title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/60/ES ze dne 20. prosince 1994, kterou se počtrnácté mění směrnice 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků

text:
Důležité právní upozornění

|

31994L0060

Úřední věstník L 365 , 31/12/1994 S. 0001 - 0009 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 29 S. 0273  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 29 S. 0273

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/60/ESze dne 20. prosince 1994,kterou se počtrnácté mění směrnice 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravkůEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že by měla být přijata opatření k dotvoření vnitřního trhu; že vnitřní trh představuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že činnost, která přispívá k vytváření vnitřního trhu by také měla postupně zlepšit kvalitu života, ochranu zdraví a bezpečnost spotřebitele; že opatření této směrnice jsou v souladu s usnesením Rady ze dne 9. listopadu 1989 o budoucích prioritách pro obnovení politiky ochrany spotřebitele [4];vzhledem k tomu, že Rada a zástupci vlád členských států, zasedající vRadě, přijali rozhodnutí 90/238/Euratom, ESUO, EHS [5] týkající se akčního plánu na období 1990 až 1994 v souvislosti s programem "Evropa proti rakovině";vzhledem k tomu, že látky, které jsou uvedeny v příloze I směrnice Rady 67/548/EHS [6] a jsou klasifikovány jako karcinogeny kategorie 1 nebo 2, mohou vyvolat rakovinu; že by vzhledem ke zlepšení ochrany zdraví neměly být takové látky a přípravky, které je obsahují, uváděny na trh pro používání širokou veřejností;vzhledem k tomu, že látky, které jsou uvedeny v příloze I směrnice 67/548/EHS a jsou klasifikovány jako mutageny kategorie 1 nebo 2, mohou způsobit dědičné genetické poškození; že by vzhledem ke zlepšení ochrany zdraví neměly být takové látky a přípravky, které je obsahují, uváděny na trh pro používání širokou veřejností;vzhledem k tomu, že látky, které jsou uvedeny v příloze I směrnice 67/548/EHS a jsou klasifikovány jako látky toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo 2, mohou způsobit poškození plodu; že by vzhledem ke zlepšení ochrany zdraví neměly být takové látky a přípravky, které je obsahují, uváděny na trh pro používání širokou veřejností;vzhledem k tomu, že by z důvodů transparentnosti a jasnosti měly být odkazy na takové látky prováděny s použitím uznaného názvosloví, nejlépe IUPAC (Mezinárodní unie pro čistou a užitou chemii); že příloha I směrnice 67/548/EHS ("Seznam nebezpečných látek") je pravidelně aktualizována tak, aby byla přizpůsobena technickému pokroku; že po zveřejnění takové aktualizace v Úředním věstníku Evropských společenství musí Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě do šesti měsíců aktualizovaný návrh směrnice uvádějící látky nově klasifikované jako karcinogen kategorie 1 a 2, jako mutagen kategorie 1 a 2 a jako toxické látky pro reprodukci kategorií 1 a 2;vzhledem k tomu, že uvedený návrh Komise vezme v úvahu rizika a přednosti nově klasifikovaných látek a rovněž právní předpisy Společenství o analýze rizik;vzhledem k tomu, že příloha I směrnice 67/548/EHS stanoví jednotlivé koncentrační limity pro takové látky, a pokud nejsou tyto limity určeny, stanoví tabulka VI přílohy I ke směrnici Rady 88/379/EHS [7] obecné koncentrační limity, které se vztahují na tyto látky obsažené v přípravcích;vzhledem k tomu, že kreozot, jak je definován v příloze k této směrnici, může být nebezpečný pro zdraví, protože obsahuje známé karcinogeny; že by z těchto důvodů mělo být omezeno používání kreozotu při úpravě dřeva a uvádění na trh a používání kreozotem upraveného dřeva;vzhledem k tomu, že složky kreozotu jsou obtížně rozložitelné a škodlivé pro některé organismy v životním prostředí; že v důsledku používání kreozotem upraveného dřeva mohou tyto složky vstoupit do životního prostředí;vzhledem k tomu, že některá chlorovaná rozpouštědla představují nebezpečí pro zdraví a neměla by být uváděna na trh v látkách a přípravcích určených pro širokou veřejnost;vzhledem k tomu, že omezení, která jsou stanovená touto směrnicí pro používání kreozotu při úpravě dřeva, uvádění na trh a používání a kreozotem upraveného dřeva, uvádění na trh a používání chlorovaných rozpouštědel, berou v úvahu současný stav znalostí a technologií, pokud jde o bezpečnější alternativy;vzhledem k tomu, že omezení, která již byla přijata některými členskými státy pro uvádění na trh a používání výše uvedených látek nebo přípravků obsahujících tyto látky mají přímý dopad na vytváření a fungování vnitřního trhu; že je proto nezbytné uvést v soulad právní předpisy členských států v této oblasti a změnit odpovídajícím způsobem přílohu I směrnice Rady 76/769/EHS [8];vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství stanovující minimální požadavky pro ochranu zaměstnanců, které jsou obsaženy ve směrnici Rady 89/391/EHS [9] a jednotlivých směrnicích, které z ní vycházejí, zejména směrnice 90/394/EHS [10],PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se mění v souladu s přílohou k této směrnici.Článek 21. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději jeden rok od jejího přijetí a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy ode dne 20. června 1996.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při příležitosti jejich úředního vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. prosince 1994.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaK. Kinkel[1] Úř. věst. 157, 24.6.1992, s. 6.[2] Úř. věst. C 332, 16.12.1992, s. 8.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 19.ledna 1994 (Úř. věst. C 44, 14.2.1994, s. 2),společný postoj Rady ze dne 16. června 1994 (Úř. věst. C 244, 31.8.1994, s. 1) a rozhodnutíEvropského parlamentu ze dne 26. října 1994 (Úř. věst. C 323, 21. 11. 1994).[4] Úř. věst. C 294, 23.11.1989, s. 1.[5] Úř. věst. L 137, 30.5.1990, s. 31.[6] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1/67. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 91/632/EHS (Úř. věst. L 338, 10.12.1991, s. 23).[7] Úř. věst. L 187, 16.7.1988, s. 14. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 93/18/EHS (Úř. věst. L 104, 29.4.1993, s. 46).[8] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 91/659/EHS(Úř. věst. L 363, 31.12.1991, s. 36).[9] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[10] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV příloze I směrnice 76/769/EHS se doplňují nové body, které znějí:"Označení látky, skupiny látek nebo přípravkuPodmínky omezení29.Látky uvedené v příloze I směrnice 67/548/EHS, klasifikované jako karcinogen kategorie 1 nebo karcinogen kategorie 2 a označené alespoň jako "toxické (T)" s větou charakterizující riziko R 45: "Může vyvolat rakovinu" nebo s větou charakterizující riziko R 49: "Může vyvolat rakovinu při vdechování", jejichž seznamy jsou uvedeny takto:Karcinogen kategorie 1viz seznam 1 v dodatkuKarcinogen kategorie 2viz seznam 2 v dodatku | V látkách a přípravcích uváděných na trh pro prodej široké veřejnosti nejsou povoleny v jednotlivých koncentracích rovných nebo větších než buď koncentrace stanovené v příloze I směrnice 67/548/EHS, nebokoncentrace stanovené v bodu 6 tabulky VI přílohy I směrnice 88/379/EHS, není-li uveden koncentrační limit v příloze I směrnice 67/548/EHS.Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musí být obaly těchto látek a přípravků čitelně a nesmazatelně označeny takto: "Pouze pro profesionální uživatele. Pozor – vyvarujte se expozice - před použitím si vyžádejte zvláštní pokyny".Odchylně se toto ustanovení nevztahuje na a)léčivé nebo veterinární přípravky definované směrnicí 65/65/EHS;b)kosmetické prostředky definované směrnicí 76/768/EHS;c)motorová paliva uvedená ve směrnici 85/210/EHS;výrobky z minerálních olejů určené pro použití jako palivo v mobilních nebo stacionárních spalovacích zařízeních,paliva prodávaná v uzavřených systémech (např. láhve se zkapalněným plynem);d)jiné látky a přípravky uvedené v příloze I této směrnice v jiných bodech než 30 a 31;e)barvy pro umělce, na které se vztahuje směrnice 88/379/EHS. |30.Látky uvedené v příloze I směrnice 67/548/EHS, klasifikované jako mutagen kategorie 1 nebo mutagen kategorie 2 a označené větou charakterizující riziko R 46: "Může vyvolat poškození dědičných vlastností", jejichž seznamy jsou uvedeny takto:Mutagen kategorie 1viz seznam 3 v dodatkuMutagen kategorie 2viz seznam 4 v dodatku | V látkách a přípravcích uváděných na trh pro prodej široké veřejnosti nejsou povoleny v jednotlivých koncentracích rovných nebo větších než buď koncentrace stanovené v příloze I směrnice 67/548/EHS, nebokoncentrace stanovené v bodu 6 tabulky VI přílohy I směrnice 88/379/EHS, není-li uveden limit v příloze I směrnice 67/548/EHS.Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musí být obaly těchto látek a přípravků čitelně a nesmazatelně označeny takto: "Pouze k odbornému použití. Pozor – vyvarujte se expozice - před použitím si vyžádejte zvláštní pokyny.".Odchylně se toto ustanovení nevztahuje na a)léčivé a veterinární přípravky definované směrnicí 65/65/EHS;b)kosmetické prostředky definované směrnicí 76/768/EHS;c)– motorová paliva uvedená ve směrnici 85/210/EHS;výrobky z minerálních olejů určené pro použití jako palivo v mobilních nebo stacionárních spalovacích zařízeních,paliva prodávaná v uzavřených systémech (např. láhve se zkapalněným plynem);d)jiné látky a přípravky uvedené v příloze I této směrnice v jiných bodech než 29 a 31;e)barvy pro umělce, na které se vztahuje směrnice 88/379/EHS. |31.Látky uvedené v příloze I směrnice 67/548/EHS, klasifikované jako látky toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo toxické pro reprodukci kategorie 2 a označené větou charakterizující riziko R 60: "Může poškodit reprodukční schopnost" a/nebo R 61: "Může poškodit plod v těle matky", jejichž seznamy jsou uvedeny takto:Toxické pro reprodukci kategorie 1viz seznam 5 v dodatkuToxické pro reprodukci kategorie 2viz seznam 6 v dodatku | V látkách a přípravcích uváděných na trh pro prodej široké veřejnosti nejsou povoleny v jednotlivých koncentracích rovných nebo větších než buď koncentrace stanovené v příloze I směrnice67/548/EHS, nebokoncentrace stanovené v bodu 6 tabulky VI přílohy I směrnice 88/379/EHS, není-li uveden limit koncentrace v příloze I směrnice 67/548/EHS.Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musí být obaly těchto látek a přípravků označeny čitelně a nesmazatelně takto: "Pouze pro profesionální uživatele. Pozor – vyvarujte se expozice - před použitím si vyžádejte zvláštní pokyny.".Odchylně se toto ustanovení nevztahuje na a)léčivé a veterinární přípravky definované směrnicí 65/65/EHS;b)kosmetické prostředky definované směrnicí 76/768/EHS;c)motorová paliva uvedená ve směrnici 85/210/EHS:výrobky z minerálních olejů určené pro použití jako palivo v mobilních nebo stacionárních spalovacích zařízeních,paliva prodávaná v uzavřených systémech (např. láhve se zkapalněným plynem);d)jiné látky a přípravky uvedené v příloze I této směrnice v jiných bodech než 29 a 30;e)barvy pro umělce, na které se vztahuje směrnice 88/379/EHS. |32.Látky a přípravky obsahující jednu nebo více z následujících látek:a)kreozot č. EINECS 232-287-5č. CAS 8001-58-9,b)kreozotový olej č. EINECS 263-047-8č. CAS 61789-28-4,c)destiláty (z uhelného dehtu), naftalenové oleje č. EINECS 283-484-8č. CAS 84650-04-4,d)kreozotový olej, acenaftenová frakce č. EINECS 292-605-3č. CAS 90640-84-9,e)destiláty (zuhelného dehtu), přední frakce č. EINECS 266-026-1 č. CAS 65996-91-0,f)antracenový olej č. EINECS 292-602-7 č. CAS 90640-80-5,g)dehtové kyseliny ze surového uhelného dehtu č. EINECS 266-019-3 č. CAS 65996-85-2,h)kreozot, dřevný č. EINECS 232-419-1č. CAS 8021-39-4,j)nízkoteplotní alkalický dehtový olej č. EINECS 310-191-5 č. CAS 122384-78-5. | 32.1.Nesmí být použity pro úpravu dřeva, pokud obsahují:a)benzo-a-pyren v koncentraci větší než 0,005 % hmot., nebob)vodou extrahovatelné fenoly v koncentraci větší než 3 % hmot., nebo jak a), tak i b).Kromě toho je zakázáno takto upravené dřevo uvádět na trh.S výjimkoui)látek a přípravků, které mohou být použity pro úpravu dřeva v průmyslových zařízeních, pokud obsahujía)benzo-a-pyren v koncentraci menší než 0,05 % hmot. ab)vodou extrahovatelné fenoly v koncentraci menší než 3 % hmot..Tyto látky a přípravkymohou být uváděny na trh pouze v obalech o objemu rovném nebo větším než 200 litrů,nesmí být prodávány veřejnosti.Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musí být obaly těchto látek a přípravků označeny čitelně a nesmazatelně takto "Pouze pro použití v průmyslových zařízeních.".ii)dřeva upraveného podle bodu i), které je poprvé uváděno na trh a jeho použití je povoleno pouze pro odborné a průmyslové účely, např. pro železniční tratě, přenos elektrické energie a telekomunikace, pro oplocení, v přístavech a na vodních cestách.Toto dřevo však nesmí být použito:pro dekorativní či jiné účely uvnitř budov určených pro jakékoliv účely (bydlení, zaměstnání, volný čas),pro výrobu a obnovu nádob určených pro pěstitelské účely a pro výrobu a obnovu obalů, které s nimi mohou přijít do styku, nebo pro výrobu jiných materiálů, které mohou kontaminovat suroviny, polotovary anebo hotové výrobky určené pro výživu lidí nebo zvířat, a pro jakoukoliv obnovu těchto materiálů,na hřištích a jiných venkovních plochách určených pro rekreaci a zábavu veřejnosti, kde je nebezpečí, že může dojít ke styku s pokožkou.iii)starého upraveného dřeva se zákaz nevztahuje na prodej použitého dřeva. Toto dřevo však nesmí být použito:pro ozdobné či jiné účely uvnitř budov určených pro jakékoliv účely (bydlení, zaměstnání, volný čas),pro výrobu a obnovu nádob určených pro pěstitelské účely a pro výrobu a obnovu obalů, které s nimi mohou přijít do styku, nebo pro výrobu jiných materiálů, které mohou kontaminovat suroviny, polotovary anebo hotové výrobky určené pro výživu lidí nebo zvířat a pro jakoukoliv obnovu těchto obalů,hřištích a jiných venkovních plochách určených pro rekreaci a zábavu veřejnosti. |33.Chloroform č. CAS 67-66-334.Tetrachlormethan č. CAS 56-23-535.1,1,2-trichlorethan č. CAS 79-00-536.1,1,2,2-tetrachlorethan č. CAS 79-34-537.1,1,1,2-tetrachlorethan č. CAS 630-20-638.Pentachlorethan č. CAS 76-01-739.1,1-dichlorethylen č. CAS 75-35-440.1,1-trichlorethan č. CAS 71-55-6 | V látkách a přípravcích uváděných na trh pro prodej veřejnosti nesmí být použit v koncentracích rovných nebo větších než 0,1 % hmot.. Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musí být obaly látek a přípravků, které obsahují tyto látky v koncentraci rovné nebo větší než 0,1 % hmot., označeny čitelně a nesmazatelně takto: "Pouze pro profesionální uživatele.". Odchylně se tato ustanovení se nevztahují na: a)léčivé a veterinární přípravky definované směrnicí 65/65/EHS naposledy pozměněnou směrnicí 89/381/EHS;b)kosmetické prostředky definované směrnicí 78/768/EHS naposledy pozměněnou směrnicí 89/679/EHS." |"DODATEKBod 29 - KarcinogenySeznam 1, kategorie 12-nafthylamin; β-nafthylamin | č. CAS 91-5999-8 |4-bifenylylamin; xenylamin; 4-aminobifenyl | č. CAS92-67-1 |benzidin; 4,4'-diaminobifenyl; 4,4'-[1,1'-bifenyl]diamin | č. CAS 92-87-5 |oxid chromový | č. CAS 1333-82-0 |kyselina trihydrogenarseničná a její soli | č. CAS — |oxid arseničný | č. CAS 1303-28-2 |oxid arsenitý | č. CAS 1327-53-3 |azbest | č. CAS 132207-33-1 132207-32-0 12172-73-5 77536-66-4 77536-68-6 77536-67-5 |benzen | č. CAS 71-43-2 |bis(chlormethyl)ether | č. CAS 542-88-1 |chlormethylmethylether, chlordimethylether | č. CAS 107-30-2 |oxid niklitý | č. CAS 1314-06-3 |erionit | č. CAS 12510-42-8 |oxid nikličitý | č. CAS 12035-36-8 |oxid nikelnatý | č. CAS 1313-99-1 |subsulfid nikelnatý | č. CAS 12035-72-2 |sulfid nikelnatý | č. CAS 16812-54-7 |soli 2-nafthylaminu | č. CAS — |soli 4-aminobifenylu | č. CAS — |soli benzidinu | č. CAS — |vinylchlorid; chlorethylen | č. CAS75-01-4 |chromany zinečnaté včetně chromanu draselno-zinečnatého | č. CAS — |Seznam 2, kategorie 21-methyl-3-nitro-1-nitrosoguanidin | č. CAS 70-25-7 |1,2-dibrom-3-chlorpropan | č. CAS 96-12-8 |1,2-dimethylhydrazin | č. CAS 540-73-8 |1,3-butadien | č. CAS 106-99-0 |1,3-dichlor-2-propanol | č. CAS 96-23-1 |1,3-propansulton | č. CAS 1120-71-4 |3-propanolid; 1,3-propiolakton | č. CAS 57-57-8 |1,4-dichlor-2-buten | č. CAS 764-41-0 |2-nitronaftalen | č. CAS 581-89-5 |2-nitropropan | č. CAS 79-46-9 |2,2'-dichlor-4,4'-methylendianilin; 4,4'-methylenbis(2-chloranilin) | č. CAS 101-14-4 |2,2'-(nitrosoimino)bisethanol | č. CAS 1116-54-7 |3,3'-dichlorbenzidin; 3,3'-dichlor-4,4'-diaminobifenyl | č. CAS 91-94-1 |3,3'-dimethoxybenzidin; o-dianisidin | č. CAS 119-90-4 |3,3'-dimethylbenzidin; o-tolidin | č. CAS 119-93-7 |4-aminoazobenzen | č. CAS 60-09-3 |4-amino-3-fluorfenol | č. CAS 399-95-1 |4-methyl-m-fenylendiamin | č. CAS 95-80-7 |4-nitrobifenyl | č. CAS 92-93-3 |4,4'-methylendi-o-toluidin | č. CAS 838-88-0 |4,4'-diaminodifenylmethan; 4,4'-methylendianilin | č. CAS 101-77-9 |5-nitroacenaften | č. CAS 602-87-9 |4-o-tolylazo-o-toluidin; 4-amino-2',3-dimethylazobenzen;stálá Garnet GBC base; AAT; o-aminoazotoluen | č. CAS 97-56-3 |dinatrium-{5-[(4'-((2,6-hydroxy-3-((2-hydroxy-5-sulfofenyl)azo)fenyl)azo)(1,1'-bifenyl) -4-yl)azo]salicylat}4-)} měďnatan(2-), CI přímá hněď 95 | č. CAS 16071-86-6 |oxid kademnatý | č. CAS 1306-19-0 |extrakty (ropné), rozpouštědlo na bázi těžkého naftenového destilátu | č. CAS 64742-11-6 |extrakty (ropné), rozpouštědlo na bázi těžkého parafinového destilátu | č. CAS 64742-04-7 |extrakty (ropné), rozpouštědlo na bázi lehkého naftenového destilátu | č. CAS 64742-03-6 |extrakty (ropné), rozpouštědlo na bázi lehkého parafinového destilátu | č. CAS 64742-05-8 |extrakty (ropné), rozpouštědlo na bázi destilátu lehkého vakuového plynového oleje | č. CAS 91995-78-7 |uhlovodíky, C26-55, bohaté na aromáty | č. CAS 97722-04-8 |N,N-dimethylhydrazin | č. CAS 57-14-7 |akrylamid | č. CAS 79-06-1 |akrylonitril | č. CAS 107-13-1 |α,α,α-trichlortoluen; benzotrichlorid | č. CAS 98-07-7 |benzo[a]anthracen | č. CAS 56-55-3 |benzo[a]pyren; benzo[d,e,f]chrysen | č. CAS 50-32-8 |benzo[b]fluoranthen; benzo[b]acefenantrylen | č. CAS 205-99-2 |benzo[j]fluoranthen | č. CAS 205-82-3 |benzo[k]fluoranthen | č. CAS 207-08-9 |berylium | č. CAS 7440-41-7 |sloučeniny berylia s výjimkou křemičitanu hlinito-berylnatého | č. CAS — |chlorid kademnatý | č. CAS 10108-64-2 |síran kademnatý | č. CAS 10124-36-4 |chroman kademnatý | č. CAS 13765-19-0 |kaptafol (ISO); 1,2,3,6-tetrahydro-N-(1,1,2,2-tetrachlorethylthio)ftalimid | č. CAS 2425-06-1 |karbadox (INN); methyl-3-[2-(chinoxalinylmethylen)karbazat]-1,4-dioxid; 2-(methoxykarbonyl-hydrazonomethyl)chinoxalin-1,4-dioxid | č. CAS 6804-07-5 |chroman chromitý | č. CAS 24613-89-6 |diazomethan | č. CAS 334-88-3 |dibenz[a,h]antracen | č. CAS 53-70-3 |diethylsulfát | č. CAS 64-67-5 |dimethylsulfát | č. CAS 77-78-1 |dimethylkarbamoylchlorid | č. CAS 79-44-7 |N-nitrosodimethylamin; dimethylnitrosamin | č. CAS 62-75-9 |dimethylsulfamoylchlorid | č. CAS 13360-57-1 |1-chlor-2,3-epoxypropan; epichlorhydrin | č. CAS 106-89-8 |1,2-dichlorethan; ethylendichlorid | č. CAS 107-06-2 |ethylenoxid; oxiran | č. CAS 75-21-8 |ethylenimin; aziridin | č. CAS 151-56-4 |hexachlorbenzen triamid | č. CAS 118-74-1 |hexamethylfosforečný; hexamethyl-fosforamidý | č. CAS 680-31-9 |hydrazin | č. CAS 302-01-2 |hydrazobenzen; 1,2-difenylhydrazin | č. CAS 122-66-7 |methylakrylamidomethoxyacetat (obsahující < 0,1 % akrylamidu) | č. CAS 77402-03-0 |methyl-ONN-azoxymethylacetat; methylazoxy - methylacetat | č. CAS 592-62-1 |nitrofen (ISO); 2,4-dichlorfenyl-4-nitro-fenylether | č. CAS 1836-75-5 |nitrosodipropylamin | č. CAS 621-64-7 |2-methoxyanilin; o-anisidin | č. CAS 90-04-0 |bromičnan draselný | č. CAS 7758-01-2 |propylenoxid; 1,2-epoxypropan; methyloxiran | č. CAS 75-56-9 |o-toluidin | č. CAS 95-53-4 |2-methylaziridin; propylenimin | č. CAS 75-55-8 |soli 2,2°-dichlor-4,4°-methylendianilinu; soli 4,4°-methylen-bis(2-chloranilinu) | č. CAS — |soli 3,3°-dichlorbenzidinu; soli 3,3°-dichlor-bifenyl-4,4°-ylen-diaminu | č. CAS — |soli 3,3°-dimethoxybenzidinu; soli o-dianisidinu | č. CAS — |soli 3,3'-dimethylbenzidinu; soli o-tolidinu | č. CAS — |chroman strontnatý | č. CAS 7789-06-2 |oxid styrenu; (epoxyethyl)benzen; fenyloxiran | č. CAS 96-09-3 |sulfallat (ISO); 2-chlorallyldiethyl-dithiokarbamát | č. CAS 95-06-7 |thioacetamid | č. CAS 62-55-5 |urethan (INN); ethylkarbamát | č. CAS 51-79-6 |Bod 30 - MutagenySeznam 3, kategorie 1V této kategorii není klasifikována žádná látka. | |Seznam 4, kategorie 21,2-dibrom-3-chlorpropan | č. CAS 96-12-8 |akrylamid | č. CAS 79-06-1 |benzo[a]pyren; benzo[d,e,f]chrysen | č. CAS 50-32-8 |diethylsulfát | č. CAS 64-67-5 |ethylenoxid; oxiran | č. CAS 75-21-8 |ethylenimin, aziridin | č. CAS 151-56-4 |triamid hexamethylfosforečný; hexamethylfosfor-amid | č. CAS 680-31-9 |methylakrylamidomethoxyacetat (obsahující <0,1 % akrylamidu) | č. CAS 77402-03-0 |Bod 31 – Látky toxické pro reprodukciSeznam 5, kategorie 1hexafluorkřemičitan olova | č. CAS 25808-74-6 |acetát olova | č. CAS 1335-32-6 |alkyly olova (směsi tetraethylolova, tetramethylolova a dalších přísad) | č. CAS — |azid olovnatý | č. CAS 13424-46-9 |chroman olovnatý | č. CAS 7758-97-6 |sloučeniny olova s výjimkou sloučenin uvedených jinde v této příloze | č. CAS — |octan olovnatý | č. CAS 301-04-2 |2,4,6-trinitroresorcinoxid olovnatý; styfnát olovnatý | č. CAS 15245-44-0 |methansulfonát olovnatý | č. CAS 17570-76-2 |bis(ortofosfát) olovnatý | č. CAS 7446-27-7 |warfarin); 4-hydroxy-3-(3-oxo-1-fenylbutyl)-kumarin | č. CAS 81-81-2 |Seznam 6, kategorie 22-ethoxyethanol; ethylenglykolmonoethylether | č. CAS 110-80-5 |2-ethylhexyl-3,5-bis(1,1-dimethylethyl)-4-hydroxyfenylmethyl-thioacetát | č. CAS 80387-97-9 |2-methoxyethanol, ethylenglykolmonomethylether | č. CAS 109-86-4 |benzo[a]pyren; benzo[d,e,f]chrysen | č. CAS 50-32-8 |binapakryl (ISO); 2-sek.butyl-4,6-dinitrofenyl-3-methylkrotonát | č. CAS 485-31-4 |N,N-dimethylformamid; dimethylformamid | č. CAS 109-86-4 |dinoseb; 6-sek.butyl-2,4-dinitrofenol | č. CAS 50-32-8 |dinoterb; 2-terc.butyl-4,6-dinitrofenol | č. CAS 485-31-4 |ethylenthiomočovina; imidazolidin-2-thion; 2-imidazolin-2-thiol | č. CAS 109-86-4 |2-ethoxyethylacetát; ethylglykolacetát | č. CAS 111-15-9 |methyl-ONN-azoxymethylacetat; methylazoxy-methylacetát | č. CAS 592-62-1 |2-methoxyethylacetát; methylglykolacetát | č. CAS 110-49-6 |tetrakarbonyl niklu | č. CAS 13463-39-3 |nitrofen (ISO); 2,4-dichlorfenyl-4-nitro-fenylether | č. CAS 1836-75-5 |soli a estery dinosebu, s výjimkou solí uvedených jinde v tomto dodatku | č. CAS — |soli a estery dinoterbu | č. CAS — |"--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/41/ES ze dne 19. června 2001, kterou se po dvacáté první mění směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků, s ohledem na látky klasifikované jako karcinogeny, mutageny a látky toxické pro reprodukci

