title: Směrnice Komise 2007/12/ES ze dne 26. února 2007 , kterou se mění některé přílohy směrnice Rady 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí penkonazolu, benomylu a karbendazimu (Text s významem pro EHP)

text:
               27.2.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 59/75

      SMĚRNICE KOMISE 2007/12/ES
   ze dne 26. února 2007,
   kterou se mění některé přílohy směrnice Rady 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí penkonazolu, benomylu a karbendazimu
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu (1), a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (2), a zejména na čl. 4 odst. 1 písm. f) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu se směrnicí 91/414/EHS přísluší povolování přípravků na ochranu rostlin určených k použití na určité plodiny členským státům. Tato povolení se musí zakládat na hodnocení účinků na zdraví lidí a zvířat a na hodnocení vlivu na životní prostředí. Při těchto hodnoceních se přihlíží k expozici obsluhy a ostatních přítomných osob, vlivu na půdní, vodní a vzdušný ekosystém a vlivu na lidi a zvířata v důsledku dietárního příjmu ošetřených plodin.

               (2)

               Maximální limity reziduí (MLR) odrážejí použití minimálních množství pesticidů potřebných pro dosažení účinné ochrany rostlin, aplikovaných takovým způsobem, že množství reziduí je co nejmenší a toxikologicky přijatelné, zejména pokud jde o odhadovaný dietární příjem.

               (3)

               Maximální limity reziduí pesticidů, na něž se vztahuje směrnice 90/642/EHS, se musí průběžně přezkoumávat a lze je změnit tak, aby se zohlednila nová nebo změněná použití. Komisi byly sděleny informace o nových nebo pozměněných použitích, která povedou ke změně limitů reziduí penkonazolu, benomylu a karbendazimu.

               (4)

               Celoživotní expozice spotřebitelů pesticidům prostřednictvím potravin, které mohou rezidua těchto pesticidů obsahovat, byla posouzena a zhodnocena v souladu s postupy a praxí používanými ve Společenství, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací (3).

               (5)

               U benomylu a karbendazimu, pro které existuje akutní referenční dávka (ARfD), bylo akutní ohrožení spotřebitelů prostřednictvím potravin, které mohou obsahovat rezidua těchto pesticidů, posouzeno a vyhodnoceno v souladu s postupy a metodami, které jsou v současné době ve Společenství používány, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací. Bylo zohledněno stanovisko Vědeckého výboru pro rostliny, zejména rady a doporučení týkající se ochrany spotřebitelů potravin ošetřených pesticidy (4). Na základě posouzení dietárního příjmu je třeba stanovit maximální limity reziduí u uvedených pesticidů tak, aby se zajistilo, že nedojde k překročení akutní referenční dávky. U ostatních látek vyhodnocení dostupných informací ukazuje, že není akutní referenční dávka nezbytná, a proto není krátkodobé vyhodnocení potřeba.

               (6)

               V případě nových maximálních limitů reziduí benomylu a karbendazimu na citrusech se žadatel zavázal poskytnout požadované dodatečné údaje do prosince 2007. Údaje, které jsou již k dispozici, ukazují, že navrhované maximální limity reziduí jsou pro spotřebitele bezpečné.

               (7)

               Maximální limity reziduí by se měly stanovit na spodní úrovni meze analytické stanovitelnosti, jestliže povolená použití přípravků na ochranu rostlin nevedou k přítomnosti detekovatelných množství reziduí pesticidů v potravinách nebo na jejich povrchu, nebo jestliže nejsou povolena žádná použití, nebo jestliže použití povolená členskými státy nebyla podložena nezbytnými údaji, anebo jestliže použití ve třetích zemích vedoucí k přítomnosti reziduí v potravinách nebo na potravinách, které mohou být uvedeny do oběhu na trhu Společenství, nebyla podložena těmito nezbytnými údaji.

               (8)

               Z těchto důvodů by měly být stanoveny nové maximální limity reziduí uvedených pesticidů.

               (9)

               Směrnice 90/642/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (10)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha II směrnice 90/642/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 27. srpna 2007 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Budou tyto předpisy používat od 28. srpna 2007.
   2.   Opatření přijatá členskými státy podle odstavce 1 musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   3.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 26. února 2007.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 350, 14.12.1990, s. 71. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2006/92/ES (Úř. věst. L 311, 10.11.2006, s. 31).

      (2)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2007/6/ES (Úř. věst. L 43, 15.2.2007, s. 13).

      (3)  Pokyny pro odhad dietárního příjmu reziduí pesticidů (Guidelines for predicting dietary intake of pesticide residues) (přepracované vydání), vypracované v rámci celosvětového systému monitorování životního prostředí – potravinového programu (GEMS/Food Programme) ve spolupráci s Výborem pro přípravu kodexu reziduí pesticidů, vydané Světovou zdravotnickou organizací v roce 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      (4)  Stanovisko týkající se otázek spojených se změnou příloh směrnic Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS (stanovisko Vědeckého výboru pro rostliny ze dne 14. července 1998); stanovisko týkající se různých reziduí pesticidů v ovoci a zelenině (stanovisko Vědeckého výboru pro rostliny ze dne 14. července 1998) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scp/outcome_ppp_en.html

      PŘÍLOHA
      V části A přílohy II směrnice 90/642/EHS se sloupce pro penkonazol, benomyl a karbendazim nahrazují tímto:

                     Rezidua pesticidů a maximální limity reziduí (mg/kg)

                     Skupiny a příklady jednotlivých produktů, na něž se vztahují maximální limity reziduí

                     Penkonazol

                     Součet obsahu benomylu a karbendazimu, vyjádřený jako karbendazim

               „1.   Ovoce, čerstvé, sušené nebo tepelně neupravené, konzervované zmrazením, bez přídavku cukru; ořechy

                                 i)

                                 CITRUSOVÉ PLODY

                     0,05 (1)

                     0,5 (2)

                     Grapefruity

                     Citrony

                     Limety

                     Mandarinky (včetně klementinek a ostatních hybridů)

                     Pomeranče

                     Pomela (šedok)

                     Ostatní

                                 ii)

                                 OŘECHY (ve skořápce nebo jádra)

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                     Mandle

                     Para ořechy

                     Kešú ořechy

                     Jedlé kaštany

                     Kokosové ořechy

                     Lískové ořechy

                     Makadamia ořechy

                     Pekanové ořechy

                     Piniové oříšky

                     Pistácie

                     Vlašské ořechy

                     Ostatní

                                 iii)

                                 JÁDROVÉ OVOCE

                     0,2

                     0,2

                     Jablka

                     Hrušky

                     Kdoule

                     Ostatní

                                 iv)

                                 PECKOVÉ OVOCE

                     Meruňky

                     0,1

                     0,2

                     Třešně a višně

                     0,5

                     Broskve (včetně nektarinek a podobných hybridů)

                     0,1

                     0,2

                     Švestky

                     0,5

                     Ostatní

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                                 v)

                                 BOBULOVINY A DROBNÉ OVOCE

                                 a)

                                 Hrozny révy vinné stolní a moštové

                     0,2

                     Stolní hrozny

                     0,3

                     Hrozny moštové

                     0,5

                                 b)

                                 Jahody (kromě lesních)

                     0,5

                     0,1 (1)

                                 c)

                                 Ovoce z keřů (kromě planě rostoucích)

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                     Ostružiny

                     Ostružiny ostružiníku ježiníku

                     Loganovy ostružiny

                     Maliny

                     Ostatní

                                 d)

                                 Ostatní bobuloviny a drobné ovoce (kromě planě rostoucího)

                     0,1 (1)

                     Borůvky

                     Brusinky

                     Rybíz (červený, bílý a černý)

                     0,5

                     Angrešt

                     Ostatní

                     0,05 (1)

                                 e)

                                 Planě rostoucí bobuloviny a plody

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                                 vi)

                                 RŮZNÉ

                     0,05 (1)

                     Avokáda

                     Banány

                     Datle

                     Fíky

                     Kiwi

                     Kumkvaty

                     Liči

                     Manga

                     Olivy (pro přímou spotřebu)

                     Olivy (pro extrakci oleje)

                     Papája

                     0,2

                     Mučenky

                     Ananasy

                     Granátová jablka

                     Ostatní

                     0,1 (1)

               2.   Zelenina, čerstvá nebo tepelně neupravená, zmrazená nebo sušená

                                 i)

                                 KOŘENOVÁ A HLÍZNATÁ ZELENINA

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                     Řepa salátová

                     Mrkev

                     Maniokové kořeny

                     Celer bulvový

                     Křen

                     Jeruzalémské artyčoky

                     Pastinák

                     Petržel kořenová

                     Ředkvička/ředkev

                     Černý kořen

                     Batáty

                     Tuřín

                     Vodnice

                     Jam

                     Ostatní

                                 ii)

                                 CIBULOVÁ ZELENINA

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                     Česnek

                     Cibule

                     Šalotka

                     Cibule jarní

                     Ostatní

                                 iii)

                                 PLODOVÁ ZELENINA

                                 a)

                                 Lilkovité

                     Rajčata

                     0,1

                     0,5

                     Paprika

                     0,2

                     Lilek

                     0,1

                     0,5

                     Okra

                     2

                     Ostatní

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                                 b)

