title: Směrnice Rady 92/42/EHS ze dne 21. května 1992 o požadavcích na účinnost nových teplovodních kotlů na kapalná nebo plynná paliva

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0042

Úřední věstník L 167 , 22/06/1992 S. 0017 - 0028 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 23 S. 0055  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 23 S. 0055

		Směrnice Rady 92/42/EHSze dne 21. května 1992o požadavcích na účinnost nových teplovodních kotlů na kapalná nebo plynná palivaRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že rozhodnutí 91/565/EHS [4] předpokládá podporu zvyšování energetické účinnosti ve Společenství na základě programu SAVE;vzhledem k tomu, že je důležité podporovat opatření, jejichž cílem je postupné vytváření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 15. ledna 1985 o zdokonalování programů úspory energie v členských státech [5] vyzývá členské státy, aby dále usilovaly o podporu racionálnějšího využívání energie dalším rozvojem integrovaných politik úspor energie a aby tam, kde je to potřebné, své úsilí zvýšily;vzhledem k tomu, že se usnesení Rady ze dne 16. září 1986 týká nových cílů Společenství v energetické oblasti v roce 1995 a sbližování politik členských států [6], a zejména klade za cíl zvýšení účinnosti dosahované při konečné spotřebě energie nejméně o 20 %;vzhledem k tomu, že podle článku 130r Smlouvy je cílem Společenství v oblasti životního prostředí zajištění obezřetného a racionálního využívání přírodních zdrojů;vzhledem k tomu, že je vhodné, aby návrhy na sbližování ustanovení právních a správních předpisů členských států týkajících se zdraví, bezpečnosti, ochrany životního prostředí a ochrany spotřebitele vycházely z vysoké úrovně ochrany;vzhledem k tomu, že by podle usnesení Rady ze dne 21. června 1989 "mělo Společenství věnovat náležitou pozornost potenciální změně klimatu v souvislosti se skleníkovým efektem" [7] a podle závěrů Rady ze dne 29. října 1990 by emise CO2 měly být v roce 2000 v celém Společenství stabilizovány na úrovni z roku 1990;vzhledem k tomu, že význam odvětví domácností a služeb, na který připadá převážný podíl konečné spotřeby energie ve Společenství, je značný;vzhledem k tomu, že toto odvětví bude mít ještě větší význam díky trendům směřujícím k rozšíření ústředního vytápění a obecnému zvyšování tepelné pohody;vzhledem k tomu, že vyšší účinnost kotlů je v zájmu spotřebitele; že úspora energie znamená menší dovoz uhlovodíků; že snížení závislosti Společenství v oblasti energie bude mít příznivý dopad na jeho obchodní bilanci;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 78/170/EHS ze dne 13. února 1978 o účinnosti zdrojů tepla pro vytápění a přípravu teplé užitkové vody v nových nebo stávajících neprůmyslových budovách a izolace rozvodů tepla a teplé užitkové vody pro domácnosti v nových neprůmyslových budovách [8] vedla ke vzniku podstatně rozdílných úrovní účinnosti v jednotlivých členských státech;vzhledem k tomu, že požadavek vysoké účinnosti teplovodních kotlů sníží rozsah technických vlastností zařízení uváděného na trh, což usnadní sériovou výrobu a dosažení úspor z rozsahu; protože neexistuje předpis stanovující dostatečně náročné požadavky na energetickou účinnost, mohlo by dojít po vytvoření vnitřního trhu ke značnému poklesu úrovně účinnosti tepelných zařízení tím, že by se na trh dostaly kotle s nízkou účinností;vzhledem k tomu, že se místní klimatické podmínky a vlastnosti budov z energetického hlediska a z hlediska jejich obývání ve Společenství značně liší; že členské státy musí při stanovování podmínek pro uvádění kotlů do provozu podle této směrnice brát tyto rozdíly v úvahu; že uvedené okolnosti opravňují k tomu, aby členské státy, ve kterých jsou ke dni přijetí této směrnice ve velkém rozsahu instalovány přídavné teplovodní výměníky a kotle určené k instalaci v obytném prostoru, nadále mohly v přesně stanovených mezích povolovat uvádění těchto kotlů na svůj trh a do provozu; že by tato úprava měla podléhat zvláštnímu dohledu Komise;vzhledem k tomu, že se tato směrnice, jejímž cílem je odstranění technických překážek vztahujících se k účinnosti kotlů, musí řídit novým přístupem podle rozhodnutí Rady ze dne 7. května 1985 [9], které výslovně stanoví, že harmonizace právních předpisů se omezí na přijetí základních požadavků prostřednictvím směrnic vycházejících z článku 100 Smlouvy o EHS, kterým musí výrobky uváděné na trh vyhovovat, a že "tyto základní požadavky musí být dostatečně přesně formulovány, aby vytvořily právně závazné a vymahatelné povinnosti a umožnily certifikačním orgánům certifikovat výrobky uznané za vyhovující těmto požadavkům, pokud pro ně neexistují normy";s ohledem na směrnici 83/189/EHS [10] o postupu při poskytování informací v oblasti technických norem a předpisů;s ohledem na rozhodnutí 90/683/EHS [11] o modulech pro různé fáze postupů posuzování shody, které jsou určeny k použití ve směrnicích technické harmonizace;vzhledem k tomu, že by kotle, které splňují požadavky na účinnost, měly být opatřeny značkou CE, případně dalšími značkami, které jim umožní v rámci Společenství volný pohyb a uvedení do provozu v souladu s jejich určeným účelem;s ohledem na směrnici 89/106/EHS [12] o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků;vzhledem k tomu, že by požadavky na účinnost podporující racionální využívání energie, které stanoví směrnice Rady 90/396/EHS ze dne 29. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřebičů plynných paliv [13], měly být stanoveny pro kotle na plynná paliva podle této směrnice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice, která je součástí programu SAVE na podporu zvyšování energetické účinnosti ve Společenství, stanoví požadavky na účinnost použitelné pro nové teplovodní kotle na kapalná nebo plynná paliva o jmenovitém výkonu nejméně 4 kW a nejvíce 400 kW (dále jen "kotle").Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:- kotlem: kombinovaná jednotka skládající se z kotlového tělesa a hořáku, konstruovaná tak, že teplo vzniklé spalováním je předáváno vodě,- spotřebičem:- kotlové těleso určené ke spojení s hořákem,- hořák určený ke spojení s kotlovým tělesem,- jmenovitým výkonem (vyjádřeným v kW): největší tepelný výkon stanovený a zaručený výrobcem, kterého lze dosáhnout při trvalém provozu a při tepelné účinnosti uvedené výrobcem,- tepelnou účinností (vyjádřenou v %): poměr mezi teplem předaným kotlové vodě a součinem výhřevnosti při konstantním tlaku paliva a spotřeby paliva za jednotku času,- částečným zatížením (vyjádřeným v %): poměr mezi užitečným výkonem kotle, který je provozován přerušovaně nebo při výkonu nižším, než je jmenovitý výkon, a tímto jmenovitým výkonem,- průměrnou teplotou kotlové vody: průměr hodnot teploty vody na vstupu a výstupu z kotle,- standardním kotlem: kotel, u něhož průměrná teplota vody může být omezena jeho konstrukcí,- přídavným teplovodním výměníkem: kotel určený k zásobování systému ústředního vytápění a k instalování do odtahu spalin z topeniště jako součást kombinace přídavný teplovodní výměník/plynové topeniště,- nízkoteplotním kotlem: kotel, který lze provozovat nepřetržitě při teplotě vstupní vody 35 až 40 °C, v němž případně může za určitých okolností dojít ke kondenzaci, včetně kondenzačních kotlů na kapalná paliva,- kondenzačním kotlem na plynná paliva: kotel konstruovaný tak, že v něm trvale dochází ke kondenzaci značné části vodní páry obsažené ve spalinách,- kotlem určeným k instalaci v obytném prostoru: kotel o jmenovitém výkonu nižším než 37 kW konstruovaný tak, že sáláním tepla z vnějšího pláště vytápí tu část obytného prostoru, v níž je instalován; má otevřenou expanzní nádobou, dodávka teplé vody se uskutečňuje samotížným oběhem; na vnější stěně těchto kotlů musí být výslovně udáno, že jsou určeny výlučně k instalaci v obytném prostoru.Článek 31. Tato směrnice se nevztahuje na:- teplovodní kotle, které mohou spalovat různá paliva, včetně pevných paliv,- zařízení pro okamžitou přípravu teplé užitkové vody (průtokové ohřívače),- kotle konstruované tak, že jsou schopny spalovat paliva, jejichž vlastnosti se značně liší od vlastností běžně dodávaných kapalných nebo plynných paliv (průmyslový odpadní plyn, bioplyn apod.),- sporáky a spotřebiče určené zejména k vytápění prostoru, v němž jsou instalovány, jejichž vedlejší funkcí je také dodávka teplé vody pro ústřední vytápění a dodávka teplé užitkové vody,- spotřebiče o jmenovitém výkonu menším než 6 kW pro dodávku teplé užitkové vody pomocí zásobníkového systému se samotížným oběhem,- kotle vyráběné kusově.2. U kombinovaných kotlů, tj. kotlů určených k vytápění místností a k přípravě teplé užitkové vody, se požadavky na účinnost podle čl. 5 odst. 1 týkají pouze funkce vytápění.Článek 41. Členské státy nesmějí na svém území zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění spotřebičů nebo kotlů na trh nebo do provozu, jestliže tyto spotřebiče splňují požadavky této směrnice, pokud není uvedeno jinak ve Smlouvě, v jiných směrnicích nebo v právních předpisech Společenství.2. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že kotle nemohou být uvedeny do provozu, pokud nesplňují požadavky na účinnost podle čl. 5 odst. 1 a podmínky pro uvádění do provozu stanovené členskými státy na základě místních klimatických podmínek a vlastností budov z energetického hlediska a z hlediska jejich obývání.3. Členské státy, v nichž byly ke dni přijetí této směrnice v širokém rozsahu instalovány přídavné teplovodní výměníky a/nebo kotle určené k instalaci do obytných prostor, však budou nadále schvalovat jejich uvádění do provozu za předpokladu, že jejich účinnost jak při jmenovitém výkonu, tak při částečném zatížení 30 % je nejvýše o 4 % nižší než účinnost stanovená v čl. 5 odst. 1 pro standardní kotle.4. Komise soustavně sleduje účinky ustanovení odstavců 2 a 3 a ve zprávě předložené podle článku 10 provádí jejich analýzu. Za tímto účelem členské státy předají Komisi veškeré požadované informace, aby Komise mohla Radě podle článku 10 předložit návrhy změn, kterými se za všech okolností zajistí účinné využití energie a volný pohyb kotlů ve Společenství.Článek 51. Kotle musí splňovat tyto požadované hodnoty tepelné účinnosti:- při jmenovitém výkonu, tj. za provozu při jmenovitém výkonu Pn vyjádřeném v kW, a při průměrné teplotě kotlové vody 70 °Ca- při částečném zatížení, tj. za provozu při 30 % částečném zatížení, a při průměrné teplotě kotlové vody lišící se v závislosti na typu kotle.Požadavky na účinnost, které musí být splněny, jsou uvedeny v následující tabulce:Typ kotle | Rozsah výkonu | Účinnost při jmenovitém výkonu | Účinnost při částečném zatížení || kW | Průměrná teplota kotlové vody (°C) | Požadovaná hodnota účinnosti (%) | Průměrná teplota kotlové vody (°C) | Požadovaná hodnota účinnosti (%) |Standardní kotle | 4 až 400 | 70 | ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 50 | ≥ 80 + 3 log Pn |Nízkoteplotní kotle | 4 až 400 | 70 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn | 40 | ≥ 87,5 + 1,5 log Pn |Kondenzační kotle na plynná paliva | 4 až 400 | 70 | ≥ 91 + 1 log Pn | 30 | ≥ 97 + 1 log Pn |2. Harmonizované normy týkající se požadavků této směrnice, vypracované na základě pověření Komise v souladu se směrnicí 83/189/EHS a 88/182/EHS [16], stanoví mimo jiné metody ověřování platné pro výrobu a měření. V požadavcích na účinnost musí být zahrnuty vhodné tolerance.