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0041

Úřední věstník L 194 , 18/07/2001 S. 0036 - 0037

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/41/ESze dne 19. června 2001,kterou se po dvacáté první mění směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků, s ohledem na látky klasifikované jako karcinogeny, mutageny a látky toxické pro reprodukciEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Článek 14 Smlouvy stanoví vytvoření prostoru bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu.(2) Evropský parlament a Rada přijaly dne 29. března 1996 rozhodnutí 646/96/ES, kterým se přijímá akční plán boje proti rakovině v rámci akcí v oblasti veřejného zdraví (1996 až 2000) [4].(3) Za účelem zlepšení ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů se nesmí látky klasifikované jako karcinogeny, mutageny nebo látky toxické pro reprodukci a přípravky, které je obsahují, uvádět na trh pro použití širokou veřejností.(4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/60/ES ze dne 20. prosince 1994, kterou se po čtrnácté mění směrnice 76/769/EHS [5], stanoví v dodatku, který se týká bodů 29, 30 a 31 přílohy I směrnice 76/769/EHS [6], seznam obsahující látky klasifikované jako karcinogeny, mutageny nebo látky toxické pro reprodukci kategorií 1 nebo 2. Takové látky a přípravky by neměly být uváděny na trh pro použití širokou veřejností.(5) Směrnice 94/60/ES uvádí, že Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě aktualizovaný návrh seznamu nejpozději do šesti měsíců po zveřejnění přílohy I směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek [7], která byla přizpůsobena technickému pokroku a která obsahuje látky klasifikované jako karcinogeny, mutageny nebo látky toxické pro reprodukci kategorií 1 nebo 2.(6) Směrnice Komise 97/69/ES ze dne 5. prosince 1997, kterou se po dvacáté třetí přizpůsobuje technickému pokroku směrnice 67/548/EHS, a zejména její příloha I, obsahuje jednu látku nově klasifikovanou jako karcinogen kategorie 2 a směrnice Komise 98/73/ES [8] ze dne 18. září 1998, kterou se po dvacáté čtvrté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice 67/548/EHS [9], a zejména její příloha I, obsahuje jednu látku nově klasifikovanou jako karcinogen kategorie 2 a jednu látku nově klasifikovanou jako látku toxickou pro reprodukci kategorie 2. Tyto látky by měly být zahrnuty do dodatku, který se týká bodů 29 a 31 přílohy I směrnice 76/769/EHS.(7) Rizika a výhody látek nově klasifikovaných směrnicemi 97/69/ES a 98/73/ES jako karcinogeny kategorie 2 nebo jako látky toxické pro reprodukci kategorie 2 byly vzaty na vědomí.(8) Touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství stanovující minimální požadavky na ochranu pracovníků, které jsou uvedeny ve směrnici Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [10] a jednotlivých směrnicích, které z ní vycházejí, zejména směrnici Rady 90/394/EHS ze dne 28. června 1990 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům při práci (šestá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) [11],PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Dodatek k příloze I směrnice 76/769/EHS se mění takto:1. V úvodu se vkládá nová poznámka R, která zní:"Poznámka R:Klasifikaci látky jako karcinogen není potřeba použít na vlákna, jejichž délkou vážený střední geometrický průměr po odečtení dvojnásobku standardní odchylky je větší než 6 μm."2. Látky uvedené v příloze této směrnice se doplní na seznam látek uvedený v dodatku k bodům 29 a 31.Článek 21. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 18. července 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy ode dne 18. ledna 2003.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 19. června 2001.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedkyněM. Winberg[1] Úř. věst. C 116 E, 26.4.2000, s. 54.[2] Úř. věst. C 140, 18.5.2000, s. 1.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. listopadu 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 12. března 2001 (Úř. věst. C 142, 15.5.2001, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. května 2001.[4] Úř. věst. L 95, 16.4.1996, s. 9.[5] Úř. věst. L 365, 31.12.1994, s. 1.[6] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 1999/77/ES (Úř. věst. L 207, 6.8.1999, s. 18).[7] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2000/33/ES (Úř. věst. L 136, 8.6.2000, s. 90).[8] Úř. věst. L 343, 13.12.1997, s. 19.[9] Úř. věst. L 305, 16.11.1998, s. 1.[10] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[11] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Rady 1999/38/ES (Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 66).--------------------------------------------------PŘÍLOHABod 29 — Karcinogeny: kategorie 2Látky | Indexové číslo | Číslo ES | Číslo CAS | Poznámky |4-chloranilin | 612–137–00–9 | 203–401–0 | 106–47–8 | |Keramická žáruvzdorná vlákna; vlákna pro speciální použití, s výjimkou vláken uvedených jinde v příloze I směrnice 67/548/EHS [Umělá skelná (křemičitá) vlákna s náhodnou orientací s obsahem oxidů alkalických kovů a oxidů kovů alkalických zemin (Na2O + K2O + CaO + MgO + BaO) nejméně 18 % hmot.] | 650–017–00–8 | | | R |Bod 31 — Látky toxické pro reprodukci: kategorie 2Látky | Indexové číslo | Číslo ES | Číslo CAS | Poznámky |6-(2-chlorethyl)-6-(2-methoxyethoxy)- 2,5,7,10-tetraoxa-6-silaundekan; etacelasil | 014–014–00-X | 253–704–7 | 37894–46–5 | |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/45/ES ze dne 25. června 2002, kterou se podvacáté mění směrnice Rady 76/769/EHS o omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (chlorované parafiny s krátkým řetězcem)