                                 Tykvovité – s jedlou slupkou

                     0,1

                     0,1 (1)

                     Okurky salátové

                     Okurky nakládačky

                     Cukety

                     Ostatní

                                 c)

                                 Tykvovité – s nejedlou slupkou

                     0,1

                     0,1 (1)

                     Melouny cukrové

                     Tykve

                     Melouny vodní

                     Ostatní

                                 d)

                                 Kukuřice cukrová

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                                 iv)

                                 KOŠŤÁLOVÁ ZELENINA

                     0,05 (1)

                                 a)

                                 Košťálová zelenina vytvářející růžice

                     0,1 (1)

                     Brokolice

                     Květák

                     Ostatní

                                 b)

                                 Košťálová zelenina vytvářející hlávky

                     Kapusta růžičková

                     0,5

                     Kapusta hlávková a zelí hlávkové

                     Ostatní

                     0,1 (1)

                                 c)

                                 Košťálová zelenina listová

                     0,1 (1)

                     Zelí pekingské

                     Kadeřávek

                     Ostatní

                                 d)

                                 Kedlubny

                     0,1 (1)

                                 v)

                                 LISTOVÁ ZELENINA A ČERSTVÉ BYLINKY

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                                 a)

                                 Salát a podobná zelenina

                     Řeřicha

                     Kozlíček polníček

                     Salát

                     Endivie

                     Večernice (ruccola)

                     Listy a řapíky brukve

                     Ostatní

                                 b)

                                 Špenát a podobná zelenina

                     Špenát

                     Mangold

                     Ostatní

                                 c)

                                 Potočnice lékařská

                                 d)

                                 Čekanka

                                 e)

                                 Čerstvé bylinky

                     Kerblík

                     Cibule sečka

                     Petržel

                     Celerová nať

                     Ostatní

                                 vi)

                                 LUSKOVÁ ZELENINA (čerstvá)

                     0,05 (1)

                     Fazolové lusky

                     0,2

                     Vyluštěná fazolová semena

                     Hrachové lusky

                     0,2

                     Vyluštěná hrachová zrna

                     Ostatní

                     0,1 (1)

                                 vii)

                                 ŘAPÍKATÁ A STONKOVÁ ZELENINA (čerstvá)

                     0,1 (1)

                     Chřest

                     Kardy

                     Celer řapíkatý

                     Fenykl

                     Artyčoky

                     0,2

                     Pór

                     Reveň

                     Ostatní

                     0,05 (1)

                                 viii)

                                 HOUBY

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                                 a)

                                 Žampiony pěstované

                                 b)

                                 Žampiony volně rostoucí

                                 3.

                                 Luštěniny

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                     Boby

                     Čočka

                     Hrách

                     Vlčí bob

                     Ostatní

                                 4.

                                 Olejnatá semena

                     0,05 (1)

                     Lněná semena

                     Jádra podzemnice olejné

                     Mák

                     Sezamová semena

                     Slunečnicová semena

                     Semena řepky

                     Sójové boby

                     0,2

                     Hořčičná semena

                     Bavlníková semena

                     Semena konopí

                     Ostatní

                     0,1 (1)

                                 5.

                                 Brambory

                     0,05 (1)

                     0,1 (1)

                     Konzumní brambory rané

                     Konzumní brambory pozdní

                                 6.

                                 Čaj (sušené lístky a stonky, fermentované nebo nefermentované, čajovníku Camellia sinensis)

                     0,1 (1)

                     0,1 (1)

                                 7.

                                 Chmel (sušený), včetně chmelových pelet a nekoncentrovaného prachu

                     0,5

                     0,1 (1)

         (1)  Označuje mez stanovitelnosti.

         (2)  Znamená, že do doby, než žadatel předloží patřičné údaje, byl do 31. prosince 2007 přechodně stanoven maximální limit reziduí. Pokud do uvedeného data nebudou obdrženy žádné údaje, bude maximální limit reziduí směrnicí nebo nařízením stažen.“


title: Směrnice Komise (EU) 2015/1480 ze dne 28. srpna 2015, kterou se mění několik příloh směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/107/ES a 2008/50/ES, kterými se stanoví pravidla pro referenční metody, ověřování údajů a umístění míst odběru vzorků při posuzování kvality vnějšího ovzduší (Text s významem pro EHP)

text:
               29.8.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 226/4

         SMĚRNICE KOMISE (EU) 2015/1480
   ze dne 28. srpna 2015,
   kterou se mění několik příloh směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/107/ES a 2008/50/ES, kterými se stanoví pravidla pro referenční metody, ověřování údajů a umístění míst odběru vzorků při posuzování kvality vnějšího ovzduší
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/107/ES ze dne 15. prosince 2004 o obsahu arsenu, kadmia, rtuti, niklu a polycyklických aromatických uhlovodíků ve vnějším ovzduší (1), a zejména na čl. 4 odst. 15 uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (2), a zejména na čl. 28 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 4 odst. 15 směrnice 2004/107/ES ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 219/2009 (3) je Evropská komise zmocněna ke změně některých ustanovení v přílohách IV a V.

               (2)

               Příloha IV směrnice 2004/107/ES stanoví cíle týkající se kvality údajů, které je nutné aktualizovat v zájmu dosažení lepší srozumitelnosti.

               (3)

               Příloha V směrnice 2004/107/ES stanoví referenční metody pro posuzování koncentrací a tyto metody by se měly aktualizovat za účelem zohlednění vývoje příslušných norem.

               (4)

               V souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2008/50/ES je Komise zmocněna ke změně některých ustanovení příloh I, III, VI a IX.

               (5)

               Oddíl C přílohy I směrnice 2008/50/ES stanoví kritéria pro zajištění kvality při posuzování kvality vnějšího ovzduší, která je nutné objasnit a doplnit s přihlédnutím k programům pro zajištění kvality organizovaným Společným výzkumným střediskem Evropské komise, a zavádí povinnost přezkumu systému kontroly kvality pro zajištění trvalé přesnosti monitorovacích přístrojů.

               (6)

               Oddíly C a D přílohy III směrnice 2008/50/ES stanoví kritéria pro rozmístění míst odběru vzorků, která je nutné objasnit a doplnit na základě zkušeností získaných při provádění směrnice.

               (7)

               Oddíl A přílohy VI směrnice 2008/50/ES stanoví referenční metody měření některých znečišťujících látek, které je nutné upravit s ohledem na zkušenosti získané při provádění směrnice a s ohledem na nejnovější normy pro odběr vzorků a měření částic.

               (8)

               Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech (4) ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva.

               (9)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro kvalitu vnějšího ovzduší,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Přílohy IV a V směrnice 2004/107/ES se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
   Článek 2
   Přílohy I, III, VI a IX směrnice 2008/50/ES se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
   Článek 3
   Ustanovení této směrnice je třeba chápat v souvislosti s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (5) kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh, zejména pokud jde o akreditaci subjektů posuzování shody, a nezakládají žádnou odchylku či výjimku z výše uvedeného nařízení.
   Článek 4
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2016. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 5
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 6
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 28. srpna 2015.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 23, 26.1.2005, s. 3.

      (2)  Úř. věst. L 152, 11.6.2008, s. 1.

      (3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 219/2009 ze dne 11. března 2009 o přizpůsobení některých aktů přijatých postupem podle článku 251 Smlouvy regulativnímu postupu s kontrolou podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES – Přizpůsobení regulativnímu postupu s kontrolou – Část druhá (Úř. věst. L 87, 31.3.2009, s. 109).

      (4)  Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 14.

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93 (Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30).

      PŘÍLOHA I
      Směrnice 2004/107/ES se mění takto:

                  1)

                  Oddíl I přílohy IV se mění takto:

                              a)

                              tabulka se nahrazuje tímto:

                                          „Benzo(a)pyren

                                          Arsen, kadmium a nikl

                                          Polycyklické aromatické uhlovodíky, kromě benzo(a)pyrenu, celková koncentrace plynné rtuti

                                          Celková depozice

                                                      —

                                                      Nejistota měření

                                          Stacionární a orientační měření

                                          50 %

                                          40 %

                                          50 %

                                          70 %

                                          Modelování

                                          60 %

                                          60 %

                                          60 %

                                          60 %

                                                      —

                                                      Minimální množství zaznamenaných údajů

                                          90 %

                                          90 %

                                          90 %

                                          90 %

                                                      —

                                                      Minimální časové pokrytí

                                          Stacionární měření (1)

                                          33 %

                                          50 %

                                          Orientační měření (1)
                                              (2)

                                          14 %

                                          14 %

                                          14 %

                                          33 %

                              b)

                              ve třetím odstavci se zrušuje následující věta:
                              „Odběr vzorků po dobu 24 hodin lze rovněž doporučit pro měření koncentrací arsenu, kadmia a niklu.“;

                              c)

