title: SMĚRNICE KOMISE (EU) …/… kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES, pokud jde o orientační seznamy prvků, jež je třeba zohlednit při přípravě strategie pro mořské prostředí

text:
               SMĚRNICE KOMISE (EU) …/…

               ze dne 17.5.2017,

               kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES, pokud jde o orientační seznamy prvků, jež je třeba zohlednit při přípravě strategie pro mořské prostředí

               (Text s významem pro EHP)

               EVROPSKÁ KOMISE,

               s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,

               s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnosti Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí)
                  1
               , a zejména na čl. 24 odst. 1 uvedené směrnice,

               vzhledem k těmto důvodům:

               (1)Příloha III směrnice 2008/56/ES stanoví orientační seznamy vlastností, zátěží a dopadů uvedených v čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 1 a 3, čl. 10 odst. 1, čl. 11 odst. 1 a článku 24 uvedené směrnice.

               (2)V roce 2012 na základě počátečního posouzení svých mořských vod podle čl. 8 odst. 1 směrnice 2008/56/ES a v rámci první etapy provádění svých strategií pro mořské prostředí oznámily členské státy Komisi soubor vlastností pro dobrý stav prostředí a své environmentální cíle v souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 směrnice 2008/56/ES. Komise ve svém posouzení
                  2
                těchto zpráv členských států provedeném v souladu s článkem 12 uvedené směrnice zdůraznila, že k dosažení dobrého stavu prostředí do roku 2020 je naléhavě zapotřebí větší úsilí členských států a Unie.

               (3)Aby bylo zajištěno, že druhá etapa provádění strategií pro mořské prostředí členských států dále přispěje k dosažení cílů směrnice 2008/56/ES a přinese konzistentnější určování dobrého stavu prostředí, Komise ve své zprávě o první etapě provádění doporučila, aby Komise a členské státy na úrovni Unie spolupracovaly na revizi, posílení a zlepšení rozhodnutí Komise 2010/477/EU
                  3
                do roku 2015, s cílem stanovit jasnější, jednodušší, stručnější, soudržnější a srovnatelný soubor kritérií a metodických norem pro dobrý stav prostředí a zároveň přezkoumat přílohu III rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí a v případě potřeby ji revidovat a vypracovat zvláštní pokyny pro zajištění soudržnějšího a jednotnějšího přístupu k posouzení v příštím cyklu provádění.

               (4)Přezkum přílohy III směrnice 2008/56/ES je nezbytným doplňkem přezkumu rozhodnutí 2010/477/EU. Kromě toho je souvislost mezi přílohou III směrnice 2008/56/ES a kvalitativními deskriptory pro určování dobrého stavu prostředí uvedenými v příloze I této směrnice obsažena v této směrnici pouze implicitně, a proto není dostatečně srozumitelná. Komise ve svém pracovním dokumentu z roku 2011
                  4
                vysvětlila vztah mezi kvalitativními deskriptory uvedenými v příloze I směrnice 2008/56/ES, prvky stanovenými v příloze III uvedené směrnice, jakož i kritérii a ukazateli stanovenými v rozhodnutí 2010/477/EU, ale v důsledku jejich inherentního obsahu poskytla jen částečnou odpověď. Je nezbytná revize přílohy III směrnice 2008/56/ES, kterou by se podrobněji vyjasnily vztahy a usnadnilo se její provádění, a došlo tak k lepšímu propojení prvků ekosystémů, antropogenních zátěží a dopadů na mořské prostředí s deskriptory uvedenými v příloze I směrnice 2008/56/ES a s výsledky přezkumu rozhodnutí 2010/477/EU.

               (5)V příloze III směrnice 2008/56/ES by měly být stanoveny prvky pro posouzení (čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice) týkající se dobrého stavu prostředí (čl. 9 odst. 1 uvedené směrnice), prvky pro sledování (čl. 11 odst. 1 uvedené směrnice), kterými se posouzení doplňuje (např. teplota, slanost), a prvky, ke kterým je třeba přihlížet při stanovení cílů (čl. 10 odst. 1 uvedené směrnice).  Význam těchto prvků se bude lišit podle jednotlivých regionů a členských států kvůli rozdílným regionálním podmínkám. To znamená, že prvky je nutné uvádět, pouze pokud jsou považovány za „základní rysy a vlastnosti“ nebo „hlavní zátěže a dopady“ uvedené v čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 2008/56/ES a pokud se vyskytují ve vodách příslušného členského státu.

               (6)Je důležité zajistit, aby prvky stanovené v příloze III směrnice 2008/56/ES byly jasně spojeny s kvalitativními deskriptory uvedenými v příloze I uvedené směrnice a kritérii a metodickými normami pro dobrý stav prostředí mořských vod stanovenými Komisí na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2008/56/ES, jakož i se svým použitím v souvislosti s články 8, 9, 10 a 11 směrnice 2008/56/ES. Uvedené prvky by proto měly být generické a všeobecně použitelné v celé Unii, berouce v úvahu, že Komise může na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2008/56/ES nebo v kontextu určení souborů vlastností pro dobrý stav prostředí ve smyslu čl. 9 odst. 1 uvedené směrnice stanovit více konkrétních prvků.

               (7)Tabulky 1 a 2 uvedené v příloze III směrnice 2008/56/ES je třeba vyjasnit tak, aby se přesněji týkaly prvků určujících stav (tabulka 1) a prvků týkajících se zátěže a jejich dopadů (tabulka 2), přičemž prvky, které jsou v nich uvedeny, je třeba přímo propojit s kvalitativními deskriptory stanovenými v příloze I uvedené směrnice a prostřednictvím toho s kritérii stanovenými Komisí na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2008/56/ES.

               (8)S cílem poskytnout pokyny v souvislosti s posouzením využívání mořských vod podle čl. 8 odst. 1 písm. c) směrnice 2008/56/ES a lidských činností podle čl. 8 odst. 1 písm. b), jakož i v souvislosti s příslušným sledováním podle článku 11 uvedené směrnice by tabulka 2 měla být rozšířena tak, aby obsahovala orientační seznam způsobů využívání a lidských činností k zajištění jednotného posuzování jednotlivých mořských oblastí a podoblastí.

               (9)Přílohu III směrnice 2008/56/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.

               (10)Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem regulativního výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 směrnice 2008/56/ES,

               PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:

               Článek 1

               Příloha III směrnice 2008/56/ES se nahrazuje zněním uvedeným v příloze této směrnice.

               Článek 2

               1.Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do [OJ: please insert the date: 18 months after the entry into force of this Directive].  Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.

               Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

               2.Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

               3.Povinnost provést tuto směrnici do vnitrostátního práva se nevztahuje na členské státy bez mořských vod.

               Článek 3

               Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               Článek 4

               Tato směrnice je určena členským státům.

               V Bruselu dne 17.5.2017.

                     Za Komisi

                     předseda
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)
                  Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19.

                     (2)
                  Zpráva Komise Radě a Evropskému parlamentu – První etapa provádění rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (2008/56/ES) – Posouzení a pokyny Evropské komise (COM(2014)097 final, 20.2.2014).

                     (3)
                  Rozhodnutí Komise 2010/477/EU ze dne 1. září 2010 o kritériích a metodických normách pro dobrý stav prostředí mořských vod (Úř. věst. L 232, 2.9.2010, s. 14).

                     (4)

                  Pracovní dokument útvarů Komise SEC(2011)1255
                  .

    ---documentbreak---

               PŘÍLOHA

               směrnice Komise,

               kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES, pokud jde o orientační seznamy prvků, jež je třeba zohlednit při přípravě strategie pro mořské prostředí

               PŘÍLOHA III

               Orientační seznamy prvků ekosystému, antropogenních zátěží a lidských činností týkajících se mořských vod

               (uvedené v čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 1 a 3, čl. 10 odst. 1, čl. 11 odst. 1 a článku 24)

               Tabulka 1 – Struktura, funkce a procesy mořských ekosystémů

               se zvláštním významem pro čl. 8 odst. 1 písm. a) a články 9 a 11

                        Téma

                        Prvky ekosystémů

                        Možné parametry a vlastnosti (poznámka 1)

                        Příslušné kvalitativní deskriptory uvedené v příloze I (poznámky 2 a 3)

                        Druhy

                        Skupiny druhů (poznámka 4) mořských ptáků, savců, plazů, ryb a hlavonožců příslušné mořské oblasti nebo podoblasti

                        Prostorové a časové změny pro daný druh nebo populaci:

                        – rozložení, četnost a/nebo biomasa

                        – struktura podle velikosti, věku a pohlaví

                        – úroveň plodnosti, míra přežití a úmrtnosti/zranění

                        – chování, včetně přesunů a migrace

                        – stanoviště pro daný druh (rozsah, vhodnost)

                        Druhové složení skupiny

                        (1); (3)

                        Stanoviště

                        Hlavní typy stanovišť vodního sloupce (pelagické druhy) a mořského dna (bentické druhy) (poznámka 5) nebo jiné typy stanovišť včetně souvisejících biologických společenství v celé mořské oblasti nebo podoblasti

                        U každého typu stanoviště:

                        – rozložení a rozsah stanovišť (případně velikost)

                        – druhové složení, četnost a/nebo biomasa (prostorové a časové změny)

                        – struktura druhu podle velikosti a věku (je-li to vhodné)

                        – fyzikální, hydrologické a chemické vlastnosti

                        Pro pelagické typy stanovišť navíc:

                        – koncentrace chlorofylu a

                        – frekvence kvetení planktonu a jeho prostorový rozsah

                        (1); (6)

                        Ekosystémy, včetně potravních sítí

                        Struktura, funkce a procesy ekosystémů, které zahrnují:

                        – fyzikální a hydrologické vlastnosti

                        – chemické vlastnosti

                        – biologické vlastnosti

                        – funkce a procesy

                        Prostorové a časové změny:

                        – teploty a ledu

                        – hydrologie (režimy vlnění a proudů; stoupání vod z hloubky na hladinu, míšení, doba setrvání, přítok sladké vody; hladina moře)

                        – batymetrie

                        – zakalení (bahno nebo usazeniny), průhlednost, zvuky

                        – substrát a morfologie mořského dna

                        – slanost, živiny (N, P), organický uhlík, rozpuštěné plyny (pCO2, O2) a pH

                        – vztahy mezi přírodními stanovišti a druhy mořských ptáků, savců, plazů, ryb a hlavonožců

                        – struktura pelagicko-bentických druhů

                        – produktivita

                        (1); (4)

               Poznámky vztahující se k tabulce 1

               Poznámka 1:
                     Poskytuje se orientační seznam příslušných parametrů a vlastností druhů, stanovišť a ekosystémů, které odrážejí parametry ovlivněné zátěžemi uvedenými v tabulce 2 této přílohy a které jsou relevantní pro kritéria stanovená podle čl. 9 odst. 3. Konkrétní parametry a vlastnosti, které se mají používat při sledování a posuzování, by měly být stanoveny v souladu s požadavky této směrnice, včetně požadavků jejích článků 8 až 11.

