanými vědeckými metodami a musí být vhodné s ohledem na zvláštní vlastnosti přírodní minerální vody a na její účinky na lidský organismus, například s ohledem na močopudné účinky, pro žaludeční a střevní funkce, na vyrovnání nedostatku minerálních látek.1.4.2 Analýzy podle bodu 1.4.1 mohou být popřípadě nahrazeny provedením velkého počtu důsledných a shodných klinických pozorování. Klinické analýzy mohou ve vhodných případech nahradit analýzy podle bodu 1.4.1 za předpokladu, že stálost a shoda velkého počtu pozorování umožňuje získat stejné výsledky.III. DOPLŇKOVÉ PODMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE PERLIVÝCH PŘÍRODNÍCH MINERÁLNÍCH VODPřírodní minerální vody obsahující oxid uhličitý u zdroje nebo po plnění do lahví uvolňují za normální teploty a tlaku spontánně a zřetelným způsobem oxid uhličitý. Jsou rozděleny do tří kategorií, pro něž platí tato označení:a) "přirozeně sycenou přírodní minerální vodou" se rozumí voda, která má po případné dekantaci a naplnění do lahví a případně po zavedení takového množství oxidu uhličitého ze stejného ložiska, které odpovídá v rámci technické tolerance jeho ztrátě v průběhu zpracování, stejný obsah přirozeného oxidu uhličitého jako u zdroje;b) "přírodní minerální vodou obohacenou o oxid uhličitý ze zdroje" se rozumí voda, která má po případné dekantaci a naplnění do lahví obsah oxidu uhličitého pocházejícího ze stejného ložiska větší než u zdroje;c) "sycenou přírodní minerální vodou" se rozumí voda, do níž byl přidán oxid uhličitý jiného původu než je ložisko, z něhož voda pochází.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPODMÍNKY PRO VYUŽÍVÁNÍ A PRODEJ PŘÍRODNÍCH MINERÁLNÍCH VOD1. Využívání zřídel přírodních minerálních vod podléhá povolení příslušného orgánu členského státu, na jehož území je voda jímána, které je vydáno poté, co se prokáže, že voda vyhovuje příloze I bodu 1.2. Zařízení použité k využívání vody musí být instalováno takovým způsobem, aby se vyloučila možnost znečištění a aby se zachovaly vlastnosti, které jsou vodě připisovány a které má voda u zdroje.Za tímto účelem musí být zejménaa) chráněn zdroj nebo výtok před nebezpečím znečištění;b) jímací zařízení, potrubí a nádrže vyrobeny z materiálů vhodných pro vodu a musí být stavěny tak, aby zamezily jakékoliv chemické, fyzikálně-chemické nebo mikrobiologické změně ve vodě;c) zajištěno, aby podmínky využívání, zvláště zařízení na čištění a plnění splňovaly hygienické podmínky; zejména s nádobami musí být zacházeno a musí být vyrobeny tak, aby se vyloučily nepříznivé vlivy na mikrobiologické a chemické vlastnosti přírodní minerální vody;d) zakázána přeprava přírodních minerálních vod v jiných nádobách než v nádobách schválených pro distribuci konečnému spotřebiteli.Písmeno d) se nemusí použít na přírodní minerální vody čerpané na území členského státu, v němž bylo povoleno ke dni oznámení této směrnice používat k přepravě přírodních minerálních vod od zdroje k balírně cisterny.3. Pokud se během využívání zjistí, že přírodní minerální voda je znečištěna a nevykazuje mikrobiologické vlastnosti stanovené v článku 5, musí osoba využívající zřídlo neprodleně přerušit veškerou činnost, zejména plnění vody do lahví, dokud se neodstraní příčina znečištění a dokud voda nebude v souladu s článkem 5.4. Příslušný orgán země, odkud voda pochází, musí pravidelně kontrolovat, zdaa) přírodní minerální voda, jejíž zdroj bylo povoleno využívat, vyhovuje příloze I oddílu I,b) osoba provádějící využívání zdroje uplatňuje odstavce 2 a 3.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIÚDAJE A KRITÉRIA UVEDENÉ V ČL. 9.2Údaj | Kritérium |Nízký obsah minerálních látek | Obsah minerálních solí vypočítaný jako pevný zbytek není vyšší než 500 mg/l |Velmi nízký obsah minerálních látek | Obsah minerálních solí vypočítaný jako pevný zbytek není vyšší než 50 mg/l |Bohatá na minerální soli | Obsah minerálních solí vyjádřený jako pevný zbytek je vyšší než 1500 mg/l |Obsahuje hydrogenuhličitan | Obsah hydrogenuhličitanu je vyšší než 600 mg/l |Obsahuje sírany | Obsah síranů je vyšší než 200 mg/l |Obsahuje chloridy | Obsah chloridů je vyšší než 200 mg/l |Obsahuje vápník | Obsah vápníku je vyšší než 150 mg/l |Obsahuje hořčík | Obsah hořčíku je vyšší než 50 mg/l |Obsahuje fluoridy | Obsah fluoridů je vyšší než 1 mg/l |Obsahuje železo | Obsah dvojmocného železa je vyšší než 1 mg/l |Kyselka | Obsah volného oxidu uhličitého je vyšší než 250 mg/l |Obsahuje sodík | Obsah sodíku je vyšší než 200 mg/l |Vhodná pro přípravu stravy pro kojence | — |Vhodná pro přípravu stravy s nízkým obsahem sodíku | Obsah sodíku je nižší než 20 mg/l |Může působit mírně projímavě | — |Může působit močopudně | — |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 95/57/ES ze dne 23. listopadu 1995 o shromažďování statistických informací v oblasti cestovního ruchu