                              za třetí odstavec se vkládá následující věta:
                              „Pravidla z předchozího odstavce o odebírání individuálních vzorků platí také pro arsen, kadmium, nikl a celkovou koncentraci plynné rtuti. Odběr podvzorků z filtrů PM10 u kovů pro následnou analýzu je navíc dovolen za předpokladu, že existují důkazy, že podvzorek reprezentuje celek a při porovnání s příslušnými cíli pro kvalitu údajů není citlivost detekce ohrožena. Týdenní odběry vzorků pro kovy v PM10 jsou povoleny jako alternativa ke každodenním odběrům vzorků za předpokladu, že charakteristiky sběru nejsou ohroženy.“

                  2)

                  Oddíly I až IV přílohy V se nahrazují tímto:
                  „I.   Referenční metoda odběru vzorků a analýzy arsenu, kadmia a niklu ve vnějším ovzduší

                  Referenční metoda odběru vzorků arsenu, kadmia a niklu ve vnějším ovzduší je popsána v normě EN 12341:2014. Referenční metoda pro měření arsenu, kadmia a niklu ve vnějším ovzduší je popsána v normě EN 14902:2005 ‚Kvalita ovzduší – Normovaná metoda stanovení Pb, Cd, As a Ni ve frakci PM10 aerosolových částic‘.
                  Členský stát může rovněž používat jiné metody, u nichž je schopen prokázat, že poskytují výsledky rovnocenné výše uvedené metodě.
                  II.   Referenční metoda odběru vzorků a analýzy polycyklických aromatických uhlovodíků ve vnějším ovzduší

                  Referenční metoda odběru vzorků polycyklických aromatických uhlovodíků ve vnějším ovzduší je popsána v normě EN 12341:2014. Referenční metoda měření koncentrace benzo(a)pyrenu ve vnějším ovzduší je popsána v normě EN 15549:2008 ‚Kvalita ovzduší – Normovaná metoda stanovení koncentrace benzo(a)pyrenu ve vnějším ovzduší‘. Dokud není k dispozici standardní metoda schválení CEN pro další polycyklické aromatické uhlovodíky uvedené v čl. 4 odst. 8, mohou členské státy používat metody podle vlastních norem nebo norem ISO, jako například normu ISO 12884.
                  Členský stát může rovněž používat jinou metodu, u které je schopen prokázat, že poskytuje výsledky rovnocenné výše uvedené metodě.
                  III.   Referenční metoda odběru vzorků a analýzy rtuti ve vnějším ovzduší

                  Referenční metoda pro měření celkových koncentrací plynné rtuti ve vnějším ovzduší je popsána v normě EN 15852:2010 ‚Kvalita venkovního ovzduší – Normovaná metoda pro stanovení celkové plynné rtuti‘.
                  Členský stát může rovněž používat jinou metodu, u které je schopen prokázat, že poskytuje výsledky rovnocenné výše uvedené metodě.
                  IV.   Referenční metoda odběru vzorků a analýzy depozice arsenu, kadmia, rtuti, niklu a polycyklických aromatických uhlovodíků

                  Referenční metoda odběru vzorků deponovaného arsenu, kadmia a niklu je popsána v normě EN 15841:2009 ‚Kvalita venkovního ovzduší – Normovaná metoda pro stanovení arsenu, kadmia, olova a niklu v atmosférické depozici‘.
                  Referenční metoda pro měření celkové depozice rtuti je popsána v normě EN 15853:2010 ‚Kvalita venkovního ovzduší – Normovaná metoda pro stanovení depozice rtuti‘.
                  Referenční metoda pro stanovení depozita benzo(a)pyrenu a dalších polycyklických uhlovodíků uvedená v čl. 4 odst. 8 je popsána v normě EN 15980:2011 ‚Kvalita ovzduší. Stanovení depozice benzo[a]anthracenu, benzo[b]fluoranthenu, benzo[j]fluoranthenu, benzo[k]fluoranthenu, benzo[a]pyrenu, dibenz[a,h]anthracenu a indeno[1,2,3-cd]pyrenu‘.“

         (1)  Rozloženo během celého roku tak, aby hodnoty byly reprezentativní pro různé klimatické a antropogenní činnosti.

         (2)  Orientační měření jsou měření prováděná s omezenou pravidelností, avšak splňující ostatní cíle týkající se kvality údajů“;

      PŘÍLOHA II
      Směrnice 2008/50/ES se mění takto:

                  1)

                  Oddíl C přílohy I se nahrazuje tímto:
                  „C.   Zajištění kvality při posuzování kvality vnějšího ovzduší: Ověřování údajů

                              1.

                              Aby byla zajištěna přesnost měření a splnění cílů kvality údajů stanovených v oddíle A, zajistí příslušné orgány a subjekty určené podle článku 3:

                                          i)

                                          aby veškerá měření uskutečněná v souvislosti s posuzováním kvality vnějšího ovzduší podle článků 6 a 9 byla zpětně vysledovatelná v souladu s požadavky uvedenými v harmonizované normě pro zkušební a kalibrační laboratoře;

                                          ii)

                                          aby instituce provozující sítě a jednotlivé stanice vytvořily systém zajištění a kontroly kvality, jenž stanoví pravidelnou údržbou za účelem zajištění trvalé přesnosti měřicích přístrojů. Systém kvality přezkoumává podle potřeby a minimálně jednou za pět let příslušná národní referenční laboratoř;

                                          iii)

                                          aby byl pro zpracování údajů a podávání zpráv zaveden postup pro zajištění kvality a kontrolu kvality a aby se instituce jmenované pro tento úkol aktivně účastnily příslušných programů pro zajištění kvality na úrovni celé Unie;

                                          iv)

                                          aby byly národní referenční laboratoře jmenovány příslušným orgánem nebo subjektem podle článku 3 a aby byly akreditovány pro referenční metody uvedené v příloze VI alespoň u těch znečišťujících látek, u kterých jsou hodnoty koncentrace nad dolní mez posuzování podle příslušné harmonizované normy pro zkušební a kalibrační laboratoře, na niž byl zveřejněn odkaz v Úředním věstníku Evropské unie podle čl. 2 odst. 9 nařízení (ES) č. 765/2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem. Tyto laboratoře jsou na území členských států odpovědné za koordinaci programů Unie pro zajištění kvality organizovaných Společným výzkumným střediskem Komise a na vnitrostátní úrovni jsou odpovědné také za koordinaci odpovídajícího využití referenčních metod a prokazování rovnocennosti nereferenčních metod. Akreditace národních referenčních laboratoří, které organizují vzájemné srovnání na vnitrostátní úrovni, by také měla probíhat podle příslušné harmonizované normy pro zkoušky odborné způsobilosti;

                                          v)

                                          aby se národní referenční laboratoře alespoň jednou za tři roky účastnily programů Unie týkajících se zajištění kvality, které organizuje Společné výzkumné středisko Komise. Pokud budou výsledky takové účasti neuspokojivé, pak by národní laboratoře měly svou další účastí ve srovnávání prokázat uspokojivá nápravná opatření a Společnému výzkumnému středisku Komise následně poskytnout zprávu.

                                          vi)

                                          aby národní referenční laboratoře podporovaly práci Evropské sítě národních referenčních laboratoří, kterou zřídila Komise.

                              2.

                              Všechny oznamované údaje podle článku 27 se považují za platné kromě údajů označených za prozatímní.“

                  2)

                  Příloha III se mění takto:

                              a)

                              Oddíl C se mění takto:

                                          i)

                                          První a druhá odrážka odstavce 1 se nahrazují tímto:

                                                      „—

                                                      proudění vzduchu kolem vstupního otvoru odběrové sondy by nemělo být omezeno (celkově volný by měl být oblouk o velikosti nejméně 270° nebo 180° pro místa odběru v linii obytné zástavby) a v blízkosti vstupního otvoru nesmějí být žádné překážky ovlivňující proudění vzduchu (měřicí sonda musí být zpravidla vzdálena několik metrů od budov, balkonů, stromů a jiných překážek a minimálně 0,5 m od nejbližší budovy v případě míst odběru vzorků reprezentujících kvalitu ovzduší v linii obytné zástavby),

                                                      —

                                                      obecně by měl být vstupní otvor odběrové sondy umístěn ve výšce mezi 1,5 m (dýchací zóna) a 4 m nad zemí. Vyšší umístění může být rovněž vhodné, je-li stanice reprezentativní pro velkou oblast a jakékoli odchylky jsou řádně zdokumentovány.“

                                          ii)

                                          pátá odrážka odstavce 1 se nahrazuje tímto:

                                                      „—

                                                      pro všechny znečišťující látky jsou odběrové sondy zaměřené na dopravu nejméně 25 m od okraje velkých křižovatek a nejvýše 10 m od okraje vozovky. Za ‚velkou křižovatku‘ se zde považuje křižovatka, která naruší plynulost dopravy a kde vznikají emise odlišné od ostatních částí silnice (způsob jízdy stop&go).“

                                          iii)

                                          doplňuje se nový pododstavec, který zní:
                                          „Jakékoli odchýlení se od kritérií uvedených v tomto oddíle je nutné řádně zdokumentovat prostřednictvím postupů, které jsou popsány v oddíle D.“

                              b)

                              Oddíl D se nahrazuje tímto:
                              „D.   Dokumentace a přezkoumání výběru míst