               Poznámka 2:
                     Čísla v tomto sloupci odkazují na příslušné očíslované body uvedené v příloze I.

               Poznámka 3:
                     V tabulce 1 jsou uvedeny pouze kvalitativní deskriptory 1, 3, 4 a 6, které popisují stav a jejichž kritéria jsou stanovena v souladu s čl. 9 odst. 3. Pro jednotlivá témata mohou být relevantní všechny ostatní kvalitativní deskriptory založené na zátěži a uvedené v příloze I.

               Poznámka 4:
                     Tyto skupiny druhů jsou dále specifikovány v části II přílohy rozhodnutí Komise, kterým se stanoví kritéria a metodické normy pro dobrý stav prostředí a specifikace a standardizované metody pro sledování a posuzování a kterým se ruší rozhodnutí 2010/477/EU
                  1*.

               Poznámka 5:
                     Tyto hlavní typy stanovišť jsou dále specifikovány v části II přílohy rozhodnutí Komise, kterým se stanoví kritéria a metodické normy pro dobrý stav prostředí a specifikace a standardizované metody pro sledování a posuzování a kterým se ruší rozhodnutí 2010/477/EU.

               Tabulka 2 – Antropogenní zátěže, způsoby využívání a lidské činnosti působící v mořském prostředí nebo toto prostředí ovlivňující

                        2a Antropogenní zátěže působící na mořské prostředí

                        se zvláštním významem pro čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) a články 9 a 11

                        Téma

                        Zátěž (poznámka 1):

                        Možné parametry

                        Příslušné kvalitativní deskriptory uvedené v příloze I (poznámky 2 a 3)

                        Biologické

                        Vnos či šíření nepůvodních druhů

                        Intenzita a prostorové a časové změny zátěže v mořském prostředí a v případě potřeby u zdroje

                        Pro účely posouzení dopadů zátěže na životní prostředí vyberte příslušné prvky ekosystémů a parametry z tabulky 1

                        (2)

                        Vnos mikrobiálních patogenů

                        Vnos geneticky modifikovaných druhů a přemisťování původních druhů

                        Ztráta nebo změna přírodních biologických společenství v důsledku chovu živočišných nebo pěstování rostlinných druhů

                        Vyrušování druhů (například při rozmnožování, odpočinku a přijímání potravy) z důvodu přítomnosti člověka

                        Lov nebo úhyn / zranění volně žijících druhů (v důsledku komerčního a rekreačního rybolovu a jiných činností)

                        (3)

                        Fyzikální

                        Fyzikální narušení mořského dna (dočasné nebo vratné)

                        (6); (7)

                        Fyzikální ztráty (způsobené trvalými změnami substrátu a morfologie mořského dna těžbou substrátu mořského dna)

                        Změny hydrologických podmínek

                        Látky, odpad a energie

                        Vnos živin – difúzní zdroje, bodové zdroje a atmosférické depozice

                        (5)

                        Vnos organické hmoty – difúzní zdroje a bodové zdroje

                        Vnos jiných látek (např. syntetických látek, nesyntetických látek, radionuklidů) – difúzní zdroje, bodové zdroje, atmosférická depozice, akutní události

                        (8); (9)

                        Vnos odpadu (tuhý odpad včetně mikroodpadu)

                        (10)

                        Vnos antropogenního zvuku (impulzní, průběžný)

                        (11)

                        Vnosy dalších forem energie (včetně elektromagnetických polí, světla a tepla)

                        Vnos vody – bodové zdroje (například solanka)

                        2b Způsoby využívání a lidské činnosti působící v mořském prostředí nebo toto prostředí ovlivňující

                        se zvláštním významem pro čl. 8 odst. 1 písm. b) a c) (pro čl. 8 odst. 1 písm. c) a články 10 a 13 jsou relevantní pouze činnosti označené *)

                        Téma

                        Činnost

                        Fyzická restrukturalizace řek, pobřeží nebo mořského dna (vodohospodářství)

                        Získávání půdy

                        Kanalizace a jiné úpravy vodních toků

                        Ochrana pobřeží a protipovodňová ochrana*

                        Stavby na moři (jiné než pro ropu / plyn / obnovitelné zdroje energie)*

                        Restrukturalizace morfologie mořského dna včetně bagrování dna a ukládání materiálů *

                        Těžba neživých zdrojů

                        Těžba nerostných surovin (kamene, kovových rud, štěrku, písku, lastur)*

                        Těžba ropy a zemního plynu, včetně infrastruktury*

                        Těžba soli*

                        Čerpání vody*

                        Výroba energie

                        Výroba energie z obnovitelných zdrojů (větrná energie, energie vln a přílivu), včetně infrastruktury*

                        Výroba energie z neobnovitelných zdrojů

                        Přenos elektrické energie a komunikací (kabely)*

                        Těžba živých zdrojů

                        Rybolov a sběr měkkýšů a korýšů (profesionální, rekreační)*

                        Zpracování ryb a měkkýšů a korýšů*

                        Sběr mořských rostlin*

                        Lov a sběr pro jiné účely*

                        Chov živých zdrojů

                        Mořská akvakultura, včetně infrastruktury*

                        Sladkovodní akvakultura

                        Zemědělství

                        Lesní hospodářství

                        Doprava

                        Dopravní infrastruktura*

                        Doprava – lodní*

                        Doprava – letecká

                        Doprava – pozemní

                        Městská a průmyslová využití

                        Městská využití

                        Průmyslová využití

                        Zpracování a likvidace odpadů*

                        Cestovní ruch a volný čas

                        Cestovní ruch a volný čas – infrastruktura*

                        Cestovní ruch a volný čas – činnosti*

                        Bezpečnost a obrana

                        Vojenské operace (podle čl. 2 odst. 2)

                        Vzdělávání a výzkum

                        Výzkumné, průzkumné a vzdělávací aktivity*

               Poznámky vztahující se k tabulce 2

               Poznámka 1:
                     Posouzení zátěží by se měla týkat jejich úrovní v mořském prostředí a v případě potřeby míry vnosů (z pozemních nebo atmosférických zdrojů) do mořského prostředí.

               Poznámka 2:
                     Čísla v tomto sloupci odkazují na příslušné očíslované body uvedené v příloze I.

               Poznámka 3:
                     V tabulce 2a se uvádějí pouze kvalitativní deskriptory založené na zátěži 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 a 11, jejichž kritéria jsou stanovena v souladu s čl. 9 odst. 3. Pro jednotlivá témata mohou být relevantní všechny ostatní kvalitativní deskriptory založené na stavu a uvedené v příloze I.

                     (1)
                  * OJ: Please insert the title, date and OJ reference of "Commission Decision laying down criteria and methodological standards on good environmental status and specifications and standardised methods for monitoring and assessment, and repealing Decision 2010/477/EU", published on the same day.


title: Oprava směrnice Komise 95/45/ES ze dne 26. července 1995 , kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu týkající se barviv pro použití v potravinách ( Úř. věst. L 226 ze dne 22.9.1995 ) (Zvláštní vydání v českém jazyce, kapitola 13, svazek 15, s. 218)

text:
               14.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 303/25

         Oprava směrnice Komise 95/45/ES ze dne 26. července 1995, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu týkající se barviv pro použití v potravinách
   (
         Úřední věstník Evropských společenství L 226 ze dne 22. září 1995
      )
   (Zvláštní vydání v českém jazyce, kapitola 13, svazek 15, s. 218)
   Příloha, B. Specifická kritéria pro čistotu, s. 220:

               E 101 (ii) RIBOFLAVIN–5'–FOSFOREČNAN – Identifikace, spektrometrie:

                           místo

                           :

                           „Maximum ve vodě při cca 375 nm“,

                           má být

                           :

                           „Maximum ve vodě při cca 444 nm“.

               E 123 AMARANT – Čistota:

                           místo

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 40 mg/kg“,

                           má být

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 10 mg/kg“,

               E 133 BRILANTNÍ MODŘ FCF – Čistota:

                           místo

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 40 mg/kg“,

                           má být

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 10 mg/kg“,

               E 153 ROSTLINNÁ UHLÍKOVÁ ČERŇ – Čistota:

                           místo

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 40 mg/kg“,

                           má být

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 10 mg/kg“,

               E 160e β-APO-8'-KAROTENAL (C 30) – Čistota:

                           místo

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 10 mg/kg“,

                           má být

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 40 mg/kg“,

               E 160f ETHYLESTER β-APO-8'-KAROTENOVÉ KYSELINY (C 30) – Čistota:

                           místo

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 40 mg/kg“,

                           má být

                           :

                                          „Těžké kovy (jako Pb)

                                          Ne více než 10 mg/kg“.


title: Směrnice Komise 2007/42/ES ze dne 29. června 2007 o materiálech a předmětech vyrobených z celofánu určených pro styk s potravinami (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP)

text:
               30.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 172/71

      SMĚRNICE KOMISE 2007/42/ES
   ze dne 29. června 2007
   o materiálech a předmětech vyrobených z celofánu určených pro styk s potravinami
   (Text s významem pro EHP)
   (kodifikované znění)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami a o zrušení směrnic 80/590/EHS a 89/109/EHS (1), a zejména na článek 5 uvedeného nařízení,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Komise 93/10/EHS ze dne 15. března 1993 o materiálech a předmětech vyrobených z celofánu určených pro styk s potravinami (2) byla několikrát podstatně změněna (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Opatření Společenství stanovená v této směrnici jsou nejen nutná, ale i nezbytná k dosažení cílů vnitřního trhu. Těchto cílů nemohou členské státy dosáhnout jednotlivě. Kromě toho je jejich dosažení na úrovni Společenství již stanoveno v nařízení (ES) č. 1935/2004.

