title: Směrnice Komise ze dne 24. července 1985, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky

text:
Důležité právní upozornění

|

31985L0413

Úřední věstník L 229 , 28/08/1985 S. 0020 - 0021 Finské zvláštní vydání: Kapitola 8 Svazek 1 S. 0067  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 08 Svazek 3 S. 0007  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 8 Svazek 1 S. 0067  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 08 Svazek 3 S. 0007

		Směrnice Komiseze dne 24. července 1985,kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky(85/413/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 90 odst. 3 této smlouvy,vzhledem k tomu, že čl. 4 písm. b) a písm. c) směrnice Komise 80/723/EHS [1] vyňala ze své působnosti veřejné podniky, které provádějí činnost v oblastech vody a energie, pošt a telekomunikací, dopravy a veřejných úvěrových institucí;vzhledem k tomu, že veřejné podniky podnikající v těchto odvětvích hrají důležitou úlohu v hospodářstvích členských států; že potřeba průhlednosti finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky v určitých odvětvích, které nebyly dosud zahrnuty, se ukázala větší než dříve vzhledem k vývoji hospodářské soutěže v dotyčných odvětvích a vzhledem k tomu, že byl učiněn pokrok k užší hospodářské integraci;vzhledem k tomu, že rovné zacházení se soukromými a veřejnými podniky musí být zabezpečeno také v těchto odvětvích; že musí být zejména v těchto odvětvích zavedena průhlednost finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky z týchž důvodů a v témže rozsahu, jako byla zavedena pro podniky spadající do oblasti působnosti směrnice 80/723/EHS;vzhledem k tomu, že Komise je podle Smlouvy povinna se přesvědčit, že členské státy nepodporují soukromé ani veřejné podniky v uvedených odvětvích způsobem neslučitelným se společným trhem;vzhledem k tomu, že Komise upozornila členské státy při oznámení směrnice 80/723/EHS, že vynětí těchto odvětví je pouze dočasné;vzhledem k tomu, že podle čl. 232 odst. 1 Smlouvy o EHS nejsou ustanoveními uvedené smlouvy dotčena ustanovení Smlouvy o ESUO, jež obsahuje zvláštní ustanovení o povinnostech členských států ve vztahu k veřejným podnikům a podporám; že se proto článek 90 Smlouvy o EHS nevztahuje na veřejné podniky, které provádějí činnost v působnosti Smlouvy o ESUO;vzhledem k tomu, že podle čl. 232 odst. 2 Smlouvy o EHS se ustanovení uvedené smlouvy neodchylují od ustanovení Smlouvy o Euratomu, která však neobsahuje žádná zvláštní ustanovení o veřejných podnicích ani podporách; že se proto článek 90 Smlouvy o EHS vztahuje na oblast jaderné energie;vzhledem k tomu, že průhlednost finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky v oblasti železniční, silniční a vnitrozemské vodní dopravy již do značné míry upravují právní předpisy přijaté Radou; že touto směrnicí není dotčeno uplatňování uvedených předpisů;vzhledem k tomu, že směrnice 80/723/EHS obsahuje ustanovení, zejména v článcích 3 a 5, které mají Komisi usnadnit úkol při plnění povinností, které jí plynou ze zmíněných právních předpisů Rady, zejména z těch, které se týkají přípravy pravidelných zpráv o činnosti těchto veřejných podniků;vzhledem k tomu je třeba rozšířit oblast působnosti směrnice 80/723/EHS tak, aby zahrnovala celé odvětví dopravy;vzhledem k tomu, že se tato směrnice vztahuje i na finanční vztahy mezi členskými státy a úvěrovými institucemi patřícími do veřejného sektoru, avšak nikoli na vztahy mezi členskými státy a centrálními bankami, které jsou odpovědné za provádění měnové politiky;vzhledem k tomu, že veřejné orgány často ukládají krátkodobé vklady u veřejných úvěrových institucí za obvyklých obchodních podmínek; že tyto vklady nepředstavují zvláštní výhody pro úvěrové instituce; že se proto na uvedené vklady tato směrnice nevztahuje;vzhledem k tomu, že hospodářský význam úvěrových institucí nezávisí na jejich obratu, ale na jejich celkové bilanci; že je proto třeba stanovit, že se částka uvedená v čl. 4 písm. d) směrnice 80/723/EHS u úvěrových institucí vztahuje na toto kritérium,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1"Článek 4Tato směrnice se nevztahuje na finanční vztahy mezi veřejnou mocí aa) veřejnými podniky, které se zabývají službami, jejichž poskytování nemůže podstatně ovlivnit obchod mezi členskými státy;b) centrálními bankami a Lucemburským měnovým institutem;c) veřejnými úvěrovými institucemi, pokud se jedná u vklady veřejných prostředků, které u nich uloží veřejná moc za obvyklých obchodních podmínek;d) veřejnými podniky, jejichž hrubý obrat nedosáhl celkové výše 40 milionů ECU během dvou finančních let předcházejících roku, kdy byly poskytnuty nebo použity prostředky zmíněné v článku 1. Avšak pro veřejné úvěrové instituce je odpovídajícím kritériem celková bilance 800 milionů ECU."Článek 2Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1986. Informují o nich Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 24. července 1985.Za KomisiPeter Sutherlandčlen Komise[1] Úř. věst. L 195, 29.7.1980, s. 35.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 15. října 1990, kterou se mění příloha směrnice 79/117/EHS, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky (90/533/EHS)