                              Příslušný orgán odpovědný za posouzení kvality ovzduší plně dokumentuje postupy výběru míst pro všechny zóny a aglomerace a zaznamenává informace, které dokládají koncept sítě a výběr umístění všech monitorovacích míst. Dokumentace zahrnuje fotografie okolí v hlavních světových stranách monitorovacích míst a podrobné mapy. Pokud se v zóně nebo aglomeraci použijí doplňkové metody, musí dokumentace obsahovat také podrobné informace o těchto metodách a informace o plnění kritérií uvedených v čl. 7 odst. 3. Dokumentace se aktualizuje podle potřeby a alespoň každých 5 let se přezkoumává, aby bylo zajištěno, že výběrová kritéria, koncept sítě a monitorovací místa jsou i nadále platná a optimální. Dokumentace se Komisi poskytne do tří měsíců od vyžádání.“

                  3)

                  Příloha VI se mění takto:

                              a)

                              Oddíl A se nahrazuje tímto:
                              „A.   Referenční metody posuzování koncentrací oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic (PM10 a PM2,5), olova, benzenu, oxidu uhelnatého a ozonu

                              1.   Referenční metoda měření oxidu siřičitého

                              Referenční metoda měření oxidu siřičitého je popsána v normě EN 14212:2012 ‚Kvalita ovzduší – Normovaná metoda stanovení oxidu siřičitého ultrafialovou fluorescencí‘.
                              2.   Referenční metoda měření oxidu dusičitého a oxidů dusíku

                              Referenční metoda měření oxidu dusičitého a oxidů dusíku je popsána v normě EN14211:2012 ‚Kvalita ovzduší – Normovaná metoda stanovení oxidu dusičitého a oxidů dusnatého chemiluminiscencí‘.
                              3.   Referenční metoda pro odběr vzorků a měření olova – nemění se

                              4.   Referenční metoda pro odběr vzorků a měření PM10

                              Referenční metoda odběru vzorků a měření PM10 je popsána v normě EN 12341:2014 ‚Kvalita ovzduší – Referenční gravimetrická metoda stanovení hmotnostní koncentrace frakcí aerosolových částic PM10 a PM2,5‘.
                              5.   Referenční metoda pro odběr vzorků a měření PM2,5

                              Referenční metoda odběru vzorků a měření PM2,5 je popsána v normě EN 12341:2014 ‚Kvalita ovzduší – Referenční gravimetrická metoda stanovení hmotnostní koncentrace frakcí aerosolových částic PM10 a PM2,5‘.
                              6.   Referenční metoda pro odběr vzorků a měření benzenu – nemění se

                              7.   Referenční metoda měření oxidu uhelnatého

                              Referenční metoda měření oxidu uhelnatého je popsána v normě EN 14626:2012 ‚Kvalita ovzduší – Normovaná metoda stanovení oxidu uhelnatého nedisperzní infračervenou spektrometrií‘.
                              8.   Referenční metoda měření ozonu

                              Referenční metoda měření ozonu je popsána v publikaci EN 14625:2012 ‚Kvalita ovzduší — Normovaná metoda stanovení ozonu ultrafialovou spektrometrií‘.“

                              b)

                              Oddíl D se zrušuje;

                              c)

                              Oddíl E se nahrazuje tímto:
                              „Při prokazování, že zařízení splňuje provozní požadavky referenčních metod uvedených na seznamu v oddíle A této přílohy, příslušné orgány a subjekty určené podle článku 3 přijímají zkušební protokoly vystavené v jiných členských státech za předpokladu, že zkušební laboratoře jsou akreditované podle příslušné harmonizované normy pro zkušební a kalibrační laboratoře.
                              Detailní zkušební protokoly a všechny výsledky zkoušek jsou zpřístupněny dalším příslušným orgánům nebo jejich určeným subjektům. Zkušební protokoly musí prokázat, že zařízení splňuje všechny provozní požadavky včetně případů, kdy se některé místní podmínky nebo podmínky okolního prostředí v daném členském státě liší a jsou mimo rámec podmínek, pro které již zařízení bylo v jiném členském státě zkoušeno a typově schváleno.“

                  4)

                  Oddíl A přílohy IX se nahrazuje tímto:
                  „A.   Minimální počet míst odběru vzorků pro stacionární kontinuální měření koncentrací ozonu

                  Minimální počet míst odběru vzorků pro stacionární kontinuální měření pro posouzení dodržování cílových hodnot, dlouhodobých cílů a informativních a varovných prahových hodnot v případech, kdy je toto měření jediným zdrojem informací.

                              Počet obyvatel (× 1 000)

                              Aglomerace (1)

                              Jiné zóny (1)

                              Venkovské pozadí

                              < 250

                              1

                              1 stanice/50 000 km2 jako průměrná hustota pro všechny zóny na území státu (2)

                              < 500

                              1

                              2

                              < 1 000

                              2

                              2

                              < 1 500

                              3

                              3

                              < 2 000

                              3

                              4

                              < 2 750

                              4

                              5

                              < 3 750

                              5

                              6

                              > 3 750

                              Jedna další stanice na každé 2 miliony obyvatel

                              Jedna další stanice na každé 2 miliony obyvatel

         (1)  Alespoň jedna stanice v oblastech, kde může dojít k expozici obyvatelstva nejvyšším koncentracím ozonu. V aglomeracích je nejméně 50 % stanic umístěno v předměstských oblastech.

         (2)  Pro členitý terén se doporučuje 1 stanice na 25 000 km2.“


title: Směrnice Komise (EU) 2017/774 ze dne 3. května 2017, kterou se za účelem přijetí zvláštních limitních hodnot pro chemické látky použité v hračkách mění dodatek C přílohy II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES o bezpečnosti hraček, pokud jde o fenol (Text s významem pro EHP. )

text:
               4.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 115/47

         SMĚRNICE KOMISE (EU) 2017/774
   ze dne 3. května 2017,
   kterou se za účelem přijetí zvláštních limitních hodnot pro chemické látky použité v hračkách mění dodatek C přílohy II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES o bezpečnosti hraček, pokud jde o fenol
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června 2009 o bezpečnosti hraček (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany dětí proti rizikům, která představují chemické látky v hračkách, stanoví směrnice 2009/48/ES určité požadavky, pokud jde o chemické látky klasifikované jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci (CMR) podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (2), alergenní vonné látky a některé prvky. Kromě toho směrnice 2009/48/ES zmocňuje Komisi přijmout zvláštní limitní hodnoty pro chemické látky použité v hračkách určených pro děti mladší 36 měsíců a v jiných hračkách určených ke vkládání do úst, aby byla zajištěna odpovídající ochrana v případě hraček s vysokou úrovní expozice. Přijetí těchto limitních hodnot má podobu zařazení do dodatku C přílohy II směrnice 2009/48/ES.

               (2)

               U řady chemických látek jsou v současnosti platné limitní hodnoty s ohledem na dostupné vědecké důkazy buď příliš vysoké, nebo neexistují. Proto by pro ně měly být přijaty zvláštní limitní hodnoty, při zohlednění požadavků na balení potravin, jakož i rozdílů mezi hračkami a materiály určenými pro styk s potravinami.

               (3)

               Evropská komise zřídila skupinu odborníků pro bezpečnost hraček, aby jí tato skupina poskytovala poradenství při přípravě legislativních návrhů a politických iniciativ v oblasti bezpečnosti hraček. Úkolem její podskupiny „chemické látky“ je poskytovat takové poradenství ohledně chemických látek, které mohou být použity v hračkách.

               (4)

               Fenol (číslo CAS 108-95-2) se používá jako monomer fenolových pryskyřic při výrobě desek pro hračky pojených pryskyřicemi (3). Rozklad fenolických antioxidantů na polymery může být dalším zdrojem fenolu v hračkách (4). Fenol byl zjištěn v emisích z herních konzolí (5), v jednom ze šesti analyzovaných stanů nebo tunelů pro děti (6) a v balicí fólii (7), byl testován u hraček do vany a jiných nafukovacích hraček (8) a byla zjištěna jeho přítomnost v polyvinylchloridu (PVC) (9). Fenol by dále mohl být použit jako konzervační látka v některých hračkách obsahujících tekutinu na bázi vody, jako jsou bublifuky nebo tekuté inkousty na bázi vody (například fixy) (10).

               (5)

               Podskupina „chemické látky“ přijala při svých jednáních o fenolu jako základ evropské normy EN 71-9:2005+A1:2007, EN 71-10:2005 a EN 71-11:2005. Tyto normy odkazují na přítomnost fenolu v materiálech hraček (EN 71-9:2005+A1:2007) a poskytují specifické metody přípravy vzorku (EN 71-10:2005) a měření (EN 71-11:2005). Norma EN 71-11:2005 znovu uvádí a poskytuje podrobnosti pro limitní hodnoty pro fenol v materiálech hraček stanovené v normě EN 71-9:2005+A1:2007, a to 15 mg/l (migrační limit) pro fenol jako monomer a 10 mg/kg (limit obsahu) pro fenol jako konzervační látku v některých materiálech hraček obsahujících tekutinu.

               (6)

               Podskupina „chemické látky“ rovněž vzala v úvahu doporučení Vědeckého výboru pro zdravotní a environmentální rizika (SCHER), že by hodnota migračního limitu 15 mg/l pro fenol stanovená ve stávající evropské normě měla být snížena přinejmenším o faktor 2, aby se dosáhlo rozpětí expozice 100, které by mohlo být považováno za dostatečně široké (11).