               (3)

               K dosažení cíle stanoveného v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1935/2004 byla v případě celofánu vhodným nástrojem zvláštní směrnice ve smyslu článku 5 uvedeného nařízení.

               (4)

               Umělá střívka z celofánu by měla být předmětem zvláštních předpisů.

               (5)

               Metoda prokázání skutečnosti, že nedochází k migraci barviv, by měla být stanovena v pozdější fázi.

               (6)

               Do stanovení kritérií pro čistotu a analytických metod by měly zůstat použitelné vnitrostátní předpisy.

               (7)

               K dosažení cíle stanoveného v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1935/2004 v tomto zvláštním případě v zásadě postačuje sestavit seznam schválených látek doplněný limity používaných množství.

               (8)

               Bis(2-hydroxyethyl)ether (= diethylenglykol) a ethandiol (= monoethylenglykol) však mohou ve značném množství migrovat do určitých potravin a pro zamezení této možnosti je jako preventivní opatření vhodnější stanovit s konečnou platností nejvyšší povolené množství těchto látek v potravinách, které byly ve styku s celofánem.

               (9)

               Pro ochranu zdraví spotřebitele by měl být vyloučen přímý styk potravin s potištěnými plochami celofánu.

               (10)

               Pro případ profesionálního použití celofánu by měly být materiály a předměty určené pro styk s potravinami, s výjimkou těch, které jsou pro toto použití určeny již svou povahou, opatřeny písemným prohlášením podle čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1935/2004.

               (11)

               Zvláštní pravidla použitelná pro celofány by měla odpovídat povaze vrstvy, která je ve styku s potravinami. Požadavky na celofány s povrchovou úpravou z plastu by se tedy měly lišit od požadavků na povrchově neupravené celofány nebo celofány s povrchovou úpravou na bázi celulosy.

               (12)

               Při výrobě všech druhů celofánu, včetně celofánů s povrchovou úpravou z plastu, by měly být používány pouze povolené látky.

               (13)

               V případě celofánů s povrchovou úpravou z plastu je vrstva přicházející do styku s potravinami tvořena materiálem podobným materiálům a předmětům z plastů určeným pro styk s potravinami. Je tedy vhodné, aby se pravidla stanovená ve směrnici Komise 2002/72/ES ze dne 6. srpna 2002 o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami (4) vztahovala též na tyto fólie.

               (14)

               V zájmu konzistentnosti právních předpisů Společenství by mělo být ověřování, zda jsou u celofánu s povrchovou úpravou dodrženy migrační limity stanovené ve směrnici 2002/72/ES, prováděno podle pravidel stanovených směrnicí Rady 82/711/EHS ze dne 18. října 1982, kterou se stanoví základní pravidla nezbytná pro zkoušení migrace složek z materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami (5), a podle směrnice Rady 85/572/EHS ze dne 19. prosince 1985, kterou se stanoví seznam simulantů pro použití při zkoušení migrace složek materiálů a předmětů z plastů určených pro styk s potravinami (6).

               (15)

               Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.

               (16)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze III části B,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   1.   Tato směrnice je zvláštní směrnicí ve smyslu článku 5 nařízení (ES) č. 1935/2004.
   2.   Tato směrnice se vztahuje na celofán ve smyslu popisu uvedeného v příloze I, určený pro styk s potravinami nebo který s nimi přichází do styku v souladu se svým určením, který

               a)

               buď sám o sobě tvoří konečný výrobek, nebo

               b)

               tvoří část konečného výrobku obsahujícího jiné materiály.

         3.   Tato směrnice se nevztahuje na umělá střívka z celofánu.
   Článek 2
   Celofány uvedené v čl. 1 odst. 2 náleží k jednomu z těchto typů:

               a)

               celofán bez povrchové úpravy;

               b)

               celofán s povrchovou úpravou na bázi celulosy
               nebo

               c)

               celofán s povrchovou úpravou z plastu.

         Článek 3
   1.   Při výrobě celofánů uvedených v čl. 2 písm. a) a b) mohou být použity pouze látky nebo skupiny látek uvedené v příloze II, s výhradou omezení v ní stanovených.
   2.   Odchylně od odstavce 1 mohou být použity látky neuvedené v příloze II, jsou-li použity jako barvicí prostředky (barviva a pigmenty) nebo jako lepidla za podmínky, že neexistují žádné známky migrace stanovitelné validovanou metodou Společenství.
   Článek 4
   1.   Při výrobě celofánu uvedeného v čl. 2 písm. c) mohou být před provedením povrchové úpravy použity pouze látky nebo skupiny látek uvedené v první části přílohy II, s výhradou omezení v ní stanovených.
   2.   Při povrchové úpravě, která se použije u celofánu uvedeného v odstavci 1, mohou být použity pouze látky nebo skupiny látek uvedené v přílohách II až VI směrnice 2002/72/ES, s výhradou omezení v ní stanovených.
   3.   Aniž je dotčen odstavec 1, materiály a předměty vyrobené z celofánu uvedeného v čl. 2 písm. c) musí být v souladu s články 2, 7 a 8 směrnice 2002/72/ES.
   Článek 5
   Potištěné povrchy celofánu nesmějí být ve styku s potravinami.
   Článek 6
   1.   Při uvádění na trh na jiném stupni než při maloobchodním prodeji musí být materiály a předměty vyrobené z celofánu určené pro styk s potravinami opatřeny písemným prohlášením podle čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1935/2004.
   2.   Odstavec 1 se nevztahuje na materiály a předměty vyrobené z celofánu, které jsou svojí povahou zjevně určeny pro styk s potravinami.
   3.   Jsou-li udány zvláštní podmínky použití, musí být materiál nebo předmět vyrobený z celofánu označen odpovídajícím způsobem.
   Článek 7
   Směrnice 93/10/EHS ve znění směrnic uvedených v příloze III, části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze III části B.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
   Článek 8
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 9
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 29. června 2007.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 338, 13.11.2004, s. 4.

      (2)  Úř. věst. L 93, 17.4.1993, s. 27. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/14/ES (Úř. věst. L 27, 30.1.2004, s. 48).

      (3)  Viz příloha III část A.

      (4)  Úř. věst. L 220, 15.8.2002, s. 18. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2007/19/ES (Úř. věst. L 91, 31.3.2007, s. 17).

      (5)  Úř. věst. L 297, 23.10.1982, s. 26. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 97/48/ES (Úř. věst. L 222, 12.8.1997, s. 10).

      (6)  Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 14. Směrnice naposledy pozměněná směrnice 2007/19/ES.

      PŘÍLOHA I
      POPIS CELOFÁNU
      Celofán je tenká fólie získaná z regenerované celulosy vyrobené z nerecyklovaného dřeva nebo bavlny. Pro splnění technických požadavků mohou být do hmoty nebo na povrch přidány vhodné látky. Celofán může být po jedné nebo po obou stranách povrchově upraven.

      PŘÍLOHA II
      SEZNAM LÁTEK POVOLENÝCH PŘI VÝROBĚ CELOFÁNU
      Poznámka:

                  —

                  Uvedená procenta v první a druhé části této přílohy jsou vyjádřena jako hmotnostní procenta (m/m) a jsou vypočtena vztažením na hmotnost bezvodého, povrchově neupraveného celofánu.

                  —

                  Obvyklá technická označení jsou uvedena v hranatých závorkách.

                  —

                  Pokud jde o kritéria pro čistotu, musí být použité látky dobré technické jakosti.

            PRVNÍ ČÁST
      Povrchově neupravený celofán

                  Označení

                  Omezení

                              A.

                              Regenerovaná celulóza

                  Ne méně než 72 % (m/m)

            B.   Přísady

                              1.

                              Změkčovadla

                  Celkem nejvýše 27 % (m/m)

                              —

                              bis(2-hydroxyethyl)ether [= diethylenglykol]

                  Pouze pro celofány určené pro povrchovou úpravu a poté použité pro potraviny, které nejsou vlhké, zejména ty, které neobsahují na povrchu volnou vodu. Celkové množství bis(2-hydroxyethyl)etheru a ethandiolu přítomného v potravinách, které jsou ve styku s celofánem tohoto typu, nesmí přesáhnout 30 mg/kg potraviny.

                              —

                              ethandiol [= monoethylenglykol]

                              —

                              butan-1,3-diol

                              —

                              glycerol

                              —

                              propan-1,2-diol [= propylenglykol]

                              —

                              polyethylenoxid [= polyethylenglykol]

                  Průměrná molekulová hmotnost v rozsahu 250 až 1 200

                              —

                              1,2-polypropylenoxid [= polypropylenglykol]

                  Průměrná molekulová hmotnost nejvýše 400 a obsah volného propan-1,3-diolu v látce nejvýše 1 % (m/m)

                              —

                              sorbitol

                              —

                              tetraethylenglykol

                              —

                              triethylenglykol

                              —

                              močovina

                              2.