Článek 61. Členské státy se mohou v souladu s postupy stanovenými v článku 7 rozhodnout pro použití zvláštního systému označení, který umožní přesně zjistit energetickou účinnost kotlů. Tento systém se použije pro kotle, jejichž účinnost je vyšší, než jaká se požaduje u standardních kotlů podle čl. 5 odst. 1.Jsou-li hodnoty účinnosti při jmenovitém výkonu a účinnosti při částečném zatížení rovny příslušným hodnotám pro standardní kotle nebo vyšší, označí se kotel symbolem tak, jak je uvedeno v bodu 2 přílohy I.+++++ TIFF +++++.Jsou-li hodnoty účinnosti při jmenovitém výkonu a účinnosti při částečném zatížení o tři nebo více procentních bodů vyšší než příslušné hodnoty pro standardní kotle, označí se kotel dvěma symboly+++++ TIFF +++++.Každé další překročení účinnosti o tři procentní body při jmenovitém výkonu a při částečném zatížení umožňuje připojit další symbol+++++ TIFF +++++“ tak, jak je uvedeno v příloze II.2. Členské státy nesmějí povolit žádné další označení, které by mohlo být zaměněno s označením podle odstavce 1.Článek 71. Členské státy předpokládají, že kotle, které jsou v souladu s harmonizovanými normami, jejichž čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství a k nimž členské státy zveřejnily čísla vnitrostátních norem přebírajících tyto harmonizované normy, jsou ve shodě se základními požadavky na účinnost podle čl. 5 odst. 1. Tyto kotle musí být opatřeny značkou CE podle bodu 1 přílohy I a musí k nim být přiloženo ES prohlášení o shodě.2. Shoda sériově vyráběných kotlů se osvědčuje:- přezkoušením účinnosti typu kotle v souladu s modulem B popsaným v příloze III,- prohlášením o shodě se schváleným typem v souladu s moduly C, D nebo E popsaným v příloze IV.U kotlů na plynná paliva jsou postupy posuzování shody jejich účinnosti shodné s postupy posuzování shody s požadavky na bezpečnost stanovenými ve směrnici 90/396/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřebičů plynných paliv.3. Spotřebiče prodávané samostatně musí být před uvedením na trh opatřeny značkou CE a musí k nim být přiloženo ES prohlášení o shodě, které stanoví parametry umožňující po montáži těchto spotřebičů dosáhnout hodnot účinnosti uvedených v čl. 5 odst. 1.4. CE značka shody bude v souladu s požadavky této směrnice a s jinými ustanoveními týkajícími se připojování značky CE a také symboly podle přílohy I připojena na kotle viditelným, snadno čitelným a nesmazatelným způsobem. Na tyto výrobky se nesmějí umisťovat žádné jiné značky, znaky nebo údaje, které by mohly být zaměněny se značkou CE, pokud se týká jejího významu nebo grafického vzhledu.Článek 81. Každý členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jmenoval k provádění úkolů týkajících se postupů podle článku 7 (dále jen "oznámené subjekty").Komise přidělí těmto subjektům identifikační čísla a uvědomí o tom členské státy.Rada zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství seznamy oznámených subjektů a průběžně je aktualizuje.2. Členské státy použijí pro jmenování těchto subjektů minimální kritéria stanovená v příloze V. Subjekty, které splňují kritéria stanovená v příslušných harmonizovaných normách, se považují za subjekty splňující kritéria stanovená v uvedené příloze.3. Členský stát, který oznámil určitý subjekt, je povinen toto oznámení odvolat, jestliže zjistí, že daný subjekt již nesplňuje kritéria podle odstavce 2. Neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a oznámení odvolá.Článek 91. Členské státy do 1. ledna 1993 přijmou a zveřejní právní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členské státy použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 1994.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy povolí, aby do 31. prosince 1997 byly uváděny na trh a do provozu spotřebiče, které vyhovují vnitrostátním předpisům platným na jejich území ke dni přijetí této směrnice.Článek 10Za tři roky od provedení této směrnice předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o dosažených výsledcích. Zpráva bude doplněna návrhy na případné změny této směrnice vyplývající z těchto výsledků a z technického pokroku.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. května 1992.Za RadupředsedaLuis Mira amaral[1] Úř. věst. C 292, 22.11.1990, s. 8.[2] Úř. věst. C 129, 20.5.1991, s. 97 a Úř. věst. C 94, 13.4.1992.[3] Úř. věst. C 102, 18.4.1991, s. 46.[4] Úř. věst. L 307, 8.11.1991, s. 34.[5] Úř. věst. C 20, 22.1.1985, s. 1.[6] Úř. věst. C 241, 25.9.1986, s. 1.[7] Úř. věst. C 183, 20.7.1989, s. 4.[8] Úř. věst. L 52, 23.2.1978, s. 32. Směrnice ve znění směrnice 82/885/EHS (Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 19).[9] Úř. věst. C 136, 4.6.1985, s. 1.[10] Úř. věst. L 109, 26.4.1983, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím 90/230/EHS (Úř. věst. L 128, 18.5.1990, s. 15).[11] Úř. věst. L 380, 31.12.1990, s. 13.[12] Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 12.[13] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 15.[16] Úř. věst. L 81, 26.3.1988, s. 75.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IZNAČKY SHODY A DOPLŇUJÍCÍ ZVLÁŠTNÍ OZNAČENÍ1. Značka shodyZnačka shody se skládá z iniciál CE níže uvedeného tvaru a z posledního dvojčíslí roku, v němž byla značka připojena.+++++ TIFF +++++2. Doplňující zvláštní označeníŠtítek označující energetickou účinnost, přidělený podle článku 6 této směrnice obsahuje tento symbol:+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIOZNAČOVÁNÍ ENERGETICKÉ ÚČINNOSTIPožadavky na účinnost, které musí být splněny jak při jmenovitém výkonu, tak při částečném zatížení 0,3 PnOznačení | Požadovaná účinnost při jmenovitém výkonu Pn a při průměrné teplotě kotlové vody 70 °C % | Požadovaná účinnost při částečném zatížení 0,3 Pn a při průměrné teplotě kotlové vody ≥ 50 °C % |+++++ TIFF +++++| ≥ 84 + 2 log Pn | ≥ 80 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 87 + 2 log Pn | ≥ 83 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 90 + 2 log Pn | ≥ 86 + 3 log Pn |+++++ TIFF +++++| ≥ 93 + 2 log Pn | ≥ 89 + 3 log Pn |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIModul B: ES přezkoušení typu1. Tento modul popisuje část postupu, při níž oznámený subjekt zjišťuje a osvědčuje, že reprezentativní vzorek předpokládané výroby splňuje ustanovení této směrnice, která se na něj vztahují.2. Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství podá u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o ES přezkoušení typu.Žádost musí obsahovat:- jméno a adresu výrobce, a pokud žádost podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu,- písemné prohlášení, že stejná žádost nebyla podána u jiného oznámeného subjektu,- technickou dokumentaci podle bodu 3.Žadatel dá oznámenému subjektu k dispozici reprezentativní vzorek předpokládané výroby (dále jen "typ"). Oznámený subjekt může požadovat další vzorky, jestliže to programu zkoušek vyžaduje.3. Technická dokumentace musí umožňovat posouzení shody spotřebiče s požadavky této směrnice. Technická dokumentace musí v míře nezbytné pro takové posouzení zahrnovat návrh, výrobu a fungování spotřebiče a v míře nezbytné pro posouzení musí obsahovat:- celkový popis typu výrobku,- koncepční návrh a výrobní výkresy a schémata součástí, podsestav, obvodů atd.,- popisy a vysvětlivky potřebné pro pochopení uvedených výkresů, schémat a fungování výrobku,- seznam norem podle čl. 5 odst. 2, které byly zcela nebo zčásti použity, a popisy řešení zvolených pro splnění základních požadavků stanovených touto směrnicí, pokud nebyly použity normy podle článku 5,- výsledky konstrukčních výpočtů, provedených kontrol atd.,- protokoly o zkouškách.4. Oznámený subjekt:4.1 přezkoumá technickou dokumentaci, ověří, zda byl typ vyroben ve shodě s technickou dokumentací, a určí součásti, které byly navrženy v souladu s příslušnými ustanoveními norem podle čl. 5 odst. 2, jakož i součásti, které byly navrženy, aniž byla použita příslušná ustanovení těchto norem;4.2 provede nebo dá provést příslušné kontroly a nezbytné zkoušky, aby zjistil, zda v případě, kdy nebyly použity normy podle čl. 5 odst. 2, řešení zvolená výrobcem splňují základní požadavky této směrnice;4.3 provede nebo dá provést příslušné kontroly a nezbytné zkoušky, aby zjistil, zda v případě, kdy výrobce zvolil použití příslušných norem, byly tyto normy skutečně použity;4.4 dohodne se žadatelem místo, kde budou kontroly a nezbytné zkoušky provedeny.5. Pokud typ splňuje ustanovení směrnice, oznámený subjekt vydá žadateli certifikát ES přezkoušení typu. Certifikát musí obsahovat jméno a adresu výrobce, závěry přezkoušení a údaje nezbytné k identifikaci schváleného typu.K certifikátu musí být přiložen seznam důležitých částí technické dokumentace, jehož jednu kopii uchovává oznámený subjekt.Odmítne-li oznámený subjekt vydat výrobci nebo jeho zplnomocněnému zástupci usazenému ve Společenství certifikát ES přezkoušení typu, tuto skutečnost podrobně odůvodní.Musí být stanoven postup pro odvolací řízení.6. Žadatel informuje oznámený subjekt, u kterého je k dispozici technická dokumentace týkající se certifikátu ES přezkoušení typu, o všech změnách schváleného spotřebiče, které musí být znovu schváleny, jestliže tyto změny mohou ovlivnit shodu se základními požadavky nebo s podmínkami předepsanými pro jeho používání. Toto dodatečné schválení se vydává formou dodatku k původnímu certifikátu ES přezkoušení typu.7. Každý oznámený subjekt sdělí ostatním oznámeným subjektům příslušné informace týkající se certifikátů ES přezkoušení typu a dodatků, které vydal a které odňal.8. Ostatní oznámené subjekty mohou obdržet kopie certifikátů ES přezkoušení typu a/nebo jejich dodatků. Přílohy k certifikátům musí být uchovávány k dispozici ostatním oznámeným subjektům.9. Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství spolu s technickou dokumentací uchovává také kopie certifikátů ES přezkoušení typu a jejich dodatků po dobu nejméně 10 let po vyrobení posledního výrobku.Není-li výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce usazen ve Společenství, povinnost uchovávat technickou dokumentaci k dispozici má osoba, která uvádí výrobek na trh Společenství.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVModul C: shoda s typem1. Tento modul popisuje část postupu, při níž výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství zajišťuje a prohlašuje, že dané spotřebiče jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a splňují požadavky směrnice, které se na ně vztahují. Výrobce opatří každý spotřebič značkou CE a vypracuje písemné prohlášení o shodě.2. Výrobce přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces zajišťoval shodu vyráběných spotřebičů s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a s požadavky směrnice, které se na ně vztahují.3. Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce uchovává kopii prohlášení o shodě po dobu nejméně 10 let po vyrobení posledního výrobku.Není-li výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce usazen ve Společenství, uchovává technickou dokumentaci k dispozici osoba, která uvádí výrobek na trh Společenství.4. Oznámený subjekt zvolený výrobcem provádí nebo dá provádět kontroly výrobků v náhodně zvolených intervalech. Oznámený subjekt odebere na místě odpovídající vzorek hotových výrobků, který musí být zkontrolován a podroben odpovídajícím zkouškám stanoveným v příslušné normě (normách) podle čl. 5 odst. 2 nebo rovnocenným zkouškám s cílem ověřit shodu výrobku s příslušnými požadavky směrnice. V případě, kdy jeden nebo více vzorků kontrolovaných výrobků není ve shodě, oznámený subjekt přijme příslušná opatření.Modul D: zabezpečování jakosti výroby1. Tento modul popisuje postup, kterým výrobce, který plní povinnosti podle bodu 2, zajišťuje a prohlašuje, že dané spotřebiče jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a splňují požadavky této směrnice. Výrobce opatří každý spotřebič značkou CE a vypracuje písemné prohlášení o shodě. Značka CE je doplněna identifikačním číslem oznámeného subjektu odpovědného za dozor podle bodu 4.2. Výrobce používá schválený systém jakosti pro výrobu, výstupní kontrolu a zkoušení spotřebičů podle bodu 3. Výrobce podléhá dozoru podle bodu 4.3. Systém jakosti3.1 Výrobce podá u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o posouzení systému jakosti pro dané spotřebiče.Žádost musí obsahovat- všechny příslušné informace o předpokládané kategorii spotřebičů,- dokumentaci systému jakosti,- technickou dokumentaci schváleného typu a kopii certifikátu ES přezkoušení typu.3.2 Systém jakosti musí zabezpečovat shodu spotřebičů s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a s požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.Všechny podklady, požadavky a předpisy používané výrobcem musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány ve formě písemných koncepcí, postupů a návodů. Tato dokumentace systému jakosti musí umožňovat jednoznačný výklad programů jakosti, plánů jakosti, příruček jakosti a záznamů o jakosti.Dokumentace systému jakosti musí obsahovat zejména přiměřený popis- cílů jakosti a organizační struktury, odpovědností a pravomocí vedení, pokud jde o jakost spotřebičů,- výrobního procesu, postupů při řízení a zabezpečování jakosti a systematických opatření, která budou použita,- kontrol a zkoušek, které budou provedeny před výrobou, během výroby a po výrobě, s uvedením jejich četnosti,- záznamů o jakosti, např. protokolů o kontrolách, výsledků zkoušek, údajů o kalibraci, zpráv o kvalifikaci příslušných pracovníků atd.,- prostředků umožňujících dozor nad dosahováním požadované jakosti spotřebičů a nad efektivním fungováním systému jakosti.3.3 Oznámený subjekt posoudí systém jakosti s cílem určit, zda splňuje požadavky podle bodu 3.2. U systémů, které používají příslušnou harmonizovanou normu, se shoda s těmito požadavky předpokládá. V týmu auditorů musí být alespoň jeden člen, který má zkušenosti s posuzováním technologie daného výrobku. Součástí posouzení musí být inspekční prohlídka v provozních prostorách výrobce.Rozhodnutí musí být oznámeno výrobci. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné rozhodnutí o posouzení.3.4 Výrobce se zaváže, že bude plnit povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti a bude jej udržovat, aby byl i nadále přiměřený a účinný.Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce informuje oznámený subjekt, který schválil systém jakosti, o každé zamýšlené aktualizaci systému jakosti.Oznámený subjekt posoudí navrhované změny a rozhodne, zda změněný systém jakosti stále ještě splňuje požadavky podle bodu 3.2 nebo zda se požaduje nové posouzení.Oznámený subjekt oznámí výrobci své rozhodnutí. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné rozhodnutí o posouzení.4. Dozor, za který odpovídá oznámený subjekt4.1 Účelem dozoru je zajistit, aby výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti.4.2 Výrobce umožní oznámenému subjektu za účelem inspekce vstup do prostor určených pro výrobu, kontrolu, zkoušení a skladování a poskytne mu všechny potřebné informace, zejména:- dokumentaci systému jakosti,- záznamy o jakosti, např. protokoly o kontrolách, výsledky zkoušek, údaje o kalibraci, zprávy o kvalifikaci příslušných pracovníků atd.4.3 Oznámený subjekt pravidelně provádí audity, aby se ujistil, že výrobce udržuje a používá systém jakosti, a předává výrobci zprávu o auditu.4.4 Kromě toho může oznámený subjekt uskutečnit u výrobce neočekávané inspekční prohlídky. Při těchto inspekčních prohlídky může oznámený subjekt v případě potřeby provést nebo dát provést zkoušky, aby ověřil, zda systém jakosti řádně funguje. Oznámený subjekt poskytne výrobci zprávu o inspekci a při provedení zkoušky rovněž protokol o zkoušce.5. Výrobce uchovává pro potřebu vnitrostátních orgánů po dobu nejméně 10 let od posledního dne výroby daného výrobku:- dokumentaci uvedenou v bodu 3.1 druhé odrážce,- aktualizaci uvedenou v bodu 3.4 druhém odstavci,- rozhodnutí a zprávy oznámeného subjektu uvedené v bodu 3.4 v posledním odstavci a bodech 4.3 a 4.4.6. Každý oznámený subjekt poskytne ostatním oznámeným subjektům příslušné informace týkající se vydaných a odňatých schválení systému jakosti.Modul E: zabezpečování jakosti výrobků1. Tento modul popisuje postup, kterým výrobce, který plní povinnosti podle bodu 2, zajišťuje a prohlašuje, že kotle a spotřebiče jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu. Výrobce opatří každý kotel a spotřebič značkou CE a vypracuje písemné prohlášení o shodě. Značka CE musí být doplněna identifikačním číslem oznámeného subjektu odpovědného za dozor podle bodu 4.2. Výrobce používá schválený systém jakosti pro výstupní kontrolu a zkoušení kotlů a spotřebičů podle bodu 3. Výrobce podléhá dozoru podle bodu 4.3. Systém jakosti3.1 Výrobce podá u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o posouzení systému jakosti pro jím vyráběné kotle a spotřebiče.Žádost musí obsahovat:- všechny příslušné informace o předpokládané kategorii kotlů a spotřebičů,- dokumentaci systému jakosti,- technickou dokumentaci schváleného typu a kopii certifikátu ES přezkoušení typu.3.2 Každý kotel nebo spotřebič je podle systému jakosti zkontrolován a jsou provedeny odpovídající zkoušky stanovené v příslušné normě (normách) podle článku 5 nebo rovnocenné zkoušky s cílem ověřit shodu s příslušnými požadavky směrnice. Všechny podklady, požadavky a předpisy používané výrobcem musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány ve formě písemných koncepcí, postupů a návodů. Tato dokumentace systému jakosti musí umožňovat jednoznačný výklad programů jakosti, plánů jakosti, příruček jakosti a záznamů o jakosti.Dokumentace systému jakosti musí obsahovat zejména přiměřený popis:- cílů jakosti a organizační struktury, odpovědností a pravomocí vedení, pokud jde o jakost výrobků,- kontrol a zkoušek, které budou provedeny po výrobě,- prostředků umožňujících dozor nad efektivním fungováním systému jakosti,- záznamů o jakosti, např. protokolů o kontrolách, výsledků zkoušek, údajů o kalibraci, zpráv o kvalifikaci příslušných pracovníků atd.3.3 Oznámený subjekt posoudí systém jakosti s cílem určit, zda splňuje požadavky podle bodu 3.2. U systémů, které používají příslušnou harmonizovanou normu, se shoda s těmito požadavky předpokládá.V týmu auditorů musí být alespoň jeden člen, který má zkušenosti s posuzováním technologie daného výrobku. Součástí posouzení musí být inspekční prohlídka v provozních prostorách výrobce.Rozhodnutí musí být oznámeno výrobci. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné rozhodnutí o posouzení.3.4 Výrobce se zaváže, že bude plnit povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti a bude jej udržovat, aby byl i nadále přiměřený a účinný.Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce informuje oznámený subjekt, který schválil systém jakosti, o každé zamýšlené aktualizaci systému jakosti.Oznámený subjekt posoudí navrhované změny a rozhodne, zda změněný systém jakosti stále ještě splňuje požadavky podle bodu 3.2 nebo zda se požaduje nové posouzení.Oznámený subjekt oznámí výrobci své rozhodnutí. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné rozhodnutí o posouzení.4. Dozor, za který odpovídá oznámený subjekt4.1 Účelem dozoru je zajistit, aby výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti.4.2 Výrobce umožní oznámenému subjektu za účelem inspekce přístup do prostor určených pro kontrolu, zkoušení a skladování a poskytne mu všechny potřebné informace, zejména:- dokumentaci systému jakosti,- technickou dokumentaci,- záznamy o jakosti, např. protokoly o kontrolách, výsledky zkoušek, údaje o kalibraci, zprávy o kvalifikaci příslušných pracovníků atd.4.3 Oznámený subjekt pravidelně provádí audity, aby se ujistil, že výrobce udržuje a používá systém jakosti, a předává výrobci zprávu o auditu.4.4 Kromě toho může oznámený subjekt uskutečnit u výrobce neočekávané inspekční prohlídky. Při těchto inspekčních prohlídkách může oznámený subjekt v případě potřeby provést nebo dát provést zkoušky, aby ověřil, zda systém jakosti řádně funguje. Oznámený subjekt poskytne výrobci zprávu o inspekci a při provedení zkoušky rovněž protokol o zkoušce.5. Výrobce uchovává pro potřebu vnitrostátních orgánů po dobu nejméně 10 let po vyrobení posledního kotle nebo spotřebiče:- dokumentaci uvedenou v bodu 3.1 druhém odstavci třetí odrážce,- aktualizaci uvedenou v bodu 3.4 druhém odstavci,- rozhodnutí a zprávy oznámeného subjektu uvedené v bodu 3.4 posledním odstavci a bodech 4.3 a 4.4.6. Každý oznámený subjekt poskytne ostatním oznámeným subjektům příslušné informace týkající se vydaných a odňatých schválení systému jakosti.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VMinimální kritéria, která mají členské státy brát v úvahu při jmenování oznámených subjektů1. Subjektem, jeho ředitelem a pracovníky odpovědnými za provádění ověřovacích zkoušek nemohou být osoby, které navrhují, vyrábějí, dodávají nebo instalují spotřebiče, jejichž inspekci provádějí, ani zplnomocněný zástupce některé z těchto stran. Nesmějí se podílet ani přímo, ani jako zplnomocnění zástupci při navrhování, výrobě, uvádění na trh nebo údržbě daných kotlů a spotřebičů. To nevylučuje možnost výměny technických informací mezi výrobcem a oznámeným subjektem.2. Subjekt a jeho pracovníci jsou povinni provádět ověřovací zkoušky na nejvyšším stupni profesionální důvěryhodnosti a technické způsobilosti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a stimulům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich rozhodování o výsledcích inspekce, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které jsou na výsledcích ověřování zainteresovány.3. Subjekt musí mít k dispozici nezbytné pracovníky a vlastnit potřebné vybavení, aby mohl řádně vykonávat správní a technické úkony spojené s ověřováním; musí mít rovněž přístup k vybavení požadovanému pro zvláštní ověřování.4. Pracovníci odpovědní za inspekce musí mít:- odpovídající technické a odborné vzdělání,- dostatečné znalosti o požadavcích na provádění inspekcí a odpovídající zkušenosti s těmito inspekcemi,- schopnost vypracovávat certifikáty, záznamy a zprávy nutné k doložení provedených inspekcí.5. Musí být zaručena nestrannost pracovníků vykonávajících inspekci. Jejich odměňování nesmí záviset na počtu provedených inspekcí nebo na výsledcích těchto inspekcí.6. Subjekt uzavře pojištění odpovědnosti osob, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními předpisy nebo pokud není za inspekce přímo odpovědný sám členský stát.7. Pracovníci subjektu jsou povinni zachovávat služební tajemství v rámci provádění této směrnice nebo vnitrostátního právního předpisu, kterým se tato směrnice provádí (kromě osobních setkání s pracovníky příslušných správních orgánů státu, v němž vykonávají svou činnost).--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 97/64/ES ze dne 10. listopadu 1997, kterou se počtvrté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (oleje do svítidel)