text:
Důležité právní upozornění

|

31995L0057

Úřední věstník L 291 , 06/12/1995 S. 0032 - 0039

		Směrnice Rady 95/57/ESze dne 23. listopadu 1995o shromažďování statistických informací v oblasti cestovního ruchuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 213 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. června 1991 [1] a 18. ledna 1994 [2] zdůrazňují významnou roli Společenství v rozvoji statistiky cestovního ruchu;vzhledem k tomu, že Hospodářský a sociální výbor podpořil vypracování směrnice zaměřené na sjednocení úsilí vyvíjeného v současné době v jednotlivých státech roztříštěným způsobem [3];vzhledem k tomu, že podle rozhodnutí 90/665/EHS [4] se vypracovává metodický rámec Společenství pro sestavování statistiky cestovního ruchu ve Společenství;vzhledem k tomu, že z výsledků dvouletého programu (1991–1992) rozvoje statistiky cestovního ruchu ve Společenství podle rozhodnutí 90/665/EHS je zřejmé, že uživatelé v soukromém i veřejném sektoru potřebují spolehlivou a porovnatelnou aktuální statistiku poptávky a nabídky v oblasti cestovního ruchu na úrovni Společenství;vzhledem k tomu, že rozhodnutím Rady 92/421/EHS ze dne 13. července 1992 o akčním plánu Společenství na podporu cestovního ruchu [5] byl rozvoj statistiky cestovního ruchu ve Společenství uznán jako prioritní úkol;vzhledem k tomu, že úlohu cestovního ruchu, uznávaného jako nástroj rozvoje a sociálně ekonomické integrace, je možné lépe splnit díky znalosti vhodných základních statistik, zejména statistik sestavovaných na regionální úrovni;vzhledem k tomu, že pro vyhodnocení konkurenceschopnosti odvětví cestovního ruchu ve Společenství je nezbytné získat lepší znalosti o objemu cestovního ruchu, o jeho charakteristikách, o profilu účastníků cestovního ruchu a o jejich výdajích;vzhledem k tomu, že je nezbytné mít měsíční informace, aby bylo možné vyhodnotit dopad sezónních vlivů na poptávku po ubytování v oblasti cestovního ruchu, a tím pomoci orgánům státní správy a hospodářským subjektům při vyvíjení vhodnější strategie a politiky pro optimalizaci sezónního rozložení dovolených a zlepšení úrovně činností v oblasti cestovním ruchu;vzhledem k tomu, že nové aktivity Společenství v této oblasti musejí být i nadále založeny na pragmatickém přístupu, respektujícím zásadu subsidiarity;vzhledem k tomu, že omezení zatížení spojeného se shromažďováním informací vyžaduje, aby byla zabezpečena nezbytná součinnost statistických projektů zabývajících se cestovním ruchem na státní a mezinárodní úrovni a na úrovni Společenství;vzhledem k tomu, že pro zajištění lepší srovnatelnosti statistiky cestovního ruchu na celosvětové úrovni je nutno brát v úvahu metodické práce provedené ve spolupráci s jinými mezinárodními organizacemi, jako jsou Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj a Světová organizace cestovního ruchu, jakož i doporučení přijatá Statistickou komisí Organizace spojených národů v březnu 1993;vzhledem k tomu, že spolehlivé a účinné sledování struktury a vývoje poptávky a nabídky v oblasti cestovního ruchu může být významně zlepšeno zřízením vhodného uznávaného systému v rámci Společenství;vzhledem k tomu, že takový systém může přinést úspory z rozsahu, přičemž může dodávat informace sloužící všem členským státům a zúčastněným stranám;vzhledem k tomu, že takový nástroj Společenství by mohl usnadnit šíření srovnatelných statistik cestovního ruchu;vzhledem k tomu, že rozhodnutí Rady 93/464/EHS ze dne 22. července 1993 o rámcovém programu prioritních akcí v oblasti statistických informací v letech 1993 až 1997 [6] počítá s vytvořením informačního systému o nabídce a poptávce v oblasti cestovního ruchu;vzhledem k tomu, že směrnice Rady může poskytnout společný rámec pro optimální využití různých iniciativ prováděných na úrovni členských států;vzhledem k tomu, že statistické údaje sbírané v rámci systému Společenství musí být spolehlivé a vhodné, aby umožňovaly srovnatelnost mezi členskými státy; že je proto nezbytné společně stanovit kritéria pro splnění těchto požadavků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1ÚčelZa účelem zřízení informačního systému statistiky v oblasti statistiky cestovního ruchu na úrovni Společenství provádějí členské státy shromažďování, sestavování, zpracování a předávání harmonizovaných statistických informací o poptávce a nabídce v oblasti cestovního ruchu ve Společenství.