                              Ostatní přísady

                  Celkem nejvýše 1 % (m/m)

                     První třída

                  Množství látky nebo skupiny látek v každé odrážce nesmí přesáhnout 2 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                              —

                              kyselina octová a její NH4, Ca, Mg, K a Na soli

                              —

                              kyselina askorbová a její NH4, Ca, Mg, K a Na soli

                              —

                              kyselina benzoová a benzoát sodný

                              —

                              kyselina mravenčí a její NH4, Ca, Mg, K a Na soli

                              —

                              lineární mastné kyseliny, nasycené nebo nenasycené, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně a dále kyselina behenová a ricinolejová a NH4, Ca, Mg, K, Na, Al, Zn soli těchto kyselin

                              —

                              kyselina citronová, D- a L-mléčná, maleinová, L-vinná a jejich Na a K soli

                              —

                              kyselina sorbová a její NH4, Ca, Mg, K a Na soli

                              —

                              amidy lineárních mastných kyselin, nasycených nebo nenasycených, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně a dále amidy kyseliny behenové a ricinolejové

                              —

                              přírodní jedlé škroby a mouky

                              —

                              jedlé škroby a mouky chemicky modifikované

                              —

                              amylasa

                              —

                              uhličitany a chloridy vápenaté a hořečnaté

                              —

                              estery glycerolu s lineárními mastnými kyselinami, nasycenými nebo nenasycenými, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně a/nebo s kyselinou adipovou, citronovou, 12-hydroxystearovou (oxystearinem), ricinolejovou

                              —

                              estery polyoxyethylenu (8 až 14 oxyethylenových skupin) s lineárními mastnými kyselinami, nasycenými nebo nenasycenými, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně

                              —

                              estery sorbitolu s lineárními mastnými kyselinami, nasycenými nebo nenasycenými, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně

                              —

                              mono- a/nebo diestery stearové kyseliny s ethandiolem a/nebo bis(hydroxyethyl)etherem a/nebo triethylenglykolem

                              —

                              oxidy a hydroxidy hliníku, vápníku, hořčíku a křemík a křemičitany a hydratované křemičitany hliníku, vápníku, hořčíku a draslíku

                              —

                              polyethylenoxid [= polyethylenglykol]

                  Průměrná molekulová hmotnost v rozmezí 1 200 až 4 000

                              —

                              propionát sodný

                     Druhá třída

                  Celkové množství látek nesmí přesáhnout 1 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu a množství látky nebo skupiny látek v každé odrážce nesmí přesáhnout 0,2 mg/dm2 (nebo nižší limit, je-li uveden) povrchově neupraveného celofánu

                              —

                              sodné alkyly (C8 až C18) benzensulfonátu

                              —

                              natrium-isopropylnaftalensulfonát

                              —

                              alkylsulfát (C8 až C18) sodný

                              —

                              alkylsulfonát (C8 až C18) sodný

                              —

                              dioktylsulfosukcinát sodný

                              —

                              distearát dihydroxyethyl(diethylen)triamin-monoacetátu

                  Nejvýše 0,05 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                              —

                              laurylsulfáty amonné, hořečnaté a draselné

                              —

                                 N,N′-distearoyl-diaminoethan, N,N′-dipalmitoyl-diaminoethan a N,N′-diolejoyl-diaminoethan

                              —

                              2-heptadecyl-4,4′-bis(methylenstearát)oxazolin

                              —

                              polyethylen-aminostearamidethylsulfát

                  Nejvýše 0,1 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                     Třetí třída – kotvicí činidlo

                  Celkové množství látek nesmí přesáhnout 1 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                              —

                              nemodifikované kondenzační produkty melaminu a formaldehydu nebo modifikované jedním nebo více z těchto produktů:
                              butanol, diethylentriamin, ethanol, triethylentetramin, tetraethylenpentamin, tris-(2-hydroxyethyl)amin, 3,3′-diaminodipropylamin, 4,4′-diaminodibutylamin

                  Obsah volného formaldehydu nejvýše 0,5 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu
                  Obsah volného melaminu nejvýše 0,3 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                              —

                              kondenzační produkt melaminu-močoviny a formaldehydu modifikovaný tris-(2-hydroxyethyl)aminem

                  Obsah volného formaldehydu nejvýše 0,5 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu
                  Obsah volného melaminu nejvýše 0,3 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                              —

                              zesíťované kationické polyalkylenaminy:

                                          a)

                                          polyamid-epichlorhydrinová pryskyřice založená na diaminopropylmethylaminu a epichlorhydrinu;

                                          b)

                                          polyamid-epichlorhydrinová pryskyřice založená na epichlorhydrinu, kyselině adipové, kaprolaktamu, diethylentriaminu a/nebo ethylendiaminu;

                                          c)

                                          polyamid-epichlorhydrinová pryskyřice založená na kyselině adipové, diethylentriaminu a epichlorhydrinu nebo na směsi epichlorhydrinu a amoniaku;

                                          d)

                                          polyamid-polyamin-epichlorhydrinová pryskyřice založená na epichlorhydrinu, dimethyl-adipátu a diethylentriaminu;

                                          e)

                                          polyamid-polyamin-epichlorhydrinová pryskyřice založená na epichlorhydrinu, adipamidu a diaminopropylmethylaminu

                  V souladu se směrnicemi Společenství, a pokud neexistují, v souladu s vnitrostátními právními předpisy až do přijetí směrnic Společenství

                              —

                              polyethylenaminy a polyethyleniminy

                  Nejvýše 0,75 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                              —

                              nemodifikované kondenzační produkty močoviny a formaldehydu nebo modifikované jedním nebo více z těchto produktů:
                              kyselina aminomethylsulfonová, kyselina sulfanilová, butanol, diaminobutan, diaminodiethylamin, diaminodipropylamin, diaminopropan, diethylentriamin, ethanol, guanidin, methanol, tetraethylenpentamin, triethylentetramin, siřičitan sodný

                  Obsah volného formaldehydu nejvýše 0,5 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                     Čtvrtá třída

                  Celkové množství látek nesmí přesáhnout 0,01 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu

                              —

                              produkty vznikající z reakce aminů jedlých olejů s polyethylenoxidem

                              —

                              monoethanolaminlaurylsulfát

      DRUHÁ ČÁST
      Celofán s povrchovou úpravou

                  Označení

                  Omezení

                              A.

                              Celofán

                  Viz první část

                              B.

                              Přísady

                  Viz první část

            C.   Nátěry a zušlechťovací vrstvy

                              1.

                              Polymery

                  Celkové množství látek nesmí přesáhnout 50 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              ethyl, hydroxyethyl, hydroxypropyl a methylethery celulosy

                              —

                              nitrát celulosy

                  Nejvýše 20 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami; obsah dusíku v nitrátu celulosy mezi 10,8 % (m/m) a 12,2 % (m/m)

                              2.

                              Pryskyřice

                  Celkové množství látek nesmí přesáhnout 12,5 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami. Pouze pro přípravu celofánů s povrchovou úpravou na nitrátu celulosy

                              —

                              kasein

                              —

                              kalafuna a/nebo produkty její polymerace, hydrogenace nebo disproporcionace a její estery s methyl, ethyl nebo C2 až C6 polyvalentními alkoholy nebo směsmi těchto alkoholů

                              —

                              kalafuna a/nebo produkty její polymerace, hydrogenace nebo disproporcionace kondenzované s kyselinou akrylovou, maleinovou, citronovou, fumarovou a/nebo ftalovou a/nebo 2,2-bis(4-hydroxyfenyl) propanformaldehydem a esterifikované methyl, ethyl nebo C2 až C6 polyvalentními alkoholy nebo směsmi těchto alkoholů

                              —

                              estery odvozené od bis(2-hydroxyethyl)etheru s adičními produkty beta-pinenu a/nebo dipentenu a/nebo diterpenu a maleinanhydridu

                              —

                              jedlá želatina

                              —

                              ricinový olej a jeho dehydratační nebo hydrogenační produkty a jeho kondenzační produkty s polyglycerolem, kyselinou adipovou, citronovou, maleinovou, ftalovou a sebakovou

                              —

                              přírodní guma [= damar]

                              —

                              poly-beta-pinen [= terpenové pryskyřice]

                              —

                              močovinoformaldehydové pryskyřice (viz kotvicí činidla)

                              3.

                              Změkčovadla

                  Celkové množství látek nesmí přesáhnout 6 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              acetyl-tributyl-citrát

                              —

                              acetyl-tri(2-ethylhexyl)citrát

                              —

                              diisobutyl-adipát

                              —

                              di(n-butyl)adipát

                              —

                              di(n-hexyl)azelát

                              —

                              di(cyklohexyl)ftalát

                  Nejvýše 4,0 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              2-ethylhexyl-difenyl-fosfát (synonymum: 2-ethylhexylester difenyl-fosfátu)

                  Množství 2-ethylhexyl-difenyl-fosfátu nesmí překročit:

                              a)

                              2,4 mg/kg potraviny ve styku s tímto typem fólie nebo

                              b)

                              0,4 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              monoacetát glycerolu [= monoacetin]

                              —

                              diacetát glycerolu [= diacetin]

                              —

                              triacetát glycerolu [= triacetin]

                              —

                              dibutyl-sebakát

                              —

                              di(n-butyl)tartarát

                              —

                              di(isobutyl)tartarát

                              4.

                              Ostatní přísady

                  Celkové množství látek nesmí přesáhnout 6 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu včetně materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              4.1.

                              Přísady uvedené v první části

                  Stejná omezení jako v první části (avšak množství v mg/dm2 se vztahují na povrchově neupravený celofán včetně materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami)

                              4.2.