text:
Důležité právní upozornění

|

31990L0533

Úřední věstník L 296 , 27/10/1990 S. 0063 - 0063 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 34 S. 0206  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 34 S. 0206

		Směrnice Radyze dne 15. října 1990,kterou se mění příloha směrnice 79/117/EHS, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky(90/533/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 79/117/EHS ze dne 21. prosince 1978, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky [1], naposledy pozměněnou směrnicí 89/365/EHS [2], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že směrnice 79/117/EHS stanoví, že obsah její přílohy bude pravidelně pozměňován na základě pokroku vědeckých a technických poznatků;vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že použití dinosebu, jeho octanu a solí v přípravcích na ochranu rostlin může mít škodlivé účinky na zdraví lidí a zvířat, jakož i nepřijatelný nepříznivý vliv na životní prostředí;vzhledem k tomu, že bylo rovněž zjištěno, že použití binapakrylu a kaptafolu v přípravcích na ochranu rostlin může mít škodlivé účinky na zdraví lidí a zvířat;vzhledem k tomu, že bylo rovněž zjištěno, že použití dikofolu, maleinhydrazidu a kvintozenu, které nesplňují určité požadavky na čistotu, může mít škodlivé účinky na zdraví lidí a zvířat a může mít velmi nepříznivý vliv na životní prostředí;vzhledem k tomu, že za současného stavu harmonizace podle směrnice 79/117/EHS mohou členské státy zakázat uvádění na trh a použití účinných látek, které nejsou uvedeny v příloze k této směrnici, nebo účinných látek se stupněm čistoty vyšším, než je úroveň stanovená v této směrnici, jestliže jsou důsledně dodržována ustanovení Smlouvy, obecné právní zásady, zejména zásady nediskriminace a proporcionality;vzhledem k tomu, že by proto měla být doplněna příloha směrnice 79/117/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze směrnice 79/117/EHS se v části "C. Jiné sloučeniny" doplňují nové položky, které znějí:"5. Dinoseb, jeho octan a soli6. Binapakryl7. Kaptafol8. Dikofol obsahující méně než 78 % p,p1–dikofolu nebo více než 1 g/kg DDT a sloučenin DDT9. a) Maleinhydrazid a jeho soli jiné než cholinové, draselné a sodné;b) Cholinové, draselné a sodné soli maleinhydrazidu obsahující více než 1 mg/kg volného hydrazinu vyjádřeného na bázi ekvivalentu kyseliny10. Kvintozen obsahující více než 1 g/kg HCB nebo více než 10 g/kg pentachlorbenzenu".Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 1991 pro sloučeninu uvedenou v části C v bodu 8 přílohy směrnice 79/117/EHS, ve znění této směrnice, a do 31. prosince 1990 pro ostatní sloučeniny. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 15. října 1990.Za RadupředsedaV. