title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0092

Úřední věstník L 027 , 30/01/1997 S. 0020 - 0029

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/92/ESze dne 19. prosince 1996o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinouEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2, článek 66 a článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem podle článku 189b Smlouvy [3],(1) vzhledem k tomu, že je důležité přijmout opatření k zajištění řádného fungování vnitřního trhu; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;(2) vzhledem k tomu, že dotvoření konkurenčního trhu s elektřinou je důležitým krokem k dotvoření vnitřního trhu s energií;(3) vzhledem k tomu, že by touto směrnicí nemělo být dotčeno plné uplatňování Smlouvy, zejména jejích ustanovení o vnitřním trhu a hospodářské soutěži;(4) vzhledem k tomu, že vytvoření vnitřního trhu s elektřinou je důležité zejména proto, aby se zvýšila efektivnost výroby, přenosu a distribuce tohoto produktu se současným posílením bezpečnosti zásobování elektřinou a konkurenceschopnosti evropské ekonomiky a respektováním ochrany životního prostředí;(5) vzhledem k tomu, že vnitřní trh s elektřinou musí být vytvářen postupně, aby se průmysl mohl pružně a spořádaně přizpůsobit novému prostředí a aby byly vzaty v úvahu různé způsoby, jakými jsou v současnosti energetické sítě organizovány;(6) vzhledem k tomu, že vytvoření vnitřního trhu v odvětví elektřiny musí podporovat propojenost a interoperabilitu sítí;(7) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 90/547/EHS ze dne 29. října 1990 o přenosu elektřiny elektrizačními soustavami [4] a směrnice Rady 90/377/EHS ze dne 29. června 1990 o postupu Společenství pro zvýšení transparentnosti cen plynu a elektřiny účtovaných konečným průmyslovým velkoodběratelům [5] tvoří první fázi dotvoření vnitřního trhu s elektřinou;(8) vzhledem k tomu, že je nyní nutné přijmout další opatření pro vytvoření vnitřního trhu s elektřinou;(9) vzhledem k tomu, že na vnitřním trhu musí být energetické podniky schopny působit, aniž bude dotčeno plnění jejich povinností služeb veřejného zájmu tak, aby vznikl konkurenční trh s elektřinou;(10) vzhledem k tomu, že členské státy v současnosti používají kvůli stávajícím strukturálním rozdílům v členských státech různé systémy regulace v odvětví elektřiny;(11) vzhledem k tomu, že v souladu se zásadou subsidiarity musí být v rámci obecných zásad stanovena společná pravidla na úrovni Společenství, avšak jejich podrobné provádění by mělo být ponecháno členským státům, aby měl každý členský stát možnost zvolit si režim, který nejlépe odpovídá jeho konkrétní situaci;(12) vzhledem k tomu, že bez ohledu na převládající způsob organizace trhu musí být podle této směrnice přístup do sítě otevřený a musí vést k totožným hospodářským výsledkům ve státech, a tím k přímo srovnatelné úrovni otevřenosti trhu i přímo srovnatelnému stupni přístupu na trh s elektřinou;(13) vzhledem k tomu, že pro některé členské státy může být ukládání povinností služeb veřejného zájmu nezbytné k zajištění bezpečnosti zásobování a ochrany spotřebitelů a životního prostředí, což podle jejich názoru volná hospodářská soutěž sama zaručit nemůže;(14) vzhledem k tomu, že dlouhodobé plánování může být jedním z prostředků plnění těchto povinností služeb veřejného zájmu;(15) vzhledem k tomu, že Smlouva stanoví zvláštní pravidla týkající se omezení volného pohybu zboží nebo hospodářské soutěže;(16) vzhledem k tomu, že čl. 90 odst. 1 Smlouvy ukládá členským státům zejména povinnost, aby dodržovaly tato pravidla, pokud se vztahují na podniky veřejného práva a podniky se zvláštními nebo výlučnými právy;(17) vzhledem k tomu, že podle čl. 90 odst. 2 Smlouvy podléhají podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu těmto pravidlům za zvláštních podmínek;(18) vzhledem k tomu, že provádění této směrnice bude mít dopad na činnost takových podniků;(19) vzhledem k tomu, že členské státy tedy musí při ukládání povinností služeb veřejného zájmu podnikům v odvětví elektřiny dodržovat odpovídající ustanovení Smlouvy podle výkladu Soudního dvora;(20) vzhledem k tomu, že při vytváření vnitřního trhu s elektřinou by měl být brán zřetel na cíl Společenství, hospodářskou a sociální soudržnost, zejména v takových odvětvích, jakými jsou vnitrostátní infrastruktury a infrastruktury Společenství, které jsou používány pro přenos elektřiny;(21) vzhledem k tomu, že rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1254/96/ES ze dne 5. června 1996, kterým se stanoví řada základních směrů pro transevropské energetické sítě [6], přispívá k rozvoji propojených infrastruktur pro přenos elektřiny;(22) vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné stanovit společná pravidla pro výrobu elektřiny a provoz přenosových a distribučních soustav;(23) vzhledem k tomu, že existují dva systémy, které lze použít pro otevírání trhu výroby, řízení o povolení nebo výběrové řízení, a oba musí fungovat v souladu s objektivními, průhledými a nediskriminačními kritérii;(24) vzhledem k tomu, že je v rámci toho nezbytné zohlednit postavení samovýrobců a nezávislých výrobců;(25) vzhledem k tomu, že každá přenosová soustava musí být centrálně řízena a kontrolována, aby byla v zájmu výrobců a jejich zákazníků zajištěna bezpečnost, spolehlivost a účinnost sítě; že by tedy měl být určen provozovatel přenosové soustavy a pověřen provozováním, údržbou a v případě potřeby i rozvojem soustavy; že se provozovatel přenosové soustavy musí chovat objektivním, průhledným a nediskriminačním způsobem;(26) vzhledem k tomu, že technická pravidla pro provoz přenosové soustavy a přímých vedení musí být průhledná a musí zajišťovat interoperabilitu sítí;(27) vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit objektivní a nediskriminační kritéria pro spouštění elektráren;(28) vzhledem k tomu, že z důvodů ochrany životního prostředí může být elektřina přednostně vyráběna z obnovitelných zdrojů;(29) vzhledem k tomu, že na úrovni distribuce mohou zákazníci v určité oblasti získat právo na odběr a že musí být určen provozovatel distribuční soustavy pro řízení, údržbu a v případě potřeby i pro rozvoj každé distribuční soustavy;(30) vzhledem k tomu, že pro zajištění průhlednosti a vyloučení diskriminace by měla být přenosová činnost vertikálně propojených podniků provozována nezávisle na jiných činnostech;(31) vzhledem k tomu, že jediní odběratelé musí být odděleni od výrobních a distribučních činností vertikálně propojených podniků; že je třeba omezit informační tok mezi činnostmi jediného odběratele a těmito výrobními a distribučními činnostmi;(32) vzhledem k tomu, že účetnictví všech propojených energetických podniků by mělo mít vysoký stupeň průhlednosti, zejména pro identifikaci možného zneužívání jejich dominantního postavení, které by spočívalo např. v nepřiměřeně vysokých nebo nízkých sazbách nebo v diskriminačních praktikách týkajících se obdobných transakcí; že z těchto důvodů musí být pro každou činnost vedeno oddělené účetnictví;(33) vzhledem k tomu, že je rovněž nezbytné, aby měly příslušné orgány přístup k vnitřním účtům podniků, přičemž musí být zaručena důvěrnost;(34) vzhledem k tomu, že s ohledem na rozmanitost struktur a zvláštní vlastnosti soustav v členských státech by měly být stanoveny různé postupy pro přístup do sítě, které budou řízeny objektivními, průhlednými a nediskriminačními kritérii;(35) vzhledem k tomu, že by mělo být upraveno povolování, výstavba a využívání přímých vedení;(36) vzhledem k tomu, že musí být upraveny záruky a postupy pro urovnávání sporů;(37) vzhledem k tomu, že by se mělo zabránit jakémukoli zneužívání dominantního postavení nebo dravému chování;(38) vzhledem k tomu, že některé členské státy mohou mít zvláštní potíže při přizpůsobování svých soustav, a proto by měla být stanovena přechodná období nebo odchylky, zejména pro provoz malých izolovaných soustav;(39) vzhledem k tomu, že tato směrnice představuje další fázi liberalizace; že po vstupu v platnost nicméně zůstanou některé překážky obchodu s elektřinou mezi členskými státy zachovány; že tedy mohou být s přihlédnutím ke zkušenostem předloženy návrhy na zlepšení fungování vnitřního trhu s elektřinou; že by tedy Komise měla předložit Radě a Evropskému parlamentu zprávu o uplatňování této směrnice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IOblast působnosti a definiceČlánek 1Tato směrnice stanoví společná pravidla pro výrobu, přenos a distribuci elektřiny. Dále upravuje organizaci a fungování odvětví elektřiny, přístup na trh, kritéria a postupy pro výběrová řízení a udělování povolení pro provozování soustav.Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:1) "výrobou" výroba elektřiny;2) "výrobcem" fyzická nebo právnická osoba vyrábějící elektřinu;3) "samovýrobcem" fyzická nebo právnická osoba vyrábějící elektřinu převážně pro vlastní potřebu;4) "nezávislým výrobcem"a) výrobce, který se nezabývá činností přenosu nebo distribuce elektřiny na území, které je pokryto sítí a kde je usazen;b) v členských státech, kde nejsou vertikálně propojené podniky a kde se používá výběrové řízení, výrobce, který odpovídá definici podle písmene a), který nesmí výlučně podléhat ekonomické prioritě propojené sítě;5) "přenosem" přenos elektřiny propojenou přenosovou soustavou vysokého napětí s cílem její dodávky konečným spotřebitelům nebo distribučním společnostem;6) "distribucí" přenos elektřiny distribuční soustavou středního a nízkého napětí s cílem její dodávky zákazníkům;7) "zákazníky" velkoodběratelé nebo koneční spotřebitelé elektřiny a distribuční společnosti;8) "velkoodběratelem" fyzická nebo právnická osoba, pokud členský stát uznává její existenci, která nakupuje nebo prodává elektřinu, ale nezabývá se jejím přenosem, výrobou nebo distribucí uvnitř sítě nebo mimo ni na území, kde je usazena;9) "konečným spotřebitelem" zákazník nakupující elektřinu pro vlastní potřebu;10) "propojovacím zařízením" zařízení, které slouží k propojení energetických sítí;11) "propojenou sítí" několik přenosových a distribučních soustav, které jsou navzájem propojeny prostřednictvím jednoho nebo několika propojovacích zařízení;12) "přímým vedením" elektrické vedení doplňující propojenou síť;13) "ekonomickou prioritou" pořadí zdrojů zásobování elektřinou podle ekonomických kritérií;14) "pomocnými službami" všechny služby potřebné pro provoz přenosových nebo distribučních soustav;15) "uživatelem soustavy" fyzická nebo právnická osoba napájející přenosovou nebo distribuční soustavu nebo zásobovaná z některé z nich;16) "dodávkou" dodávka nebo prodej elektřiny zákazníkům;17) "propojeným energetickým podnikem" vertikálně nebo horizontálně propojený podnik;18) "vertikálně propojeným podnikem" podnik vykonávající dvě nebo několik funkcí výroby, přenosu a distribuce elektřiny;19) "horizontálně propojeným podnikem" podnik vykonávající alespoň jednu z funkcí výroby za účelem prodeje, přenosu nebo distribuce elektřiny a další funkci, která nesouvisí s elektřinou;20) "výběrovým řízením" postup, prostřednictvím kterého se pokryjí nové plánované požadavky a náhradní kapacity formou dodávek z nových nebo stávajících výrobních kapacit;21) "dlouhodobým plánováním" plánování potřebných investic pro výrobní a přenosové kapacity na dlouhodobém základě s cílem pokrýt poptávku po elektřině v soustavě a zajistit zásobování zákazníků;22) "jediným odběratelem" právnická osoba, která je v síti na území, kde je usazena, odpovědná za jednotné řízení přenosové soustavy nebo za centrální odběr a prodej elektřiny;23) "malou izolovanou soustavou" každá soustava se spotřebou nižší než 2500 GWh v roce 1996, která získává méně než 5 % své roční spotřeby elektřiny propojením s jinými soustavami.KAPITOLA IIObecná pravidla organizace odvětvíČlánek 31. Členské státy zajistí na základě svého institucionálního uspořádání, při zohlednění zásady subsidiarity a aniž je dotčen odstavec 2, aby byly energetické podniky provozovány v souladu se zásadami této směrnice a s cílem dosažení konkurenčního trhu s elektřinou, a zdrží se diskriminace těchto podniků, pokud jde o jejich práva a povinnosti. Dvě koncepce přístupu do sítě uvedené v článcích 17 a 18 musí vést k totožným hospodářským výsledkům, a tím i k přímo srovnatelné úrovni otevřenosti trhu, jakož i k přímo srovnatelnému stupni přístupu k trhům s elektřinou.2. S plným ohledem na odpovídající ustanovení Smlouvy, zejména na článek 90, mohou členské státy uložit z důvodů obecného hospodářského zájmu podnikům působícím v odvětví elektrické energie povinnosti služeb veřejného zájmu, které se mohou týkat bezpečnosti, včetně bezpečnosti zásobování, pravidelnosti, jakosti a cen dodávek a ochrany životního prostředí. Takové povinnosti musí být jasně vymezeny, být průhledné, nediskriminační a kontrolovatelné; jejich obsah i případné změny musí být zveřejněny a neprodleně oznámeny členským státem Komisi. Jako prostředek plnění výše uvedených povinností služeb veřejného zájmu mohou členské státy, pokud si to přejí, zavést provádění dlouhodobého plánování.3. Členské státy se mohou rozhodnout neuplatňovat články 5, 6, 17, 18 a 21, pokud by jejich použití právně nebo fakticky bránilo plnění povinností uložených energetickým podnikům z důvodů obecného hospodářského zájmu a pokud by byl rozvoj obchodu ovlivněn do té míry, že by to bylo v rozporu se zájmy Společenství. Zájmy Společenství mimo jiné zahrnují hospodářskou soutěž s ohledem na potenciální zákazníky v souladu s touto směrnicí a článkem 90 Smlouvy.KAPITOLA IIIVýrobaČlánek 4Pro výstavbu nového výrobního zařízení mohou členské státy volit mezi řízením o povolení nebo výběrovým řízením. Řízení o povolení i výběrové řízení musí proběhnout podle objektivních, průhledných a nediskriminačních kritérií.Článek 51. Zvolí-li členské státy řízení o povolení, stanoví kritéria pro udělení povolení k výstavbě výrobního zařízení na svém území. Kritéria se mohou týkat:a) bezpečnosti a zabezpečení energetických sítí, zařízení a souvisejícího vybavení;b) ochrany životního prostředí;c) využití pozemku a volby umístění;d) využití veřejného prostranství;e) energetické efektivnosti;f) povahy primárních zdrojů;g) údajů o žadateli, jakými jsou jeho technické, ekonomické a finanční schopnosti;h) článku 3.2. Podrobná kritéria a postupy musí být zveřejněny.3. Důvody, které vedly k zamítnutí udělení povolení, musí být objektivní a nediskriminační; musí být řádně podloženy a být opodstatněné; musí být sděleny žadateli a pro informaci Komisi. Žadatel musí mít k dispozici opravné prostředky.Článek 61. Zvolí-li členské státy výběrové řízení, provedou členské státy nebo příslušný orgán určený dotyčným členským státem inventarizaci nových výrobních zařízení, včetně náhradních kapacit, na základě pravidelných odhadů uvedených v odstavci 2. Inventura zohlední potřebu propojení soustav. Požadovaná kapacita bude přidělena na základě výběrového řízení, které proběhne postupem stanoveným v tomto článku.2. Provozovatel přenosové soustavy nebo jiný příslušný orgán určený dotyčným členským státem alespoň každý druhý rok vypracuje a pod státním dozorem zveřejní pravidelný odhad výrobních a přenosových kapacit, které budou pravděpodobně zapojeny do sítě, propojovacích zařízení potřebných pro spojení s jinými soustavami, předpokládanou kapacitu přenosové soustavy a odhad poptávky po elektřině. Odhad se bude týkat období, které si určí každý členský stát.3. Podrobnosti o výběrovém řízení na výrobní zařízení musí být zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství alespoň šest měsíců před uplynutím lhůty pro podání návrhů.Všem zúčastněným podnikům usazeným na území členského státu musí být poskytnuty technické podmínky nabídky tak, aby měly dostatek času pro předložení nabídky.Technické podmínky nabídky musí obsahovat podrobný popis technických podmínek smlouvy a postupu, který musí všichni účastníci dodržet, jakož i vyčerpávající seznam kritérií, kterými se bude řídit výběr účastníků a zadání smlouvy. Technické podmínky se mohou týkat i oblastí uvedených v čl. 5 odst. 1.4. Při vyhlášení výběrového řízení na požadovanou výrobní kapacitu se musí rovněž přihlédnout k nabídkám dodávek elektřiny s dlouhodobými zárukami ze stávajících výrobních jednotek, jestliže lze tímto způsobem pokrýt dodatečné požadavky.5. Členské státy určí orgán nebo veřejnoprávní subjekt nebo soukromoprávní subjekt, který není závislý na oblasti výroby, přenosu a distribuce elektřiny, který bude odpovídat za provedení, monitorování a kontrolu výběrového řízení. Tento orgán nebo subjekt přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistil důvěrnost informací obsažených v nabídkách.6. V členských státech, které se rozhodly pro výběrové řízení, musí mít nicméně samovýrobci a nezávislí výrobci možnost získat povolení na základě objektivních, průhledných a nediskriminačních kritérií podle článků 4 a 5.KAPITOLA IVProvozování přenosové soustavyČlánek 71. Členské státy určí nebo požádají podniky, které vlastní přenosovou soustavu, aby na dobu stanovenou členskými státy a s přihlédnutím k efektivnosti a hospodářské rovnováze určily provozovatele soustavy, který bude odpovědný za provoz, údržbu a v případě potřeby i rozvoj přenosové soustavy v dané oblasti i za její propojovací zařízení s jinými soustavami tak, aby byla zajištěna bezpečnost zásobování.2. Členské státy zajistí přípravu a zveřejnění technických pravidel, která stanoví minimální technické a provozní požadavky na propojení se systémem výrobních zařízení, distribučními soustavami, zařízením přímo napojených zákazníků, propojovacími okruhy a přímými vedeními. Tyto požadavky musí zajistit interoperabilitu sítí, musí být objektivní a nediskriminační. Musí být oznámeny Komisi v souladu s článkem 8 směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983, kterou se stanoví postup pro poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů. [7]3. Provozovatel soustavy odpovídá za řízení toku energie v soustavě, přičemž bere v úvahu výměny s jinými propojenými sítěmi. Je přitom odpovědný za zajišťování bezpečné, spolehlivé a účinné přenosové soustavy elektřiny a v této souvislosti za zajišťování dostupnosti všech nezbytných pomocných služeb.4. Provozovatel soustavy musí poskytnout provozovatelům všech ostatních soustav, které jsou s danou soustavou propojeny, dostatek informací pro zajištění bezpečného a účinného provozu, koordinovaného rozvoje a interoperability propojené sítě.5. Provozovatel soustavy nesmí diskriminovat uživatele soustavy nebo kategorie uživatelů soustavy, zejména ve prospěch svých dceřiných společností nebo akcionářů.6. Není-li přenosová soustava zcela nezávislá na výrobní a distribuční činnosti, musí být provozovatel soustavy alespoň v řízení nezávislý na jiných činnostech, které nesouvisejí s přenosovou soustavou.Článek 81. Provozovatel přenosové soustavy odpovídá za spouštění výrobních zařízení ve své oblasti a za rozhodování o použití propojovacího zařízení s jinými soustavami.2. Aniž je dotčena dodávka elektřiny na základě smluvních povinností, včetně těch, které jsou odvozeny z technických podmínek výběrového řízení, řídí se spouštění výrobního zařízení i použití propojovacího zařízení kritérii, která může schválit členský stát a která musí být objektivní, musí být zveřejněna a používána nediskriminačním způsobem, který zajišťuje řádné fungování vnitřního trhu s elektřinou. Musí zohlednit ekonomickou prioritu elektřiny z dostupných výrobních zařízení nebo přenosem z propojených zařízení a rovněž technická úskalí soustavy.3. Členský stát může uložit provozovateli soustavy, aby při spouštění výrobního zařízení dával přednost zařízením využívajícím obnovitelné zdroje energie nebo odpad nebo zařízením vyrábějícím současně s elektřinou i teplo.4. Členský stát může z důvodů bezpečnosti zásobování nařídit, aby bylo přednostně spouštěno výrobní zařízení používající domácí paliva jako zdroje energie v rozsahu, který za kalendářní rok nepřekročí 15 % celkového množství primární energie potřebné k výrobě elektřiny spotřebované v dotyčném členském státě.Článek 9Provozovatel přenosové soustavy musí zachovávat důvěrnost informací, které mají z obchodního hlediska citlivou povahu a o kterých se dozví při výkonu své činnosti.KAPITOLA VProvozování distribuční soustavyČlánek 101. Členské státy mohou distribučním společnostem nařídit, aby zásobovaly zákazníky v určité oblasti. Sazby za takové dodávky mohou být regulovány, například proto, aby bylo těmto zákazníkům zajištěno rovné zacházení.2. Členské státy určí nebo požádají podniky, které vlastní distribuční soustavu nebo za ni odpovídají, aby určily provozovatele soustavy, který bude odpovědný za provoz, údržbu a v případě potřeby rozvoj distribuční soustavy v dané oblasti i za propojovací zařízení s jinými soustavami.3. Členské státy zajistí, aby provozovatel soustavy jednal v souladu s články 11 a 12.Článek 111. Provozovatel distribuční soustavy udržuje bezpečnou, spolehlivou a účinnou distribuční soustavu elektřiny ve své oblasti s patřičným ohledem na životní prostředí.2. V žádném případě nesmí diskriminovat uživatele soustavy nebo kategorie uživatelů soustavy, zejména ve prospěch svých dceřiných společností nebo akcionářů.3. Členský stát může uložit provozovateli distribuční soustavy, aby při spouštění výrobních zařízení dával přednost zařízením využívajícím obnovitelné zdroje energie nebo odpad nebo zařízením vyrábějícím současně s elektřinou i teplo.Článek 12Provozovatel distribuční soustavy musí zachovávat důvěrnost informací, které mají z obchodního hlediska citlivou povahu a o kterých se dozví při výkonu své činnosti.KAPITOLA VIOddělení a průhlednost účetnictvíČlánek 13Členské státy nebo jimi určené příslušné orgány a smírčí orgány uvedené v čl. 20 odst. 3 mají právo přístupu k účtům výrobních, přenosových a distribučních podniků, pokud je to nezbytné k plnění jejich kontrolních úkolů.Článek 141. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby účetnictví energetických podniků bylo vedeno v souladu s odstavci 2 až 5.2. Energetické podniky bez ohledu na režim vlastnictví nebo právní formu vypracují, předloží k auditu a zveřejní své roční účetní závěrky v souladu s vnitrostátními právními předpisy o ročních účetních závěrkách společností s ručením omezeným, přijatými podle čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností [8]. Podniky, které nemusí zveřejňovat své roční účetní závěrky, uchovávají jedno vyhotovení k dispozici pro veřejnost ve svém ústředí.3. Propojené energetické podniky vedou ve vnitřním účetnictví oddělené účty pro své výrobní, přenosové a distribuční činnosti, a popřípadě konsolidované účty pro jiné, neenergetické činnosti tak, jak by to bylo požadováno, kdyby dotyčné činnosti prováděly samostatné podniky, s cílem zamezit diskriminaci, vzájemné subvencování a narušování hospodářské soutěže. V poznámkách k jejich účetnictví musí být zahrnuta rozvaha a výsledovka pro každou z činností.4. V poznámkách k roční účetní závěrce podniky uvedou pravidla pro rozdělování aktiv a pasiv a výdajů a příjmů, kterými se řídí při vedení oddělených účtů uvedených v odstavci 3. Tato pravidla lze změnit jen ve výjimečných případech. Takové změny musí být uvedeny v poznámkách a řádně odůvodněny.5. Roční účetní závěrky musí v poznámkách uvádět každou transakci určité velikosti s dceřinými společnostmi ve smyslu článku 41 sedmé směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o konsolidovaných účetních závěrkách [9] nebo s přidruženými podniky ve smyslu čl. 33 odst. 1 uvedené směrnice nebo s podniky, které vlastní stejní akcionáři.Článek 151. Členské státy, které určí za jediného odběratele vertikálně propojený energetický podnik nebo část vertikálně propojeného energetického podniku, stanoví, že činnost jediného odběratele bude oddělena od výrobních a distribučních činností propojeného podniku.2. Členské státy zajistí, aby neexistovaly žádné informační toky mezi činnostmi jediného odběratele vertikálně propojených energetických podniků a jejich výrobními a distribučními činnostmi, s výjimkou informací potřebných k plnění povinností jediného odběratele.KAPITOLA VIIOrganizace přístupu do sítěČlánek 16Pro organizaci přístupu do sítě mohou členské státy zvolit jeden nebo druhý postup uvedený v článcích článku 17 a článku 18, popřípadě oba. Oba postupy se řídí objektivními, průhlednými a nediskriminačními kritérii.Článek 171. V případě smluvního přístupu do sítě přijmou členské státy nezbytná opatření, aby výrobci elektřiny, a pokud členské státy povolí jejich existenci, dodavatelské podniky a potenciální zákazníci, buď na území pokrytém sítí, nebo mimo ně, mohli sjednat přístupu do sítě a uzavřít smlouvy o dodávce na základě dobrovolných obchodních dohod.2. Je-li potenciální zákazník připojen k distribuční soustavě, musí být přístup do sítě předmětem jednání s daným provozovatelem distribuční soustavy a v případě potřeby i s daným provozovatelem přenosové soustavy.3. Na podporu průhlednosti a pro usnadnění jednání o přístupu do sítě musí provozovatelé soustav zveřejnit v prvním roce po vstupu této směrnice v platnost orientační rozmezí cen za použití přenosové a distribuční soustavy. Orientační ceny zveřejněné pro následující roky by měly být v co nejvyšší možné míře založeny na cenách dohodnutých v jednáních v předchozím dvanáctiměsíčním období.4. Členské státy se mohou rovněž rozhodnout pro regulovaný systém přístupu do sítě a udělit potenciálnímu zákazníkovi právo přístupu na základě zveřejněných sazeb za použití přenosových a distribučních soustav, která je za podmínek přístupu do sítě alespoň stejná jako jiné postupy pro přístup uvedené v této kapitole.5. Dotyčný provozovatel přenosové nebo distribuční soustavy může odmítnout přístup, jestliže postrádá nezbytnou kapacitu. Toto odmítnutí musí být řádně odůvodněno, zejména s ohledem na článek 3.Článek 181. V případě postupu týkajícího se jediného odběratele určí členské státy právnickou osobu, která bude jediným odběratelem na území pokrytém provozovatelem soustavy. Členské státy přijmou nezbytná opatření proi) zveřejnění nediskriminační sazby za používání přenosové a distribuční soustavy;ii) svobodnou volbu pro potenciální zákazníky, aby uzavřeli smlouvy o dodávce, které uspokojí jejich vlastní potřeby, s výrobci, nebo pokud členské státy povolí jejich existenci, s dodavatelskými podniky mimo území pokryté sítí;iii) svobodnou volbu pro potenciální zákazníky, aby uzavřeli smlouvy o dodávce, které uspokojí jejich vlastní potřeby, s výrobci na území pokrytém sítí;iv) nezávislé výrobce, aby si na základě dobrovolných obchodních dohod sjednali přístup do sítě s provozovateli přenosových a distribučních soustav tak, aby uzavřeli smlouvy o dodávce s potenciálními zákazníky mimo soustavu.2. Jedinému odběrateli může být uložena povinnost nakupovat elektřinu, která je předmětem smlouvy mezi potenciálním zákazníkem a výrobcem nacházejícím se na území pokrytém sítí nebo mimo ně, za cenu, která se rovná prodejní ceně nabízené jediným odběratelem potenciálním zákazníkům, snížené o cenu podle zveřejněné sazby uvedené v odst. 1 bodě i).3. Není-li jedinému odběrateli uložena nákupní povinnost podle odstavce 2, přijmou členské státy nezbytná opatření k zajištění toho, aby smlouvy o dodávce uvedené v odst. 1 bodech ii) a iii) byly plněny buď přístupem do sítě na základě zveřejněných sazeb uvedených v odst. 1 bodě i), anebo dohodnutým přístupem do sítě v souladu s podmínkami uvedenými v článku 17. V druhém případě nemusí jediný odběratel zveřejňovat nediskriminační sazbu za používání přenosové a distribuční soustavy.4. Jediný odběratel může odmítnout přístup do sítě a může odmítnout nákup elektřiny od potenciálních zákazníků, pokud postrádá nezbytnou přenosovou nebo distribuční kapacitu. Takové odmítnutí musí být řádně odůvodněno, zejména s ohledem na článek 3.Článek 191. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění otevření svých trhů s elektřinou, aby mohly být smlouvy podle podmínek uvedených v článcích 17 a 18 uzavírány alespoň do tak významné míry, aby o tom jednou ročně informovaly Komisi.Podíl vnitrostátního trhu se vypočítá na základě podílu Společenství na spotřebě elektřiny konečnými spotřebiteli se spotřebou vyšší než 40 GWh za rok (podle místa spotřeby, včetně samovýrobců).Průměrný podíl Společenství vypočítá Komise na základě informací pravidelně poskytovaných členskými státy. Komise zveřejní tento průměrný podíl Společenství, který určuje stupeň otevřenosti trhu, v Úředním věstníku Evropských společenství do listopadu každého roku se všemi užitečnými informacemi objasňujícími výpočet.2. Podíl vnitrostátního trhu uvedený v odstavci 1 se bude v průběhu šesti let postupně zvyšovat. Toto zvýšení se vypočítá snížením prahu spotřeby Společenství ze 40 GWh uvedeného v odstavci 1 na úroveň 20 GWh roční spotřeby elektřiny do tří let po vstupu této směrnice v platnost a na úroveň 9 GWh roční spotřeby elektřiny do šesti let po vstupu této směrnice v platnost.3. Členské státy určí zákazníky usazené na svém území představující podíly uvedené v odstavcích 1 a 2, kteří mají právní způsobilost k uzavírání smluv o dodávce elektřiny podle článků 17 a 18, s tím, že všichni koneční spotřebitelé se spotřebou vyšší než 100 GWh ročně (podle spotřebního místa, včetně samovýrobců) musí být zahrnuti do této kategorie.Distribuční společnosti, pokud již nejsou určeny jako potenciální zákazníci podle tohoto odstavce, mají právní způsobilost uzavřít za podmínek uvedených v článcích 17 a 18 smlouvy na takové množství elektřiny, které jejich zákazníci určení jako potenciální spotřebovávají v jejich distribuční soustavě určené k zásobování těchto zákazníků.4. Členské státy zveřejní do 31. ledna každého roku kritéria pro vymezení potenciálních zákazníků, kteří mohou uzavírat smlouvy za podmínek uvedených v článcích 17 a 18. Tato informace je společně s dalšími užitečnými informacemi odůvodňujícími otevření trhu podle odstavce 1 zaslána Komisi ke zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství. Komise může požádat členský stát o změnu podmínek uvedených v odstavci 3, pokud tvoří překážku řádného uplatňování této směrnice, pokud jde o řádné fungování vnitřního trhu s elektřinou. Nevyhoví-li dotyčný členský stát této žádosti ve lhůtě tří měsíců, bude přijato konečné rozhodnutí postupem I v článku 2 rozhodnutí Rady 87/373/EHS ze dne 13. července 1987 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [10].5. Aby se zabránilo nerovnováze při otevírání trhů s elektřinou během období uvedeného v článku 26,a) nejsou smlouvy o dodávce elektřiny podle článků 17 a 18 uzavřené s potenciálním zákazníkem v síti jiného členského státu zakázány, je-li zákazník považován za potenciálního zákazníka v obou dotyčných sítích;b) v případech, kdy jsou transakce uvedené v písmenu a) odmítnuty, protože zákazník je potenciálním zákazníkem pouze v jedné z obou sítí, může Komise s přihlédnutím k situaci na trhu a k obecnému zájmu nařídit, aby odmítající strana vykonala požadovanou dodávku elektřiny na žádost členského státu, ve kterém se potenciální zákazník nachází.Souběžně s postupem a časovým rozvrhem uvedeným v článku 26 a nejpozději po polovině období stanoveného v uvedeném článku posoudí Komise na základě vývoje na trhu a s přihlédnutím k obecnému zájmu uplatňování písm. b) prvního pododstavce. S přihlédnutím k získaným zkušenostem zhodnotí Komise situaci a vypracuje zprávu o případné nerovnováze v otevírání trhů s elektřinou s ohledem na tento odstavec.Článek 201. Členské státy přijmou nezbytná opatření, která umožníi) nezávislým výrobcům a samovýrobcům sjednat přístup do sítě, aby mohli prostřednictvím propojené sítě zásobovat své vlastní provozy a dceřiné společnosti ve stejném členském státě nebo v jiném členském státě;ii) výrobcům nacházejícím se mimo území pokryté sítí uzavírat smlouvy o dodávkách na základě vyhlášeného výběrového řízení na novou výrobní kapacitu a mít přístup do sítě, který by umožnil plnění takových smluv.2. Členské státy zajistí, aby strany jednaly v dobré víře a žádná z nich nezneužila své vyjednávací postavení k tomu, aby zabránila úspěšnému výsledku jednání.3. Členské státy určí příslušný orgán, který musí být na stranách nezávislý, k urovnávání sporů týkajících se uvedených smluv a jednání. Tento orgán musí zejména urovnávat spory týkající se smluv, jednání a odmítnutí přístupu nebo odmítnutí nákupu.4. V případě přeshraničních sporů je smírčím orgánem orgán pro urovnávání sporů, do jehož působnosti spadá síť jediného odběratele nebo provozovatele soustavy, který odmítá využití nebo přístup do sítě.5. Zahájením řízení u tohoto orgánu zůstává nedotčen výkon opravných prostředků podle práva Společenství.Článek 211. Členské státy přijmou opatření podle postupů a práv uvedených v článcích 17 a 18, která umožní- všem výrobcům elektřiny a dodavatelským podnikům usazeným na jejich území, pokud členské státy povolují jejich existenci, zásobovat své vlastní provozy, dceřiné společnosti a potenciální zákazníky prostřednictvím přímých vedení,- každému potenciálnímu zákazníkovi usazenému na jejich území, aby byl výrobci a dodavatelskými podniky zásobován prostřednictvím přímých vedení, pokud jsou takové dodavatelské podniky členskými státy povoleny.2. Členské státy stanoví kritéria pro povolení výstavby přímých vedení na svém území. Tato kritéria musí být objektivní a nediskriminační.3. Možnost zásobování elektřinou prostřednictvím přímých vedení podle odstavce 1 nemá vliv na možnost uzavírat smlouvy o dodávce elektřiny podle článků 17 a 18.4. Členské státy mohou podmínit povolení výstavby přímého vedení buď odmítnutím přístupu do sítě na základě čl. 17 odst. 5 nebo čl. 18 odst. 4, anebo zahájením smírčího řízení podle článku 20.5. Členské státy mohou odmítnout povolit přímé vedení, pokud by udělení takového povolení bránilo uplatňování článku 3. Takové odmítnutí musí být řádně odůvodněno.Článek 22Členské státy vytvoří vhodné a účinné mechanismy pro regulaci, kontrolu a průhlednost, aby zabránily zneužívání dominantního postavení, zejména poškozujícího zákazníky, a jakémukoli dravému chování. Tyto mechanismy musí přihlížet k ustanovením Smlouvy, a zejména jejímu článku 86.KAPITOLA VIIIZávěrečná ustanoveníČlánek 23V případě náhlé krize na trhu s energií nebo ohrožení fyzické bezpečnosti osob, přístrojů, zařízení nebo celistvosti sítě může členský stát dočasně přijmout nezbytná ochranná opatření.Tato opatření musí narušovat řádné fungování vnitřního trhu v co nejmenší míře a nesmějí mít širší působnost, než je nezbytně nutné pro vyřešení náhle vzniklých potíží.Dotyčný členský stát tato opatření neprodleně oznámí ostatním členským státům a Komisi, která může rozhodnout, že je daný členský stát musí změnit nebo zrušit, pokud narušují hospodářskou soutěž a nepříznivě ovlivňují obchod způsobem, který je v rozporu s obecným zájmem.Článek 241. Členské státy, v nichž na základě této směrnice nebude možné plnit povinnosti a záruky provozu uložené před vstupem této směrnice v platnost, mohou požádat o přechodný režim, který jim Komise může povolit, přičemž mimo jiné zohlední velikost dotyčné sítě, úroveň propojení sítě a strukturu jejich energetického průmyslu. Komise uvědomí členské státy o těchto žádostech před svým rozhodnutím při současném zachování důvěrnosti. Rozhodnutí musí být zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství.2. Přechodný režim musí trvat po omezenou dobu a musí být spojen s uplynutím povinností a záruk uvedených v odstavci 1. Přechodný režim může zahrnovat odchylky od kapitol IV, VI a VII této směrnice. Žádosti o přechodný režim je třeba Komisi předložit nejpozději do jednoho roku po vstupu této směrnice v platnost.3. Členské státy, které prokáží, že provoz jejich malých izolovaných soustav má po vstupu této směrnice v platnost vážné problémy, mohou požádat o odchylky od odpovídajících ustanovení kapitol IV, V, VI, VII, které jim Komise může povolit. Komise uvědomí členské státy o těchto žádostech před svým rozhodnutím při současném zachování důvěrnosti. Rozhodnutí musí být zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství. Tento odstavec se vztahuje rovněž na Lucembursko.Článek 251. Před uplynutím prvního roku po vstupu této směrnice v platnost předloží Komise Radě a Evropskému parlamentu zprávu o nezbytných harmonizačních opatřeních, které nesouvisejí s touto směrnicí. V případě potřeby připojí Komise ke zprávě návrhy na harmonizaci nezbytné pro účinné fungování vnitřního trhu s elektřinou.2. Rada a Evropský parlament se k těmto návrhům vyjádří do dvou let od jejich předložení.Článek 26Komise posoudí uplatňování této směrnice a předloží zprávu o zkušenostech získaných z fungování vnitřního trhu s elektřinou a o uplatňování obecných pravidel uvedených v článku 3, aby mohly Evropský parlament a Rada, s přihlédnutím k získaným zkušenostem, včas posoudit možnost dalšího otevírání trhu, k němuž by mělo dojít do devíti let po vstupu této směrnice v platnost při zohlednění současné existence systémů podle článků 17 a 18.Článek 271. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 19. února 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Belgie, Řecko a Irsko mohou na základě technických zvláštností svých energetických sítí využít dodatečnou lhůtu jednoho roku, dvou let a jednoho roku ve stanoveném pořadí ke splnění povinností vyplývajících z této směrnice. Pokud tyto členské státy takovou možnost využijí, uvědomí o tom Komisi.3. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním zveřejnění. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 28Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 29Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 19. prosince 1996.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaS. Barrett[1] Úř. věst. C 65, 14.3.1992, s. 4 a Úř. věst. C 123, 4.5.1994, s. 1.[2] Úř. věst. C 73, 15.3.1993, s. 31.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. listopadu 1993 (Úř. věst. C 329, 6.12.1993, s. 150). Společný postoj Rady ze dne 25. července 1996 (Úř. věst. C 315, 24.10.1996, s. 18) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. prosince 1996 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 19. prosince 1996.[4] Úř. věst. L 313, 13.11.1990, s. 30. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 95/162/ES (Úř. věst. L 107, 12.5.1995, s. 53).[5] Úř. věst. L 185, 17.7.1990, s. 16. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 93/87/EHS (Úř. věst. L 227, 10.11.1993, s. 32).[6] Úř. věst. L 161, 29.6.1996, s. 147.[7] Úř. věst. L 109, 26.4.1983, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[8] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[9] Úř. věst. L 193, 18.7.1983, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[10] Úř. věst. L 197, 18.7.1987, s. 33.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0055

Úřední věstník L 212 , 07/08/2001 S. 0012 - 0023

		Směrnice Rady 2001/55/ESze dne 20. července 2001o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucímiRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 bod 2) písm. a) a b) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Vypracování společné azylové politiky včetně společného evropského systému azylu je nedílnou součástí cíle Evropské unie, jímž je postupné vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného osobám, které pod tlakem okolností oprávněně hledají ochranu v Evropské unii.(2) Počet případů hromadného přílivu vysídlených osob, které se nemohou vrátit do země původu, v Evropě v posledních letech výrazně vzrostl. Pro tyto případy může být nezbytné vytvořit mimořádné nástroje pro poskytování okamžité dočasné ochrany těmto osobám.(3) Členské státy a orgány Společenství vyjádřily svoje znepokojení situací vysídlených osob v závěrech týkajících se osob vysídlených v důsledku konfliktu v bývalé Jugoslávii, které přijali ministři příslušní pro přistěhovalectví na svých zasedáních v Londýně ve dnech 30. listopadu a 1. prosince 1992 a v Kodani ve dnech 1. a 2. června 1993.(4) Dne 25. září 1995 Rada přijala usnesení o rozdělení nákladů spojenýchsouvislosti s přijetím a dočasným pobytem vysídlených osob [5] a dne 4. března 1996 přijala rozhodnutí 96/198/SVA o pohotovostních a nouzových postupech pro rozdělení nákladů spojených s přijetím a dočasným pobytem vysídlených osob [6].(5) Akční plán Rady a Komise ze dne 3. prosince 1998 [7] stanoví v souladu s Amsterodamskou smlouvou urychlené přijetí minimálních norem pro poskytování dočasné ochrany vysídleným osobám ze třetích zemí, které se nemohou vrátit do země původu, a opatření k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí na přijímání vysídlených osob a na následky z toho plynoucí.(6) Dne 27. května 1999 Rada přijala závěry týkající se vysídlených osob pocházejících z Kosova. Tyto závěry vyzývají Komisi a členské státy, aby vyvodily důsledky z reakce na kosovskou krizi a přijaly opatření v souladu se Smlouvou.(7) Evropská rada na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 uznala, že je třeba se dohodnout o otázkách poskytování dočasné ochrany vysídleným osobám na základě solidarity mezi členskými státy.(8) Je proto nezbytné vypracovat minimální normy pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a přijmout opatření k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí na přijímání těchto osob a vyrovnávání se s následky z toho plynoucími.(9) Tyto normy a opatření jsou z důvodů účinnosti, souvislosti a soudržnosti, a zejména proto, aby se předešlo riziku druhotného pohybu osob, vzájemně provázané a na sobě závislé. Měly by proto tvořit jediný právní dokument.(10) Tato dočasná ochrana by měla být slučitelná s mezinárodními závazky členských států, pokud jde o uprchlíky. Zejména nesmí předjímat přiznání právního postavení uprchlíka na základě Ženevské úmluvy ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967, ratifikovaných všemi členskými státy.(11) Ve vztahu k uprchlíkům a jiným osobám, jež potřebují mezinárodní ochranu, by měl být respektován mandát vysokého komisaře Organizace spojených národů pro uprchlíky a měla by být uplatňováno prohlášení č. 17 k článku 63 Smlouvy o založení Evropského společenství, připojeného k závěrečnému aktu Amsterodamské smlouvy, jež stanoví, že otázky azylové politiky by měly být konzultovány s vysokým komisařem Organizace spojených národů pro uprchlíky a s dalšími příslušnými mezinárodními organizacemi.(12) Z podstaty minimálních norem vyplývá pravomoc členských států v případě hromadného přílivu vysídlených osob zavádět nebo udržovat opatření příznivější pro osoby požívající dočasné ochrany.(13) Opatření zavedená v rámci této směrnice mají výjimečnou povahu a jejich cílem je řešit hromadný příliv nebo bezprostředně hrozící hromadný příliv osob vysídlených ze třetích zemí, které se nemohou vrátit do země původu, a proto by poskytovaná ochrana měla být pouze dočasná.(14) Jedná-li se o hromadný příliv vysídlených osob, určí Rada svým rozhodnutím, které je s ohledem na vysídlené osoby, na něž se vztahuje, závazné pro všechny členské státy. Rovněž by měly být stanoveny podmínky uplynutí doby platnosti takového rozhodnutí.(15) Měly by být určeny povinnosti členských států, pokud jde o podmínky přijímání a pobytu osob požívajících dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob. Tyto povinnosti by měly být spravedlivé a měly by osobám, jichž se týkají, poskytovat přiměřenou úroveň ochrany.(16) V přístupu k osobám požívajícím v souladu s touto směrnicí dočasné ochrany jsou členské státy vázány povinnostmi stanovenými v aktech mezinárodního práva, které jsou pro tyto státy závazné a které zakazují diskriminaci.(17) Členské státy by měly ve spolupráci s Komisí zavádět nezbytná opatření, aby zpracovávání osobních údajů odpovídalo úrovni ochrany vymezené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [8].(18) V souladu s mezinárodními závazky členských států a v souladu se Smlouvou by měla být stanovena pravidla, jimiž se bude řídit přístup k řízení o azylu v rámci dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob.(19) Je třeba stanovit zásady a opatření určující podmínky návratu do země původu a opatření, která by členské státy měly přijmout, pokud jde o osoby, jejichž dočasná ochrana již skončila.(20) Je třeba přijmout mechanismy solidarity s cílem přispět k udržení rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím vysídlených osob v případě hromadného přílivu a na vyrovnávání se s následky z toho plynoucími. Mechanismus by měl sestávat ze dvou částí. První je finanční a druhá se týká skutečného přijímání osob v členských státech.(21) Poskytování dočasné ochrany by mělo být doprovázeno správní spoluprací mezi členskými státy a spoluprací s Komisí.(22) Je nezbytné stanovit kritéria pro vyloučení některých osob z dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob.(23) Jelikož cílů navržené akce, jmenovitě vytvoření minimálních norem pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a opatření k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími, nemůže být uspokojivě dosahováno na úrovni členských států a může jich být, z důvodu rozsahu nebo účinku navržené akce, lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy přijmout určitá opatření. V souladu se zásadou proporcionality podle uvedeného článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.(24) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství sdělilo Spojené království dopisem ze dne 27. září 2000 své přání účastnit se na přijímání a používání této směrnice.(25) Na základě článku 1 uvedeného protokolu se Irsko přijímání této směrnice neúčastní. Aniž je dotčen článek 4 výše uvedeného protokolu, nevztahuje se proto tato směrnice na Irsko.(26) Na základě článků 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko přijímání této směrnice neúčastnění, a proto pro ně není závazná ani použitelná,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IObecná ustanoveníČlánek 1Účelem této směrnice je stanovit minimální normy pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob ze třetích zemí, které se nemohou vrátit do země původu, a přispět k rovnováze mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími.Článek 2Pro účely této směrnice se:a) "dočasnou ochranou" rozumí řízení výjimečné povahy, které v případě hromadného přílivu nebo bezprostředně hrozícího hromadného přílivu vysídlených osob ze třetích zemí, které se nemohou vrátit do země původu, poskytuje okamžitou a dočasnou ochranu těmto osobám, zejména pokud zároveň existuje riziko, že azylový systém nebude schopen vypořádat se s tímto přílivem bez nepříznivých účinků na jeho vlastní účinné fungování a na zájmy těchto osob a dalších osob žádajících o ochranu;b) "Ženevskou úmluvou" rozumí Úmluva ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967;c) "vysídlenými osobami" rozumějí státní příslušníci třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti, které musely opustit zemi či oblast původu nebo byly evakuovány, zejména na výzvu mezinárodních organizací, a nemohou se s ohledem na stávající situaci v zemi vrátit za bezpečných a trvalých podmínek, a na které by se případně mohl vztahovat článek 1 oddíl A Ženevské úmluvy nebo jiné mezinárodní či vnitrostátní akty poskytujících mezinárodní ochranu, zejménai) osoby, které uprchly z oblastí ozbrojených konfliktů nebo endemického násilí,ii) osoby, kterým vážně hrozí systematické nebo obecné porušování lidských práv, či osoby, které se staly oběťmi takového porušování lidských práv;d) "hromadným přílivem" rozumí příchod velkého počtu vysídlených osob pocházejících z určité země nebo zeměpisné oblasti do Společenství bez ohledu na to, zda se jedná o vstup spontánní nebo organizovaný, například v rámci evakuačního programu;e) "uprchlíky" rozumějí státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti ve smyslu článku 1 oddílu A Ženevské úmluvy;f) "nezletilými osobami bez doprovodu" rozumějí státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti mladší osmnácti let, které na území členských států vstoupí bez doprovodu zletilé osoby za ně odpovědné, ať už podle zákona, či zvyklostí, a to po celou dobu, kdy jim takovou osobou není poskytována účinná péče, nebo nezletilé osoby, které zůstanou bez doprovodu poté, co vstoupí na území členských států;g) "povolením k pobytu" rozumí povolení nebo oprávnění vydané orgány členského státu v podobě požadované právními předpisy daného státu, které státnímu příslušníkovi třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti umožňuje pobývat na území tohoto členského státu;h) "osobou usilující o sloučení rodiny" rozumí státní příslušník třetí země, který požívá v souladu s rozhodnutím přijatým podle článku 5 dočasné ochrany členského státu a který si přeje být sloučen s jedním nebo více rodinnými příslušníky.Článek 31. Dočasná ochrana nepředjímá přiznání právního postavení uprchlíka podle Ženevské úmluvy.2. Členské státy při poskytování dočasné ochrany náležitě dodržují lidská práva, základní svobody a závazky související se zásadou nenavracení.3. Zavedení, poskytování a ukončení dočasné ochrany bude předmětem pravidelných konzultací s úřadem vysokého komisaře Organizace spojených národů pro uprchlíky (UNHCR) a dalších příslušných mezinárodních organizací.4. Tato směrnice se nevztahuje na osoby, které byly přijaty v rámci systémů dočasné ochrany před vstupem této směrnice v platnost.5. Tato směrnice se nedotýká výsadního práva členských států stanovit nebo zachovávat příznivější podmínky pro osoby požívající dočasné ochrany.KAPITOLA IITrvání a poskytování dočasné ochranyČlánek 41. Aniž je dotčen článek 6, trvá dočasná ochrana jeden rok. Pokud není ukončena podle čl. 6 odst. 1 písm. b), může být její trvání automaticky prodlouženo o období v délce šesti měsíců, avšak nejdéle o jeden rok.2. Pokud přetrvávají důvody pro poskytnutí dočasné ochrany, může Rada kvalifikovanou většinou rozhodnout o prodloužení dočasné ochrany až o jeden rok na návrh Komise, která rovněž posoudí jakoukoli žádost členského státu na předložení návrhu Radě.Článek 51. Rada kvalifikovanou většinou rozhodne, zda se jedná o případ hromadného přílivu vysídlených osob na návrh Komise, která rovněž posoudí jakoukoli žádost členského státu na předložení návrhu Radě.2. Návrh Komise obsahuje alespoň tyto údaje:a) popis specifických skupin osob, na něž se dočasná ochrana vztahuje;b) datum začátku poskytování dočasné ochrany;c) odhadovaný rozsah pohybu vysídlených osob.3. Rozhodnutí Rady zavádí v souladu s touto směrnicí dočasnou ochranu vysídlených osob, na něž se rozhodnutí vztahuje, ve všech členských státech. Rozhodnutí obsahuje alespoň tyto údaje:a) popis specifických skupin osob, na něž se dočasná ochrana vztahuje;b) datum vstupu v platnost dočasné ochrany;c) informace získané od členských států o kapacitách pro přijetí osob;d) informace získané od Komise, UNHCR a dalších příslušných mezinárodních organizací.4. Rozhodnutí Rady se zakládá naa) průzkumu situace a rozsahu pohybu vysídlených osob;b) posouzení vhodnosti nebo nedostatečnosti zavedení dočasné ochrany s ohledem na možnost poskytnutí naléhavé pomoci a na opatření, která je třeba učinit na místě;c) informacích získaných od členských států, Komise a UNHCR a dalších příslušných mezinárodních organizací.5. Rada uvědomí o svém rozhodnutí Evropský parlament.Článek 61. Dočasná ochrana bude ukončenaa) po uplynutí nejdelší možné doby trvání, nebob) kdykoli, kdy Rada kvalifikovanou většinou rozhodne na návrh Komise, která rovněž posoudí jakoukoli žádost členského státu na předložení návrhu Radě.2. Rozhodnutí Rady se zakládá na zjištění, že situace v zemi původu umožňuje, s patřičným ohledem na lidská práva, základní svobody a závazky členských států v souvislosti se zásadou nenavracení, bezpečný a trvalý návrat osobám, jimž byla poskytnuta dočasná ochrana. Rada uvědomí o svém rozhodnutí Evropský parlament.Článek 71. Členské státy mohou rozšířit dočasnou ochranu podle této směrnice i na další kategorie vysídlených osob, na něž se nevztahuje rozhodnutí Rady uvedené v článku 5, pokud jsou vysídleny ze stejných důvodů a ze stejné země nebo oblasti původu. Tuto skutečnost neprodleně sdělí Radě a Komisi.2. Články 24, 25 a 26 se nevztahují na případy uvedené v odstavci 1, s výjimkou strukturální podpory, která tvoří součást Evropského fondu pro uprchlíky zřízeného na základě rozhodnutí 2000/596/ES [9], za podmínek stanovených v uvedeném rozhodnutí.KAPITOLA IIIPovinnosti členských států ve vztahu k osobám požívajícím dočasné ochranyČlánek 81. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění povolení k pobytu osobám požívajícím dočasné ochrany, a to na celé období trvání ochrany. Za tímto účelem budou vydány potřebné dokumenty nebo jiné rovnocenné doklady.2. Bez ohledu na dobu platnosti povolení k pobytu uvedených v odstavci 1 nesmějí členské státy osobám požívajícím dočasné ochrany přiznávat méně výhodné podmínky než ty, jež jsou stanoveny v článcích 9 až 16.3. V případě potřeby členské státy poskytnou osobám, které mají být přijaty na jejich území z důvodu dočasné ochrany, veškeré potřebné prostředky k získání nezbytných víz, včetně víz průjezdních. Vzhledem k naléhavosti situace je třeba úřední postupy omezit na minimum. Víza by měla být udělena zdarma či za minimální poplatek.Článek 9Členské státy poskytnou osobám požívajícím dočasné ochrany doklad v jazyce, kterému mohou rozumět, v němž jsou zřetelně vyloženy předpisy vztahující se k dočasné ochraně a týkající se těchto osob.Článek 10Aby mohlo být účinně uplatňováno rozhodnutí Rady uvedené v článku 5, evidují členské státy osobní údaje uvedené v příloze II písmenu a) ve vztahu k osobám požívajícím na jejich území dočasné ochrany.Článek 11Členský stát převezme zpět osobu požívající na jeho území dočasné ochrany, pokud se tato osoba v průběhu doby stanovené rozhodnutím Rady podle článku 5 bez povolení zdržuje na území jiného členského státu nebo se bez povolení snaží na toto území vstoupit. Na základě dvoustranné dohody členské státy mohou rozhodnout, že tento článek nebudou používat.Článek 12Členské státy umožní osobám požívajícím dočasné ochrany, aby po dobu nepřesahující trvání dočasné ochrany vykonávaly zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost v souladu s pravidly pro danou profesi, a rovněž aby se zapojily do aktivit jako vzdělávání dospělých, odborná příprava a praxe na pracovišti. S ohledem na politiku zaměřenou na trh pracovních sil mohou dát členské státy přednost občanům EU a občanům států vázaných Dohodou o evropském hospodářském prostoru, a také státním příslušníkům třetích zemí s povolením k trvalému pobytu na jejich území, kteří pobírají podporu v nezaměstnanosti. Používají se obecné právní předpisy platné v členských státech, jež se týkají odměňování, přístupu do systému sociálního zabezpečení při vykonávání zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti a dalších podmínek pro zaměstnávání.Článek 131. Členské státy zajistí osobám požívajícím dočasné ochrany možnost přiměřeného ubytování, nebo v případě potřeby zajistí poskytnutí prostředků k obstarání ubytování.2. Členské státy zajistí osobám požívajícím dočasné ochrany v případě, že nemají dostatečné prostředky, poskytnutí nezbytné pomoci v podobě sociálních dávek a prostředků na živobytí, jakož i zdravotní péče. Aniž je dotčen odstavec 4, pomoc nezbytná v souvislosti se zdravotní péčí zahrnuje alespoň péči v akutních případech a základní léčbu onemocnění.3. Pokud osoby požívající dočasné ochrany vykonávají zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost, bere se při určování výše navrhované pomoci ohled na schopnost uspokojit své vlastní potřeby.4. Členské státy poskytnou nezbytnou zdravotní či jinou péči osobám požívajícím dočasné ochrany, které mají zvláštní potřeby, např. jedná-li se o nezletilé osoby bez doprovodu nebo osoby, které byly obětí týrání, znásilnění nebo jiné závažné formy psychického, fyzického nebo sexuálního násilí.Článek 141. Členské státy umožní osobám mladším 18 let požívajícím dočasné ochrany přístup do vzdělávacího systému za stejných podmínek jako státním příslušníkům hostitelského členského státu. Členské státy mohou stanovit omezení tohoto přístupu pouze na veřejný vzdělávací systém.2. Členské státy mohou umožnit zletilým osobám požívajícím dočasné ochrany přístup do všeobecného vzdělávacího systému.Článek 151. Pro účely tohoto článku se v případě, že rodiny existovaly již v zemi původu a byly rozděleny z důvodů souvisejících s hromadným přílivem, rodinnými příslušníky rozumějí tyto osoby:a) manžel nebo manželka osoby usilující o sloučení rodiny nebo její druh nebo družka, se kterým žije v trvalém vztahu v případě, že platné právní předpisy nebo praxe členského státu přistupují k nesezdaným párům obdobně jako k párům sezdaným v rámci jeho právních předpisů o cizincích; nezletilé svobodné děti osoby usilující o sloučení rodiny nebo nezletilé svobodné děti jejího manžela nebo manželky bez ohledu na to, zda se jedná o manželské, nemanželské či osvojené děti;b) jiní blízcí příbuzní, kteří v době událostí vedoucích k hromadnému přílivu žili jako rodina a tvořili její součást a kteří byli v dané době na osobě usilující o sloučení rodiny zcela či z větší části závislí.2. V případě, že rodinní příslušníci požívají odděleně dočasné ochrany v různých členských státech, zajistí jim členské státy sloučení, jestliže odpovídají popisu v odst. 1 písm. a) a jestliže si to přejí. Členské státy mohou rodinným příslušníkům zajistit sloučení, pokud se ujistí, že odpovídají popisu v odst. 1 písm. b), a jestliže členské státy na základě posouzení daného případu rozhodnou, že nesloučení rodiny by vedlo k mimořádnému strádání jednotlivých rodinných příslušníků.3. Pokud osoba usilující o sloučení rodiny požívá dočasné ochrany v některém z členských států a další rodinný příslušník či příslušníci doposud nejsou na území členského státu, sloučí členský stát, ve kterém osoba usilující o sloučení rodiny požívá dočasné ochrany, tuto osobu s rodinnými příslušníky, kteří potřebují ochranu, jestliže se jedná o rodinné příslušníky, kteří odpovídají popisu v odst. 1 písm. a). Členský stát může osobě usilující o sloučení rodiny zajistit sloučení s těmi rodinnými příslušníky, kteří potřebují ochranu, pokud se ujistí, že odpovídají popisu v odst. 1 písm. b), a jestliže členské státy na základě posouzení daného případu rozhodnou, že by nesloučení rodiny vedlo k mimořádnému strádání jednotlivých rodinných příslušníků.4. Při uplatňování tohoto článku členské státy zváží především zájmy dítěte.5. Dotyčné členské státy rozhodnou s ohledem na články 25 a 26, ve kterém členském státě ke sloučení rodiny dojde.6. Sloučeným rodinným příslušníkům se v rámci dočasné ochrany udělí povolení k pobytu. Za tímto účelem se vydají potřebné dokumenty nebo jiné rovnocenné doklady. Následkem přemístění rodinných příslušníků na území jiného členského státu za účelem sloučení rodiny podle odstavce 2 je zrušení platnosti povolení k pobytu vydaných členským státem, který tyto osoby opouštějí, a rovněž ukončení povinností souvisejících s dočasnou ochranou ve vztahu k těmto osobám.7. Praktické uplatňování tohoto článku může vyžadovat spolupráci s dotčenými mezinárodními organizacemi.8. Členský stát na žádost jiného členského státu poskytne o osobě, které je poskytována dočasná ochrana, informace uvedené v příloze II nezbytné k vyřízení záležitosti podle tohoto článku.Článek 161. Členské státy co nejdříve zajistí nezletilým osobám bez doprovodu požívajícím dočasné ochrany zastoupení v nezbytných záležitostech prostřednictvím zákonného opatrovníka nebo v případě potřeby organizace odpovídající za péči o nezletilé a za jejich blaho, či jiné vhodné formy zastoupení.2. Po dobu trvání dočasné ochrany členské státy zajistí umístění nezletilých osob bez doprovodua) u zletilých příbuzných;b) u pěstounské rodiny;c) v přijímacích střediscích se zvláštními zařízeními pro nezletilé osoby nebo v jiných ubytovacích zařízeních vhodných pro nezletilé;d) u osoby, která o nezletilou osobu pečovala v době útěku.Členské státy přijmou opatření nezbytná k umístění nezletilé osoby. Dohodu s dotčenou zletilou osobou nebo osobami zajistí členské státy. Na názor dítěte je brán ohled v souladu s věkem a zralostí dítěte.KAPITOLA IVPřístup k řízení o azylu v rámci dočasné ochranyČlánek 171. Osobám požívajícím dočasné ochrany musí být kdykoli umožněno podat žádost o azyl.2. Posouzení jakékoli žádosti o azyl nevyřízené před uplynutím doby trvání dočasné ochrany je dokončeno po skončení této doby.Článek 18Použijí se kritéria a mechanismy sloužící k určení členského státu příslušného pro posouzení žádosti o azyl. Členským státem příslušným pro posouzení žádosti o azyl podané osobou požívající dočasné ochrany podle této směrnice je zejména členský stát, který souhlasil s přemístěním dané osoby na své území.Článek 191. Členské státy mohou stanovit, že po dobu vyřizování žádosti nelze požívat dočasné ochrany a zároveň mít právní postavení žadatele o azyl.2. Pokud po posouzení žádosti o azyl nebylo osobě oprávněné požadovat dočasnou ochranu nebo požívající dočasné ochrany přiznáno právní postavení uprchlíka nebo případně jiný druh ochrany, zajistí členské státy, aniž je dotčen článek 28, aby dané osobě byla poskytnuta nebo nadále byla poskytována dočasná ochrana po zbytek doby trvání dočasné ochrany.KAPITOLA VNávrat a opatření po ukončení dočasné ochranyČlánek 20Aniž jsou dotčeny články 21, 22 a 23, použijí se po skončení dočasné ochrany obecné právní předpisy daného členského státu týkající se ochrany a cizinců.Článek 211. Členské státy přijmou nezbytná opatření umožňující dobrovolný návrat osob požívajících dočasné ochrany nebo osob, jejichž dočasná ochrana skončila. Členské státy zajistí, aby opatření k dobrovolnému návratu osob požívajících dočasné ochrany umožnila těmto osobám návrat s ohledem na lidskou důstojnost.Členské státy zajistí, aby rozhodnutí těchto osob vrátit se bylo učiněno s plným vědomím všech skutečností. Členské státy mohou též zajistit zkušební návštěvy.2. Po dobu trvání dočasné ochrany vyřídí členské státy na základě okolností přetrvávajících v zemi původu kladně žádosti o návrat do hostitelského členského státu podané osobami, které požívaly dočasné ochrany a uplatnily své právo na dobrovolný návrat.3. Na konci doby trvání dočasné ochrany mohou členské státy stanovit rozšíření povinností stanovených v kapitole III na osoby, které požívaly dočasné ochrany a které využily program dobrovolného návratu. Rozšíření platí až do dne návratu.Článek 221. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby nucený návrat osob, jimž uplynula doba trvání dočasné ochrany a jež nemají nárok na přijetí, proběhl s ohledem na lidskou důstojnost.2. V případě nuceného návratu členské státy zváží jakékoli závažné humanitární důvody, které by v jednotlivých případech činily návrat nemožným nebo neodůvodněným.Článek 231. Členské státy přijmou potřebná opatření týkající se podmínek pobytu osob, které požívaly dočasné ochrany a u kterých není možné vzhledem k jejich zdravotnímu stavu očekávat, že by mohly cestovat, například pokud by přerušení léčby vedlo k závažným nepříznivým následkům. Tyto osoby nemohou být vyhoštěny po dobu trvání tohoto stavu.2. Členské státy mohou povolit rodinám, jejichž děti jsou nezletilé a navštěvují školu v členském státě, aby využily podmínky pobytu umožňující těmto dětem dokončit probíhající období školní docházky.KAPITOLA VISolidaritaČlánek 24Pro opatření stanovená v této směrnici se využije Evropský fond pro uprchlíky zřízený rozhodnutím 2000/596/ES za podmínek stanovených v uvedeném rozhodnutí.Článek 251. Členské státy přijímají osoby oprávněné požadovat dočasnou ochranu v duchu solidarity Společenství. Vyjádří číselně nebo v obecných rysech, jaká je jejich kapacita pro přijetí těchto osob. Tyto informace se zařadí do rozhodnutí Rady uvedeného v článku 5. Po přijetí tohoto rozhodnutí mohou členské státy prostřednictvím oznámení Radě a Komisi oznámit další kapacity pro přijetí. Tyto informace se bez prodlení předají UNHCR.2. Dotčené členské státy zajistí ve spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi, aby oprávněné osoby vymezené v rozhodnutí Rady podle článku 5, které se dosud nenacházejí na území Společenství, vyjádřily svou vůli být přijaty na jeho území.3. Pokud počet osob oprávněných požadovat dočasnou ochranu překročí v důsledku náhlého a hromadného přílivu kapacitu pro přijetí uvedenou v odstavci 1, posoudí Rada neprodleně situaci a přijme vhodná opatření včetně doporučení, aby daným členským státům byla poskytnuta další pomoc.