Článek 2Rozsah statistického zjišťování a základní definicePro účely této směrnice se shromažďují informace:a) o kapacitě kolektivních ubytovacích zařízení cestovního ruchu:Jde o tyto typy kolektivních ubytovacích zařízení:1. hotely a podobná zařízení2. ostatní kolektivní ubytovací zařízení, z toho:2.1. turistické kempy2.2. prázdninové ubytování2.3. ostatní kolektivní ubytovací zařízení;b) o využití kolektivních ubytovacích zařízení:Shromažďování informací zahrnuje vnitrostátní cestovní ruch, tj. domácí cestovní ruch a aktivní cestovní ruch; "domácím cestovním ruchem" se rozumějí osoby s bydlištěm v dané zemi cestující výlučně uvnitř této země a "aktivním cestovním ruchem" se rozumějí osoby s bydlištěm v jiné zemi cestující v dané zemi;c) o poptávce po cestovním ruchu:Shromažďování informací zahrnuje vnitrostátní cestovní ruch, tj. domácí cestovní ruch a pasivní cestovní ruch; "pasivním cestovním ruchem" se rozumějí osoby s bydlištěm v dané zemi cestující v jiné zemi. Informace o poptávce po cestovním ruchu se týkají výletů, jejichž hlavním účelem je rekreace nebo služební cesta a které zahrnují alespoň jednu nebo více nocí strávených mimo obvyklé bydliště.Článek 3Ukazatele statistického zjišťování1. V příloze je uveden seznam ukazatelů statistických zjišťování, obsahující jejich periodicitu a územní členění.2. Postupem podle článku 12 stanoví Komise definice, které se použijí pro ukazatele zjišťování, a jakékoli úpravy jejich seznamu.Článek 4Přesnost statistických informací1. Shromažďování statistických informací zabezpečuje, aby výsledky odpovídaly v mezích možností požadavkům na nutnou minimální přesnost. Postupem podle článku 12 stanoví Komise požadavky a postupy pro zajištění harmonizovaného zpracování systematických chyb. Požadavky na minimální přesnost se stanoví zejména s ohledem na počet přenocování za rok na úrovni členských států.2. Pokud jde o informační zdroje pro sběr údajů, přijmou členské státy veškerá vhodná opatření pro zachování kvality a srovnatelnosti výsledků.Článek 5Shromažďování statistických informací1. Členské státy mohou v případě potřeby založit shromažďování statistických informací uvedené v článku 3 na dosavadních údajích, zdrojích a systémech.2. Pokud jde o ukazatele s roční periodicitou, začne první sledované období 1. ledna 1996. U ukazatelů týkajících se sloupců měsíčních a čtvrtletních údajů, uvedených v oddílech B a C přílohy začne první sledované období 1. ledna 1997.Článek 6Zpracování údajůČlenské státy zpracovávají údaje shromážděné podle článku 3 v souladu s požadavky na přesnost stanovenými v článku 4 a v souladu s podrobnými pravidly přijatými postupem podle článku 12. Regionální úroveň odpovídá klasifikaci územních statistických jednotek (NUTS) Statistického úřadu Evropských společenství.Článek 7Předávání údajů1. Členské státy předávají údaje zpracované v souladu s článkem 6, včetně údajů prohlášených členskými státy za důvěrné podle vnitrostátních právních předpisů nebo podle své praxe v oblasti statistické důvěrnosti v souladu s nařízením Rady (Euratom, EHS) č. 1588/90 ze dne 11. června 1990 o předávání údajů, na které se vztahuje statistická důvěrnost, Statistickému úřadu Evropských společenství [7].2. Předběžné roční údaje se předají do šesti měsíců po skončení sledovaného období a revidované roční výsledky se předají nejpozději do 12 měsíců po skončení sledovaného období. Předběžné měsíční a čtvrtletní údaje se předají do tří měsíců po skončení odpovídajícího sledovaného období a revidované měsíční a čtvrtletní výsledky se předají nejpozději do šesti měsíců po skončení odpovídajícího sledovaného období.3. Pro usnadnění úkolů zpravodajských jednotek může Komise postupem podle článku 12 stanovit jednotné postupy pro předávání údajů a vytvořit podmínky pro zvýšené používání automatizovaného zpracování a elektronického přenosu údajů.