               (7)

               Podskupina „chemické látky“ kromě toho přihlédla ke stanovisku vědecké komise pro materiály přicházející do styku s potravinami, enzymy, aromata a pomocné látky (CEF) a Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA), kterým byl snížen tolerovatelný denní příjem pro fenol z 1,5 mg/kg tělesné hmotnosti denně na 0,5 mg/kg tělesné hmotnosti denně (12).

               (8)

               Podle nařízení (ES) č. 1272/2008 je fenol klasifikován jako mutagenní látka kategorie 2. Podle bodu 5 části III přílohy II směrnice 2009/48/ES mohou být mutagenní látky kategorie 2, jako je fenol, obsaženy v hračkách v koncentracích stejných nebo nižších, než je příslušná koncentrace stanovená pro klasifikaci směsí s obsahem těchto látek, konkrétně 1 %, což se rovná 10 000 mg/kg (limit obsahu). Směrnice 2009/48/ES v současné době nestanoví migrační limit pro fenol.

               (9)

               Podskupina „chemické látky“ proto na svých zasedáních dne 26. března 2014 a 18. února 2015 doporučila, aby byl fenol v hračkách omezen na 5 mg/l (migrační limit), je-li analyzován v polymerických materiálech, a na maximální koncentraci 10 mg/kg (limit obsahu), je-li analyzován jako konzervační látka, čímž se rozumí to, že 10 mg/kg (limit obsahu) fakticky představuje zákaz používání. Analýzy by měly být prováděny v souladu s evropskými normami EN 71-10:2005 a EN 71-11:2005.

               (10)

               Ačkoli existuje obecný migrační limit pro fenol jako monomer pro použití v určitých materiálech určených pro styk s potravinami, základní předpoklady pro odvození tohoto migračního limitu se liší od požadavků na migrační limit pro fenol jako monomer v hračkách. Používání fenolu jako konzervační látky není u materiálů určených pro styk s potravinami regulováno.

               (11)

               S ohledem na výše uvedené by měl být dodatek C přílohy II směrnice 2009/48/ES změněn tak, aby obsahoval migrační limit a rovněž limit obsahu pro fenol v hračkách.

               (12)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 47 směrnice 2009/48/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   V dodatku C přílohy II směrnice 2009/48/ES se doplňuje nová položka, která zní:

                  Látka

                  Číslo CAS

                  Limitní hodnota

                  „Fenol

                  108-95-2

                  5 mg/l (migrační limit) v polymerických materiálech v souladu s metodami stanovenými v normách EN 71-10:2005 a EN 71-11:2005.
                  10 mg/kg (limit obsahu) jako konzervační látka v souladu s metodami stanovenými v normách EN 71-10:2005 a EN 71-11:2005.“

   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 4. listopadu 2018 Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Použijí tyto předpisy ode dne 4. listopadu 2018.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 3. května 2017.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 170, 30.6.2009, s. 1.

      (2)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (Úř. věst. L 353, 31.12.2008, s. 1).

      (3)  E. Edmonds (2013), Occurrence of Phenol and Formaldehyde in Toys. Zpráva, kterou zadala společnost Toy Industries of Europe, s. 4.

      (4)  Viz pozn. pod čarou 3, s. 5 a 8.

      (5)  Dánská agentura na ochranu životního prostředí (2003), Survey of chemical substances in consumer products, Survey no. 32–2003: Emission and evaluation of chemical substances from selected electrical and electronic products, s. 47. http://eng.mst.dk/media/mst/69115/32.pdf

      (6)  Dánská agentura na ochranu životního prostředí (2004), Mapping of Chemical Substances in Consumer Products, nr. 46, 2004: Release of chemical substances from tents and tunnels for children. http://eng.mst.dk/media/mst/69127/46.pdf

      (7)  Bundesinstitut für Risikobewertung (2009), Limit values for phenol in food-contact articles and toys are to be updated. Stanovisko č. 038/2009 ze dne 18. srpna 2009. http://www.bfr.bund.de/cm/349/limit_values_for_phenol_in_food_contact_articles_and_toys_are_to_be_updated.pdf

      (8)  Voedsel en Waren Autoriteit (2004), Market Surveillances on Toy Safety. Zpráva č. ND04o063/01. https://www.nvwa.nl/binaries/nvwa/documenten/communicatie/inspectieresultaten/consument/2016m/market-surveillances-on-toy-safety/ND04o063-01_speelgoed.pdf

      (9)  Suortti T (1990), Determination of phenol in poly(vinyl chloride). J Chromatogr. 16. května 1990; 507:417-20. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/2380304

      (10)  CEN TC 52 (2002), Final report of the work of CEN/TC 52/WG 9 – Risk assessment. Smlouva BC/CEN/97/29.1.1. srpen 2002, s. 85.

      (11)  Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (SCHER), Opinion on CEN's response to the opinion of the CSTEE on the assessment of CEN report on the risk assessment of organic chemicals in toys. Stanovisko přijaté 29. května 2007, s. 8 a 9.

      (12)  Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA), Scientific Opinion on the toxicological evaluation of phenol, EFSA Journal 2013;11(4):3189 [44 s.]. http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/3189.htm


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/12/ES ze dne 26. února 2001, kterou se mění směrnice Rady 91/440/EHS o rozvoji železnic Společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0012