Článek 261. Po dobu trvání dočasné ochrany členské státy vzájemně spolupracují s ohledem na přemístění bydliště osob požívajících dočasné ochrany, z jednoho členského státu do druhého, s výhradou souhlasu osob, kterých se toto přemístění týká.2. Členský stát sdělí žádosti o přemístění osob ostatním členským státům a uvědomí Komisi a UNHCR. Členské státy informují žádající členský stát o kapacitě pro přijetí těchto osob.3. Členský stát na žádost jiného členského státu poskytne o osobě požívající dočasné ochrany informace stanovené v příloze II nezbytné k vyřízení záležitosti podle tohoto článku.4. V případě přemístění osoby z jednoho členského státu do druhého končí platnost povolení k pobytu v členském státě, který osoba opouští, a tento členský stát přestane mít ve vztahu k těmto osobám povinnosti související s dočasnou ochranou. Dočasnou ochranu poskytne daným osobám nový hostitelský členský stát.5. Členské státy využívají k přemisťování osob požívajících dočasné ochrany mezi členskými státy vzor průkazu uvedený v příloze I.KAPITOLA VIISprávní spolupráceČlánek 271. Za účelem správní spolupráce potřebné k poskytování dočasné ochrany určí členské státy své kontaktní místo, jehož adresu sdělí ostatním členským státům a Komisi. Členské státy s pomocí Komise přijmou veškerá příslušná opatření k navázání přímé spolupráce a k výměně informací mezi příslušnými orgány.2. Členské státy si pravidelně bez odkladu předávají údaje o počtu osob požívajících dočasné ochrany a veškeré informace o vnitrostátních právních a správních předpisech souvisejících s poskytováním dočasné ochrany.KAPITOLA VIIIZvláštní ustanoveníČlánek 281. Členské státy mohou vyloučit osobu z poskytnutí dočasné ochrany, pokuda) existují závažné důvody se domnívat, žei) tato osoba spáchala zločin proti míru, válečný zločin nebo zločin proti lidskosti, jak jsou definovány v mezinárodních dokumentech vypracovaných za účelem přijetí předpisů týkajících se těchto zločinů;ii) tato osoba spáchala vážný nepolitický zločin mimo území hostitelského členského státu předtím, než na území tohoto státu byla přijata jako osoba požívající dočasné ochrany. Závažnost očekávaného trestního postihu se posoudí na základě povahy trestného činu, z něhož je daná osoba podezřelá. Mimořádně kruté činy mohou být kvalifikovány jako vážné nepolitické zločiny, přestože byly údajně spáchány s politickým cílem. Toto se vztahuje jak na účastníky trestných činů, tak na jejich návodce;iii) tato osoba je vinna činy proti cílům a zásadám Spojených národů;b) existuje důvodné podezření, že by tato osoba mohla ohrozit bezpečnost hostitelského členského státu nebo že vzhledem ke skutečnosti, že byla na základě pravomocného rozsudku odsouzena za mimořádně závažný trestný čin, představuje nebezpečí pro společnost hostitelského členského státu.2. Důvody pro vyloučení podle odstavce 1 se posuzují pouze na základě osobního jednání dané osoby. Rozhodnutí a opatření o vyloučení se řídí zásadou přiměřenosti.KAPITOLA IXZávěrečná ustanoveníČlánek 29Osoby vyloučené členským státem z poskytnutí dočasné ochrany nebo zajištění sloučení rodiny jsou oprávněny podat v daném členském státě opravný prostředek.Článek 30Členské státy stanoví systém sankcí za porušení vnitrostátních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí a přijmou veškerá opatření nezbytná k provádění těchto sankcí. Tyto sankce musejí být účinné, přiměřené a odrazující.Článek 311. Nejpozději do dvou let ode dne uvedeného v článku 32 podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy a navrhne případné nezbytné dodatky. Členské státy předají Komisi informace nezbytné pro přípravu této zprávy.2. Po předložení zprávy uvedené v odstavci 1 předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy nejméně každých pět let.Článek 321. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici, nebo musí být takovým odkazem doplněna při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 33Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 34Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.V Bruselu dne 20. července 2001.Za RadupředsedaJ. Vande Lanotte[1] Úř. věst. C 311 E, 31. 10. 2000, s. 251.[2] Stanovisko ze dne 13. března 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 155, 29.5.2001, s. 21.[4] Stanovisko ze dne 13. června 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[5] Úř. věst. C 262, 7.10.1995, s. 1.[6] Úř. věst. L 63, 13.3.1996, s. 10.[7] Úř. věst. C 19, 20.1.1999, s. 1.[8] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.[9] Úř. věst. L 252, 6.10.2000, s. 12.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 1+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIInformace uvedené v článcích 10, 15 a 26 této směrnice zahrnují podle potřeby jeden či více z těchto dokladů nebo údajů:a) osobní údaje o dané osobě (jméno, státní příslušnost, datum a místo narození, rodinný stav, příbuzenské vztahy);b) doklady totožnosti a cestovní doklady dané osoby;c) doklady dokazující rodinné vztahy (oddací list, rodný list, osvědčení o osvojení);d) další informace nezbytné k určení totožnosti osoby nebo rodinných vztahů;e) povolení k pobytu, víza nebo rozhodnutí o nevydání povolení k pobytu, která dané osobě vydal členský stát, a doklady, na jejichž základě byla tato rozhodnutí učiněna;f) žádosti o povolení k pobytu a o udělení víza podané danou osobou, dosud členským státem nevyřízené a stadium, v němž se řízení nachází.Dožádaný členský stát oznámí dožadujícímu členskému státu veškeré opravy údajů.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 19. listopadu 1991, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu telat

text:
144                   CS                               Úřední věstník Evropské unie                                                 03/sv. 12
31991L0629
11.12.1991                                   ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ                                                 L 340/28
                                                           SMĚRNICE RADY
                                                       ze dne 19. listopadu 1991,
                                        kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu telat
                                                              (91/629/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,                                           živočišné výroby z hlediska zajištění dobrých životních podmínek
                                                                        telat; že by mělo být stanoveno přechodné období, aby Komise
                                                                        mohla úspěšně splnit svůj úkol,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského
společenství, a zejména na článek 43 této Smlouvy,
s ohledem na návrh Komise (1),                                          PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2),
                                                                                Článek 1
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (3),
                                                                        Tato směrnice stanovuje minimální požadavky pro ochranu telat
                                                                        ustájených pro odchov a výkrm.
vzhledem k tomu, že všechny členské státy ratifikovaly Evropskou
úmluvu o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely; že
tuto úmluvu přijalo rovněž Společenství rozhodnutím
                                                                                Článek 2
78/923/EHS (4) a uložilo schvalovací listinu;
                                                                        Pro účely této směrnice se rozumí:
vzhledem k tomu, že Evropský parlament ve svém usnesení
o politice k zajištění dobrých životních podmínek zvířat ze dne
20. února 1987 (5) vyzval Komisi k předložení návrhů minimál-           1. „teletem“ skot do stáří šesti měsíců;
ních požadavků pro intenzivní chov telat ve výkrmu;
                                                                        2. „příslušným orgánem“ příslušný orgán, jak je definován v čl. 2
                                                                            odst. 6 směrnice 90/425/EHS (6).
vzhledem k tomu, že telata jsou jako živá zvířata zahrnuta do
soupisu produktů v příloze II Smlouvy;
                                                                                Článek 3
vzhledem k tomu, že chov telat je nedílnou součástí zemědělství;
že tvoří zdroj zisku pro část zemědělské populace;
                                                                        1. Členské státy zajistí, aby počínaje 1. lednem 1994 na
                                                                        přechodné období čtyř roků všechny nově budovaná nebo rekon-
vzhledem k tomu, že rozdíly, které mohou vést k narušení pod-           struovaná hospodářství a hospodářství nově uváděné do provozu
mínek hospodářské soutěže, nepříznivě ovlivňují řádné fungování         splňovala minimálně následující požadavky:
organizace společného trhu telat a odvozených produktů;
                                                                        — telata ustájená ve skupinách musejí mít k dispozici vhodnou
                                                                            podlahovou plochu dostatečnou k tomu, aby se mohla bez
vzhledem k tomu, že je tudíž třeba vytvořit společné minimální              překážek otáčet a uléhat, a tato plocha musí činit minimálně
požadavky pro ochranu chovných telat i telat ve výkrmu tak, aby             1,5 m2 na jedno tele o živé hmotnosti 150 kg,
se zajistil racionální vývoj produkce;
                                                                        — jsou-li telata ustájena v boxech nebo ve vazné stáji, musí tyto
                                                                            boxy nebo stáje mít mezistěny s otvory a jejich šířka musí být
vzhledem k tomu, že je nezbytné, aby úřady, producenti,                     minimálně 90 cm více méně 10 %, nebo 0,8 násobek výšky
spotřebitelé a jiní byli informováni o vývoji v této oblasti; že            v kohoutku.
Komise by tedy měla na základě zprávy Vědeckého veterinárního
výboru aktivně sledovat vědecký výzkum nejúčinnějších systémů
                                                                        2. Ustanovení odstavce 1 se nevztahují na hospodářství, v nichž
                                                                        je ustájeno méně než šest telat.
(1) Úř. věst. C 214, 21.8.1989, s. 28.
(2) Úř. věst. C 113, 7.5.1990, s. 180.
(3) Úř. věst. C 62, 12.3.1990, s. 37.
(4) Úř. věst. L 323, 17.11.1978, s. 12.                                 (6) Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 29. Směrnice byla naposledy pozmě-
(5) Úř. věst. C 76, 23.3.1987, s. 185.                                       něna směrnicí 91/496/EHS (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56).
 ---pagebreak--- 03/sv. 12             CS                                    Úřední věstník Evropské unie                                                   145
3. Zvláštní podmínky mohou být uplatněny u:                                  doplněnou návrhy k závěrům této zprávy; zprávu vypracuje
                                                                             Komise na základě stanoviska Vědeckého veterinárního výboru.
— telat, jejichž zdravotní stav nebo způsob chování vyžaduje,
    aby kvůli náležitému ošetření byla izolována od skupiny,
                                                                             Rada se usnese o těchto návrzích kvalifikovanou většinou hlasů
                                                                             nejpozději do tří měsíců po předložení zprávy.
— čistokrevných plemenných kusů skotu ve smyslu směrnice
    77/504/EHS (1),
— sajících telat ustájených s matkami,                                                                    Článek 7
— volně ustájených telat.