Článek 8Zprávy1. Členské státy poskytnou Komisi na požádání veškeré informace nezbytné pro vyhodnocení kvality, srovnatelnosti a úplnosti statistických informací. Členské státy rovněž sdělí Komisi podrobnosti o veškerých následných změnách používaných metod.2. Po třech letech sběru údajů podá Komise Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o zkušenostech získaných při činnostech prováděných podle této směrnice.Článek 9Rozšiřování výsledkůZpůsob šíření informací Komisí bude stanoven postupem podle článku 12.Článek 10Přechodné období1. Aniž je dotčen článek 13, přijmou členské státy veškerá opatření nezbytná pro provoz informačního systému Společenství v přechodném období, které skončí tři roky po vstupu této směrnice v platnost u měsíčních a ročních údajů a pět let po vstupu této směrnice v platnost u čtvrtletních údajů.2. Během přechodného období může Komise postupem podle článku 10 připouštět odchylky od této směrnice, pokud je třeba přizpůsobit vnitrostátní statistické systémy v oblasti cestovního ruchu.Článek 11VýborPokud jde o postupy při uplatňování této směrnice a provádění opatření k přizpůsobení hospodářskému a technickému rozvoji, zejména pokud jde- o definice použité pro zjišťované statistické ukazatele a veškeré úpravy seznamu zjišťovaných statistických ukazatelů (článek 3), pokud tyto úpravy neztíží proces sběru údajů,- o požadavky na přesnost a harmonizované zpracování systematických chyb (článek 4),- o zpracování údajů (článek 6), postupy pro předávání údajů (článek 7) a šíření výsledků (článek 9),- o odchylky od opatření této směrnice během přechodného období (článek 10),je Komisi v souladu s článkem 12 nápomocen Výbor pro statistické programy, zřízený rozhodnutím 89/382/EHS, Euratom [8] (dále jen "výbor").Článek 12Postup1. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.2. a) Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná.b) Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě:- Komise odloží použitelnost opatření, o kterých rozhodla, na dobu tří měsíců ode dne sdělení,- Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v první odrážce přijmout jiné rozhodnutí.Článek 13Provedení směrniceČlenské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 23. listopadu 1996.Článek 14Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 15Závěrečná ustanoveníTato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. listopadu 1995.Za RadupředsedaC. Westendorp y Cabeza[1] Úř. věst. C 183, 15.7.1991, s. 74.[2] Úř. věst. C 44, 14.2.1994, s. 61.[3] Úř. věst. C 52, 19.2.1994, s. 22.[4] Úř. věst. L 358, 21.12.1990, s. 89.[5] Úř. věst. L 231, 13.8.1992, s. 26.[6] Úř. věst. L 219, 28.8.1993, s. 1.[7] Úř. věst. L 151, 15.6.1990, s. 1.[8] Úř. věst. L 181, 28.6.1989, s. 47.--------------------------------------------------PŘÍLOHASTATISTICKÉ INFORMACE V OBLASTI CESTOVNÍHO RUCHUPozn.:Zeměpisné členění světa požadované pro položky B.1.3, C.1.1.2 a C.1.1.4 je uvedeno v seznamu na konci této přílohy.A. Kapacita kolektivních ubytovacích zařízení cestovního ruchu: místní jednotky na území členského státuA.1. Ročně předávané informaceČíslo | Členění podle druhu ubytovacího zařízení | Proměnné | Zeměpisné členění |A.1.1. | hotely a podobná zařízení | počet zařízení počet pokojů počet lůžek | národní a regionální klasifikace územních statistických jednotek NUTS III |A.1.2. | ostatní kolektivní ubytovací zařízení: kempyprázdninová ubytovací zařízeníostatní zařízení | počet zařízení počet lůžek | národní a regionální klasifikace územních statistických jednotek NUTS III |B. Využití kolektivních ubytovacích zařízení: domácí a aktivní cestovní ruchB.1. Ročně předávané informaceČíslo | Členění podle druhu ubytovacího zařízení | Proměnné | Zeměpisné členění |B.1.1. | hotely a podobná zařízení | počet pobytů rezidentů počet přenocování rezidentů počet pobytů nerezident Počet přenocování nerezidentů | národní a regionální klasifikace územních statistických jednotek NUTS II |B.1.2. | ostatní kolektivní ubytovací zařízení: kempyprázdninová ubytovací zařízeníostatní zařízení | počet pobytů rezidentů počet