Úřední věstník L 075 , 15/03/2001 S. 0001 - 0025

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/12/ESze dne 26. února 2001,kterou se mění směrnice Rady 91/440/EHS o rozvoji železnic SpolečenstvíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 [4] Smlouvy, s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 22. listopadu 2000,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství [5] by měla být změněna s přihlédnutím ke zkušenostem s jejím prováděním a s rozvojem v odvětví železniční dopravy od jejího přijetí, za účelem dosažení jejích cílů.(2) Spravedlivý a nediskriminační přístup k železniční infrastruktuře je třeba zaručit oddělením některých nezbytných funkcí nebo zřízením regulátora železniční dopravy, který vykonává kontrolní a prováděcí funkce, a oddělením výkazů zisků a ztrát a rozvah.(3) Spravedlivý a nediskriminační přístup k železniční infrastruktuře je třeba zaručit také oddělením funkcí souvisejících s bezpečností nebo zřízením regulátora železniční dopravy, který vykonává kontrolní a prováděcí funkce. V každém případě je možné zapojit železniční podniky nediskriminační cestou do prosazování a kontroly bezpečnostních norem.(4) Prodlužování doby platnosti práv přístupu, stejně jako u ostatních způsobů dopravy, má pokračovat za současného zavádění nezbytných doprovodných harmonizačních opatření.(5) V souladu s cílem plně dotvořit vnitřní trh, který bude zahrnovat zásadu, že služby mohou poskytovat všechny licencované železniční podniky splňující bezpečnostní podmínky, by práva přístupu na přechodnou dobu nejvýše sedmi let měla být prodloužena těm železničním podnikům, které mají licenci pro mezinárodní přepravu věcí po vymezené železniční síti nazvané Transevropská železniční síť nákladní dopravy, včetně přístupu ke službám v konečných železničních stanicích a přístavech. Po skončení tohoto přechodného období by Transevropská železniční síť nákladní dopravy měla zahrnovat celou evropskou železniční dopravní síť a železničním podnikům by pro mezinárodní přepravu nákladů k ní měla být udělována práva přístupu.(6) Právo přístupu je zaručeno licencovaným železničním podnikům splňujícím bezpečnostní podmínky a žádajícím o přístup, bez ohledu na druh provozu.(7) Členské státy mohou poskytovat rozsáhlejší práva přístupu, než je přístup pro železniční podniky provozující mezinárodní kombinovanou dopravu, mezinárodním sdružením provozujícím mezinárodní služby a železničním podnikům provozujícím mezinárodní služby přepravy zboží na Transevropské železniční síti nákladní dopravy. Využívání těchto rozsáhlejších práv přístupu je možno omezit na železniční podniky licencované v členských státech, kde jsou poskytována podobná práva přístupu, pokud je toto omezení slučitelné se Smlouvou.(8) V zájmu rozvoje racionálního řízení železniční infrastruktury ve veřejném zájmu by provozovatelé železniční infrastruktury měli mít postavení nezávislé na státu a volnost při řízení jejich vnitřních záležitostí, zatímco členské státy by měly přijmout nezbytná opatření pro rozvoj a bezpečné používání železniční infrastruktury.(9) V zájmu rozvoje hospodárného provozu služeb osobní a nákladní dopravy a za účelem zajištění průhlednosti financování, včetně všech finančních náhrad nebo podpor vyplacených státem, je nezbytné oddělit účty služeb osobní a nákladní dopravy.(10) Je třeba provést řadu opatření k lepšímu sledování rozvoje odvětví železniční dopravy a k rozvoji trhu, posoudit účinek přijatých opatření a analyzovat dopad opatření zamýšlených Komisí.(11) Měly by být zřízeny orgány s dostatečným stupněm nezávislosti pro regulaci hospodářské soutěže na trhu železničních dopravních služeb, kde subjekty vykonávající takovou funkci chybí.(12) Komise by měla podat zprávu o provádění této směrnice a předložit vhodné návrhy.(13) Opatření nezbytná k provádění této směrnice by měla být přijímána v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [6].(14) Jsou třeba zvláštní opatření, která zohlední zvláštní geopolitickou a zeměpisnou situaci některých členských států, a rovněž tak zvláštní organizaci odvětví železniční dopravy v různých členských státech při zajištění celistvosti vnitřního trhu.(15) V souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality stanovenými v článku 5 Smlouvy nemůže být cíle této směrnice, kterým je rozvoj železničních podniků Společenství, dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, vzhledem k potřebě zajistit spravedlivé a nediskriminační podmínky pro přístup k železniční infrastruktuře a zároveň přihlížet ke zjevně mezinárodnímu rozměru provozu významných prvků železničních sítí, a proto, vzhledem k potřebě koordinovaného mezinárodního opatření, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství. Tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné.(16) Směrnice 91/440/EHS by proto měla být změněna,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 91/440/EHS se mění takto:1. Název oddílu I se nahrazuje tímto: "Oblast působnosti a definice".2. Článek 1 se zrušuje.3. V článku 2 se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Podniky, jejichž činnosti při provozu vlaků jsou omezeny pouze na poskytování služeb kyvadlové dopravy při přepravě silničních vozidel tunelem pod Lamanšským průlivem, jsou vyloučeny z oblasti působnosti této směrnice, vyjma čl. 6 odst. 1, článek 10 a článek 10a."4. Článek 3 se mění takto:a) první a druhá odrážka se nahrazují tímto:"železničním podnikem";  rozumí každý veřejný nebo soukromý podnik licencovaný v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství, jehož hlavní činností je železniční přeprava zboží a cestujících, přičemž tento podnik musí zajišťovat trakci; jsou zde rovněž zahrnuty podniky, které pouze poskytují trakci,"provozovatelem infrastruktury";  rozumí každý subjekt nebo podnik pověřený zejména zřízením a udržováním železniční infrastruktury a případně provozováním řídících a bezpečnostních systémů infrastruktury. Funkce provozovatele infrastruktury na železniční síti nebo části železniční sítě je možné přidělit různým subjektům nebo podnikům";b) za čtvrtou odrážku se vkládá nová odrážka, která zní:"mezinárodní přepravou zboží";  rozumí doprava, při které vlak překročí nejméně jednu hranici členského státu; vlak může být spojen nebo rozdělen a různé jeho části mohou mít různý původ a určení s podmínkou, že všechny vagóny překročí nejméně jednu hranici";5. Název oddílu II se nahrazuje tímto: "Nezávislost řízení".6. Článek 4 se nahrazuje tímto:"Článek 41. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění nezávislého postavení železničních podniků, pokud jde o vedení, správu, vnitřní řízení a kontrolu správních, hospodářských a účetních záležitostí, v souladu s nímž mají zejména vlastní majetek, rozpočet a účetnictví oddělené od státu.2. Při dodržování rámce a pravidel pro stanovení poplatků a pro přidělování infrastruktury stanovených členskými státy odpovídá provozovatel infrastruktury za vlastní vedení, správu a vnitřní kontrolu."7. Článek 6 se nahrazuje tímto:"Článek 61. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby se vedly a zveřejňovaly výkazy zisků a ztrát a rozvahy odděleně pro poskytování dopravních služeb železničními podniky na jedné straně a na straně druhé pro správu železniční infrastruktury. Převod veřejných podpor z jedné oblasti do druhé není dovolen.Tento zákaz se odráží v účetnictví obou oblastí.2. Členské státy mohou dále stanovit, že se obě tyto oblasti činností vykonávají v organizačně oddělených divizích v rámci stejného podniku nebo že infrastrukturu spravuje zvláštní subjekt.3. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, že funkce, na kterých závisí nestranný a nediskriminační přístup k železniční infrastruktuře uvedené v příloze II jsou svěřeny subjektům nebo podnikům, které samy neprovozují železniční dopravu. Bez ohledu na organizační struktury musí být tento cíl prokazatelně dosažen.Členské státy mohou nicméně pověřit železniční podniky nebo jiné subjekty vybíráním poplatků a přenést na ně odpovědnost za správu železniční infrastruktury, včetně investic, údržby a financování.4. O uplatňování odstavce 3 podává Komise v souladu s článkem 10b zprávu, která má být předložena do 15. března 2006."8. Článek 7 se nahrazuje tímto:"Článek 71. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro rozvoj vnitrostátní železniční infrastruktury, podle potřeby s přihlédnutím k obecným požadavkům Společenství.2. Členské státy zajistí, aby byly stanoveny bezpečnostní normy a předpisy, aby vozový park a železniční podniky byly vhodným způsobem certifikovány a aby nehody byly vyšetřeny. Tyto úkoly plní subjekty nebo podniky, které samy neprovozují železniční dopravu a jsou nezávislé na subjektech nebo podnicích, které ji provozují, aby byl zaručen nestranný a nediskriminační přístup k železniční infrastruktuře.Železniční podniky jsou povinny tyto bezpečnostní normy a předpisy uplatňovat. Pokud členské státy nesvěří pravomoci a kontrolní funkce nezávislým subjektům, mohou po železničních podnicích požadovat nebo jim umožnit, aby se zapojily do prosazování a kontrolování bezpečnostních norem a předpisů za předpokladu záruky neutrálního a nediskriminačního výkonu těchto funkcí.3. Členské státy mohou provozovateli infrastruktury za podmínek stanovených v článcích 73, 87 a 88 Smlouvy přidělit také prostředky v přiměřeném poměru k úkolům, velikosti a finanční náročnosti, zejména na úhradu nových investic.4. V rámci všeobecné státní politiky vypracuje provozovatel dráhy obchodní plán včetně programů týkajících se investic a financování. Plán má být vypracován tak, aby zaručoval optimální a hospodárné využití a rozvoj železniční infrastruktury při vyrovnaném finančním rozpočtu, a má stanovit prostředky pro dosažení těchto cílů."9. V článku 9 se odstavec 3 nahrazuje tímto:"3. Podporu při splácení dluhů podle tohoto článku poskytují členské státy v souladu s články 73, 87 a 88 Smlouvy."10. V článku 9 se doplňuje nový odstavec, který zní:"4. V případě železničních podniků jsou výkazy zisků a ztrát a rozvaha nebo roční výkaz aktiv a pasiv vedeny a zveřejňovány pro činnosti spojené s provozováním železniční přepravy zboží. Finanční prostředky za činnosti související se zajišťováním přepravy cestujících jako úhrady za veřejné služby jsou vykazovány samostatně na příslušných účtech a nesmějí se převádět na činnosti související s poskytováním jiných dopravních služeb nebo s jakoukoli jinou činností."11. Článek 10 se nahrazuje tímto:"Článek 101. Mezinárodním sdružením jsou poskytována práva přístupu a tranzitu v členských státech, ve kterých jsou usazeny železniční podniky, které je tvoří, a práva tranzitu v dalších členských státech pro mezinárodní dopravní služby mezi členskými státy, ve kterých jsou usazeny železniční podniky, které tvoří uvedená sdružení.2. Železniční podniky podle článku 2 získávají pro účely využívání dopravních služeb v mezinárodní kombinované přepravě zboží právo přístupu k infrastruktuře ostatních členských států za srovnatelných podmínek.3. Bez ohledu na druh využívání získávají železniční podniky uvedené v článku 2 za srovnatelných podmínek požadovaný přístup k Transevropské železniční síti nákladní dopravy vymezené v čl. 10a a v příloze I a v každém případě po 15. březnu 2008 přístup k celé železniční dopravní síti, který je potřebný pro provozování služeb mezinárodní přepravy zboží.4. Na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu Komise ve zvláštních případech posoudí uplatňování a prosazování tohoto článku a do dvou měsíců ode dne obdržení takové žádosti po konzultaci s výborem uvedeným v čl. 