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0064

Úřední věstník L 315 , 19/11/1997 S. 0013 - 0014

		Směrnice Komise 97/64/ESze dne 10. listopadu 1997,kterou se počtvrté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (oleje do svítidel)(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 97/16/ES [2], a zejména na článek 2a této směrnice, vložený směrnicí Rady 89/678/EHS [3],vzhledem k tomu, že směrnice Rady 89/677/EHS [4], kterou se poosmé mění směrnice 76/769/EHS, zakázala používání některých nebezpečných látek a přípravků v ozdobných, zábavných a žertovných předmětech a hrách;vzhledem k tomu, že se od té doby ukázalo, že některé z těchto nebezpečných látek a přípravků ve formě olejů, které jsou klasifikované jako nebezpečné při vdechnutí, zejména pokud jsou barevné, představují nebezpečí pro lidské zdraví a zejména zdraví malých dětí, zvláště pokud jsou použity v ozdobných lampách;vzhledem k tomu, že by použití těchto barevných olejů v ozdobných lampách mělo být omezeno;vzhledem k tomu, že omezené uvádění na trh těchto barevných olejů navržené touto směrnicí bere v úvahu současný stav znalostí a techniky, pokud se týká bezpečnějších alternativ;vzhledem k tomu, že tato směrnice neovlivňuje právní předpisy Společenství stanovující minimální požadavky na ochranu zaměstnanců, které jsou obsaženy ve směrnici Rady 89/391/EHS [5] a v samostatných směrnicích, které z ní vycházejí, zejména ve směrnici Rady 90/394/EHS [6];vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu s nebezpečnými látkami a přípravky technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se přizpůsobuje technickému pokroku v souladu s přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 1998 a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Použijí tyto předpisy ode dne 31. prosince 1998.Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při příležitosti jejich úředního vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 10. listopadu 1997.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 24.[2] Úř. věst. L 116, 6.5.1997, s. 31.[3] Úř. věst. L 398, 30.12.1989, s. 24.[4] Úř. věst. L 398, 30.12.1989, s. 19.[5] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[6] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV příloze I směrnice 76/769/EHS se bod 3 nahrazuje tímto:"Kapalné látky a přípravky, které se považují za nebezpečné podle definicí v čl. 2 odst. 2 a kritérií v příloze VI částech 2, 3 a 4 směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek, která byla přizpůsobena technickému pokroku směrnicemi Komise 93/21/EHS a 96/54/ES. | 1.Nejsou povolenyv ozdobných předmětech určených k vytvoření světelných nebo barevných efektů pomocí různých fází, např. v ozdobných lampách a popelnících,v zábavných a žertovných předmětech,v hrách pro jednoho nebo více účastníků nebo jakýchkoliv předmětech zamýšlených k použití jako takové, dokonce i k ozdobným účelům.2.Aniž je dotčeno výše uvedené, látky a přípravky, kterépředstavují nebezpečí při vdechnutí a jsou označeny větou R 65 amohou být použity jako náplň do ozdobných lamp ajsou uvedeny na trh v balení o objemu 15 l nebo menším,nesmí obsahovat barvivo, pokud nejsou určeny pro stabilizační účely nebo jako parfém nebo obojí.Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musejí být obaly látek a přípravků, na které se vztahuje odstavec 2, pokud jsou určeny pro použití v lampách, čitelně a nesmazatelně označeny takto: "Uchovávejte lampy naplněné touto kapalinou mimo dosah dětí." |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0081

Úřední věstník L 014 , 20/01/1998 S. 0009 - 0014

		Směrnice Rady 97/81/ESze dne 15. prosince 1997o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOSRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na dohodu o sociální politice připojenou k protokolu (č. 14) o sociální politice připojenému ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 4 odst. 2 této dohody,s ohledem na návrh Komise,(1) vzhledem k tomu, že na základě protokolu o sociální politice mezi sebou členské státy s výjimkou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska (dále jen "členské státy"), přející si pokračovat v cestě vytyčené Sociální chartou z roku 1989, uzavřely dohodu o sociální politice;(2) vzhledem k tomu, že sociální partneři mohou v souladu s čl. 4 odst. 2 dohody o sociální politice společně žádat, aby byly dohody uzavřené na úrovni Společenství prováděny rozhodnutím Rady na návrh Komise;(3) vzhledem k tomu, že bod 7 Charty Společenství o základních sociálních právech pracovníků mimo jiné stanoví, že "dotvoření vnitřního trhu musí vést ke zlepšení životních a pracovních podmínek pracovníků v Evropském společenství. Tento proces musí vycházet ze sbližování těchto podmínek při zachování dosaženého zlepšení, zejména pokud jde o jiné formy zaměstnání, než je pracovní poměr na dobu neurčitou, jako jsou pracovní poměr na dobu určitou, částečný pracovní úvazek, dočasné práce a sezonní práce.";(4) vzhledem k tomu, že Rada dosud nerozhodla o návrhu směrnice o některých pracovních vztazích, pokud jde o narušení hospodářské soutěže [1], v pozměněném znění [2], ani o návrhu směrnice o některých pracovních poměrech, pokud jde o pracovní podmínky [3];(5) vzhledem k tomu, že závěry zasedání Evropské rady v Essenu zdůraznily potřebu přijmout opatření na podporu zaměstnanosti a rovných příležitostí pro ženy a muže a vyzvaly k přijetí opatření usilujících o "zvýšení růstu zaměstnanosti, zejména pružnější organizací práce způsobem, který by uspokojil jak přání zaměstnanců, tak i požadavky hospodářské soutěže";(6) vzhledem k tomu, že Komise v souladu s čl. 3 odst. 2 dohody o sociální politice konzultovala se sociálními partnery otázku možného zaměření akce Společenství týkající se pružné pracovní doby a bezpečnosti pracovníků;(7) vzhledem k tomu, že Komise po této konzultaci usoudila, že akce Společenství je účelná, a znovu konzultovala se sociálními partnery na úrovni Společenství obsah zamýšleného návrhu v souladu s čl. 3 odst. 3 uvedené dohody;(8) vzhledem k tomu, že obecné mezioborové organizace [Evropská unie konfederací průmyslu a zaměstnavatelů (UNICE), Evropské středisko veřejných podniků (CEEP) a Evropská konfederace odborových svazů (EKOS)] informovaly Komisi ve společném dopise ze dne 19. června 1996 o svém úmyslu zahájit postup podle článku 4 dohody o sociální politice; že společným dopisem ze dne 12. března 1997 požádaly Komisi o další tři měsíce; že Komise tomuto požadavku vyhověla;(9) vzhledem k tomu, že uvedené mezioborové organizace uzavřely dne 6. června 1997 rámcovou dohodu o částečném pracovním úvazku; že podaly Komisi společnou žádost o provedení této rámcové dohody rozhodnutím Rady na návrh Komise v souladu s čl. 4 odst. 2 dohody o sociální politice;(10) vzhledem k tomu, že Rada v usnesení ze dne 6. prosince 1994 o některých výhledech sociální politiky Evropské unie: příspěvek k hospodářské a sociální konvergenci v Evropské unii [4] vyzvala sociální partnery, aby využili daných příležitostí k uzavření dohod, neboť jsou zpravidla blíže sociální realitě a sociálním problémům;(11) vzhledem k tomu, že podepsané strany chtěly uzavřít rámcovou dohodu o částečném pracovním úvazku, stanovící obecné zásady a minimální požadavky pro částečný pracovní úvazek; že vyjádřily své přání vytvořit obecný rámec pro odstranění diskriminace vůči zaměstnancům na částečný úvazek a přispět k rozvoji možností částečného pracovního úvazku na takovém základě, který je přijatelný jak pro zaměstnavatele, tak pro zaměstnance;(12) vzhledem k tomu, že sociální partneři si přáli věnovat zvláštní pozornost částečnému pracovnímu úvazku, zatímco současně naznačili svůj záměr zvážit potřebu podobných dohod pro další formy pružné práce;(13) vzhledem k tomu, že v závěrech zasedání Evropské rady v Amsterodamu hlavy států a předsedové vlád Evropské unie vřele uvítali dohodu uzavřenou mezi sociálními partnery o částečném pracovním úvazku;(14) vzhledem k tomu, že vhodným nástrojem pro provedení rámcové dohody je směrnice ve smyslu článku 189 Smlouvy; že směrnice je pro členské státy závazná, pokud jde o výsledek, jehož má být dosaženo, přičemž volba formy a prostředků se ponechává vnitrostátním orgánům;(15) vzhledem k tomu, že v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality stanovenými v čl. 3 písm. b) Smlouvy nemůže být cílů této směrnice dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství; že tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů;(16) vzhledem k tomu, že pokud jde o pojmy používané v rámcové dohodě, které v ní nejsou zvlášť vymezeny, ponechává tato směrnice členským státům volnost vymezit je v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi, obdobně jako u jiných směrnic z oblasti sociální politiky používajících obdobné pojmy, za předpokladu, že tyto definice odpovídají obsahu rámcové dohody;(17) vzhledem k tomu, že Komise vypracovala návrh směrnice v souladu se svým sdělením ze dne 14. prosince 1993 o provádění protokolu (č. 14) o sociální politice a se svým sdělením ze dne 18. září 1996 o rozvoji sociálního dialogu na úrovni Společenství, s přihlédnutím k zastoupení podepsaných stran a zákonnosti všech ustanovení rámcové dohody;(18) vzhledem k tomu, že Komise vypracovala svůj návrh směrnice v souladu s čl. 2 odst. 2 dohody o sociální politice, který stanoví, že směrnice v oblasti sociální politiky by neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků;(19) vzhledem k tomu, že Komise v souladu se svým sdělením ze dne 14. prosince 1993 o provádění protokolu o sociální politice uvědomila Evropský parlament zasláním znění svého návrhu směrnice obsahující rámcovou dohodu;(20) vzhledem k tomu, že Komise také uvědomila Hospodářský a sociální výbor;(21) vzhledem k tomu, že ustanovení 6.1 rámcové dohody stanoví, že členské státy nebo sociální partneři mohou zachovat nebo zavést příznivější ustanovení;(22) vzhledem k tomu, že ustanovení 6.2 rámcové dohody stanoví, že provádění této směrnice nesmí sloužit k odůvodnění jakéhokoli zhoršení stavu, který již existuje v každém členském státě;(23) vzhledem k tomu, že Charta Společenství o základních sociálních právech pracovníků uznává význam boje proti všem formám diskriminace, zejména na základě pohlaví, barvy pleti, rasy, názorů nebo víry;(24) vzhledem k tomu, že čl. F odst. 2 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Unie ctí základní práva zaručená Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod a ta, jež vyplývají z ústavních tradic společných členským státům, jako obecné zásady práva Společenství;(25) vzhledem k tomu, že členské státy mohou pověřit sociální partnery na základě jejich společné žádosti prováděním této směrnice, pokud přijmou všechna nezbytná opatření, aby zajistily, že mohou kdykoli zaručit výsledky stanovené touto směrnicí;(26) vzhledem k tomu, že provedení rámcové dohody přispívá k dosažení cílů uvedených v článku 1 dohody o sociální politice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Účelem této směrnice je provedení Rámcové dohody o částečném pracovním úvazku uzavřené dne 6. června 1997 mezi obecnými mezioborovými organizacemi (UNICE, CEEP a EKOS), která je obsažena v příloze.Článek 21. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 20. ledna 2000 nebo zajistí, aby sociální partneři nejpozději do uvedeného data zavedli nezbytná opatření dohodou; členské státy musí přijmout veškerá nezbytná opatření, která jim kdykoli umožní zajistit výsledky stanovené touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členským státům může být poskytnut další nejvýše jeden rok, je-li to nezbytné, s přihlédnutím ke zvláštním obtížím nebo k provádění prostřednictvím kolektivní smlouvy.O těchto okolnostech neprodleně uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. prosince 1997.Za RadupředsedaJ.-C. Juncker[1] Úř. věst. C 224, 8.9.1990, s. 6.[2] Úř. věst. C 305, 5.12.1990, s. 8.[3] Úř. věst. C 224, 8.9.1990, s. 4.[4] Úř. věst. C 368, 23.12.1994, s. 6.--------------------------------------------------PŘÍLOHAEVROPSKÁ UNIE KONFEDERACÍ PRŮMYSLU A ZAMĚSTNAVATELŮEVROPSKÁ KONFEDERACE ODBOROVÝCH SVAZŮEVROPSKÉ STŘEDISKO VEŘEJNÝCH PODNIKŮRámcová Dohoda O Částečném Pracovním ÚvazkuPreambuleTato rámcová dohoda je příspěvkem k obecné evropské strategii zaměstnanosti. Částečný pracovní úvazek měl v nedávných letech významný dopad na zaměstnanost. Z tohoto důvodu věnovaly strany této dohody této formě práce přednostní pozornost. Záměrem smluvních stran je zvážit potřebu podobných dohod týkajících se dalších forem pružné práce.Tato dohoda uznává rozmanitost poměrů v členských státech, přiznává, že částečný pracovní úvazek je charakteristickým rysem zaměstnání v určitých odvětvích a činnostech, stanoví obecné zásady a minimální požadavky týkající se částečného pracovního úvazku. Dokládá ochotu sociálních partnerů zavést obecný rámec pro odstranění diskriminace zaměstnanců na částečný úvazek a napomoci rozvoji příležitostí pro částečný pracovní úvazek na základě přijatelném pro zaměstnavatele i zaměstnance.Tato dohoda se vztahuje na pracovní podmínky zaměstnanců na částečný úvazek a uznává, že otázky týkající se zákonných systémů sociálního zabezpečení podléhají rozhodnutí členských států. V souvislosti se zásadou zákazu diskriminace berou strany této dohody na vědomí Prohlášení o zaměstnanosti ze zasedání Evropské rady v Dublinu v prosinci 1996, v němž Rada mimo jiné zdůraznila potřebu učinit systémy sociálního zabezpečení příznivější pro zaměstnanost, a to "rozvíjením systémů sociální ochrany schopných přizpůsobit se novým formám práce a poskytovat vhodnou ochranu osobám vykonávajícím takové práce". Strany této dohody mají za to, že by toto prohlášení mělo být účinně naplněno.EKOS, UNICE a CEEP žádají Komisi, aby předložila tuto rámcovou dohodu Radě k rozhodnutí, které učiní tyto požadavky závaznými v členských státech, jež jsou stranou dohody o sociální politice připojené k protokolu (č. 14) o sociální politice připojenému ke Smlouvě o založení Evropského společenství.Strany této dohody ve svém návrhu na provedení dohody žádají Komisi, aby vyžadovala na členských státech, aby přijaly právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s rozhodnutím Rady do dvou let od jeho přijetí, nebo aby zajistily [1], že nejpozději do uvedeného dne zavedou sociální partneři nezbytná opatření dohodou. Členským státům může být poskytnut další nejvýše jeden rok pro dosažení souladu s tímto ustanovením, je-li to nezbytné s přihlédnutím ke zvláštním obtížím nebo k provádění prostřednictvím kolektivní dohody.Aniž je dotčena úloha vnitrostátních soudů a Soudního dvora, žádají strany této dohody, aby jim byly všechny otázky týkající se výkladu této dohody na evropské úrovni nejprve předloženy Komisí k zaujetí stanoviska.Obecná odůvodnění1. s ohledem na dohodu o sociální politice připojenou k protokolu (č. 14) o sociální politice připojenému ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 3 odst. 4 a čl. 4 odst. 2 uvedené dohody;2. vzhledem k tomu, že čl. 4 odst. 2 dohody o sociální politice stanoví, že dohody uzavřené na úrovni Společenství mohou být na základě společné žádosti podepsaných stran prováděny rozhodnutím Rady na návrh Komise;3. vzhledem k tomu, že ve svém druhém konzultačním dokumentu o pružnosti pracovní doby a bezpečnosti pracovníků Komise oznámila svůj záměr navrhnout právně závazné opatření Společenství;4. vzhledem k tomu, že závěry zasedání Evropské rady v Essenu zdůraznily potřebu přijmout opatření na podporu zaměstnanosti a rovných příležitostí pro ženy a muže a vyzvaly k přijetí opatření usilujících o "zvýšení růstu zaměstnanosti, zejména pružnější organizací práce způsobem, který by uspokojil jak přání zaměstnanců, tak i požadavky hospodářské soutěže";5. vzhledem k tomu, že strany této dohody přikládají důležitost opatřením, která by usnadnila přístup k částečnému pracovnímu úvazku pro muže a ženy, aby se tak připravili na odchod do důchodu, sladili pracovní a rodinný život a využili možností vzdělávání a školení pro zlepšení svých schopností a možností postupu v zaměstnání k oboustrannému prospěchu zaměstnavatelů a zaměstnanců způsobem, který by napomohl rozvoji podniků;6. vzhledem k tomu, že tato dohoda ponechává na členských státech a sociálních partnerech vymezení prováděcích pravidel k těmto obecným zásadám, minimálním požadavkům a ustanovením, aby bylo možné přihlédnout k situaci v každém členském státě;7. vzhledem k tomu, že tato dohoda přihlíží k potřebě zlepšit požadavky sociální politiky, zvýšit konkurenceschopnost ekonomiky Společenství a vyhnout se ukládání administrativních, finančních a právních omezení, která by bránila zakládání a rozvoji malého a středního podnikání;8. vzhledem k tomu, že sociální partneři mají nejlepší předpoklady k nalezení řešení, která odpovídají potřebám zaměstnavatelů i zaměstnanců, a proto jim musí být přidělena zvláštní úloha při provádění a uplatňování této dohody,UZAVŘELY PODEPSANÉ STRANY TUTO DOHODU:Ustanovení 1: ÚčelÚčelem této rámcové dohody jea) zajistit odstranění diskriminace zaměstnanců na částečný úvazek a zlepšit kvalitu částečného pracovního úvazku;b) usnadnit rozvoj částečného pracovního úvazku na základě dobrovolnosti a přispět k pružné organizaci pracovní doby způsobem, který přihlíží k potřebám zaměstnavatelů a zaměstnanců.Ustanovení 2: Oblast působnosti1. Tato dohoda se vztahuje na zaměstnance na částečný úvazek, kteří mají pracovní smlouvu nebo jsou v pracovním poměru vymezeném platnými právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi v každém členském státě.2. Členské státy po konzultaci se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi nebo sociální partneři na odpovídající úrovni v souladu s vnitrostátní praxí v pracovních vztazích mohou z objektivních důvodů vyloučit zcela nebo částečně z působnosti této dohody zaměstnance na částečný úvazek, kteří pracují pouze příležitostně. Takováto vyloučení musí být pravidelně přezkoumávána za účelem zjištění, zda objektivní důvody pro ně nadále trvají.Ustanovení 3: DefinicePro účely této dohody se rozumí:1. "zaměstnancem na částečný úvazek" zaměstnanec, jehož běžná pracovní doba, vypočtená na týdenním základě nebo jako průměr za určitou dobu zaměstnání nejdéle však jednoho roku, je kratší než běžná pracovní doba srovnatelného zaměstnance na plný úvazek;2. "srovnatelným zaměstnancem na plný úvazek" zaměstnanec na plný úvazek ve stejném podniku, který má stejný typ pracovní smlouvy nebo pracovního poměru a který vykonává stejnou nebo podobnou práci/povolání, s náležitým přihlédnutím k dalším okolnostem, které mohou zahrnovat délku trvání pracovního poměru a způsobilosti/schopnostem.Pokud v závodě není žádný srovnatelný zaměstnanec na plný úvazek, je srovnání provedeno s odkazem na příslušnou kolektivní smlouvu, a pokud není žádná kolektivní smlouva příslušná, v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi.Ustanovení 4: Zásada zákazu diskriminace1. Pokud jde o pracovní podmínky, nesmí být se zaměstnanci na částečný úvazek zacházeno méně příznivě než se srovnatelnými zaměstnanci na plný úvazek pouze z toho důvodu, že pracují na částečný úvazek, pokud odlišné zacházení nelze ospravedlnit objektivními důvody.2. Je-li to vhodné, použije se zásada "poměrným dílem".3. Prováděcí pravidla k tomuto ustanovení vymezí členské státy nebo sociální partneři s ohledem na evropské právní předpisy, vnitrostátní právní předpisy, kolektivní smlouvy a zvyklosti.4. Pokud je to ospravedlněno objektivními důvody, mohou členské státy po konzultaci se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi nebo sociální partneři případně přístup k určitým podmínkám zaměstnání podmínit stanovením délky služby, odpracované doby nebo výší výdělku. Kritéria přístupu zaměstnanců na částečný úvazek k určitým podmínkám zaměstnání by měly být pravidelně přezkoumávány s ohledem na zásadu zákazu diskriminace vyjádřenou v ustanovení 4.1.Ustanovení 5: Možnosti částečného pracovního úvazku1. V souvislosti s ustanovením 1 této dohody a se zásadou zákazu diskriminace mezi zaměstnanci na částečný pracovní úvazek a zaměstnanci na plný pracovní úvazeka) by měly členské státy, po konzultacích se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi, zjišťovat a přezkoumávat překážky právní nebo administrativní povahy, které by mohly omezovat možnosti částečného pracovního úvazku, a popřípadě je odstranit;b) by měli sociální partneři jednajíce v rámci svých pravomocí a postupy stanovenými v kolektivních smlouvách zjišťovat a přezkoumávat překážky, které mohou omezovat možnosti částečného pracovního úvazku, a popřípadě je odstranit.2. Nesouhlas zaměstnance se změnou plného pracovního úvazku na částečný pracovní úvazek nebo naopak by neměl sám o sobě zakládat platný důvod pro propuštění, aniž je dotčena možnost přistoupit v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami a zvyklostmi k propuštění z dalších důvodů, které mohou vyplynout z provozních požadavků daného podniku.3. Pokud je to možné, zaměstnavatelé zvážía) žádosti zaměstnanců o změnu plného pracovního úvazku na částečný pracovní úvazek, pokud se stala tato možnost v podniku dostupnou;b) žádosti zaměstnanců o změnu částečného pracovního úvazku na plný pracovní úvazek nebo o prodloužení jejich pracovní doby, pokud vznikne příležitost;c) opatření pro včasné informování o dostupných pracovních místech na částečný úvazek a místech na plný úvazek v podniku pro usnadnění změny plného pracovního úvazku na částečný pracovní úvazek nebo naopak;d) opatření k usnadnění přístupu k částečnému pracovnímu úvazku na všech úrovních v podniku, včetně odborných a řídících míst, a popřípadě k usnadnění přístupu zaměstnanců na částečný úvazek k odbornému vzdělávání za účelem zvýšení možností jejich postupu a jejich pracovní mobility;e) poskytování vhodných informací o částečném pracovním úvazku orgánům zastupujícím v podniku zaměstnance.Ustanovení 6: Prováděcí ustanovení1. Členské státy nebo sociální partneři mohou zachovat nebo zavést příznivější ustanovení, než která jsou stanovena v této dohodě.2. Provádění ustanovení této dohody neodůvodňuje snížení obecné úrovně ochrany poskytované pracovníkům v oblasti působnosti této dohody. Tím není dotčeno právo členských států nebo sociálních partnerů vypracovat odlišné právní nebo správní předpisy nebo smluvní ustanovení s přihlédnutím k měnícím se okolnostem, ani použití ustanovení 5.1, pokud je dodržována zásada zákazu diskriminace uvedená v ustanovení 4.1.3. Touto dohodou není dotčeno právo sociálních partnerů uzavírat na vhodné úrovni, včetně evropské úrovně, dohody upravující nebo doplňující ustanovení této dohody způsobem, který přihlíží ke zvláštním potřebám dotyčných sociálních partnerů.4. Touto dohodou nejsou dotčeny zvláštní předpisy Společenství, a zejména předpisy Společenství v oblasti rovného zacházení a rovných příležitostí pro muže a ženy.5. Předcházení a urovnávání sporů a stížností vyplývajících z uplatňování této dohody se řeší v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami a zvyklostmi.6. Podepsané strany přezkoumají tuto dohodu pět let po dni rozhodnutí Rady, jestliže o to požádá některá ze stran této dohody.[1] Ve smyslu čl. 2 odst. 4 dohody o sociální politice připojené ke Smlouvě o založení Evropského společenství.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2011/8/EU ze dne 28. ledna 2011 , kterou se mění směrnice 2002/72/ES, pokud jde o omezení používání bisfenolu A v plastových kojeneckých láhvích  Text s významem pro EHP

text:
               29.1.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 26/11

         SMĚRNICE KOMISE 2011/8/EU
   ze dne 28. ledna 2011,
   kterou se mění směrnice 2002/72/ES, pokud jde o omezení používání bisfenolu A v plastových kojeneckých láhvích
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS (1), a zejména na čl. 18 odst. 3 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Komise 2002/72/ES ze dne 6. srpna 2002 o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami (2) povoluje používat 2,2-bis(4-hydroxyfenyl)propan, obecně známý jako bisfenol A (dále jen „BPA“), jako monomer k výrobě materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami v souladu se stanovisky Vědeckého výboru pro potraviny (dále jen „VVP“) (3) a Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) (4).

               (2)

               BPA se používá jako monomer k výrobě polykarbonátových plastů. Polykarbonátové plasty se používají mimo jiné k výrobě kojeneckých láhví. Při zahřátí se mohou malá množství BPA za určitých podmínek vyluhovat z potravinářských nádob do potravin a nápojů a může dojít k jejich požití.

               (3)

               Dne 29. března 2010 informovala dánská vláda Komisi a členské státy, že se rozhodla uplatnit bezpečnostní opatření stanovená v článku 18 nařízení (ES) č. 1935/2004 a dočasně zakázat používání BPA k výrobě materiálů z plastů, které jsou ve styku s potravinami určenými pro děti ve věku do 3 let (5).

               (4)

               Dánská vláda zdůvodnila své bezpečnostní opatření posouzením rizik, které dne 22. března 2010 vydal Národní potravinový institut při dánské technické univerzitě (National Food Institute at the Technical University of Denmark) (dále jen „NPI“). Součástí příslušného posouzení rizika je vyhodnocení obsáhlé studie, která byla provedena na zvířatech vystavených nízkým dávkám BPA, přičemž se sledoval vývoj nervového systému a chování u čerstvě narozených krys. Institut NPI rovněž hodnotil, zda nové údaje mění jeho předcházející hodnocení toxických účinků na vývoj nervového systému a chování, které mohou být způsobeny BPA.

               (5)

               Postupem podle článku 18 nařízení (ES) č. 1935/2004 požádala Komise dne 30. března 2010 úřad EFSA, aby vydal stanovisko k závěrům odůvodnění poskytnutého Dánskem, podle kterého použití materiálu ohrožuje lidské zdraví, třebaže materiál vyhovuje příslušným zvláštním opatřením.

               (6)

               Dne 6. července 2010 informovala francouzská vláda Komisi a dne 9. července 2010 členské státy, že se rozhodla uplatnil bezpečnostní opatření stanovená v článku 18 nařízení (ES) č. 1935/2004 a dočasně zakázat výrobu, dovoz a vývoz kojeneckých láhví obsahujících BPA a jejich uvádění na trh (6).

               (7)

               Francouzská vláda zdůvodnila své bezpečnostní opatření dvěma stanovisky vydanými francouzským úřadem pro bezpečnost potravin (AFSSA) dne 29. ledna 2010 a 7. června 2010 a zprávou, kterou 3. června 2010 zveřejnil národní ústav pro zdraví a lékařský výzkum (INSERIM).

               (8)

               Dne 23. září 2010 přijal úřad EFSA stanovisko vědecké komise pro materiály přicházející do styku s potravinami, enzymy, látky určené k aromatizaci a pomocné látky (dále jen „komise“) k BPA, které reaguje na žádost Komise ze dne 30. března 2010 a zahrnuje také hodnocení zvláštní neurobehaviorální studie, která byla vyhodnocena v dánském posouzení rizika, a přezkum a hodnocení jiných studií o BPA, které byly v poslední době zveřejněny (7).

               (9)

               Ve stanovisku dospěla komise k závěru, že na základě uceleného vyhodnocení nejnovějších údajů o toxicitě pro lidi a zvířata není možné určit žádnou novou studii, která by vyzývala k přehodnocení stávajícího tolerovatelného denního příjmu (dále jen „TDI“) ve výši 0,05 mg/kg tělesné hmotnosti za den. Tento TDI vychází z hodnoty, při které nedochází k nepříznivým účinkům a která činí 5 mg/kg tělesné hmotnosti za den, vyplývající z vícegenerační studie reprodukční toxicity u krys a z faktoru nejistoty 100, který je na základě všech informací o toxikokinetice BPA považován za konzervativní. Jeden člen komise nicméně vyjádřil menšinové stanovisko, že účinky pozorované v určitých studiích vedou k nejistotám, které nemohou být odstraněny stávajícím tolerovatelným denním příjmem, a že by tento TDI tudíž měl být považován za dočasný, dokud nebudou k dispozici spolehlivější údaje v oblastech nejistoty.

               (10)

               Komise poznamenala, že některé studie u zvířat, které byly provedeny na vyvíjejících se zvířatech, poukazují na další účinky spojené s BPA, které mohou mít toxikologický význam, zejména na biochemické změny v mozku, účinky ovlivňující imunitu a zvýšenou náchylnost k nádorům prsu. Tyto studie mají mnoho nedostatků. Význam těchto zjištění ve vztahu k lidskému zdraví nelze v současnosti posoudit. Pokud budou v budoucnosti k dispozici nové relevantní údaje, komise své stanovisko přehodnotí.