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0045

Úřední věstník L 177 , 06/07/2002 S. 0021 - 0022

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/45/ESze dne 25. června 2002,kterou se podvacáté mění směrnice Rady 76/769/EHS o omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (chlorované parafiny s krátkým řetězcem)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3], s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 22. dubna 2002,vzhledem k těmto důvodům:(1) Omezení používání chlorovaných parafinů s krátkým řetězcem (SCCP) již přijatá nebo plánovaná některými členskými státy, která vyplývají z rozhodnutí PARCOM (Úmluva o prevenci znečišťování moře z pozemních zdrojů) č. 95/1, přímo ovlivňují vytvoření a fungování vnitřního trhu; je proto nezbytné sblížit právní předpisy členských států v této oblasti, a v důsledku toho změnit přílohu I směrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. června 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání [4] zohledněním posouzení rizik provedených Společenstvím a odpovídajících vědeckých důkazů na podporu rozhodnutí PARCOM č. 95/1.(2) SCPP jsou klasifikovány jako nebezpečné pro životní prostředí, protože jsou vysoce toxické pro vodní organismy a mohou způsobit dlouhodobé nepříznivé účinky na vodní prostředí.(3) Komise přijala v rámci nařízení Rady EHS č. 793/93 ze dne 23. března 1993 o hodnocení a kontrole rizik existujících látek [5] doporučení, kterým vyzývá k přijetí zvláštních opatření k omezení používání SCCP, zejména v kapalinách používaných při zpracování kovů a v přípravcích pro zpracování kůže, z důvodů ochrany vodního prostředí.(4) Jiná použití chlorovaných parafinů je nutno přezkoumat s ohledem na odpovídající vědecké poznatky, zejména s ohledem na emise s obsahem chlorovaných parafinů. Komise by měla vypracovat odpovídající návrhy na omezení takových použití.(5) Vědecký výbor pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí (CSTEE) poskytl dne 27. listopadu 1998 stanovisko k rizikům SCCP, které jsou uvedeny v doporučení.(6) Touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství o ochraně bezpečnosti a zdraví zaměstnanců při práci, zejména směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [6] a směrnice Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli při práci (čtrnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) [7],PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze I směrnice 76/769/EHS se doplňuje tento bod:"42.Chloralkany, C10 – C13 (chlorované parafiny s krátkým řetězcem) | 1.Nesmějí se uvádět na trh pro použití jako látky nebo jako složky jiných látek nebo přípravků v koncentraci vyšší než 1 %při zpracování kovů,při extrakci tuku z kůže.2.Do 1. ledna 2003 budou všechna ostatní použití SCCP přezkoumána Evropskou komisí ve spolupráci s členskými státy a Komisí OSPAR s ohledem na odpovídající nové vědecké údaje o rizicích, které SCCP představuje pro zdraví a životní prostředí.Evropský parlament bude informován o výsledcích tohoto přezkoumání." |Článek 21. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 6. července 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy nejpozději ode dne 6. ledna 2004.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem jejího vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 25. června 2002.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaJ. Matas I Palou[1] Úř. věst. C 337 E, 28.11.2000, s. 138 aÚř. věst. C 213 E, 31.7.2001, s. 296.[2] Úř. věst. C 116, 20.4.2001, s. 27.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 1. února 2001 (Úř. věst. C 267, 21.9.2001, s. 41), společný postoj Rady ze dne 27. června 2001 (Úř. věst. C 301, 26.10.2001, s. 39) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 29. listopadu 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 30. května 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 21. května 2002.[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 99/77/ES (Úř. věst. L 207, 6.8.1999, s. 18).[5] Úř. věst. L 84, 5.4.1993, s. 1.[6] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[7] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2001/9/ES ze dne 12. února 2001, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 96/96/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0009

Úřední věstník L 048 , 17/02/2001 S. 0018 - 0019

		Směrnice Komise 2001/9/ESze dne 12. února 2001,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 96/96/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 96/96/ES ze dne 20. prosince 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], ve znění směrnice Komise 1999/52/ES [2], a zejména na článek 8 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Programy auto-ropa, které byly zahájeny v roce 1992 za účelem získání analytických podkladů pro stanovení emisí vozidel a norem pro jakost paliva pro rok 2000, a dále k dosažení cílů jakosti ovzduší zvláště snížením množství emisí z provozu na pozemních komunikacích, označily stav údržby motorových vozidel za klíčový faktor, jímž provoz na pozemních komunikacích ovlivňuje jakost ovzduší.(2) Směrnice 96/96/ES stanoví zkoušky, které je potřebné provést při pravidelných technických prohlídkách k ověření, zda jsou emise z vozidel poháněných jak benzinovým, tak naftovým motorem stále v přijatelných mezích.(3) Obsah oxidu uhelnatého ve výfukových plynech vozidel poháněných benzinovým motorem a vybavených určitými systémy k následnému zpracování výfukových plynů (norma Euro 1) musí být zkontrolován jak při nízkých, tak při vysokých otáčkách motoru.(4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/69/ES ze dne 13. října 1998 o opatřeních proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel a o změně směrnice 70/220/EHS [3] vyžaduje pro automobily poháněné benzinovým motorem a pro lehká užitková vozidla od roku 2000 zavedení palubního diagnostického systému (OBD), který monitoruje správnou funkci systému pro regulaci emisí vozidla v provozu. Obdobně budou systémy OBD od roku 2003 požadovány pro nová vozidla s naftovým motorem.(5) Vývoj OBD, který umožňuje monitorování a zaznamenávání závad na vozidle za provozu, by mohl v budoucnu zmenšit rozdíl mezi podmínkami při zkoušce a skutečným provozem.(6) Tato směrnice odstraňuje potřebu zkoušet vozidla s benzinovým motorem při nízkých volnoběžných otáčkách, a tak snižuje rozsah zkoušky a zároveň zvyšuje přesnost monitorováním funkce systému OBD ve vozidle.(7) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnice o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel technickému pokroku, zřízeného článkem 8 směrnice 96/96/ES,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 96/96/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do jednoho roku po vstupu této směrnice v platnost. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 12. února 2001.Za KomisiLoyola De Palaciomístopředsedkyně[1] Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 1.[2] Úř. věst. L 142, 5.6.1999, s. 26.[3] Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV příloze II směrnice 96/96/ES se bod 8.2.1 písm. b) podbod 4 nahrazuje tímto:"4. Emise z výfukového potrubí - mezní hodnotya) Měření při volnoběhu motoru:Maximální přípustné množství CO ve výfukových plynech je množství udané výrobcem vozidla. Není-li tato informace k dispozici, nesmí maximální obsah CO přesáhnout hodnotu 0,5 % objemových.b) Měření při vysokých volnoběžných otáčkách, přičemž otáčky motoru musí být alespoň 2000 min-1:Maximální přípustné množství CO ve výfukových plynech je množství při vysokých volnoběžných otáčkách udané výrobcem vozidla. Není-li tato informace k dispozici, nesmí maximální obsah CO přesáhnout hodnotu 0,3 % objemových.Poměr vzduch/palivo: lambda musí mít hodnotu 1 ± 3 % nebo hodnotu podle specifikace výrobce.c) U motorových vozidel vybavených palubním diagnostickým systémem podle směrnice 98/69/ES mohou členské státy jako alternativu ke zkoušce podle písmene a) zkontrolovat správnou funkci systému pro regulaci emisí zjištěním odpovídajícího údaje ze zařízení OBD a současným ověřením správné funkce systému OBD."--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2003/27/ES ze dne 3. dubna 2003, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 96/96/ES, pokud jde o zkoušky emisí z výfuku motorových vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0027