                              Zvláštní přísady pro povrchové úpravy

                  Množství látky nebo skupiny látek v každé odrážce nesmí přesáhnout 2 mg/dm2 (nebo nižší limit, kde je uveden) materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              hexadekan-1-ol a oktadekan-1-ol

                              —

                              estery lineárních mastných kyselin, nasycených nebo nenasycených, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně a kyseliny ricinolejové s lineárním ethyl, butyl, amyl a olejoyl- alkoholem

                              —

                              montanové vosky, složené z přečištěných montanových kyselin (C26 až C32) a/nebo jejich esterů s ethandiolem a/nebo butan-1,3-diolem a/nebo jejich vápenatých a draselných solí

                              —

                              karnaubský vosk

                              —

                              včelí vosk

                              —

                              espartový vosk

                              —

                              kandelilový vosk

                              —

                              dimethylpolysiloxan

                  Nejvýše 1 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              epoxidovaný olej ze sojových bobů (obsah oxiranu 6 až 8 %)

                              —

                              rafinované parafinové a mikrokrystalické vosky

                              —

                              tetrastearát pentaerythritolu

                              —

                              mono a bis(oktadecyldiethylenoxid)fosforečnan

                  Nejvýše 0,2 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              alifatické kyseliny (C8 až C20) esterifikované mono- nebo di(2-hydroxyethyl)aminem

                              —

                              2- a 3-terc-butyl-4-hydroxyanisol [= butylovaný hydroxyanisol – BHA]

                  Nejvýše 0,06 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              2,6-di-terc-butyl-4-methylfenol [= butylovaný hydroxytoluen – BHT]

                  Nejvýše 0,06 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              di-n-oktylcín-bis(2-ethylhexyl)maleát

                  Nejvýše 0,06 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              5.

                              Rozpouštědla

                  Celkové množství látek nesmí přesáhnout 0,6 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

                              —

                              butyl-acetát

                              —

                              ethyl-acetát

                              —

                              isobutyl-acetát

                              —

                              isopropyl-acetát

                              —

                              propyl-acetát

                              —

                              aceton

                              —

                              butan-1-ol

                              —

                              ethanol

                              —

                              butan-2-ol

                              —

                              propan-2-ol

                              —

                              propan-1-ol

                              —

                              cyklohexan

                              —

                              ethylenglykol(monobutyl)ether

                              —

                              ethylenglykol(monobutyl)ether-acetát

                              —

                              methyl(ethyl)keton

                              —

                              methyl(isobutyl)keton

                              —

                              tetrahydrofuran

                              —

                              toluen

                  Nejvýše 0,06 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami

      PŘÍLOHA III
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a seznam jejích následných změn
      (uvedených v článku 7)

                  Směrnice Komise 93/10/EHS

                  (Úř. věst. L 93, 17.4.1993, s. 27)

                  Směrnice Komise 93/111/ES

                  (Úř. věst. L 310, 14.12.1993, s. 41)

                  Směrnice Komise 2004/14/ES

                  (Úř. věst. L 27, 30.1.2004, s. 48)

            ČÁST B
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost
      (uvedené v článku 7)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  93/10/EHS

                  1. ledna 1994

                  1. ledna 1994 (1)

                  1. ledna 1994 (2)

                  1. ledna 1995 (3)

                  93/111/ES

                  —

                  —

                  2004/14/ES

                  29. července 2005

                  29. července 2005 (4)

                  29. ledna 2006 (5)

         (1)  V souladu s čl. 5 odst. 1 první odrážkou směrnice 93/10/EHS: „Členské státy povolí od 1. ledna 1994 obchodování s celofánem určeným pro styk s potravinami, který je v souladu s touto směrnicí, a jeho použití.“

         (2)  V souladu s čl. 5 odst. 1 druhou odrážkou směrnice 93/10/EHS: „Členské státy zakáží od 1. ledna 1994 obchodování s celofánem určeným pro styk s potravinami, který není v souladu s touto směrnicí ani se směrnicí 83/229/EHS, a jeho použití, s výjimkou celofánu, který je zakázán směrnicí 92/15/EHS od 1. července 1994.“

         (3)  V souladu s čl. 5 odst. 1 třetí odrážkou směrnice 93/10/EHS: „Členské státy zakáží od 1. ledna 1995 obchodování s celofánem určeným pro styk s potravinami, který není v souladu s touto směrnicí, ale je v souladu se směrnicí 83/229/EHS, a jeho použití.“

         (4)  V souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 2004/14/ES: „Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat tak, aby povolily od 29. července 2005 uvádění na trh celofánu určeného pro styk s potravinami, který je v souladu s touto směrnicí, a jeho použití.“

         (5)  V souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2004/14/ES: „Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat tak, aby zakázaly od 29. ledna 2006 výrobu celofánu určeného pro styk s potravinami, který není v souladu s ustanoveními této směrnice, a jeho dovoz do Společenství. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.“

      PŘÍLOHA IV
      Srovnávací tabulka

                  Směrnice 93/10/EHS

                  Tato směrnice

                  Čl. 1 odst. 1 a 2

                  Čl. 1 odst. 1 a 2

                  Čl. 1 odst. 3 úvodní slova písm. b)

                  Čl. 1 odst. 3

                  Článek 1a

                  Článek 2

                  Článek 2

                  Článek 3

                  Článek 2a

                  Článek 4

                  Článek 3

                  Článek 5

                  Článek 4

                  Článek 6

                  Článek 5

                  —

                  Článek 6

                  —

                  —

                  Článek 7

                  —

                  Článek 8

                  Článek 7

                  Článek 9

                  Příloha I

                  Příloha I

                  Příloha II

                  Příloha II

                  Příloha III

                  —

                  —

                  Příloha III

                  —

                  Příloha IV


title: Směrnice Komise 1999/14/ES ze dne 16. března 1999, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/538/EHS o zadních mlhových svítilnách motorových vozidel a jejich přípojných vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0014