11a odst. 2 rozhodne, zda dané opatření může nadále zůstat v platnosti. Komise sdělí své rozhodnutí Evropskému parlamentu, Radě a členským státům.Aniž je dotčen článek 226 Smlouvy, může se každý členský stát ve lhůtě jednoho měsíce proti rozhodnutí Komise odvolat k Radě. Rada může ve lhůtě jednoho měsíce kvalifikovanou většinou přijmout ve výjimečných případech jiné rozhodnutí.5. Každý železniční podnik provozující železniční dopravu podle odstavců 1, 2 a 3 uzavře s provozovateli využívané železniční infrastruktury potřebné správní, technické a finanční dohody na základě veřejného nebo soukromého práva s cílem upravit otázky řízení dopravy a dopravní bezpečnosti týkající se této dopravy. Podmínky těchto dohod nesmějí být diskriminující, případně v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES ze dne 26. února 2001 o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti [7].6. Přístup k síti a poskytování služeb v konečných železničních stanicích a přístavech spojených s činnostmi železniční dopravy uvedenými v odstavcích 1, 2 a 3, které slouží nebo mohou sloužit více než jednomu konečnému zákazníkovi, musí být dostupné všem železničním podnikům nediskriminujícím způsobem a požadavky železničních podniků mohou být omezovány pouze v případě, že na trhu existují přijatelné alternativy.7. Aniž jsou dotčeny předpisy Společenství a vnitrostátní předpisy týkající se hospodářské soutěže a orgánů příslušných pro tuto oblast, sleduje regulační subjekt zřízený podle článku 30 směrnice 2001/14/ES nebo kterýkoli jiný subjekt se stejným stupněm nezávislosti hospodářskou soutěž na trhu železničních dopravních služeb, včetně trhu železniční přepravy zboží.Tento orgán je zřízen podle pravidel stanovených v čl. 30 odst. 1 uvedené směrnice. Každý žadatel nebo dotčená strana může podat stížnost na tento orgán, pokud se domnívá, že je s ním jednáno nespravedlivě, je diskriminován nebo jinak poškozen. Na základě stížnosti a případně z vlastního podnětu regulační orgán rozhodne při nejbližší příležitosti o příslušných opatřeních k nápravě nežádoucího vývoje tohoto trhu. Aby se zajistila vhodná možnost soudní kontroly a náležitá spolupráce mezi vnitrostátními regulačními orgány, použijí se v této souvislosti čl. 30 odst. 6 a článek 31 uvedené směrnice.8. Podle článku 14, který stanoví vypracování zprávy o uplatňování této směrnice doplněné vhodnými návrhy dalších opatření Společenství pro rozvoj železničního trhu a právního rámce pro něj, a v každém případě za sedm let, tj. po 15. březnu 2008, bude Transevropská železniční síť nákladní dopravy vymezená v článku 10a a v příloze I, poskytující přístup pro mezinárodní přepravu zboží železničními podniky vymezenými v článku 3, rozšířena tak, že bude zahrnovat celou Evropskou železniční dopravní síť. Železniční podniky budou mít pro mezinárodní přepravu zboží zaručeno právo přístupu a tranzitu na celé síti za spravedlivých podmínek."12. V oddíle V"Přístup k železniční infrastruktuře"se vkládá nový článek, který zní:"Článek 10a1. Transevropská železniční síť nákladní dopravy se skládá z těchto základních prvků:a) železniční tratě vyznačené na mapách v příloze I;b) objížďkové tratě, jsou-li třeba, zejména při nedostatku kapacity železniční infrastruktury ve smyslu směrnice 2001/14/ES. Jsou-li tyto tratě nabízeny, mají zaručovat dodržení celkové doby trvání jízdy pokud je to možné;c) přístup do konečných stanic, které slouží nebo mohou sloužit více než jednomu konečnému zákazníkovi, a do ostatních míst a zařízení včetně přípojných tratí tam a zpět;d) přístup do přístavů a z přístavů na dráze uvedených v příloze I, včetně přípojných tratí.2. Přípojné tratě uvedené v odst. 1 písm. c) a d) zahrnují u každého konce cesty 50 km nebo 20 % délky cesty železničních spojů uvedených v odst. l písm. a), podle toho, co je větší.Belgie a Lucembursko jako členské státy s poměrně malou nebo zahuštěnou sítí smějí omezit minimální délku přípojných tratí v prvním roce po 15. březnu 2003 na 20 km a do konce druhého roku na 40 km."13. Za oddíl V "Přístup k železniční infrastruktuře" se vkládá nový oddíl, který zní:"ODDÍL VaKontrolní úkoly KomiseČlánek 10b1. Nejpozději do 15. září 2001 vypracuje Komise nezbytná opatření pro sledování technických a ekonomických podmínek a rozvoje trhu evropské železniční dopravy. Komise zajistí zpřístupnění vhodných zdrojů, které umožní účinné sledování tohoto odvětví.2. V této souvislosti Komise zapojí do této činnosti zástupce členských států a příslušných odvětvích včetně uživatelů, aby byli schopni lépe sledovat rozvoj železničního odvětví a vývoj trhu, posuzovat účinek přijatých opatření a analyzovat dopad opatření plánovaných Komisí.3. Komise sleduje využívání sítě a vývoj rámcových podmínek v odvětví železniční dopravy, zejména stanovení poplatků za použití infrastruktury, přidělování kapacity, bezpečnostní opatření a udělování licencí a stupeň dosažené harmonizace. Zajišťuje aktivní spolupráci mezi vhodnými regulačními orgány v členských státech.4. Komise podává zprávu Evropskému parlamentu a Radě oa) vývoji vnitřního trhu služeb železniční dopravy;b) rámcových podmínkách;c) stavu Transevropské železniční sítě nákladní dopravy;d) využívání práv přístupu;e) překážkách vyšší účinnosti služeb železniční dopravy;f) omezeních železniční infrastruktury ag) potřebě vytvoření právních předpisů."14. Článek 11 se nahrazuje tímto:"Článek 111. Členské státy mohou předložit Komisi jakékoli otázky týkající se uplatňování této směrnice. Odpovídající rozhodnutí se přijímají poradním postupem stanoveným v čl. 11a odst. 2.2. Změny nezbytné k úpravě příloh se přijímají regulativním postupem stanoveným v čl. 11a odst. 3."15. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 11a1. Komisi je nápomocen výbor.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.4. Výbor přijme svůj jednací řád."16. Článek 14 se nahrazuje tímto:"Článek 14Komise předloží Evropskému parlamentu, Hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a Radě do 15. března 2005 zprávu o uplatňování této směrnice spolu s vhodnými návrhy na pokračování činnosti Společenství pro rozvoj trhu železniční dopravy a právního rámce pro ni."17. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 14a1. Po dobu pěti let počínaje 15. březnem 2003 tyto členské státy:- Irsko jako členský stát umístěný na ostrově s železničním spojením pouze s jedním členským státem,- Spojené království, v případě Severního Irska, ze stejného důvodu a- Řecko jako členský stát, který nemá žádné přímé železniční spojení s jiným členským státem,nemusí uplatňovat požadavek týkající se pověření nezávislého subjektu funkcemi určujícími nestranný a nediskriminační přístup k železniční infrastruktuře podle čl. 6 odst. 3 prvního pododstavce a úkoly stanovené v čl. 7 odst. 2 prvním pododstavci, pokud tyto články ukládají členským státům povinnost zřídit nezávislé subjekty, které vykonávají funkce stanovené v uvedených článcích.2. Pokud všaka) více než jeden železniční podnik licencovaný podle článku 4 směrnice 95/18/ES, nebo v případě Irska a Severního Irska, železniční podnik licencovaný kdekoli jinde podá úřední žádost o povolení provozování konkurenčních železničních služeb v Irsku, Severním Irsku nebo Řecku, do nich nebo z nich, bude o další použitelnosti této odchylky rozhodnuto poradním postupem stanoveným v čl. 11a odst. 2, nebob) železniční podnik provozující železniční služby v Irsku, Severním Irsku nebo Řecku, podá úřední žádost o povolení provozování železničních služeb na území jiného členského státu (Irsko, Spojené království v případě Severního Irska, nebo obou, jiného členského státu mimo jejich území), do něj nebo z něj, odchylka stanovená v odstavci 1 se nepoužije.Do jednoho roku od obdržení buď rozhodnutí podle písmene a) přijatého poradním postupem stanoveným v čl. 11a odst. 2 nebo od podání úřední žádosti podle písmene b) daný členský stát nebo státy (Irsko, Spojené království v případě Severního Irska nebo Řecko) zavedou právní předpisy k provedení článků uvedených v odstavci 1.3. Odchylku stanovenou v odstavci 1 je možné prodloužit na dobu nejvýše pěti let. Nejpozději 12 měsíců před vypršením doby platnosti odchylky může členský stát používající tuto odchylku požádat Komisi o její prodloužení. Taková žádost musí být odůvodněná. Komise ji posoudí a rozhodne poradním postupem stanoveným v čl. 11a odst. 2. Uvedený poradní postup se použije pro jakékoli rozhodnutí týkající se takové žádosti.Při přijímání tohoto rozhodnutí Komise přihlíží k vývoji geopolitické situace a vývoji trhu železniční dopravy v členském státě, který požádal o prodloužení odchylky, do něj a z něj.4. Lucembursko jako členský stát s poměrně malou železniční dopravní sítí nemusí do 31. srpna 2004 uplatnit požadavek na přidělení funkcí rozhodných pro nestranný a nediskriminační přístup k železniční infrastruktuře nezávislému subjektu podle čl. 6 odst. 3 prvního pododstavce, pokud ukládá členským státům povinnost zřídit nezávislé subjekty vykonávající úlohy stanovené v tomto článku."Článek 2Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. března 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 26. února 2001.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedkyněA. Lindh[1] Úř. věst. C 321, 20.10.1998, s. 6, a Úř. věst. C 116 E, 26.4.2000, s. 21.[2] Úř. věst. C 209, 22.7.1999, s. 22.[3] Úř. věst. C 57, 29.2.2000, s. 40.[4] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 10. března 1999 (Úř. věst. C 175, 21.6.1999, s. 115), potvrzené dne 16. září 1999 (Úř. věst. C 54, 25.2.2000, s. 56), společný postoj Rady ze dne 28. března 2000 (Úř. věst. C 288, 11.10.2000, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. července 2000 (dosud nevyhlášené v Úředním věstníku). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 1. února 2001 a rozhodnutí Rady ze dne 20. prosince 2000.[5] Úř. věst. L 237, 24.8.1991, s. 25.[6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[7] Úř. věst. L 75, 15.3.2001, s. 29.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPŘÍSTAVYBELGIE/BELGIQUEAntwerpen/AnversGent/GandZeebrugge/ZeebrugesDANMARKÅlborgÅrhusEsbjergFredericiaKøbenhavnNyborgOdenseDEUTSCHLANDBrakeBremen/BremerhavenBrunsbüttelCuxhavenEmdenHamburgKielLübeckNordenhamPuttgardenRostockSassnitzWilhelmshavenWismarΕΛΛΑΣΑλεξανδρούπολιςΕλευσίναΠάτραΠειραιάςΘεσσαλονίκηΒόλοςESPAÑAAlgecirasAlmeríaBarcelonaBilbaoCartagena-EscombrerasGijónHuelvaTarragonaValenciaVigoFRANCEBayonneBordeauxBoulogneCalaisCherbourgDunkerqueFos-MarseilleLa RochelleLe HavreNantesPort-la-NouvelleRouenSèteSt-NazaireIRELANDCorkDublinITALIAAnconaBariBrindisiC. VecchiaGenovaGioia TauroLa SpeziaLivornoNapoliPiombinoRavennaSalernoSavonaTarantoTriesteVeneziaLUXEMBOURGNEDERLANDAmsterdam ZeehavenDelfzijl/EemshavenVlissingenRotterdam ZeehavenTerneuzenÖSTERREICHPORTUGALLeixõesLisboaSetúbalSinesSUOMI/FINLANDHaminaHankoHelsinkiKemiKokkolaKotkaOuluPoriRaumaTornioTurkuSVERIGEGöteborg-VarbergHelsingborgLuleåMalmöNorrköpingOxelösundStockholmTrelleborg-YstadUmeåUNITED KINGDOMVšechny přístavy s železničním spojením+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISeznam hlavních funkcí uvedených v čl. 6 odst. 3:- příprava a rozhodování související s udělováním licencí železničním podnikům včetně udělování individuálních licencí,- rozhodování související s přidělováním trasy včetně definice a posouzení dostupnosti a přidělování individuálních tras vlaků,- rozhodování související se stanovením poplatků za infrastrukturu,- sledování dodržování povinností vyžadovaných při provozování některých služeb.--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