               (11)

               Počáteční kojenecká výživa nebo mateřské mléko jsou pro kojence až do věku 4 měsíců jediným zdrojem výživy a ještě několik dalších měsíců zůstávají hlavním zdrojem výživy. Ve stanovisku z roku 2006 úřad EFSA formuloval závěr, že kojenci ve věku 3 až 6 měsíců, kteří jsou krmeni pomocí polykarbonátových kojeneckých láhví, jsou nejvíce vystaveni BPA, ačkoli je jeho množství nižší než TDI. U této skupiny kojenců se míra vystavení BPA snižuje, jakmile přestanou být krmeni z polykarbonátových láhví a začnou u nich převažovat jiné zdroje výživy.

               (12)

               I když je kojenec schopen i v případě nejvyššího možného vystavení BPA eliminovat, úřad EFSA ve svém stanovisku poukázal na to, že systém dítěte, který umožňuje eliminaci BPA, ještě není stejně vyvinutý jako u dospělého člověka a že tato schopnost se jen postupně vyvíjí během prvních 6 měsíců.

               (13)

               Možné toxikologické účinky mohou mít na vyvíjející se organismus silnější dopad. Podle stanovisek Vědeckého výboru pro potraviny z let 1997 (8) a 1998 (9) jsou některé účinky, zejména účinky na endokrinní a reprodukční systém, na imunitní systém a na rozvoj nervového systému pro kojence obzvláště významné. Účinky BPA na reprodukci a rozvoj nervového systému byly důkladně studovány při standardních vícegeneračních toxikologických testech a i v jiných studiích, které zohlednily vyvíjející se organismus, aniž by byly odhaleny účinky v dávkách nižších než TDI. Nicméně studie, které nebylo možné kvůli řadě nedostatků zohlednit při stanovení TDI, poukázaly na účinky související s BPA, které by mohly být významné z toxikologického hlediska. Tyto účinky, zejména takové, které vyvolávají biochemické změny v mozku, jež mohou ovlivnit rozvoj nervového systému, a změny imunity, jsou pro kojence obzvláště významné, jak zdůrazňují stanoviska Vědeckého výboru pro potraviny z let 1997 a 1998. Kromě toho úřad EFSA ve stanovisku z roku 2010 poukazuje na účinek raného vystavení BPA na tvorbu nádorů ve vyšším věku v případě, že dojde k vystavení karcinogenu. I v tomto případě je citlivým stadiem vyvíjející se organismus. Z toho důvodu lze kojence označit za obzvláště zranitelnou část populace, pokud jde o zjištění, u nichž nelze ještě v plném rozsahu posoudit význam pro lidské zdraví.

               (14)

               Podle stanoviska úřadu EFSA z roku 2006 jsou polykarbonátové kojenecké láhve hlavním zdrojem vystavení kojenců BPA. Na trhu EU existují alternativní materiály k polykarbonátu, které BPA neobsahují, zejména sklo a jiné plastové kojenecké láhve. Tyto alternativní materiály musí splňovat přísné bezpečnostní požadavky stanovené pro materiály přicházející do styku s potravinami. Proto není nutné nadále používat pro kojenecké láhve polykarbonát obsahující BPA.

               (15)

               Vzhledem k tomu, že kojenci mohou být obzvláště citliví vůči možným účinkům BPA, třebaže se má za to, že také oni jsou schopni BPA eliminovat, a i když nebylo riziko, zejména pro lidské zdraví, ještě plně prokázáno, je vhodné v největší rozumné míře snížit jejich vystavení BPA, dokud nebudou k dispozici další vědecké údaje, které by objasnily toxikologický význam některých pozorovaných účinků BPA, zejména v souvislosti s biochemickými změnami v mozku, účinky ovlivňujícími imunitu a zvýšenou náchylností k nádorům prsu.

               (16)

               Zásada předběžné opatrnosti uvedená v článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (10), umožňuje Unii, aby na základě dostupných relevantních informací přijala prozatímní opatření, dokud není v přiměřené lhůtě provedeno dodatečné posouzení rizik a přezkoumáno dané opatření.

               (17)

               Vzhledem k tomu, že za současného stavu vědeckého výzkumu existují určité nejistoty ohledně škodlivosti vystavení kojenců BPA (11) prostřednictvím polykarbonátových kojeneckých láhví, které bude třeba objasnit, je Komise oprávněna přijmout preventivní opatření ohledně používání BPA v polykarbonátových kojeneckých láhvích, a to na základě zásady předběžné opatrnosti, která je použitelná v situaci, v níž existuje vědecká nejistota, a to i v případě, kdy riziko, zejména pro lidské zdraví, nebylo plně prokázáno.

               (18)

               Aby bylo dosaženo základního cíle, tedy zaručena vysoká úroveň ochrany lidského zdraví, je tudíž nezbytné a vhodné odstranit zdroje nebezpečí pro fyzické a duševní zdraví, které může kojencům hrozit, jsou-li prostřednictvím kojeneckých láhví vystaveni BPA.

               (19)

               Komise provedla hodnocení trhu s kojeneckými láhvemi a od příslušných výrobců obdržela informaci, že se výrobní odvětví dobrovolně rozhodlo nevyhovující láhve nahradit a že ekonomický dopad navrženého opatření je omezený. Všechny kojenecké láhve obsahující BPA na trhu EU by tudíž měly být do poloviny roku 2011 nahrazeny.

               (20)

               Dokud nebudou k dispozici další vědecké údaje, které by objasnily toxikologický význam některých pozorovaných účinků BPA, zejména v souvislosti s biochemickými změnami v mozku, účinky ovlivňujícími imunitu a zvýšenou náchylností k nádorům prsu, mělo by být dočasně zakázáno používat BPA k výrobě polykarbonátových kojeneckých láhví a uvádět tyto láhve na trh. Směrnice 2002/72/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna. Úřad je pověřen, aby sledoval nové studie, které umožní uvedené hodnoty objasnit.

               (21)

               Na základě hodnocení technické a ekonomické proveditelnosti navrhovaného opatření je vyvozen závěr, že opatření neomezuje obchod více, než je nezbytné pro dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví zvolené v Unii.

               (22)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   V příloze II oddílu A směrnice 2002/72/ES se text ve sloupci 4 pod referenčním číslem 13480, který se týká 2,2-bis(4-hydroxyfenyl)propanu, nahrazuje tímto:

      „SML (T) = 0,6 mg/kg. Není určen k použití při výrobě polykarbonátových kojeneckých (12) láhví.

   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. února 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy podle odstavce 1 musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy použijí ustanovení uvedená v odstavci 1 tak, aby od 1. března 2011 zakázaly výrobu materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami, které nejsou v souladu s touto směrnicí, a od 1. června 2011 zakázaly uvádění těchto materiálů na trh a jejich dovoz do Unie.
   3.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dne 1. února 2011.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 28. ledna 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 338, 13.11.2004, s. 4.

      (2)  Úř. věst. L 220, 15.8.2002, s. 18.

      (3)  Stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny k bisfenolu A vyjádřené dne 17. dubna 2002. SCF/CS/PM/3936, v konečném znění ze dne 3. května 2002. http://ec.europa.eu/food/fs/sc/scf/out128_en.pdf

      (4)  Stanovisko vědecké komise pro potravinářské přídatné látky, látky určené k aromatizaci, pomocné látky a materiály přicházející do styku s potravinami vydané na žádost Komise k 2,2-BIS(4-HYDROXYFENYL)PROPANU (bisfenol A), otázka č. EFSA-Q-2005-100, přijaté dne 29. listopadu 2006, The EFSA Journal (2006) 428, s. 1, a toxikokinetika bisfenolu A, vědecké stanovisko komise pro potravinářské přídatné látky, látky určené k aromatizaci, pomocné látky a materiály přicházející do styku s potravinami (AFC) (otázka č. EFSA-Q-2008-382), přijaté dne 9. července 2008, The EFSA Journal (2008) 759, s. 1.

      (5)  Bekendtgørelse om ændring af bekendtgørelse om materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer, Lovtidende A, Nr.286, 27.3.2010.

      (6)  LOI no 2010-729 du 30 juin 2010 tendant à suspendre la commercialisation de biberons produits à base de bisphénol A, JORF no 0150 du 1er juillet 2010, page 11857.

      (7)  Vědecké stanovisko k bisfenolu A: hodnocení studie, která šetří toxicitu bisfenolu A z hlediska neurologického vývoje, přezkum současné odborné literatury zabývající se jeho toxicitou a stanovisko k dánskému posouzení rizik bisfenolu A, Komise EFSA pro materiály přicházející do styku s potravinami, enzymy, látky určené k aromatizaci a pomocné látky (CEF) (otázky č.: EFSA-Q-2009-00864, EFSA-Q-2010-01023 a EFSA-Q-2010-00709) přijaté dne 23. září 2010, The EFSA Journal 2010; 8(9):1829.

      (8)  Stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny k maximálnímu limitu reziduí (MLR) ve výši 0,01 mg/kg pro pesticidy v potravinách určených pro kojence a malé děti (vyjádřené dne 19. září 1997).

      (9)  Další doporučení ke stanovisku Vědeckého výboru pro potraviny vyjádřenému dne 19. září 1997 k maximálnímu limitu reziduí (MLR) ve výši 0,01 mg/kg pro pesticidy v potravinách určených pro kojence a malé děti (přijaté Vědeckým výborem pro potraviny dne 4. června 1998).

      (10)  Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.

      (11)  Podle definice ve směrnici Komise 2006/141/ES (Úř. věst. L 401, 30.12.2006, s. 1).

      (12)  Kojenec podle definice ve směrnici Komise 2006/141/ES (Úř. věst. L 401, 30.12.2006, s. 1).“