Úřední věstník L 097 , 12/04/1999 S. 0001 - 0013

		Směrnice Komise 1999/14/ESze dne 16. března 1999,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/538/EHS o zadních mlhových svítilnách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/91/ES [2], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 77/538/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zadních mlhových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3], naposledy pozměněnou aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 10 uvedené směrnice,(1) vzhledem k tomu, že směrnice 77/538/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu ES schvalování typu zavedeného směrnicí 70/156/EHS; že se proto ustanovení směrnice 70/156/EHS týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vztahují i na směrnici 77/538/EHS;(2) vzhledem k tomu, že podle čl. 3 odst. 4 a čl. 4 odst. 3 směrnice 70/156/EHS je zejména nutné, aby byl ke každé zvláštní směrnici připojen informační dokument a certifikát schválení typu podle přílohy VI uvedené směrnice, aby schválení typu mohlo být zpracováno výpočetní technikou; že je proto třeba certifikát schválení typu uvedený ve směrnici 77/538/EHS změnit;(3) vzhledem k tomu, že je třeba při změně předpisů zjednodušit postupy pro zachování rovnocennosti některých zvláštních směrnic s jim odpovídajícími předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů, stanovené v čl. 9 odst. 2 směrnice 70/156/EHS; že nejprve je třeba nahradit technické požadavky směrnice 77/538/EHS odkazy na požadavky obsažené v předpisu EHK č. 38;(4) vzhledem k tomu, že je nutné zajistit, aby byly splněny požadavky směrnice Rady 76/756/EHS [4] naposledy pozměněné směrnicí Komise 97/28/ES [5] a směrnice Rady 76/761/EHS [6] naposledy pozměněné směrnicí Komise 1999/17/ES [7];(5) vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 77/538/EHS se mění takto:1. V článku 1 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Každý členský stát udělí ES schválení typu konstrukční části pro každý typ zadní mlhové svítilny, který splňuje požadavky na konstrukci a zkoušení stanovené v odpovídajících přílohách."2. V článku 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:"Pro každý typ zadní mlhové svítilny, který schválí podle článku 1, přidělí členské státy výrobci značku ES schválení typu konstrukční části podle vzoru uvedeného v dodatku 3 přílohy I."3. Článek 4 se nahrazuje tímto:"Článek 4Příslušné orgány členských států se postupem podle čl. 4 odst. 6 směrnice 70/156/EHS vzájemně informují o každém schválení typu, které udělily, odmítly udělit nebo odejmuly v souladu s touto směrnicí."4. Článek 9 se nahrazuje tímto:"Článek 9Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských a lesnických traktorů a všech pojízdných strojů."5. Přílohy se nahrazují přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. října 1999 nebo, pokud by byly texty uvedené v článku 3 zveřejněny až po 1. dubnu 1999, po uplynutí šesti měsíců od skutečného dne zveřejnění těchto textů nesmějí členské státy z důvodů týkajících se zadních mlhových svítilen:- odmítnout udělení ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla nebo zadní mlhové svítilny ani- zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu vozidla nebo prodej nebo uvedení do provozu zadních mlhových svítilen,pokud tyto zadní mlhové svítilny splňují požadavky směrnice 77/538/EHS ve znění této směrnice a pokud jsou na dané vozidlo namontovány v souladu s požadavky směrnice 76/756/EHS.2. Od 1. dubna 2000 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu a- mohou odmítnout udělit vnitrostátního schválení typupro typ vozidla z důvodů týkajících se zadních mlhových svítilen a jakýkoli typ zadní mlhové svítilny, pokud nejsou splněny požadavky směrnice 77/538/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. dubna 2001 se pro účely čl. 7 odst. 2 směrnice 70/156/EHS použijí požadavky směrnice 77/538/EHS ve znění této směrnice, které se týkají zadních mlhových svítilen jako konstrukčních částí.4. Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 3, udělují členské státy ES schválení typu pro zadní mlhové svítilny učené jako náhradní díly a povolují jejich prodej a uvádění do provozu podle předchozích znění směrnice 76/762/EHS, pokud tyto zadní mlhové svítilny- jsou určeny k montáži na vozidla, která jsou již v provozu, a- splňují požadavky uvedené směrnice použitelné v době, kdy byla vozidla poprvé registrována.Článek 3Odstavce a přílohy předpisu Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů č. 38, na něž odkazuje bod 1 přílohy II, budou zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství do 1. dubna 1999.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. října 1999. Budou-li však texty uvedené v článku 3 zveřejněny po 1. dubnu 1999, splní členské státy tuto povinnost šest měsíců po skutečném dni zveřejnění těchto textů. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy ode dne 1. října 1999 nebo, budou-li texty uvedené v článku 3 zveřejněny po 1. dubnu 1999, šest měsíců po skutečném dni zveřejnění těchto textů.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. března 1999.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 25.[3] Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 60.[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s.1.[5] Úř. věst. L 171, 30.6.1997, s. 1.[6] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 96.[7] Úř. věst. L 97, 12.4.1999, s. 45.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"SEZNAM PŘÍLOHPŘÍLOHA I: | Správní ustanovení pro schvalování typu |Dodatek 1: | Informační dokument |Dodatek 2: | Certifikát schválení typu |Dodatek 3: | Příklady značky ES schválení typu konstrukční části |PŘÍLOHA II: | Technické požadavky |PŘÍLOHA ISPRÁVNÍ USTANOVENÍ PRO SCHVALOVÁNÍ TYPU1. ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI1.1 Žádost o ES schválení typu konstrukční části podle čl. 3 odst. 4 směrnice 70/156/EHS pro typ zadní mlhové svítilny podává výrobce.1.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku 1.1.3 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu musí být předloženy:1.3.1 dva vzorky s předepsanou svítilnou nebo svítilnami; pokud se žádá o schválení zařízení, která nejsou identická, ale jsou symetrická a vhodná k montáži jedno na levou stranu a jedno na pravou stranu vozidla, mohou být oba dodané vzorky totožné a určené k montáži jen na pravou nebo jen na levou stranu vozidla;2. OZNAČENÍ2.1 Zařízení dodaná k ES schválení typu konstrukční části musí být označena:2.1.1 výrobní nebo obchodní značkou výrobce;2.1.2 u svítilen s výměnnými zdroji světla: typy předepsaných žárovek;2.1.3 u svítilen s nevýměnnými zdroji světla: jmenovitým napětím a příkonem.2.2 Tato označení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná a musí být na svítící ploše nebo na jedné ze svítících ploch zařízení. Označení musí být z vnějšku viditelná i na zařízeních namontovaných na vozidle.2.3 Na každém zařízení musí být dostatečné místo pro značku schválení typu konstrukční části. Toto místo musí být vyznačeno na výkresech podle dodatku 1.3. ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI3.1 Jsou-li splněny odpovídající požadavky, udělí se ES schválení typu podle čl. 4 odst. 3 a popřípadě podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/156/EHS.3.2 Vzor certifikátu ES schválení typu je uveden v dodatku 2.3.3 Pro každý schválený typ zadní mlhové svítilny se přidělí číslo schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS. Stejný členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu zadní mlhové svítilny.3.4 Pokud se požaduje ES schválení typu konstrukční části pro typ zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, které obsahuje zadní mlhovou svítilnu a jiné svítilny nebo světlomety, může být přiděleno jediné číslo ES schválení typu konstrukční části za předpokladu, že dotyčná zadní mlhová svítilna splňuje požadavky této směrnice a že každá z ostatních svítilen nebo světlometů, které tvoří konstrukční část zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, pro něž je podána žádost o ES schválení typu konstrukční části, splňuje požadavky zvláštní směrnice, která se na ně vztahuje.4. ZNAČKA ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI4.1 Každá zadní mlhová svítilna odpovídající typu schválenému podle této směrnice musí být kromě označení uvedeného v bodu 2.1 opatřena značkou ES schválení typu konstrukční části.4.2 Tuto značku tvoří:4.2.1 obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno e a rozlišovací písmena nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu:1  pro Německo2  pro Francii3  pro Itálii4  pro Nizozemsko5  pro Švédsko6  pro Belgii9  pro Španělsko11  pro Spojené království12  pro Rakousko13  pro Lucembursko17  pro Finsko18  pro Dánsko21  pro Portugalsko23  pro ŘeckoIRL  pro Irsko4.2.2 v blízkosti obdélníku "základní číslo schválení typu" obsažené v části 4 čísla schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS; před tímto číslem jsou dvě číslice, které udávají pořadové číslo přidělené poslední technické změně směrnice 77/538/EHS ke dni udělení EHS schválení typu. Pro tuto směrnici platí pořadové číslo 01;4.2.3 doplňkový znak tvořený písmenem F.4.3 Značka ES schválení typu konstrukční části musí být umístěna na rozptylovém skle světlometu nebo na jednom z rozptylových skel tak, aby byla nesmazatelná a zřetelně čitelná i po namontování svítilny na vozidlo.4.4 Příklady značky ES schválení typu konstrukční části jsou znázorněny na obrázku 1 v dodatku 3.4.5 Pokud je zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, které zahrnuje zadní mlhovou svítilnu a jiné svítilny, přiděleno jediné číslo ES schválení typu konstrukční části podle bodu 3.4, lze umístit jedinou značku ES schválení typu konstrukční části; značku tvoří:4.5.1 obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno e a rozlišovací písmena nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu (viz bod 4.2.1);4.5.2 základní číslo schválení typu (viz bod 4.2.2, první polovina věty);4.5.3 v případě potřeby požadovaná šipka, tak jak je třeba pro soustavu svítilen nebo světlometů jako celek.4.6 Tato značka může být umístěna kdekoliv na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách nebo světlometech za předpokladu, že:4.6.1 je viditelná po montáži svítilen nebo světlometů;4.6.2 žádná ze součástí, které přenášejí světlo skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen nebo světlometů, nemůže být odstraněna, aniž by se současně odstranila značka schválení.4.7 Identifikační značka každé svítilny nebo světlometu podle směrnice, podle které bylo uděleno ES schválení typu konstrukční části, společně s pořadovým číslem (viz bod 4.2.2, druhá polovina věty), a popřípadě písmeno D a požadovaná šipka, se vyznačí:4.7.1 buď na odpovídající ploše výstupu světla;4.7.2 nebo, jde-li o skupinovou, sdruženou nebo sloučenou svítilnu nebo světlomet tak, aby bylo možno každou svítilnu nebo světlomet jasně rozpoznat.4.8 Rozměry různých částí této značky nesmějí být menší, než jsou minimální rozměry požadované pro jednotlivé značky podle směrnic, podle kterých bylo EHS schválení typu konstrukční části uděleno.4.9 Příklady značky ES schválení typu pro svítilnu, která je skupinová, sdružená nebo sloučená s jinými svítilnami nebo světlomety, jsou znázorněny na obrázku 2 v dodatku 3.5. ÚPRAVY TYPU A ZMĚNY SCHVÁLENÍ TYPU5.1 V případě úpravy typu schváleného podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS.6. SHODNOST VÝROBY6.1 Opatření k zajištění shodnosti výroby jsou obecně přijímána v souladu s článkem 10 směrnice 70/156/EHS.6.2 Každá zadní mlhová svítilna musí splňovat fotometrické podmínky stanovené v odstavcích 6 a 9 [1]. U zadní mlhové svítilny náhodně vybrané ze sériové výroby se však požadavky na minimální svítivost vyzařovaného světla (měřeno se zkušební žárovkou podle odstavce 7 [2] omezují v odpovídajícím směru na 80 % minimálních hodnot předepsaných v odstavci 6 [3].Dodatek 1+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Dodatek 2+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Dodatek 3PŘÍKLADY ZNAČKY ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI+++++ TIFF +++++Obrázek 1Zařízení opatřené touto značkou ES schválení typu konstrukční části je zadní mlhová svítilna schválená jako typ v Německu (e1) podle této směrnice (00) pod základním číslem schválení 1471.+++++ TIFF +++++Obrázek 2Zjednodušené označení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, jsou-li součástí téže soustavy dvě svítilny nebo více svítilen(Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Čáry nejsou součástí značky schválení typu.)VZOR A+++++ TIFF +++++VZOR B+++++ TIFF +++++VZOR CPoznámka:Uvedené tři příklady značek schválení typu, vzor A, vzor B a vzor C, představují tři možné varianty označení zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci v případě, že součástí skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen nebo světlometů jsou dvě svítilny nebo více svítilen nebo světlometů. Tato značka schválení typu udává, že zařízení bylo schváleno jako typ v Německu (e1) pod základním číslem schválení 1712 a že sestává z (ze):— odrazky třídy IA schválené jako typ podle směrnice 76/757/EHS, pořadové č. 02,— zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené jako typ podle směrnice 76/759/EHS, pořadové č. 01,— červené zadní obrysové svítilny (R) schválené jako typ podle směrnice 76/758/EHS, pořadové č. 02,— zadní mlhové svítilny (F) schválené jako typ podle směrnice 77/538/EHS, pořadové č. 00,— zpětného světlometu (AR) schváleného jako typ podle směrnice 77/539/EHS, pořadové č. 00,— brzdové svítilny se dvěma úrovněmi svítivosti (S2) schválené jako typ podle přílohy II směrnice 76/758/EHS, pořadové č. 02,— svítilny zadní registrační tabulky (L) schválené jako typ podle směrnice 76/760/EHS, pořadové č. 00.PŘÍLOHA IITECHNICKÉ POŽADAVKY1. Technickými požadavky jsou požadavky uvedené v odstavcích 1 a 5 až 9 a v příloze 3 předpisu EHK OSN č. 38, který tvoří v úplném znění tyto dokumenty:- předpis v původním znění (00) [1],- doplněk 1 předpisu č. 38 [2],- doplňky 2 a 3 předpisu č. 38 včetně změn [3],- doplněk 4 předpisu č. 38 [4],- doplněk 5 předpisu č. 38 [5],s těmito výjimkami:1.1 odkazy na předpis č. 48 se považují za odkazy na směrnici 76/756/EHS;1.2 odkazy na předpis č. 37 se považují za odkazy na přílohu VII směrnice 76/761/EHS."[1] dokumentu podle bodu 1 přílohy II této směrnice.[2] dokumentu podle bodu 1 přílohy II této směrnice.[3] dokumentu podle bodu 1 přílohy II této směrnice.[1] [2] [3] [4] [5] TRANS/WP. 29/524.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 96/63/ES ze dne 30. září 1996, kterou se mění směrnice Rady 76/432/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení kolových zemědělských a lesnických traktorů