přenocování rezidentů počet pobytů nerezidentů počet přenocování nerezidentů | národní a regionální klasifikace územních statistických jednotek NUTS II |B.1.3. | hotely a podobná zařízení ostatní kolektivní ubytovací zařízení | podle země bydliště (členění podle kalendářních měsíců): počet pobytů nerezidentůpočet přenocování nerezidentů | národní |B.2. Měsíčně předávané informaceČíslo | Členění podle druhu ubytovacího zařízení | Proměnné | Zeměpisné členění |B.2.1. | hotely a podobná zařízení ostatní kolektivní ubytovací zařízení | počet pobytů rezidentů Počet přenocování rezidentů počet pobytů nerezidentů Počet přenocování nerezidentů | národní |B.2.2. | hotely a podobná zařízení | využití lůžek: bruttonetto | národní |C. Poptávka po cestovním ruchu: domácí a pasivní cestovní ruch (s výjimkou jednodenních výletů)C.1. Informace předávané na úrovni členského státuPozn.:Zkratka RÚ znamená, že údaje jsou předávány ROČNĚ (ne čtvrtletně). Údaje, které v různých oblastech cestovního ruchu nejsou požadovány, jsou označeny NE.Číslo | Proměnné | Členění | Roční údaje | Čtvrtletní údaje |Dovolená se 4 a více noclehy | Dovolené | Služební cesty |C.1.1. | údaje o objemu cestovního ruchu | | | |C.1.1.1. | počet účastníků cestovního ruchu | celkem domácípasivnídomácí a pasivní | | | |C.1.1.2. | počet pobytů v oblasti cestovního ruchu | celkem domácípasivní:světové zeměpisné členění (národní úroveň) | | RÚ | RÚ |C.1.1.3. | počet pobytů v oblasti cestovního ruchu (podle měsíce odjezdu) | během jednotlivých kalendářních měsíců: celkemdomácípasivní | | | |C.1.1.4. | počet přenocování v oblasti cestovního ruchu | celkem domácípasivní:světové zeměpisné členění (národní úroveň) | | RÚ | RÚ |C.1.2. | údaje o pobytech v cestovním ruchu | | | | |C.1.2.1. | délka pobytu | počet přenocování | | | |1 až 3 | NE | | |4 a více po sobě | NE | | |4 až 7 | | NE | NE |8 až 14 | | NE | NE |15 až 28 | | NE | NE |29 až 91 | | NE | NE |92 až 365 | | NE | NE |C.1.2.2. | organizování pobytu | účastník cestovního ruchu cestovní kancelář | | NE | NE |nebo agent: | | NE | NE |včetně pobytů s komplexními službami | | NE | NE |C.1.2.3. | převažující druh dopravy | letecká | | NE | NE |lodní | | NE | NE |pozemní: | | NE | NE |vlak | | NE | NE |autobus, autokar (pravidelná a charterová doprava) | | NE | NE |soukromé nebo pronajaté vozidlo | | NE | NE |ostatní doprava | | NE | NE |C.1.2.4 | hlavní typ ubytování použitý v cestovním ruchu: – domácím – pasivním | hotely a podobná zařízení ostatní kolektivní ubytovací zařízení: | | | || kempy | | NE | NE || prázdninová ubytovací zařízení | | NE | NE || ostatní kolektivní ubytovací zařízení | | NE | NE || specializovaná zařízení soukromá ubytovací zařízení v cestovním ruchu: | | | || pronájem | | NE | NE || rekreační objekt | | NE | NE || ostatní typy ubytování v soukromí | | NE | NE |C.1.3. | údaje o profilu účastníka cestovního ruchu | | | | |C.1.3.1 | počet účastníků cestovního ruchu | podle pohlaví: mužiženy | | | |C.1.3.2. | počet účastníků cestovního ruchu | podle věku: | | | |do 14 let (nepovinný údaj) | | NE | NE |15 až 24 let | | NE | NE |25 až 44 let | | NE | NE |45 až 64 let | | NE | NE |65 let a více | | NE | NE |C.1.4 | údaje o výdajích účastníků cestovního ruchu | | | | |C.1.4.1. | výdaje na cestovní ruch (v národních měnách): domácípasivní | celkem z toho: zájezdy, dovolené a pobyty s komplexními službami | | NE | NE |ZEMĚPISNÉ ČLENĚNÍSVĚT CELKEMEVROPSKÝ HOSPODÁŘSKÝ PROSTOR CELKEMEVROPSKÁ UNIE CELKEM (15)BelgieDánskoNěmeckoŘeckoŠpanělskoFrancieIrskoItálieLucemburskoRakouskoNizozemskoPortugalskoFinskoŠvédskoSpojené královstvíESVO CELKEMIslandNorskoŠvýcarsko (a Lichtenštejnsko)VŠECHNY OSTATNÍ EVROPSKÉ ZEMĚ CELKEM (s výjimkou zemí ESVO)z toho:TureckoPolskoČeská republikaSlovenskoMaďarskoAFRIKA CELKEMSEVERNÍ AMERIKA:Spojené státyKanadaJIŽNÍ A STŘEDNÍ AMERIKA CELKEMASIE CELKEMz toho:JaponskoAUSTRÁLIE, OCEÁNIE A OSTATNÍ ÚZEMÍz toho:AustrálieNový ZélandBLÍŽE NEURČENÉ--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 93/99/EHS ze dne 29. října 1993 o doplňujících opatřeních týkajících se úředního dozoru nad potravinami