Úřední věstník L 090 , 08/04/2003 S. 0041 - 0044

		Směrnice Komise 2003/27/ESze dne 3. dubna 2003,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 96/96/ES, pokud jde o zkoušky emisí z výfuku motorových vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 96/96/ES ze dne 20. prosince 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2001/11/ES [2], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Programy Auto-ropa zahájené v roce 1992 s cílem získat analytické podklady pro stanovení emisí vozidel a norem pro jakost paliva pro rok 2000 a pro další období, za účelem dosažení cílů kvality ovzduší se zvláštním důrazem na snížení množství emisí ze silničního provozu, označily stav údržby motorových vozidel za klíčový faktor, kterým silniční provoz ovlivňuje jakost ovzduší.(2) Směrnice 96/96/ES stanoví zkoušky, které je třeba provést při pravidelných technických prohlídkách s cílem zjistit, zda jsou emise z vozidel poháněných benzinovými a naftovými motory ještě v přijatelných mezích.(3) Komise zřídila pracovní skupinu odborníků z Mezinárodního výboru pro technické prohlídky motorových vozidel (CITA) a z jiných zúčastněných organizací, která se sešla v průběhu roku 2000. Skupina zkoumala možnosti změnit mezní hodnoty pro zkoušky emisí předepsané směrnicí 96/96/ES a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/30/ES ze dne 6. června 2000 o silničních technických kontrolách užitkových vozidel provozovaných ve Společenství [3] s cílem rozhodnout, zda to může přispět ke zlepšení životního prostředí. Skupina dospěla k závěru, že nyní předepsané mezní hodnoty se celkově nalézají dosti vysoko nad tím, čeho mohou v praxi dosáhnout vozidla za podmínky, že jsou správně udržována: současné mezní hodnoty tedy nejsou tak účinné, jak by mohly být, aby usnadňovaly zjišťování vozidel značně znečišťujících prostředí, tj. vozidel, jejichž emise z výfuku jsou nejméně o 50 % větší, než by se očekávalo u správně udržovaného vozidla.(4) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnice o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel technickému pokroku, zřízeného článkem 8 směrnice 96/96/ES,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha II směrnice 96/96/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2004. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 3. dubna 2003.Za KomisiLoyola De Palaciomístopředsedkyně[1] Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 1.[2] Úř. věst. L 48, 17.2.2001, s. 20.[3] Úř. věst. L 203, 10.8.2000, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV bodě 7.10 přílohy II směrnice 96/96/ES se čtvrtá odrážka nahrazuje tímto:"— když je to prakticky možné, zkontroluje se, zda omezovač rychlosti zabraňuje vozidlům uvedeným v článcích 2 a 3 směrnice 92/6/EHS překročit uvedené mezní hodnoty."V příloze 2 směrnice 96/96/ES se bod 8.2 nahrazuje tímto:"8.2 Emise z výfuku8.2.1 Motorová vozidla se zážehovými motory s benzinem jako palivema) Jestliže nejsou emise z výfuku omezovány technicky pokročilým systémem k omezení emisí, jako je třícestný katalyzátor řízený kyslíkovou sondou:1. vizuální kontrola výfukového systému s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti;2. vizuální kontrola každého systému k omezení emisí namontovaného výrobcem s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti.Po přiměřeně dlouhé stabilizaci motoru (podle doporučení výrobce vozidla) se změří obsah oxidu uhelnatého (CO) ve výfukových plynech při volnoběhu motoru (bez zatížení).Maximální přípustné množství CO ve výfukových plynech je množství uvedené výrobcem vozidla. Není-li tato informace k dispozici nebo rozhodnou-li se příslušné orgány členských států nepoužívat tento údaj jako referenční hodnotu, nesmí obsah CO překročit následující hodnoty:i) u vozidel registrovaných nebo uvedených poprvé do provozu v období ode dne, od něhož členské státy požadují, aby vozidla vyhovovala směrnici 70/220/EHS [1], do 1. října 1986: CO - 4,5 % objemových,ii) u vozidel registrovaných nebo uvedených poprvé do provozu po 1. říjnu 1986: CO - 3,5 % objemových.b) Jestliže jsou emise z výfuku omezovány technicky pokročilým systémem k omezení emisí, jako je třícestný katalyzátor řízený kyslíkovou sondou:1. vizuální kontrola výfukového systému s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti;2. vizuální kontrola každého systému k omezení emisí namontovaného výrobcem s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti;3. určení účinnosti systému k omezení emisí vozidla, a to změřením hodnoty lambda a obsahu CO ve výfukových plynech podle bodu 4 nebo podle postupů navržených výrobci a schválených při schválení typu. Pro každou zkoušku se motor stabilizuje podle doporučení výrobce vozidla.4. Emise z výfukového potrubí - mezní hodnotyMaximálním přípustným obsahem CO ve výfukových plynech je hodnota stanovená výrobcem vozidla. Není-li tato hodnota k dispozici, nesmí obsah CO překročit následující hodnoty:i) Měření při volnoběžných otáčkách motoru:Maximální přípustné množství CO ve výfukových plynech nesmí překročit 0,5 % obj. a u vozidel, jejichž typ byl schválen podle mezních hodnot uvedených v řádku A nebo B tabulky bodu 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS, ve znění směrnice 98/69/ES [2] nebo ve znění pozdějších změn, nesmí obsah CO překročit 0,3 % obj. Jestliže odpovídající soulad se směrnicí 70/220/EHS, ve znění směrnice 98/69/ES, není možný, vztahují se výše uvedená ustanovení na vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu po 1. červenci 2002.ii) Měření při vysokých volnoběžných otáčkách (bez zatížení), přičemž otáčky motoru musí být alespoň 2000 min.−1:Obsah CO: maximálně 0,3 % obj. a u vozidel, jejichž typ byl schválen podle mezních hodnot uvedených v řádku A nebo B tabulky bodu 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS, ve znění směrnice 98/69/ES [3] nebo ve znění pozdějších změn, nesmí maximální obsah CO překročit 0,2 % obj. Jestliže odpovídající soulad se směrnicí 70/220/EHS, ve znění směrnice 98/69/ES, není možný, vztahují se výše uvedená ustanovení na vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu po 1. červenci 2002.Lambda: 1 ± 0,03, nebo hodnota uvedená výrobcem.iii) U motorových vozidel vybavených palubním diagnostickým systémem (OBD) podle směrnice 70/220/EHS (ve znění směrnice 98/69/ES a následujících změn), mohou členské státy jako alternativu ke zkoušce podle bodu i) zkontrolovat správnou funkci systému pro regulaci emisí zjištěním odpovídajícího údaje ze zařízení OBD a současným ověřením správné funkce systému OBD.8.2.2 Motorová vozidla se vznětovými motory s motorovou naftou jako palivema) Měření opacity výfukového plynu při volné akceleraci (bez zatížení, od volnoběžných otáček do maximálních regulovaných otáček) s řadicí pákou převodovky v neutrálu a s rozpojenou spojkou.b) Stabilizace vozidla1. Vozidla se mohou zkoušet bez stabilizace, ačkoliv z bezpečnostních důvodů by se mělo ověřit, že je motor teplý a je ve vyhovujícím mechanickém stavu.2. S výjimkou případu uvedeného v písm. d) bodu 5 nesmí být odmítnuto žádné vozidlo, které nebylo stabilizováno podle následujících požadavků:i) Motor musí mít plnou provozní teplotu, například teplota oleje v motoru měřená snímačem v trubici měrky hladiny oleje musí být nejméně 80 °C, nebo musí mít běžnou provozní hodnotu, jestliže je nižší, nebo teplota bloku motoru měřená hladinou infračerveného záření musí mít nejméně ekvivalentní teplotu. Jestliže toto měření není proveditelné vzhledem ke konfiguraci vozidla, může se určit běžná provozní teplota motoru jiným způsobem, například z činnosti chladicího ventilátoru motoru.ii) Výfukový systém se propláchne nejméně třemi cykly volné akcelerace nebo rovnocenným způsobem.c) Postup zkoušky1. Vizuální kontrola každého systému k omezení emisí namontovaného výrobcem s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti.2. Před začátkem každého cyklu volné akcelerace musí mít motor a popřípadě přeplňovací turbodmychadlo volnoběžné otáčky. U vznětových motorů těžkých vozidel to znamená, že je nutno vyčkat nejméně 10 sekund po uvolnění pedálu akcelerátoru.3. Na začátku každého cyklu volné akcelerace musí být pedál akcelerátoru plně sešlápnut rychle a rovnoměrně (v době kratší než jedna sekunda), avšak nenásilně, aby byla dosažena maximální dodávka ze vstřikovacího čerpadla.4. Při každém cyklu volné akcelerace musí motor dosáhnout maximálních regulovaných otáček nebo u vozidel s automatickou převodovkou otáček specifikovaných výrobcem, nebo není-li tento údaj k dispozici, dvou třetin maximálních regulovaných otáček předtím, než je uvolněn pedál akcelerátoru. To lze zkontrolovat například sledováním otáček motoru nebo tak, že se od začátku sešlapování pedálu akcelerátoru do jeho uvolnění nechá uplynout dostatečná doba. U vozidel kategorií 1 a 2 podle přílohy I by měla tato doba být nejméně dvě sekundy.d) Mezní hodnoty1. Úroveň koncentrace nesmí překročit úroveň vyznačenou na štítku podle směrnice Rady 72/306/EHS [4].2. Jestliže tato informace není k dispozici nebo jestliže se příslušné orgány členských států rozhodnou, že ji nebudou používat jako referenční, nesmí úroveň koncentrace překročit úroveň udanou výrobcem nebo následující mezní hodnoty koeficientu absorpce:Maximální koeficient absorpce pro:- vznětové motory s atmosférickým sáním: 2,5 m−1,- přeplňované vznětové motory: 3,0 m−1,- mezní hodnota 1,5 m−1 se vztahuje na následující vozidla, jejichž typ byl schválen podle mezních hodnot udaných v:a) řádku B tabulky v bodu 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS, ve znění směrnice 98/69/ES - (lehká užitková vozidla - Euro 4),b) řádku B1 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS, ve znění směrnice 1999/96/ES [5] - (těžká užitková vozidla - Euro 4),c) řádku B2 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS, ve znění směrnice 1999/96/ES [6] - (těžká užitková vozidla - Euro 5),d) řádku C tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS, ve znění směrnice 1999/96/ES [7] - (těžká užitková vozidla - EEV)nebo mezních hodnot v pozdějších změnách směrnice 70/220/EHS, ve znění směrnice 98/69/ES, nebo mezních hodnot v pozdějších změnách směrnice 88/77/EHS, ve znění směrnice 1999/96/ES, nebo rovnocenných hodnot při použití zkušebního zařízení jiného druhu, než jakého bylo použito při ES schválení typu.Jestliže odpovídající soulad s bodem 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS, ve znění směrnice 98/69/ES, nebo s bodem 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS, ve znění směrnice 1999/96/ES, není možný, vztahují se výše uvedená ustanovení na vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu po 1. červenci 2008.3. Tato ustanovení se nevztahují na vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu před 1. lednem 1980.4. Zkouška se hodnotí jako nevyhovující jen tehdy, jestliže aritmetický průměr z nejméně tří posledních cyklů volné akcelerace přesahuje mezní hodnotu. Tato hodnota se vypočte bez uvažování změřených hodnot, které se významně odchylují od střední hodnoty změřených hodnot, nebo se zjistí jiným způsobem statistického výpočtu, při kterém se uvažuje rozptyl měřených hodnot. Členské státy mohou omezit počet zkušebních cyklů.5. S cílem zamezit zbytečnému zkoušení, mohou členské státy odchylně od bodu 8.2.2 písm. d) podbodu 4 hodnotit jako nevyhovující vozidla, u nichž měřené hodnoty výrazně přesahují mezní hodnoty po méně než třech cyklech volné akcelerace nebo po proplachovacích cyklech (nebo rovnocenných způsobech) uvedených v bodu 8.2.2 písm. b) podbodu 2 ad ii). S cílem zamezit zbytečnému zkoušení rovněž mohou členské státy odchylně od bodu 8.2.2 písm. d) podbodu 4 hodnotit jako vyhovující vozidla, u nichž měřené hodnoty jsou výrazně menší než mezní hodnoty po méně než třech cyklech volné akcelerace nebo po proplachovacích cyklech (nebo rovnocenných způsobech) uvedených v bodu 8.2.2 písm. b) podbodu 2 ad ii).8.2.3 Zkušební zařízeníEmise vozidel se zkoušejí přístroji, které umožňují přesně zjistit, zda byly dodrženy mezní hodnoty, které jsou předepsány, nebo hodnoty, které uvádí výrobce.8.2.4 Pokud se při ES schvalování typu zjistí, že typ vozidla nevyhovuje mezním hodnotám stanoveným touto směrnicí, mohou členské státy na základě důkazu předloženého výrobcem stanovit pro tento typ vozidla vyšší mezní hodnoty. Neprodleně o tom informují Komisi, a ta o tom uvědomí ostatní členské státy."[1] Úř. věst. L 76, 9.3.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 1.[3] Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 1.[4] Úř. věst. L 190, 20.8.1972, s. 1.[5] Úř. věst. L 44, 16.2.2000, s. 1.[6] Úř. věst. L 44, 16.2.2000, s. 1.[7] Úř. věst. L 44, 16.2.2000, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES ze dne 30. května 1994 o systémech pojištění vkladů

text:
Důležité právní upozornění

|

31994L0019

Úřední věstník L 135 , 31/05/1994 S. 0005 - 0014 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 4 S. 0227  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 4 S. 0227