31988L0194

Směrnice Komise ze dne 24. března 1988, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 71/320/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

Úřední věstník L 092 , 09/04/1988 S. 0047 - 0049 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0045  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0045  CS.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74 ET.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74 HU.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74 LT.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74 LV.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74 MT.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74 PL.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74 SK.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74 SL.ES Kapitola 13 Svazek 009 S. 72  - 74

		Směrnice Komiseze dne 24. března 1988,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 71/320/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(88/194/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 71/320/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 85/647/EHS [2], a zejména na článek 5 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že ve světle pokroku, kterého se dosáhlo v technice brzdění obecně a ve výrobě protiblokovacích zařízení zvlášť, lze nyní určit jako povinné vybavení určitých těžkých motorových vozidel a přípojných vozidel taková zařízení, jež splňují odpovídající ustanovení této směrnice, a tím zvýšit bezpečnost provozu na pozemních komunikacích;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Přílohy I a X směrnice 71/320/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. října 1988 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se brzdových zařízení- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice Rady 70/156/EHS [3] nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, ani- zakázat první uvedení do provozu vozidla,pokud brzdová zařízení tohoto typu vozidla nebo tohoto vozidla splňují požadavky směrnice 71/320/EHS naposledy pozměněné touto směrnicí.2. Od 1. října 1988 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ vozidla, jehož brzdová zařízení nesplňují požadavky směrnice Rady 71/320/EHS naposledy pozměněné touto směrnicí, a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, jehož brzdová zařízení nesplňují požadavky směrnice Rady 71/320/EHS naposledy pozměněné touto směrnicí.3. Od 1. října 1991 mohou členské státy zakázat první uvedení do provozu vozidla, jehož brzdová zařízení nesplňují požadavky směrnice 71/320/EHS naposledy pozměněné touto směrnicí.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. října 1988. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 24. března 1988.Za KomisiCockfieldmístopředseda[1] Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 37.[2] Úř. věst. L 380, 31.12.1985, s. 1.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAZMĚNY PŘÍLOH SMĚRNICE 71/320/EHS VE ZNĚNÍ SMĚRNIC 74/132/EHS, 75/524/EHS, 79/489/EHS A 85/647/EHSPŘÍLOHA I DEFINICE, POŽADAVKY, KONSTRUKCE A MONTÁŽZa bod 1.17 se vkládají nové body, které znějí:"1.18 Meziměstský autokar"Meziměstským autokarem" se rozumí vozidlo konstruované a vybavené pro meziměstskou dopravu, které nemá žádná místa zvlášť určená pro stojící cestující, avšak může dopravovat na krátké vzdálenosti cestující stojící v uličce.1.19 Dálkový autokar"Dálkovým autokarem" se rozumí vozidlo konstruované a vybavené pro dálkové cesty, které je zařízeno tak, aby poskytovalo pohodlí sedícím cestujícím, a které nedopravuje stojící cestující.1.20 Protiblokovací zařízeníViz příloha X bod 2.1."Za bod 2.2.1.21 se vkládají nové body, které znějí:"2.2.1.22 Určitá motorová vozidla musí být vybavena protiblokovacími zařízeními podle přílohy X, jak je uvedeno v následující tabulce:Vozidlo | Maximální hmotnost | Kategorie protiblokovacího zařízení |Kategorie | Popis |M3 | Meziměstské autokary a dálkové autokary | > 12 tun | 1 |N3 | Motorová vozidla určená k tažení přípojných vozidel kategorie O4 | > 16 tun | 1 |2.2.1.23 Pokud jsou protiblokovacími zařízeními vybavena vozidla jiná, než která jsou uvedena v odstavci 2.2.1.22, musí splňovat požadavky přílohy X."Za bod 2.2.2.12 se vkládají nové body, které znějí:"2.2.2.13 Přípojná vozidla kategorie O4 musí být vybavena protiblokovacími zařízeními podle přílohy X.2.2.2.14 Pokud jsou protiblokovacími zařízeními vybavena přípojná vozidla jiná, než která jsou uvedena v bodu 2.2.2.13, musí splňovat požadavky přílohy X."PŘÍLOHA X POŽADAVKY NA ZKOUŠKY VOZIDEL S PROTIBLOKOVACÍMI ZAŘÍZENÍMIBod 1.1 se nahrazuje tímto:"1.1 Tato příloha definuje požadavky na účinky brzdových systémů s protiblokovacími zařízeními namontovanými na silniční vozidla. Kromě toho motorová vozidla určená k tažení přípojného vozidla a přípojná vozidla vybavená pneumatickými brzdovými systémy musí v naloženém stavu splňovat požadavky na kompatibilitu, jak jsou stanoveny v dodatku k bodu 1.1.4.2 přílohy II."Bod 3.2 se nahrazuje tímto:"3.2 Přípojné vozidlo se považuje za vybavené protiblokovacím systémem ve smyslu bodu l dodatku k bodu 1.1.4.2 přílohy II, pokud nejméně dvě kola umístěná na opačných stranách vozidla jsou přímo regulována protiblokovacím zařízením a všechny odpovídající požadavky této přílohy jsou splněny. Kromě toho u přívěsů musí být přímo regulováno nezávislými modulátory nejméně jedno kolo na jedné z předních náprav a jedno kolo (úhlopříčně umístěné na opačné straně) na jedné ze zadních náprav."--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/121/ES ze dne 14. září 2009 , kterou se mění přílohy I a V směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/121/ES o názvech textilií za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku (Text s významem pro EHP)

text:
               15.9.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 242/13

      SMĚRNICE KOMISE 2009/121/ES
   ze dne 14. září 2009,
   kterou se mění přílohy I a V směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/121/ES o názvech textilií za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/121/ES ze dne 14. ledna 2009 o názvech textilií (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2008/121/ES stanoví pravidla pro označování výrobků etiketami nebo pro jiné označení podle obsahu textilních vláken za účelem ochrany zájmů spotřebitele. Textilní výrobky mohou být uváděny na trh ve Společenství pouze tehdy, pokud vyhovují ustanovením uvedené směrnice.

               (2)

               S ohledem na nedávná zjištění technické pracovní skupiny je pro účely přizpůsobení směrnice 2008/121/ES technickému pokroku nezbytné doplnit na seznam vláken v přílohách I a V uvedené směrnice vlákno melamin.

               (3)

               Směrnice 2008/121/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (4)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2008/121/ES se mění takto:

               1)

               V příloze I se doplňuje nový řádek 48, který zní:

                           „48.

                           Melamin

                           vlákno složené nejméně z 85 % hmotnostních zesíťovaných makromolekul tvořených deriváty melaminu“

               2)

               V příloze V se doplňuje nová položka 48, která zní:

                           „48.

                           Melamin

                           7,00“

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. září 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 14. září 2009.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 19, 23.1.2009, s. 29.