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0099

Úřední věstník L 290 , 24/11/1993 S. 0014 - 0017 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 25 S. 0080  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 25 S. 0080

		Směrnice Rady 93/99/EHSze dne 29. října 1993o doplňujících opatřeních týkajících se úředního dozoru nad potravinamiRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je nezbytné přijmout opatření související s vnitřním trhem; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že obchod s potravinami zaujímá na vnitřním trhu velmi důležité postavení;vzhledem k tomu, že je proto nezbytné, aby uplatňování směrnice Rady 89/397/EHS ze dne 14. června 1989 o úředním dozoru nad potravinami [4] bylo ve všech členských státech jednotné; že uvedená směrnice stanoví obecná pravidla pro úřední dozor nad potravinami;vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit doplňující pravidla ke zlepšení postupů dozoru platných ve Společenství;vzhledem k tomu, že členské státy mají přijmout nezbytná opatření pro zajištění dostatečné technické a administrativní způsobilosti pro pracovníky příslušných orgánů;vzhledem k tomu, že k zajištění kvality zjišťovaných údajů má být pro laboratoře pověřené členskými státy úředním dozorem nad potravinami zaveden systém norem jakosti; že tento systém má být v souladu s obecně přijatými a normalizovanými hodnotami; že je kromě toho nezbytné, aby tyto laboratoře užívaly, kdykoli je to možné, validované metody analýzy;vzhledem k tomu, že vývoj obchodu s potravinami mezi různými členskými státy nutně vyžaduje užší spolupráci mezi orgány vykonávajícími dozor nad potravinami;vzhledem k tomu, že pro odpovědné pracovníky Komise, kteří se specializují na dozor nad potravinami a kteří spolupracují s určenými odpovědnými pracovníky členských států, je třeba stanovit obecná pravidla pro zajištění jednotného uplatňování předpisů o potravinách;vzhledem k tomu, že mají být přijata ustanovení, podle nichž si musí vnitrostátní orgány a Komise poskytovat vzájemnou správní podporu, aby zajistily řádné uplatňování předpisů o potravinách, zejména pomocí preventivních opatření a odhalováním protiprávních jednání nebo podezření z protiprávního jednání;vzhledem k tomu, že s ohledem na povahu informací vyměňovaných podle této směrnice se má na tyto informace vztahovat obchodní nebo profesní tajemství;vzhledem k tomu, že má být stanoven postup pro zajištění úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice doplňuje směrnici 89/397/EHS.2. Pro účely této směrnice se použije čl.1 odst. 2, 3 a 4 směrnice 89/397/EHS.Článek 2Členské státy zajistí, aby byl v příslušných orgánech dostatečný počet přiměřeně kvalifikovaných a zkušených pracovníků, zejména v oblasti chemie, chemie potravin, veterinárního lékařství, lékařství, potravinářské mikrobiologie, hygieny potravin, potravinářské technologie a práva, nebo aby tyto pracovníky měly orgány k dispozici, aby bylo možné odpovídajícím způsobem vykonávat dozor podle článku 5 směrnice 89/397/EHS.Článek 31. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že laboratoře podle článku 7 směrnice 89/397/EHS splňují obecná kritéria pro práci zkušebních laboratoří uvedená v evropské normě EN 45001, doplněné o normalizované pracovní postupy, a aby zajistily namátkové prověření jejich dodržování pracovníky zajišťujícími kvalitu podle zásad OECD číslo 2 a 7 o správné laboratorní praxi ve smyslu oddílu ii) přílohy 2 rozhodnutí Rady OECD ze dne 12. května 1981 o vzájemném uznávání údajů při posuzování chemikálií.2. Pro hodnocení laboratoří podle článku 7 směrnice 89/397/EHS členské státya) používají kritéria uvedená v evropské normě EN 45002ab) je-li to vhodné, vyžadují používání metod pro hodnocení odborné úrovně.U laboratoří, které vyhovují kritériím hodnocení, se má za to, že splňují kritéria podle odstavce 1.Laboratoře, které nevyhovují kritériím hodnocení, se nepovažují za laboratoře ve smyslu článku 7 uvedené směrnice.3. Členské státy určí subjekty příslušné pro hodnocení laboratoří podle článku 7 směrnice 89/397/EHS. Tyto subjekty musí vyhovovat obecným kritériím pro akreditační subjekty pro laboratoře, stanoveným v evropské normě EN 45003.4. Akreditace a hodnocení zkušebních laboratoří podle tohoto článku se může týkat jednotlivých zkoušek nebo skupin zkoušek. Jakákoli odchylka ve způsobu použití technických norem uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 se přijímá postupem podle článku 8.Článek 4Členské státy zajistí, aby validace metod analýzy používaných pro úřední dozor nad potravinami v laboratořích podle článku 7 směrnice 89/397/EHS vyhovovala, kdykoli to bude možné, odstavcům 1 a 2 přílohy směrnice Rady 85/591/EHS ze dne 23. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě [5].Článek 51. Komise jmenuje a pověří zvláštní odpovědné pracovníky pro spolupráci s příslušnými orgány členských států při sledování a hodnocení rovnocennosti a účinnosti systémů úředního dozoru nad potravinami používaných těmito orgány. Komise posílá pravidelné zprávy o práci těchto svých pracovníků dotyčným členským státům.Komise zajistí, aby tito odpovědní pracovníci měli dostatečnou kvalifikaci a vykazovali odpovídající znalosti a zkušenosti k výkonu tohoto úkolu; prováděcí pravidla k tomuto účelu mohou být přijata postupem podle článku 8.Příslušné orgány členských států spolupracují s odpovědnými pracovníky určenými Komisí a poskytují jim veškerou nezbytnou pomoc umožňující splnění jejich úkolů.2. Na základě úkolů uvedených v odstavci 1 povolí členské státy k tomu, aby určení odpovědní pracovníci Komise doprovázeli odpovědné pracovníky jejich příslušných orgánů při provádění úkonů uvedených v článku 5 směrnice 89/397/EHS. Odpovědnost za provádění úkonů dozoru zůstává v každém případě na odpovědných pracovnících příslušných orgánů členských států. Komise upozorní členské státy alespoň pět pracovních dní před zahájením těchto úkonů. Po provedení každého úkonu podle tohoto odstavce předá Komise zprávu o činnosti svých zvláštních odpovědných pracovníků příslušným členským státům.Při provádění úkonů podle tohoto odstavce se určení odpovědní pracovníci Komise prokazují písemným zmocněním, které uvádí jejich totožnost a služební postavení.Určení odpovědní pracovníci Komise postupují podle pravidel a postupů, které musí dodržovat odpovědní pracovníci příslušných orgánů členských států.3. Komise předkládá členským státům a Evropskému parlamentu každý rok zprávu o uplatňování tohoto článku.Článek 61. Příslušné orgány členských států si navzájem poskytují správní pomoc při všech postupech dozoru v souvislosti s právními předpisy a normami jakosti pro potraviny, jakož i při všech postupech týkajících se porušení předpisů o potravinách.2. Pro usnadnění této správní pomoci určí každý členský stát jediný styčný subjekt. Subjekt určený členským státem udržuje vhodné spojení se styčnými subjekty ostatních členských států. Úkolem těchto subjektů je pomáhat při komunikaci a provádět její koordinaci, a zejména předávat a přijímat žádosti o pomoc.3. Členské státy uvědomí Komisi o všech užitečných údajích týkajících se jimi určených styčných subjektů. Seznam určených styčných subjektů a související údaje se zveřejňují v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.4. Při obdržení odůvodněné žádosti zajistí dotyčný subjekt, aby byly žadateli poskytnuty veškeré nezbytné informace, aby umožnil uvedenému subjektu zaručit soulad s právními předpisy a normami jakosti pro potraviny v rámci jeho místní příslušnosti, s výjimkou informací, které nemohou být zveřejněny, protože jsou předmětem soudního řízení.5. Informace a dokumenty poskytované podle odstavce 4 se předávají neprodleně, buď prostřednictvím styčného subjektu, nebo přímo. Pokud nemohou být zaslány originály, mohou být zaslány jejich kopie.6. Pokud při výměně informací vyjde najevo, že se mohl vyskytnout případ porušení předpisů nebo pravidel Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů buď členského státu, který je příjemcem informace, nebo členského státu, který je jejím poskytovatelem, oznámí včas příslušný orgán členského státu, na jehož území došlo k údajnému protiprávnímu jednání, zpět příslušnému orgánu jiného členského státu- opatření, která je možno přijmout pro řešení údajného protiprávního jednání, a také- opatření, která sám učinil, včetně opatření k předejití opětovného výskytu údajného protiprávního jednání.Kopii takové zprávy může obdržet Komise buď z podnětu členského státu, který je odesilatelem, nebo který je příjemcem.7. Tento článek se použije, aniž bylo dotčeno rozhodnutí Rady 89/45/EHS ze dne 21. prosince 1988 o nebezpečích vznikajících při používání spotřebitelských výrobků [6] a směrnice Rady 92/59/EHS ze dne 29. června 1992 o obecné bezpečnosti výrobků [7].Článek 71. Na informace poskytnuté v jakékoli formě podle článku 6 této směrnice se vztahuje profesní tajemství. V trestním řízení mohou být informace použity pouze po předchozím souhlasu poskytujícího členského státu, uděleném těm členským státům, které jsou stranami v tomto řízení, podle platných mezinárodních smluv o vzájemné pomoci v trestních věcech.2. Pokud má některý členský stát předpisy povolující osobám volný přístup k informacím, které jsou v držení příslušných orgánů, musí být tato skutečnost uvedena současně s žádostí jinému členskému státu, nebo pokud nebyla taková žádost podána, při výměně informací. Pokud členský stát poskytující informaci uvede, že informace obsahuje profesní nebo obchodní tajemství, zajistí členský stát, který ji přijímá, aby tato informace nebyla vyzrazena mimo rámec uvedený v odstavci 1. Pokud přijímající členský stát nemá možnost tímto způsobem omezit šíření informace, není v rozporu s požadavky této směrnice, pokud poskytující stát odmítne tuto informaci poskytnout.3. Jakékoli odmítnutí poskytnout informace podle tohoto článku musí být odůvodněno.Článek 81. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, je Komisi nápomocen Stálý výbor pro potraviny zřízený rozhodnutím 69/414/EHS [8] (dále jen "výbor").2. Výboru přednese věc jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.4. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 91. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu- s touto směrnicí s výjimkou článku 3 do 1. května 1995,- s článkem 3 do 1. listopadu 1998.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 10Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. října 1993.Za RadupředsedaR. Urbain[1] Úř. věst. C 51, 26.2.1992, s. 10.[2] Úř. věst. C 337, 21.12.1992, s. 143 a rozhodnutí ze dne 27. října 1993 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 332, 16.12.1992, s. 5.[4] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 23.[5] Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 50.[6] Úř. věst. L 17, 21.1.1989, s. 51. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 90/352/EHS (Úř. věst. L 173, 6.7.1990, s. 49).[7] Úř. věst. L 228, 11.8.1992, s. 24.[8] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2005/51/ES ze dne 7. září 2005, kterou se mění příloha XX směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES a příloha VIII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES o veřejných zakázkách   (Text s významem pro EHP)