                                                                             1. Členské státy zajistí, aby byly prováděny inspekce za účelem
                                                                             kontroly dodržování ustanovení směrnice a přílohy, za něž nese
4. Doba používání zařízení postavených                                       odpovědnost příslušný orgán.
— před 1. lednem 1994, která neodpovídají podmínkám                          Tyto inspekce, které mohou být prováděny současně s kontrolami
    odstavce 1, má být stanovena příslušným orgánem podle                    konanými pro jiné účely, mají být každoročně provedeny ve sta-
    výsledků kontrol prováděných podle čl. 7 odst. 1; tato doba              tisticky reprezentativním vzorku různých systémů odchovu
    nesmí za žádných okolností trvat déle než do 31. pro-                    používaných v každém členském státě.
    since 2003,
— během přechodného období v souladu s ustanoveními odst. 1                  2. Komise postupem uvedeným v článku 10 vypracuje pravidla
    nesmí za žádných okolností trvat déle než do 31. pro-                    pro provádění inspekcí podle ustanovení odstavce 1.
    since 2007, ledaže k tomuto datu splňují požadavky této
    směrnice.
                                                                             3. Členské státy informují každé dva roky k poslednímu pracov-
                                                                             nímu dni v dubnu, a to poprvé ke 30. dubnu 1996, Komisi o výs-
                                                                             ledcích inspekcí provedených v uplynulých dvou letech podle
                                Článek 4                                     tohoto článku, přičemž uvádějí i počet vykonaných inspekcí
                                                                             v poměru k počtu hospodářství na svém území.
1. Členské státy zajistí, aby podmínky pro chovná telata
odpovídaly obecným požadavkům ustanoveným v příloze.
                                                                                Článek 8
2. Navíc, před vstupem této směrnice v platnost vydá Komise                  Zvířata dovezená do Společenství ze třetí země musejí být
ve spolupráci s členskými státy doporučení, v němž stanoví                   provázena osvědčením vydaným příslušným orgánem uvedené
případné minimální normy pro ochranu telat jako doplněk norem                země, v němž se potvrzuje, že se zvířaty bylo zacházeno
uvedených v příloze.                                                         způsobem přinejmenším rovnocenným způsobu používanému
                                                                             u zvířat pocházejících ze Společenství v souladu s ustanoveními
                                                                             této směrnice.
                                Článek 5
                                                                                Článek 9
Ustanovení přílohy mohou být postupem stanoveným v
článku 10 pozměňována tak, aby odpovídala vývoji vědeckého
poznání.                                                                     Pokud to bude potřebné pro jednotné používání této směrnice,
                                                                             mohou veterinární znalci Komise ve spolupráci s příslušnými
                                                                             orgány provádět kontroly na místě. Osoby provádějící tyto
                                                                             kontroly musejí použít zvláštní opatření týkající se osobní
                                Článek 6                                     hygieny, která jsou nezbytná k vyloučení rizika přenosu
                                                                             onemocnění.
Komise předloží nejpozději do 1. října 1997 Radě zprávu
o intenzivních systémech živočišné výroby, které odpovídají                  Členský stát, na jehož území se kontrola provádí, poskytuje těmto
požadavkům na dobré životní podmínky telat z hlediska                        znalcům veškerou pomoc nezbytnou pro plnění jejich povinností.
patologického, zootechnického, fyziologického a etologického                 Výsledky kontroly oznamuje Komise příslušnému orgánu
včetně společensko-hospodářských dopadů jednotlivých systémů,                dotyčného členského státu.
                                                                             Příslušný orgán dotyčného členského státu musí provést veškerá
(1) Úř. věst. L 206, 12.8.1977, s. 8. Směrnice byla naposledy pozměněna      opatření, která se mohou prokázat nezbytnými na základě
    směrnicí 91/174/EHS (Úř. věst. L 85, 5.4.1991, s. 37).                   výsledků kontroly.
 ---pagebreak--- 146                   CS                             Úřední věstník Evropské unie                                            03/sv. 12
Ve vztahu ke třetím zemím se použijí ustanovení kapitoly III          Pokud se Rada neusnese do tří měsíců od předložení věci Radě,
směrnice 91/496/EHS (1).                                              přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se
                                                                      Rada proti zmíněným opatřením vysloví prostou většinou.
Obecná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem
podle článku 10.
                                                                                Článek 11
                                                                      1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy, a to
                              Článek 10
                                                                      včetně sankcí, nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí
                                                                      nejpozději do 1. ledna 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc
Stálému       veterinárnímu       výboru  zřízenému     směrnicí      Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na
68/361/EHS (2), dále označovanému jen jako „výbor“, bez odk-          tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich
ladu jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost      úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
zástupce některého členského státu.
                                                                      2. Avšak od data stanoveného v odstavci 1 si členské státy
                                                                      mohou v souladu s obecnými pravidly Smlouvy ponechat nebo
2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají         mohou zavést na svém území přísnější opatření, než jsou opatření
být přijata. Výbor zaujme své stanovisko k tomuto návrhu              uvedená v této směrnici. Členské státy o nich uvědomí Komisi.
ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti dané
otázky. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2
Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na
návrh Komise. Při hlasování ve výboru je hlasům zástupců člen-                                   Článek 12
ských států přidělena váha stanovená ve zmíněném článku.
Předseda nehlasuje.                                                   Tato směrnice je určena členským státům.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stano-
viskem výboru.
                                                                      V Bruselu dne 19. listopadu 1991.
4. Pokud však zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanovi-                                             Za Radu
skem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme,
předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být                                            předseda
přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.                                                        P. BUKMAN
(1) Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56.
(2) Úř. věst. L 255, 18.10.1968, s. 23.
 ---pagebreak--- 03/sv. 12    CS                                     Úřední věstník Evropské unie                                                 147
                                                                 PŘÍLOHA
          1.   Materiály použité pro konstrukci staveb pro telata, a zejména pak pro konstrukci boxů a zařízení, s nimiž
               mohou přicházet telata do kontaktu, nesmějí být pro telata škodlivé a musejí být důkladně čistitelné
               a dezinfikovatelné.
          2.   Do doby, než budou stanovena pravidla Společenství v dané záležitosti, musí být elektrická instalace a zařízení
               provedena v souladu s platnými vnitrostátními předpisy, aby se předešlo úrazu elektrickým proudem.
          3.   Tepelná izolace, topení a větrání budov musejí zajistit, aby se proudění vzduchu, prašnost, teplota, relativní
               vlhkost a koncentrace plynů udržovaly v rozmezí, které není pro telata škodlivé.
          4.   Veškerá automatická a mechanická zařízení nezbytná pro udržení zdraví a dobré životní podmínky telat musejí
               být překontrolována nejméně jednou denně. Zjištěné závady musejí být okamžitě odstraněny a pokud to není
               proveditelné, musejí být podniknuty účinné kroky k zajištění zdraví a dobrých životních podmínek telat do
               doby, než bude závada odstraněna; k těmto krokům patří použití alternativních metod krmení a udržení
               přijatelných podmínek prostředí.
               V hospodářstvích s umělým větráním musí být pro případ selhání tohoto systému k dispozici vhodný náhradní
               systém zajišťující dostatečnou výměnu vzduchu k udržení zdraví a dobrých životních podmínek telat a musí
               být instalováno poplašné zařízení signalizující poruchu větracího systému. Toto poplašné zařízení musí být
               pravidelně přezkušováno.
          5.   Telata nesmějí být držena trvale ve tmě. K uspokojení jejich fyziologických a etologických potřeb musí být,
               s přihlédnutím k rozdílným klimatickým podmínkám v jednotlivých členských státech, zajištěno přirozené
               nebo umělé osvětlení; při použití umělého osvětlení musí toto fungovat nejméně po dobu, která odpovídá době
               přirozeného světla, tedy za normálních okolností od 9.00 do 17.00 h. Navíc musí být k dispozici pevný nebo
               přenosný zdroj světla s intenzitou dostatečnou k tomu, aby bylo kdykoliv možné provést prohlídku telat.
          6.   Veškerá telata odchovávaná ve skupinách v boxech musejí být nejméně jednou denně prohlédnuta majitelem
               nebo osobou, která za zvířata odpovídá. Všechna telata jevící příznaky onemocnění nebo poranění musejí být
               neprodleně vhodným způsobem ošetřena.
               Pro izolaci nemocných nebo poraněných telat by v případě potřeby mělo být kdykoli k dispozici vhodné ustájení
               se suchou a pohodlnou podestýlkou.
               Jeví-li se pomoc ošetřovatele jako nedostatečná, musí být neprodleně provedena konzultace s veterinářem.
          7.   Ustájení pro telata má být konstruováno tak, aby všechna telata mohla:
               — bez obtíží uléhat, odpočívat, vstávat a pečovat o svou srst,
               — vidět na jiná telata.
          8.   Postroje nesmějí telatům způsobovat poranění a musejí být pravidelně kontrolovány a upravovány, aby byly
               pohodlné. Postroje musejí být dostatečně dlouhé, aby teleti umožňovaly pohyby podle odstavce 7. Postroj musí
               být řešen tak, aby pokud možno vyloučil riziko uškrcení nebo poranění.
          9.   Stáje, kotce, zařízení a potřeby používané pro telata musejí být řádně čištěny a dezinfikovány, aby se zabránilo
               přenosu infekce a usídlení patogenních organismů. Trus, moč a nespotřebované nebo vysypané či vylité krmivo
               musejí být odstraňovány co nejčastěji, aby se omezil na minimum zápach a aby pachem nebyli přitahováni
               hlodavci nebo mouchy.
          10. Podlahy musejí být hladké, avšak nikoliv klouzavé, aby se předešlo poranění telat, a musejí být řešeny tak, aby
               telatům při stání nebo ležení nezpůsobovaly útrapy nebo poranění. Musí být vhodné s ohledem na velikost
               a váhu telat a musí tvořit pevný, rovný a stabilní povrch. Prostor pro ležení musí být pohodlný, čistý a s řádným
               odtokem a nesmí působit nepříznivě na telata. Telata mladší než dva týdny musí být podestlána vhodnou
               podestýlkou.
          11.  Všechna telata musejí být krmena náležitým krmivem přizpůsobeným věku, hmotnosti a fyziologickým
               a etologickým potřebám, aby bylo podpořeno jejich zdraví a dobré životní podmínky. K zajištění zdraví,
 ---pagebreak--- 148   CS                                   Úřední věstník Evropské unie                                             03/sv. 12
        dobrých životních podmínek a řádného růstu a k uspokojení etologických potřeb musí krmná dávka pro telata
        obsahovat dostatek železa a minimum suchých krmiv obsahujících stravitelnou vlákninu (100–200 g denně
        v závislosti na stáří). Požadavek minimálního množství suchých krmiv s obsahem stravitelné vlákniny však
        neplatí pro telata vykrmovaná k produkci bílého telecího masa. Telatům se nesmějí nasazovat náhubky.
    12. Všechna telata musejí být krmena alespoň jednou denně. Jestliže jsou telata ustájena ve skupinách a nemohou
        přijímat krmivo podle libosti nebo nejsou krmena pomocí automatického krmného systému, musí mít každé
        tele přístup ke krmivu ve stejnou dobu jako ostatní telata ve skupině.
    13. Všechna telata starší než dva týdny musejí mít přístup k dostatečnému množství čerstvé vody nebo možnost
        uspokojit svou potřebu vody pitím jiných nápojů.
    14. Krmná a napájecí zařízení musejí být řešena, konstruována, umístěna a udržována tak, aby se snížilo na
        minimum nebezpečí kontaminace krmiv a vody pro telata.