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ESze dne 30. května 1994o systémech pojištění vkladůEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 první a třetí větu této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že v souladu s cíli Smlouvy je třeba podporovat harmonický rozvoj činnosti úvěrových institucí v celém Společenství odstraněním všech omezení práva usazování a volného poskytování služeb a současně posilovat stabilitu bankovní soustavy a ochranu spořitelů;vzhledem k tomu, že při odstraňování omezení kladených na činnost úvěrových institucí je třeba pamatovat na situaci, jež by mohla nastat, kdyby se vklady u úvěrové instituce, která má pobočky v jiných členských státech, staly nedisponibilními; že je nezbytné zajistit minimální harmonizovanou úroveň ochrany vkladů pro všechny vklady ve Společenství; že tato ochrana vkladů je pro dotvoření jednotného bankovního trhu stejně zásadní jako pravidla obezřetnosti;vzhledem k tomu, že v případě uzavření úvěrové instituce, která se ocitne v platební neschopnosti, musí být vkladatelé u všech poboček nacházejících se v jiném členském státě, než ve kterém má úvěrová instituce sídlo, chráněni stejným systémem pojištění vkladů jako ostatní vkladatelé u této instituce;vzhledem k tomu, že náklady úvěrových institucí na účast v systému pojištění vkladů jsou nesrovnatelné s náklady, jež by s sebou nesl hromadný výběr bankovních vkladů nejen z úvěrové instituce, která se ocitla v nesnázích, nýbrž i z finančně zdravých institucí v důsledku ztráty důvěry vkladatelů ve spolehlivost bankovní soustavy;vzhledem k tomu, že odezva členských států na doporučení Komise 87/63/EHS ze dne 22. prosince 1986 o zavedení systémů pojištění vkladů ve Společenství [4] nepostačila k plnému dosažení žádoucího výsledku; že tato situace může nepříznivě ovlivnit řádné fungování vnitřního trhu;vzhledem k tomu, že druhá směrnice Rady 89/646/EHS ze dne 15. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti úvěrových institucí a jejího výkonu, kterou se mění směrnice 77/780/EHS [5], jež zavádí jednotné povolení pro úvěrové instituce a stanoví, že dohled nad nimi vykonávají orgány jejich domovského členského státu, vstoupila v platnost dne 1. ledna 1993;vzhledem k tomu, že pobočky nadále nepotřebují povolení v žádném hostitelském členském státě, poněvadž jejich jednotné povolení se vztahuje na celé Společenství a jejich platební schopnost sledují příslušné orgány domovského členského státu; že tato skutečnost umožňuje zastřešit všechny pobočky jedné úvěrové instituce zřízené ve Společenství jediným systémem pojištění vkladů; že lze použít pouze systém existující pro danou kategorii institucí ve státě, kde má daná instituce sídlo, zejména vzhledem ke spojitosti mezi dohledem nad kapitálovou přiměřeností pobočky a její účastí v systému pojištění vkladů;vzhledem k tomu, že se harmonizace musí omezit na hlavní prvky systémů pojištění vkladů a že musí ve velmi krátké době zajistit platby z pojištění vypočtené na základě harmonizované minimální úrovně;vzhledem k tomu, že systémy pojištění vkladů musí zasáhnout, jakmile vklady přestanou být disponibilní;vzhledem k tomu, že je vhodné vyjmout z ochrany zvláště vklady uskutečněné úvěrovými institucemi vlastním jménem a na vlastní účet; že by toto opatření nemělo ovlivnit právo systému pojištění vkladů uskutečnit jakákoli opatření potřebná k záchraně úvěrové instituce, jež se ocitla v nesnázích;vzhledem k tomu, že harmonizace systému pojištění vkladů uvnitř Společenství sama o sobě nezpochybňuje existenci stávajících systémů určených k ochraně úvěrových institucí, zvláště prostřednictvím zajištění jejich platební schopnosti a likvidity, aby vklady u těchto úvěrových institucí včetně jejich poboček usazených v jiných členských státech zůstaly disponibilními; že za určitých podmínek mohou mít příslušné orgány zato, že tyto alternativní systémy, jež sledují odlišný ochranný účel, splňují cíle této směrnice; že bude na uvedených orgánech, aby ověřily plnění zmíněných podmínek;vzhledem k tomu, že v některých členských státech jsou systémy pojištění vkladů v působnosti profesních organizací; že v jiných členských státech jsou systémy vytvořeny a upravovány zákonem a že některé systémy, ač zřízené na smluvním základě, jsou částečně upravovány zákonem; že tento rozdíl v postavení představuje obtíž pouze v otázce povinného členství v systémech a vylučování z nich; že je proto nutné stanovit opatření omezující pravomoc systémů v této oblasti;vzhledem k tomu, že budou-li ve Společenství zachovány systémy, které poskytují vkladům ochranu vyšší, než je harmonizovaná úroveň, může to vést na stejném území k nerovnosti v poskytování náhrad a k nerovným podmínkám v hospodářské soutěži mezi domácími institucemi a institucemi z jiných členských států; že k vyvážení těchto nevýhod by měly být pobočky oprávněny připojit se k systémům existujícím v hostitelské zemi, aby mohly svým vkladatelům nabídnout stejnou ochranu, jakou nabízejí systémy zemí, v nichž se nacházejí; že by Komise měla po několika letech podat zprávu o tom, jak dalece pobočky využily této možnosti a s jakými obtížemi se ony samy nebo systémy pojištění vkladů případně setkaly při provádění těchto ustanovení; že není vyloučeno, aby systémy domovských členských států samy nabízely takové doplňkové krytí za podmínek, jež tento systém může stanovit;vzhledem k tomu, že pobočky úvěrových institucí, které nabízejí vyšší úroveň krytí než úvěrové instituce povolené v hostitelském členském státě, mohou způsobit narušení trhu; že není vhodné, aby se rozsah krytí poskytovaného systémem pojištění vkladů stal předmětem hospodářské soutěže; že je proto nutné alespoň v jistém počátečním období stanovit, že úroveň a rozsah krytí poskytovaného systémem domovského členského státu vkladatelům v pobočkách nacházejících se v jiném členském státě nesmí přesáhnout maximální úroveň a rozsah nabízené obdobným systémem v hostitelském členském státě; že případná narušení trhu by měla být po několika letech prozkoumána na základě získaných zkušeností a s ohledem na vývoj bankovnictví;vzhledem k tomu, že tato směrnice v zásadě požaduje po každé úvěrové instituci, aby se připojila k některému systému pojištění vkladů; že směrnice upravující přístup k činnosti úvěrových institucí, které mají sídlo ve třetí zemi, a zejména první směrnice Rady 77/780/EHS ze dne 12. prosince 1977 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti úvěrových institucí a jejího výkonu [6], umožňují členským státům rozhodovat o tom, zda a za jakých podmínek povolí pobočkám takových úvěrových institucí provozovat činnost na svém území; že se na tyto pobočky nevztahuje volné poskytování služeb ve smyslu čl. 59 druhého pododstavce Smlouvy, ani svoboda usazování v jiných členských státech než v těch, ve kterých jsou usazeny; že je tudíž na členském státě povolujícím tyto pobočky, aby rozhodl, jak uplatňovat zásady této směrnice vůči pobočkám v souladu s čl. 9 odst. 1 směrnice 77/780/EHS a s nutností chránit vkladatele a udržovat integritu finančního systému; že je nezbytné, aby si vkladatelé u těchto poboček byli plně vědomi úpravy pojištění vkladů, která se na ně vztahuje;vzhledem k tomu, že by na jedné straně minimální úroveň pojištění předepsaná touto směrnicí neměla ponechat bez ochrany příliš velkou část vkladů v zájmu ochrany spotřebitele i v zájmu stability finanční soustavy; že by na druhé straně nebylo vhodné stanovit ve Společenství takovou úroveň ochrany, která by v určitých případech mohla ve svém důsledku podpořit neobezřetné řízení úvěrových institucí; že se zdá být rozumným stanovit harmonizovanou minimální úroveň pojištění ve výši 20000 ECU; že může být třeba omezených přechodných opatření, jež by umožnila stávajícím systémům přizpůsobit se této částce;vzhledem k tomu, že některé členské státy nabízejí vkladatelům krytí vkladů vyšší než harmonizovaná minimální úroveň podle této směrnice; že se nezdá být vhodným požadovat, aby tyto systémy, z nichž některé byly zavedeny zcela nedávno při provádění doporučení 87/63/EHS, byly v tomto ohledu měněny;vzhledem k tomu, že každý členský stát musí mít možnost vyjmout z pojištění poskytovaného systémy pojištění vkladů některé přesně vymezené vklady nebo vkladatele, o nichž má zato, že nepotřebují zvláštní ochranu poskytovanou systémy pojištění vkladů;vzhledem k tomu, že v některých členských státech nejsou nedisponibilní vklady hrazeny plně, čímž jsou vkladatelé pobízeni, aby pečlivě vážili kvalitu úvěrových institucí; že tato praxe by měla být omezena, pokud se jedná o vklady nižší než minimální harmonizovaný limit;vzhledem k tomu, že byla zachována zásada harmonizovaného minimálního limitu na vkladatele a ne na vklad; že je proto vhodné přihlížet ke vkladům vkladatelů, kteří nejsou vedeni jako majitelé účtu anebo nejsou jedinými majiteli účtu; že z tohoto důvodu musí být limit uplatňován vůči každému identifikovatelnému vkladateli; že by se však toto opatření nemělo vztahovat na subjekty kolektivního investování, na které se vztahují zvláštní ochranná ustanovení, která se nevztahují na výše uvedené vklady;vzhledem k tomu, že informovanost je nezbytnou součástí ochrany vkladatelů, a musí být proto v určitém minimálním rozsahu upravena; že by však neregulované užívání odkazu na výši a rozsah určitého systému pojištění vkladů v reklamě mohlo ohrozit stabilitu bankovní soustavy nebo důvěru vkladatelů; že by proto členské státy měly stanovit pravidla pro omezení těchto odkazů;vzhledem k tomu, že ve zvláštních případech by v některých členských státech, kde neexistují systémy pojištění vkladů pro některé kategorie úvěrových institucí, jež přijímají jen velmi malý podíl vkladů, mohlo zavedení takového systému trvat déle, než je lhůta k provedení této směrnice; že v těchto případech může být dočasná odchylka od požadavku účasti v systému pojištění vkladů oprávněná; že by však, kdyby taková úvěrová instituce podnikala v zahraničí, měl členský stát právo vyžadovat její účast v jím zřízeném systému pojištění vkladů;vzhledem k tomu, že v této směrnici není nezbytné harmonizovat způsoby financování systémů pojištění vkladů nebo samotných úvěrových institucí, protože na jedné straně náklady financování takových systémů musí v zásadě nést samotné úvěrové instituce, a na druhé straně finanční kapacita těchto systémů musí být úměrná jejich závazkům; že to však nesmí ohrozit stabilitu bankovní soustavy daného členského státu;vzhledem k tomu, že tato směrnice nesmí vést k tomu, aby byly členské státy nebo jejich příslušné orgány činěny odpovědnými vůči vkladatelům, pokud zajistí zavedení nebo úřední uznání jednoho nebo více systémů, které pojišťují vklady nebo samotné úvěrové instituce a zajišťují náhradu vkladatelům nebo jejich ochranu za podmínek stanovených v této směrnici;vzhledem k tomu, že ochrana vkladů je podstatnou součástí dotváření vnitřního trhu a nezbytným doplňkem systému dohledu nad úvěrovými institucemi, neboť vytváří solidaritu všech institucí na daném finančním trhu pro případ, že se některá