text:
               1.10.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 257/127

         SMĚRNICE KOMISE 2005/51/ES
   ze dne 7. září 2005,
   kterou se mění příloha XX směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES a příloha VIII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES o veřejných zakázkách
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 70 písm. b) uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (2), a zejména na čl. 79 písm. b) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Příloha XX směrnice 2004/17/ES stanoví, že oznámení uvedená v článcích 41, 42, 43 a 63 směrnice se zasílají Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství ve formátu vyžadovaném směrnicí Komise 2001/78/ES ze dne 13. září 2001, kterou se mění příloha IV směrnice Rady 93/36/EHS, přílohy IV, V a VI směrnice Rady 93/37/EHS, přílohy III a IV směrnice Rady 92/50/EHS, ve znění směrnice 97/52/ES, a přílohy XII až XV, XVII a XVIII směrnice Rady 93/38/EHS, ve znění směrnice 98/4/ES (Směrnice o použití standardních formulářů při zveřejňování oznámení veřejné zakázky) (3). Obdobně příloha VIII směrnice 2004/18/ES stanoví, že oznámení uvedená v článcích 35, 58, 64 a 69 směrnice musejí být zasílána Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství ve formátu vyžadovaném směrnicí 2001/78/ES.

               (2)

               Jelikož standardní formuláře stanovené ve směrnici 2001/78/ES zcela nezohledňují informace vyžadované podle směrnic 2004/17/ES a 2004/18/ES, nové standardní formuláře budou stanoveny v prováděcích opatřeních. Důsledkem toho není již odkaz na směrnici 2001/78/ES v příloze XX směrnice 2004/17/ES a v příloze VIII směrnice 2004/18/ES platný.

               (3)

               Směrnice 2004/17/ES a 2004/18/ES by měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (4)

               Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   V bodě 1 písm. a) přílohy XX směrnice 2004/17/ES se první věta nahrazuje tímto:

      „Oznámení uvedená v článcích 41, 42, 43 a 63 musejí zadavatelé zasílat Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství ve formátu stanoveném prováděcími opatřeními, která přijme Komise v souladu postupem stanoveným v čl. 68 odst. 2.“

   Článek 2
   V bodě 1 písm. a) přílohy VIII směrnice 2004/18/ES se první věta nahrazuje tímto:

      „Oznámení uvedená v článcích 35, 58, 64 a 69 musejí veřejní zadavatelé zasílat Úřadu pro úřední tisky Evropských společenství ve formátu stanoveném prováděcími opatřeními, která přijme Komise v souladu s postupem stanoveným v čl. 77 odst. 2.“

   Článek 3
   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. ledna 2006. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 7. září 2005.

            Za Komisi

         Charlie McCREEVY

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 1. Směrnice ve znění nařízení Komise (ES) č. 1874/2004 (Úř. věst. L 326, 29.10.2004, s. 17).

      (2)  Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1874/2004.

      (3)  Úř. věst. L 285, 29.10.2001, s. 1.