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0063

Úřední věstník L 253 , 05/10/1996 S. 0013 - 0014

		Směrnice Komise 96/63/ESze dne 30. září 1996,kterou se mění směrnice Rady 76/432/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení kolových zemědělských a lesnických traktorů(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na směrnici Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů [1], naposledy pozměněnou směrnicí 88/297/EHS [2], a zejména na články 12 a 13 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že zkoušky brzdění se mohou zdokonalit nahrazením středního zpomalení vzorcem definujícím brzdnou dráhu jako funkci rychlosti; že takovou změnu budou následovat další změny, jejichž cílem je zlepšení bezpečnosti traktorů a konstrukčních částí, které jsou v činnosti při užívání traktorů;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku zřízeného směrnicí 74/150/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy I a II směrnice Rady 76/432/EHS [3] se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. října 1997 nesmějí členské státy- odmítnout udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, ani- zakázat registraci, prodej nebo uvedení traktorů do provozuz důvodů týkajících se jejich brzdových zařízení, pokud tento typ traktoru nebo tyto traktory splňují požadavky směrnice 76/432/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. března 1998 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typupro typ traktoru z důvodů týkajících se brzdových zařízení, pokud nejsou splněny požadavky směrnice 76/432/EHS ve znění této směrnice.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. října 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. září 1996.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 10.[2] Úř. věst. L 126, 20.5.1988, s. 52.[3] Úř. věst. L 122, 8.5.1976, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHASměrnice 76/432/EHS se mění takto:"1. V bodě 4.2.6 prvním podostavci přílohy I se doplňuje nová věta, která zní: "Jestliže obvykle brzdí více náprav než jedna, smí se jedna náprava odpojit za podmínky, že uvedení systému provozního brzdění do činnosti automaticky znovu připojí tuto nápravu a že dojde k připojení automaticky, jestliže připojovací zařízení selže."2. Příloha II se mění takto: v.bodě 1.1.1 se první věta nahrazuje tímto:"Účinek systému provozního brzdění se určuje brzdnou dráhou vypočtenou podle vzorce stanoveného v bodě 2.1.1.1.",bod 1.2.2.2 se zrušuje,bod 2.1.1.1 se nahrazuje tímto:"2.1.1.1 Za podmínek zkoušky typu 0 dosáhnout brzdné dráhy, která se vypočte takto:S≤ 0,15 V +V,kdeV je maximální konstrukční rychlost v km/h aSmax je maximální brzdná dráha v metrech"--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se materiálů a předmětů určených pro styk s potravinami

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0109

Úřední věstník L 040 , 11/02/1989 S. 0038 - 0044 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0207  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0207

		Směrnice Radyze dne 21. prosince 1988o sbližování právních předpisů členských států týkajících se materiálů a předmětů určených pro styk s potravinami(89/109/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,ve spolupráci s Evropským parlamentem [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/893/EHS ze dne 23. listopadu 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se materiálů a předmětů určených pro styk s potravinami [3], naposledy pozměněná aktem o přistoupení Španělska a Portugalska [4], byla několikrát podstatně změněna; že při příležitosti přijetí nových změn uvedené směrnice by měla být využita příležitost k vydání nového znění ustanovení příslušných stávajících předpisů v této oblasti s cílem zajistit právní jasnost;vzhledem k tomu, že směrnice 76/893/EHS byla přijata, neboť tehdejší rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy týkajícími se výše uvedených materiálů a předmětů bránily jejich volnému pohybu, mohly vytvářet podmínky nerovné hospodářské soutěže, a tím přímo ovlivňovat zřízení nebo fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že pro dosažení volného pohybu těchto materiálů a předmětů bylo nezbytné sblížit tyto právní předpisy, přičemž byly zohledněny především požadavky na ochranu lidského zdraví, ale také hospodářské a technologické potřeby v mezích, které si vyžaduje ochrana zdraví;vzhledem k tomu, že zvolená metoda spočívala především v tom, že se rámcovou směrnicí stanoví obecné zásady, na jejichž základě by byly odstraněny a dále mohly být zvláštními směrnicemi odstraňovány rozdíly mezi právními předpisy týkajícími se určitých skupin materiálů a předmětů; že se tato metoda osvědčila, a měla by tedy být zachována;vzhledem k tomu, že látky pro povrchové vrstvy a povlaky, které jsou zcela nebo zčásti součástí potravin, nelze považovat za látky, které jsou s těmito potravinami pouze ve styku; že v tomto případě musí být zohledněna možnost přímého požití spotřebiteli; že za těchto okolností se pravidla stanovená v této směrnici nedostatečná;vzhledem k tomu, že tato právní úprava musí být založena na zásadě, že jakýkoliv materiál nebo předmět, který je určen pro styk s potravinami nebo který je v souladu se svým účelem přímo nebo nepřímo ve styku s potravinami, musí být dostatečně stabilní, aby neuvolňoval do potravin látky v množstvích, která by mohla ohrozit lidské zdraví nebo způsobit nepřijatelnou změnu složení potravin nebo zhoršení jejich organoleptických vlastností;vzhledem k tomu, že pro dosažení tohoto cíle se může ukázat nezbytným stanovit různé druhy samostatných nebo kombinovaných omezení; že je vhodné zachovat ve zvláštních směrnicích ta omezení, která jsou nejvhodnější k dosažení požadovaného cíle s ohledem na technologické vlastnosti příznačné pro každou skupinu materiálů a předmětů;vzhledem k tomu, že má-li být umožněno správné použití materiálů a předmětů, musí být stanoveno vhodné označování; že metody použité pro označování se mohou lišit podle uživatele;vzhledem k tomu, že se tato směrnice nevztahuje na označování výrobků, které z důvodu své reakce na přítomnost potraviny nesmějí být určeny k tomu, aby byly ve styku s potravinami, nebo s nimi nesmějí přijít do styku;vzhledem k tomu, že vypracování zvláštních směrnic k provedení základních zásad a změny těchto směrnic představují prováděcí opatření technické povahy; že pro zjednodušení a urychlení postupu může být přijetí těchto opatření svěřeno Komisi;vzhledem k tomu, že před přijetím opatření, která by mohla ovlivnit veřejné zdraví v rámci zvláštních směrnic, by měl být požádán o stanovisko Vědecký výbor pro potraviny, zřízený rozhodnutím Komise 74/234/EHS [5];vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby byl pro všechny případy, kdy Rada zmocní Komisi k provedení pravidel týkajících se potravin, stanoven postup zajišťující úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím Rady 69/414/EHS [6],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice se vztahuje na materiály a předměty, které jsou ve svém konečném stavu určeny pro styk s potravinami nebo které jsou ve styku s potravinami v souladu se svým účelem (dále jen "materiály a předměty").Látky pro povrchové úpravy a povlaky, jako jsou látky pro povrchové kůry sýrů, výrobků ze zpracovaného masa nebo ovoce, které jsou součástí potravin a mohou být společně s těmito potravinami požity, nespadají do oblasti působnosti této směrnice.2. Tato směrnice se vztahuje na materiály a předměty, které jsou ve styku s vodou určenou k lidské spotřebě. Nevztahuje se však na pevná veřejná nebo soukromá zařízení pro dodávky vody.3. Tato směrnice se nevztahuje na starožitnosti.Článek 2Materiály a předměty musí být vyrobeny v souladu se správnou výrobní praxí tak, aby za obvyklých nebo předvídatelných podmínek použití neuvolňovaly své složky do potravin v množstvích, která by mohla- ohrozit lidské zdraví,- způsobit nepřijatelnou změnu ve složení potravin nebo zhoršení jejich organoleptických vlastností.Článek 31. Skupiny materiálů a předmětů uvedené v příloze I a popřípadě kombinace těchto materiálů a předmětů jsou předmětem zvláštních směrnic.2. Zvláštní směrnice, včetně změn stávajících zvláštních směrnic, budou přijaty postupem podle článku 8.3. Zvláštní směrnice mohou obsahovat zejména:a) seznam látek, jejichž používání je povoleno při vyloučení všech ostatních (pozitivní seznam);b) požadavky na čistotu těchto látek;c) zvláštní podmínky použití těchto látek nebo materiálů a předmětů, ve kterých jsou tyto látky použity;d) specifické migrační limity pro migraci určitých složek nebo skupin složek do potravin nebo na ně;e) celkový limit pro migraci složek do potravin nebo na ně;f) v případě potřeby opatření určená k ochraně lidského zdraví před veškerými riziky, která by mohla vyplývat z orálního kontaktu s materiály a předměty;g) jiná pravidla pro zajištění souladu s článkem 2;h) základní pravidla nezbytná pro kontrolu souladu s písmeny d), e), f) a g);i) prováděcí pravidla týkající se odebírání vzorků a analytických metod požadovaných pro kontrolu souladu s písmeny a) až g).Ustanovení, která mohou ovlivnit veřejné zdraví, jsou přijímána pouze po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny. Musí splňovat kritéria stanovená v příloze II.Článek 41. Odchylně od článku 3 může členský stát v případě, že byl sestaven seznam látek podle čl. 3 odst. 3 písm. a), povolit na svém území použití látky nezařazené do seznamu za těchto podmínek:a) povolení musí být omezeno na období nejvýše dvou let;b) členský stát musí provádět úřední kontrolu materiálů a předmětů vyráběných z látky, jejíž použití povolil;c) materiály a předměty takto vyrobené musí být výrazně označeny způsobem, který bude vymezen v povolení.2. Členský stát sdělí ostatním členským státům a Komisi znění jakéhokoliv povolení uděleného podle odstavce 1 tohoto článku do dvou měsíců ode dne nabytí účinku uvedeného povolení.3. Před uplynutím dvouletého období stanoveného v odst. 1 písm. a) může členský stát podat Komisi žádost o zařazení látky, jíž udělil vnitrostátní povolení podle odstavce 1 tohoto článku, do seznamu podle čl. 3 odst. 3 písm. a). Zároveň předloží podpůrnou dokumentaci stanovící důvody, pro něž považuje toto zařazení za oprávněné, a uvede použití, pro něž je látka určena.Do 18 měsíců od podání žádosti bude na základě informací týkajících se veřejného zdraví a po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny přijato postupem podle článku 9 rozhodnutí, zda může být dotyčná látka zařazena do seznamu podle čl. 3 písm. a), nebo zda by mělo být vnitrostátní povolení zrušeno. Pokud se ukáže nezbytným přijmout opatření podle čl. 3 odst. 3 písm. b), c) a d), jsou přijata stejným postupem. Odchylně od odst. 1 písm. a) tohoto článku může vnitrostátní povolení zůstat v platnosti, dokud nebude rozhodnuto o žádosti o zařazení do seznamu.Pokud bude podle předchozího pododstavce rozhodnuto, že by mělo být vnitrostátní povolení zrušeno, vztahuje se toto rozhodnutí na každé jiné vnitrostátní povolení týkající se dotyčné látky. Rozhodnutí může stanovit, že zákaz použití této látky se rozšiřuje také na jiná použití, která nejsou uvedena v žádosti o zařazení do seznamu.Článek 51. Pokud členský stát na základě podrobného odůvodnění v důsledku nových informací nebo přehodnocení stávajících informací provedeného po přijetí zvláštní směrnice shledá, že použití materiálu nebo předmětu představuje hrozbu pro lidské zdraví, třebaže je v souladu s danou zvláštní směrnicí, může přechodně pozastavit nebo omezit používání daných ustanovení na svém území. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.2. Komise v rámci Stálého výboru pro potraviny co nejdříve přezkoumá důvody uvedené členským státem podle odstavce 1 a neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření.3. Pokud Komise dojde k názoru, že je třeba dotyčné zvláštní směrnice změnit, aby byly odstraněny nedostatky uvedené v odstavci 1 a aby byla zajištěna ochrana lidského zdraví, zahájí postup uvedený v článku 9 za účelem přijetí změn; členský stát, který přijal ochranná opatření, je v tom případě může ponechat, dokud tyto změny nebudou přijaty.Článek 61. Aniž jsou dotčeny výjimky stanovené ve zvláštních směrnicích, musí materiály a předměty, které ještě nejsou ve styku s potravinami, při uvádění na trh uvést tyto údaje:a) - slova "lze použít pro styk s potravinami",- nebo zvláštní označení týkající se jejich použití, jako kávovar, láhev na víno, polévková lžíce,- nebo symbol určený postupem podle článku 9;b) popřípadě jakékoliv zvláštní podmínky, které mají být při použití dodržovány;c) - buď jméno nebo obchodní firmu a adresu nebo sídlo,- nebo zapsanou ochrannou známkuvýrobce, zpracovatele nebo prodejce usazeného ve Společenství.2. Údaje podle odstavce 1 musí být uvedeny viditelně, jasně čitelně a nesmazatelně:a) v maloobchodě:- buď na materiálech a předmětech nebo na obalech,- nebo na štítcích, jimiž jsou opatřeny materiály nebo předměty nebo jejich obaly,- nebo na štítku v bezprostřední blízkosti materiálů a předmětů, jasně viditelném pro kupující; naposledy uvedené možnosti lze v případě uvedeném v odst. 1 písm. c) využít pouze tehdy, pokud tyto podrobné údaje nebo štítek s nimi nemohou být z technických důvodů připevněny k výše uvedeným materiálům a předmětům při výrobě ani při prodeji;b) při jiném stadiu obchodování než při maloobchodním prodeji- buď v doprovodné dokumentaci,- nebo na štítcích nebo na obalech,- nebo na samotných materiálech a předmětech.3. Údaje podle odstavce 1 však nejsou povinné pro materiály a předměty, které jsou svou povahou zjevně určeny pro styk s potravinami.4. Údaje podle odst. 1 písm. a) a b) jsou omezeny na materiály a předměty, které jsou v souladu:a) s kritérii stanovenými v článku 2;b) se zvláštními směrnicemi, a v případě jejich neexistence s případnými vnitrostátními předpisy.5. Zvláštní směrnice musí stanovit, že tyto materiály a předměty musí být provázeny písemným prohlášením potvrzujícím, že jsou v souladu s pravidly, která se na ně vztahují.V případě neexistence zvláštních směrnic mohou členské státy ponechat stávající předpisy v tomto smyslu nebo je přijmout.6. Členské státy zajistí, aby byl zakázán maloobchodní prodej materiálů a předmětů, pokud údaje požadované podle odst. 1 písm. a) a b) nejsou uvedeny v jazyce snadno srozumitelném kupujícímu a kupující není informován jinými prostředky. Tímto ustanovením není vyloučeno uvedení těchto podrobných údajů ve více jazycích.Článek 71. Členské státy nesmějí z důvodů souvisejících se složením, s chováním v přítomnosti potravin nebo s označováním zakázat nebo omezit uvádění na trh materiálů a předmětů, které vyhovují této směrnici nebo zvláštním směrnicím, ani zakázat nebo omezit jejich použití.2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy, které se použijí v případě neexistence zvláštních směrnic.Článek 8Změny, kterými se stávající zvláštní směrnice uvádějí do souladu s touto směrnicí, budou přijaty postupem podle článku 9.Článek 91. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro potraviny jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá kvalifikovanou většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede.Článek 101. Zrušuje se směrnice 76/893/EHS.2. Odkazy na směrnici zrušenou podle odstavce 1 se považují za odkazy na tuto směrnici.Odkazům na články zrušené směrnice je třeba rozumět v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.Článek 111. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Přijatá opatření musí- nejpozději do 18 měsíců od oznámení [7] povolit uvádění materiálů a předmětů vyhovujících této směrnici na trh a jejich použití, aniž je dotčeno použití vnitrostátních předpisů, které jsou použitelné v případě, že nejsou vydány zvláštní směrnice pro určité skupiny materiálů a předmětů,- nejpozději do 36 měsíců od oznámení zakázat uvádění materiálů a předmětů nevyhovujících této směrnici na trh a jejich použití.2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy, které se používají v případě neexistence směrnic pro určité skupiny materiálů a předmětů určených pro styk s potravinami.Článek 12Tato směrnice se nevztahuje na materiály a předměty určené pro vývoz ze Společenství.Článek 13Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. prosince 1988.Za RadupředsedkyněV. Papandreou[1] Úř. věst. C 99, 13.4.1987, s. 65 a Úř. věst. C 12, 16.1.1989.[2] Úř. věst. C 328, 22.12.1986, s. 5.[3] Úř. věst. L 340, 9.12.1976, s. 19.[4] Úř. věst. L 302, 15.11.1985, s. 216.[5] Úř. věst. L 136, 20.5.1974, s. 1.[6] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.[7] Tato směrnice byla členským státům oznámena dne 10. ledna 1989.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISeznam skupin materiálů a předmětů, na něž se vztahují zvláštní směrnicePlasty, včetně laků a materiálů pro povrchovou úpravuRegenerovaná celulosa (celofán)Elastomery a pryžPapír a lepenkaKeramikaSkloKovy a slitinyDřevo, včetně korkuTextilní výrobkyParafínové a mikrokrystalické vosky--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZdravotní kritéria, která musí být uplatněna při vypracovávání zvláštních směrnic1. V případě potřeby budou sestaveny pozitivní seznamy látek pro materiály a předměty určené pro styk s potravinami. Oprávněnost zařazení do pozitivního seznamu musí být určena po zvážení množství látky, které by mohlo proniknout do potravin, a toxicity této látky.2. Látka bude zařazena do pozitivního seznamu pouze tehdy, nebude-li za obvyklých nebo předvídatelných podmínek použití jakéhokoli materiálu, jehož je součástí, prostupovat do potravin v množství, které by mohlo představovat nebezpečí pro lidské zdraví.3. Pro určité materiály nemusí být sestavení pozitivního seznamu vhodné, protože by takový seznam nenabídl žádný hmatatelný prospěch ve smyslu ochrany lidského zdraví. V takových případech musí být určeny veškeré látky, pro něž je nezbytné stanovit specifické migrační limity, aby se zabránilo jejich přenosu do potravin v množstvích, která by mohla představovat nebezpečí pro lidské zdraví. Kritéria stanovená v odstavcích 1 a 2 se vztahují rovněž na tyto látky.4. Veškeré látky podléhají stálému dozoru a přehodnocení, kdykoli je to odůvodněno novými vědeckými údaji nebo přehodnocením stávajících vědeckých údajů.5. Pokud je pro určitou látku stanoven přijatelný denní příjem nebo přípustný denní příjem, je třeba vzít v úvahu, že je nezbytné stanovit specifický migrační limit, aby tento příjem nebyl překročen. Pokud je pro látku stanoven tento specifický migrační limit, musí být patřičně zohledněny další možnosti expozice této látce.6. Za určitých okolností nemusí být specifický migrační limit pro danou látku nejvhodnějším prostředkem ochrany lidského zdraví. Za těchto okolností musí být potřeba ochrany lidského zdraví prvotním hlediskem při stanovení, jaká opatření jsou vhodná.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIISROVNÁVACÍ TABULKASměrnice 76/893/EHS | Tato směrnice |Článek 1 | Článek 1 |Článek 2 | Článek 2 |Článek 3 | Článek 3 |Článek 4 | Článek 4 |Článek 5 | Článek – |Článek 6 | Článek 5 |Článek 7 | Článek 6 |Článek 8 | Článek 7 |Článek – | Článek 8 |Článek 9 | Článek – |Článek 10 | Článek 9 |Článek – | Článek 10 |Článek 11 | Článek – |Článek 12 | Článek 12 |Článek 13 | Článek 11 |Článek 14 | Článek – |Článek 15 | Článek 13 |--------------------------------------------------