z nich ocitne v platební neschopnosti,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se:1. "vkladem" rozumí jakýkoli kreditní zůstatek vzniklý z prostředků zbylých na účtu nebo z dočasných situací vyplývajících z obvyklých bankovních operací, který musí úvěrová instituce vyplatit na základě příslušných zákonných a smluvních podmínek, a každý dluh prokázaný potvrzením vystaveným úvěrovou institucí.Za vklady se považují i podíly v "building societies" ve Spojeném království a Irsku s výjimkou podílů kapitálové povahy, na které se vztahuje článek 2.Za vklady se nepovažují dluhopisy, které splňují podmínky stanovené v čl. 22 odst. 4 směrnice Rady 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) [7].Za účelem výpočtu kreditního zůstatku použijí členské státy předpisy týkající se vzájemných pohledávek a jejich započtení v souladu se zákonnými a smluvními podmínkami platnými pro dané vklady;2. "společným účtem" rozumí účet otevřený na jméno dvou nebo více osob nebo účet, k němuž mají dvě nebo více osob práva, jež lze uplatňovat proti podpisu jedné nebo více z těchto osob;3. "nedisponibilním vkladem" rozumí vklad, který je splatný a vymahatelný, ale nebyl vyplacen úvěrovou institucí podle příslušných zákonných a smluvních podmínek v případech, kdyi) příslušné orgány zjistí, že podle jejich názoru se příslušná úvěrová instituce v daném čase nezdá být schopna z důvodů přímo souvisejících s její finanční situací vyplatit vklad a v současnosti nemá vyhlídky, že tak bude moci učinit.Příslušné orgány tak učiní co nejdříve, nejpozději do 21 dnů poté, co se poprvé dozvědí, že úvěrová instituce nevyplatila vklady, jež jsou splatné a vymahatelné, neboii) soudní orgán vynese z důvodů přímo souvisejících s finanční situací úvěrové instituce rozhodnutí, jehož důsledkem je pozastavení možnosti vkladatele uplatňovat vůči této instituci pohledávky, pokud toto rozhodnutí je vyneseno dříve, než dojde k výše uvedenému zjištění;4. "úvěrovou institucí" rozumí podnik, jehož činnost spočívá v přijímání vkladů nebo jiných splatných peněžních prostředků od veřejnosti a poskytování úvěrů na vlastní účet;5. "pobočkou" rozumí provozovna bez právní subjektivity, která je součástí úvěrové instituce a která přímo provádí všechny nebo některé operace tvořící podstatu činnosti úvěrových institucí; všechny provozovny zřízené ve stejném členském státě úvěrovou institucí, která má sídlo v jiném členském státě, jsou považovány za jedinou pobočku.Článek 2Ze systémů pojištění vkladů se vylučují jakékoli náhrady- vkladů jiných úvěrových institucí uskutečněných vlastním jménem a na vlastní účet, s výhradou čl. 8 odst. 3,- veškerých nástrojů, na které se vztahuje definice "vlastního kapitálu" v článku 2 směrnice Rady 89/299/EHS ze dne 17. dubna 1989 o vlastním kapitálu úvěrových institucí [8],- vkladů vzniklých z operací, v souvislosti s nimiž byl vynesen odsuzující rozsudek za trestný čin praní peněz ve smyslu článku 1 směrnice Rady 91/308/EHS ze dne 10. června 1991 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz [9].Článek 31. Každý členský stát zajistí, aby byl na jeho území zaveden a úředně uznán jeden nebo více systémů pojištění vkladů. S výjimkou okolností uvedených v druhém pododstavci a v odstavci 4 nesmí žádná úvěrová instituce povolená v tomto členském státě na základě článku 3 směrnice 77/780/EHS přijímat vklady, pokud není členem takového systému.Členský stát však může zprostit úvěrovou instituci povinnosti účasti na systému pojištění vkladů, pokud je tato úvěrová instituce účastna v systému, jenž chrání samotnou úvěrovou instituci a zvláště zajišťuje její likviditu a platební schopnost, a tím zajišťuje ochranu vkladatelů, která je alespoň rovnocenná ochraně poskytované některým systémem pojištění vkladů a která podle stanoviska příslušných orgánů splňuje tyto podmínky:- systém existuje a je úředně uznán ke dni přijetí této směrnice,- systém je určen k tomu, aby zabránil nedisponibilitě vkladů u úvěrových institucí, jež k němu patří, a musí mít k dispozici prostředky nutné k tomuto účelu,- systém nespočívá v záruce poskytnuté úvěrové instituci samotným členským státem nebo některým jeho místním nebo regionálním orgánem,- systém zajišťuje informovanost vkladatelů způsoby a za podmínek stanovených v článku 9.Členské státy, které využijí této možnosti, o tom uvědomí Komisi; zejména ji zpraví o vlastnostech ochranných systémů a o úvěrových institucích, na které se vztahují, jakož i o všech pozdějších změnách poskytnutých informací. Komise o nich uvědomí Poradní výbor pro bankovnictví.2. Pokud některá úvěrová instituce neplní povinnosti, které má jako člen systému pojištění vkladů, musí to být ohlášeno příslušným orgánům, které jí vydaly povolení a které ve spolupráci se systémem pojištění vkladů přijmou veškerá vhodná opatření, včetně uložení sankcí, aby zajistily, že úvěrová instituce své povinnosti splní.3. Pokud tato opatření nedokáží zajistit plnění povinností úvěrovou institucí, může systém v případech, kdy vnitrostátní právní předpisy dovolují vyloučení člena, oznámit s výslovným souhlasem příslušných orgánů ve lhůtě ne kratší než 12 měsíců svůj záměr vyloučit úvěrovou instituci z členství v systému. Vklady uložené před uplynutím výpovědní lhůty jsou nadále plně kryty systémem pojištění vkladů. Pokud do uplynutí výpovědní lhůty úvěrová instituce nesplní své povinnosti, může ji systém pojištění vkladů, opět po předchozím výslovném souhlasu příslušných orgánů, vyloučit.4. Pokud to umožňují vnitrostátní právní předpisy a s výslovným souhlasem příslušných orgánů, které jí vydaly povolení, smí úvěrová instituce vyloučená ze systému pojištění vkladů pokračovat v přijímání vkladů, pokud před svým vyloučením zavedla alternativní pojistné uspořádání zajišťující, že vkladatelé požívají úroveň a rozsah ochrany alespoň rovnocennou těm, které poskytuje úředně uznaný systém.5. Pokud úvěrová instituce, jejíž vyloučení je navrženo v souladu s odstavcem 3, není schopna zavést alternativní pojistné uspořádání, které splňuje podmínky stanovené v odstavci 4, odejmou jí příslušné orgány okamžitě povolení, jež jí vydaly.Článek 41. Systémy pojištění vkladů zavedené a úředně uznané v některém členském státě v souladu s čl. 3 odst. 1 chrání také vkladatele u poboček zřízených úvěrovými institucemi v jiných členských státech.Do 31. prosince 1999 nepřekročí úroveň ani rozsah poskytované ochrany včetně procentního podílu maximální úroveň či rozsah ochrany nabízené odpovídajícím systémem pojištění vkladů na území hostitelského členského státu.Do tohoto dne podá Komise na základě zkušeností získaných při uplatňování druhého pododstavce zprávu a zváží potřebu zachovat toto ustanovení. Předloží případně Evropskému parlamentu a Radě návrh směrnice za účelem prodloužení jeho platnosti.2. Pokud úroveň nebo rozsah ochrany poskytované systémem pojištění vkladů hostitelského členského státu včetně procentního podílu překračuje úroveň nebo rozsah ochrany poskytované v členském státě, v němž je úvěrová instituce povolena, zajistí hostitelský členský stát, aby na jeho území existoval úředně uznaný systém pojištění vkladů, k němuž by se pobočka mohla dobrovolně připojit, aby doplnila pojištění, jež se na její vkladatele již vztahuje na základě jejího členství v systému pojištění vkladů v jejím domovském členském státě.Systém, k němuž se pobočka připojí, se musí vztahovat na kategorii institucí, ke kterým pobočka patří nebo kterým nejblíže odpovídá, v hostitelském členském státě.3. Členské státy zajistí, aby byly stanoveny objektivní a obecně platné podmínky pro členství poboček v systému pojištění vkladů hostitelského členského státu v souladu s odstavcem 2. Přijetí do tohoto systému je podmíněno splněním přiměřených členských povinností, zejména platby všech příspěvků a ostatních poplatků. Členské státy se při provádění tohoto odstavce řídí základními zásadami uvedenými v příloze II.4. Pokud pobočka, která využila možnosti dobrovolného členství podle odstavce 2, neplní povinnosti vyplývající z členství v systému pojištění vkladů, je to sděleno příslušným orgánům, které jí vydaly povolení, a tyto orgány ve spolupráci se systémem pojištění vkladů přijmou veškerá vhodná opatření, aby zajistily plnění uvedených povinností.Pokud tato opatření nezajistí splnění uvedených povinností pobočkou, může systém pojištění vkladů po uplynutí přiměřené, nejméně dvanáctiměsíční výpovědní lhůty a se souhlasem příslušných orgánů, které jí vydaly povolení, pobočku vyloučit. Vklady uložené přede dnem vyloučení jsou nadále kryty systémem pojištění vkladů, jehož dobrovolným členem pobočka byla, až do dne splatnosti. Vkladatelé jsou informováni o zrušení doplňkového pojištění vkladů.5. Komise podá zprávu o uplatňování odstavců 2, 3 a 4 nejpozději do 31. prosince 1999 a případně navrhne jejich změnu.Článek 5Vklady držené ke dni, kdy je odňato povolení vydané úvěrové instituci na základě článku 3 směrnice 77/780/EHS, jsou nadále chráněny systémem pojištění vkladů.Článek 61. Členské státy ověří, zda pobočky zřízené úvěrovou institucí, která má sídlo mimo Společenství, mají pojistné krytí rovnocenné krytí, které stanoví tato směrnice.Pokud tomu tak není, mohou členské státy stanovit, s výhradou čl. 9 odst. 1 směrnice 77/780/EHS, že pobočky zřízené úvěrovou institucí, která má sídlo mimo Společenství, se musí připojit k některému systému pojištění vkladů, který působí na jejich území.2. Úvěrová instituce, která má sídlo mimo Společenství, poskytuje současným a případným budoucím vkladatelům u poboček jí zřízených veškeré relevantní informace o pojištění chránícím jejich vklady.3. Informace uvedené v odstavci 2 musí být poskytovány v úředním jazyce nebo jazycích členského státu, ve kterém je pobočka usazena, způsobem stanoveným vnitrostátními právními předpisy v jasné a srozumitelné formě.Článek 71. Systémy pojištění vkladů stanoví, že souhrn všech vkladů každého vkladatele musí být pojištěn do výše 20000 ECU pro případ, že se stane nedisponibilním.Do 31. prosince 1999 smějí členské státy, ve kterých nejsou ke dni přijetí této směrnice vklady pojištěny do výše 20000 ECU, zachovat maximální částku stanovenou ve svých systémech pojištění vkladů, není-li nižší než 15000 ECU.2. Členské státy mohu stanovit, že určití vkladatelé nebo vklady jsou z pojištění vyňati nebo že jim bude poskytnut nižší limit pojištění. Tyto výjimky jsou uvedeny v příloze I.3. Tento článek nevylučuje zachování nebo přijetí předpisů, které poskytují vyšší nebo úplnější ochranu vkladů. Systémy pojištění vkladů mohou, zvláště ze sociálních důvodů, plně krýt některé druhy vkladů.4. Členské státy mohou omezit pojištění stanovené v odstavci 1 nebo uvedené v odstavci 3 na určité procento z výše vkladů. To však musí být nejméně 90 % všech vkladů, pokud částka, jež má být vyplacena z pojištění, nedosáhne částky uvedené v odstavci 1.5. Komise přezkoumá částku uvedenou v odstavci 1 pravidelně nejméně jednou za pět let. Pokud to uzná za vhodné, předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh směrnice, jež upraví částku uvedenou v odstavci 1 zejména se zřetelem k vývoji v bankovnictví a k hospodářské a měnové situaci ve Společenství. První přezkum neproběhne dříve než pět let po skončení lhůty uvedené v čl. 7 odst. 1 druhém pododstavci.6. Členské státy zajistí, aby práva vkladatelů na náhradu mohla být předmětem žaloby vkladatele proti systému pojištění vkladů.Článek 81. Limity uvedené v čl. 7 odst. 1, 3 a 4 se vztahují na souhrn vkladů u téže úvěrové instituce bez ohledu na počet těchto vkladů, jejich měnu a místo uložení ve Společenství.2. Při výpočtu limitů stanovených v čl. 7 odst. 1, 3 a 4 se přihlédne k podílu každého vkladatele na společném účtu.Není-li stanoveno jinak, jsou podíly jednotlivých vkladatelů na tomto účtu stejné.Členské státy mohou stanovit, že vklady na účtu, k němuž mají právo dvě nebo více osob jako společníci společnosti, členové sdružení nebo jiného obdobného seskupení bez právní subjektivity, mohou být pro účely výpočtu limitů stanovených v čl. 7 odst. 1, 3 a 4 sečteny a lze s nimi nakládat, jako by byly uloženy jediným vkladatelem.3. Pokud vkladatel nemůže nakládat s částkami uloženými na účtu bez omezení, vztahuje se pojištění na osobu, která s nimi může bez omezení nakládat, za předpokladu, že je nebo může být zjištěna ke dni, kdy příslušné orgány zjistí skutečnosti uvedené v čl. 1 odst. 3 bodu i) nebo kdy soudní orgán rozhodne ve smyslu čl. 1 odst. 3 bodu ii). Může-li více osob nakládat s vklady bez omezení, přihlédne se k podílu každé z nich podle právních předpisů upravujících správu daných částek při výpočtu limitů stanovených v čl. 7 odst. 1, 3 a 4.Toto ustanovení se nevztahuje na subjekty kolektivního investování.Článek 91. Členské státy zajistí, aby úvěrové instituce poskytly současným i případným vkladatelům informace potřebné k určení systému pojištění vkladů, jehož jsou instituce a její pobočky členy uvnitř Společenství, nebo alternativního uspořádání stanoveného v čl. 3 odst. 1 druhém pododstavci nebo v čl. 3 odst. 4. Vkladatelé musí být informováni o ustanoveních systému pojištění vkladů nebo případného alternativního uspořádání, včetně výše a rozsahu krytí poskytovaného systémem pojištění vkladů. Tyto informace musí být poskytnuty v jasné a srozumitelné formě.Na žádost musí být také poskytnuty informace o podmínkách náhrady a o formalitách, jež musí být splněny pro obdržení náhrady.2. Informace uvedené v odstavci 1 se poskytují způsobem stanoveným vnitrostátními právními předpisy v úředním jazyce nebo jazycích členského státu, v němž je pobočka usazena.3. Členské státy stanoví pravidla omezující použití informací uvedených v odstavci 1 k reklamním účelům, aby toto použití neohrozilo stabilitu bankovní soustavy nebo důvěru vkladatelů. Členské státy mohou zejména omezit reklamu na odkaz na systém, kterého se úvěrová instituce účastní.Článek 101. Systémy pojištění vkladů musí být schopny vyplatit řádně ověřené pohledávky vkladatelů týkající se nedisponibilních vkladů do tří měsíců ode dne, kdy příslušné orgány shledají skutečnosti popsané v čl. 1 odst. 3 bodu i) nebo kdy soudní orgán rozhodne ve smyslu čl. 1 odst. 3 bodu ii).2. Za zcela výjimečných okolností a ve zvláštních případech může systém pojištění vkladů požádat příslušné orgány o prodloužení této lhůty. Prodloužení nesmí přesáhnout tři měsíce. Na žádost systému pojištění vkladů mohou příslušné orgány poskytnout nejvýše dvě další prodloužení, z nichž žádné nesmí přesáhnout tři měsíce.3. Uplynutí lhůt stanovených v odstavcích 1 a 2 se systém pojištění vkladů nesmí dovolávat, aby odepřel výhodu pojištění vkladateli, který nebyl schopen včas uplatnit nárok na výplatu náhrady z pojištění.4. Doklady týkající se podmínek a formalit, které je třeba splnit, aby byl získán nárok na výplatu náhrady z pojištění podle odstavce 1, musí být podrobně vypracovány způsobem stanoveným vnitrostátními právními předpisy v úředním jazyce nebo jazycích členského státu, ve kterém se nachází pojištěný vklad.5. Bez ohledu na lhůtu stanovenou v odstavcích 1 a 2 může systém pojištění vkladů odložit veškeré výplaty do vynesení rozsudku soudem v těch případech, kdy jsou vkladatel nebo jiná osoba, kteří mají právo na částky uložené na účtu nebo na nich mají zájem, obžalováni z trestného činu spojeného s praním peněz, jak je vymezuje článek 1 směrnice 91/308/EHS.Článek 11Aniž tím jsou dotčena jiná práva, která mohou mít podle vnitrostátních právních předpisů, mají systémy provádějící platby z pojištění právo vstoupit do práv vkladatelů v likvidačním řízení až do výše svých plateb.Článek 12Bez ohledu na článek 3 jsou instituce, jež obdržely povolení ve Španělsku nebo v Řecku a jsou uvedeny v příloze III, do 31. prosince 1999 osvobozeny od povinnosti členství v systému pojištění vkladů.Tyto úvěrové instituce výslovně upozorní své současné a případné budoucí vkladatele, že nejsou členy žádného systému pojištění vkladů.Pokud by v této době tato úvěrová instituce zamýšlela zřídit nebo by zřídila pobočku v jiném členském státě, může dotyčný členský stát vyžadovat, aby pobočka vstoupila do systému pojištění vkladů zřízeného na jeho území za podmínek stanovených v čl. 4 odst. 2, 3 a 4.Článek 13V seznamu povolených úvěrových institucí, který vypracovává podle čl. 3 odst. 7 směrnice 77/780/EHS, uvede Komise postavení každé úvěrové instituce s ohledem na tuto směrnici.Článek 141. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1995. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 15Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 16Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. května 1994.Za Evropský parlamentpředsedaE. KlepschZa RadupředsedaG. Romeos[1] Úř. věst. C 163, 30.6.1992, s. 6 a Úř. věst. C 178, 30.6.1993, s. 14.[2] Úř. věst. C 332, 16.12.1992, s. 13.[3] Úř. věst. C 115, 26.4.1993, s. 96 a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 9. března 1994 (Úř. věst. C 91, 28.3.1994).[4] Úř. věst. L 33, 4.2.1987, s. 16.[5] Úř. věst. L 386, 30.12.1989, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 92/30/EHS (Úř. věst. L 110, 28.4.1992, s. 52).[6] Úř. věst. L 322, 17.12.1977, s. 30. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 89/646/EHS (Úř. věst. L 386, 30.12.1989, s. 1).[7] Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 3. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 88/220/EHS (Úř. věst. L 100, 19.4.1988, s. 31).[8] Úř. věst. L 124, 5.5.1989, s. 16. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/16/EHS (Úř. věst. L 75, 21.3.1992, s. 48).[9] Úř. věst. L 166, 28.6.1991, s. 77.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISeznam výjimek uvedených v čl. 7 odst. 21. Vklady finančních institucí ve smyslu čl. 1 odst. 6 směrnice 89/646/EHS.2. Vklady pojišťoven.3. Vklady státu a ústředních správních orgánů.4. Vklady krajských, regionálních, místních a obecních orgánů.5. Vklady subjektů kolektivního investování.6. Vklady penzijních fondů.7. Vklady ředitelů, vedoucích pracovníků, osobně odpovědných členů úvěrové instituce, držitelů nejméně 5 % kapitálu úvěrové instituce, osob odpovědných za zákonem předepsaný audit účetních dokladů úvěrové instituce a vkladatelů podobného postavení v jiných společnostech téže skupiny.8. Vklady blízkých příbuzných a třetích stran jednajících na účet vkladatelů uvedených pod bodem 7.9. Vklady jiných společností téže skupiny.10. Anonymní vklady.11. Vklady, na které vkladatel jako jednotlivec získal od téže úvěrové instituce sazby a finanční výhody, které přispěly ke zhoršení finanční situace této instituce.12. Dluhové cenné papíry vydané touž institucí a závazky vzniklé z vlastních akceptací a směnek.13. Vklady v jiných měnách než:- měnách členských států,- ECU.14. Vklady společností, které jsou tak velké, že podle článku 11 čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, zakládající se na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o výročních účetních uzávěrkách některých druhů společností [1], nesmějí sestavovat zkrácené bilance.[1] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 90/605/EHS (Úř. věst. L 317, 16.11.1990, s. 60).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZákladní zásadyPokud pobočka žádá o vstup do systému hostitelského členského státu, aby se na ni vztahovalo doplňkové pojištění, stanoví systém hostitelského členského státu společně se systémem domovského členského státu vhodná pravidla a postupy pro výplatu náhrady vkladatelům u takové pobočky. Následující zásady se vztahují jak na vypracování těchto postupů, tak na vymezení podmínek členství pro takovou pobočku (jak je uvedeno v čl. 4 odst. 2):a) systém hostitelského členského státu si ponechává plné právo uplatňovat svá objektivní a obecně používaná pravidla na zúčastněné úvěrové instituce; může vyžadovat poskytnutí relevantních informací a ověřovat si je u příslušných orgánů domovského členského státu;b) systém hostitelského členského státu uspokojuje nároky na doplňkovou náhradu na základě prohlášení příslušných orgánů domovského členského státu, že vklady jsou nedisponibilní. Systém hostitelského členského státu si ponechává plné právo ověřovat podle svých vlastních zásad a postupů oprávnění vkladatele dříve, než vyplatí doplňkovou náhradu;c) systémy domovského členského státu a hostitelského členského státu vzájemně plně spolupracují, aby zajistily, že vkladatelé dostanou náhradu rychle a ve správné výši. Zvláště se dohodnou na tom, jak existence protipohledávky, která může vést k započtení v každém z obou systémů, ovlivní náhradu vyplacenou vkladateli každým systémem;d) systémy hostitelského členského státu mají právo uložit pobočkám účast na doplňkovém pojistném na vhodném základě, který bere na zřetel pojištění financované systémem domovského členského státu. Aby se usnadnil výpočet doplňkového pojistného, může systém hostitelského členského státu předpokládat, že jeho závazek je za všech okolností omezen na rozdíl mezi výší pojištění, které poskytuje, a výší pojištění poskytovaného domovským členským státem, bez ohledu na to, zda domovský členský stát ve skutečnosti vyplatí nějakou náhradu za vklady uložené na území hostitelského členského státu.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIISeznam úvěrových institucí uvedený v článku 12a) Specializované kategorie španělských institucí, jejichž právní postavení v současnosti prochází reformou a které mají oprávnění k činnosti jako- Entidades de Financiación o Factoring,- Sociedades de Arrendamiento Financiero,- Sociedades de Crédito Hipotecario.b) Tyto španělské státní instituce:- Banco de Crédito Agrícola, SA,- Banco Hipotecario de España, SA,- Banco de Crédito Local, SA.c) Tato řecká úvěrová družstva:- úvěrové družstvo Lamia,- úvěrové družstvo Ioannina,- úvěrové družstvo Xylocastron,a ta z úvěrových družstev obdobné povahy uvedená níže, která jsou povolena nebo povolována ke dni přijetí této směrnice:- úvěrové družstvo Chania,- úvěrové družstvo Iraklion,- úvěrové družstvo Magnissia,- úvěrové družstvo Larissa,- úvěrové družstvo Patras,- úvěrové družstvo Thessaloniki.--------------------------------------------------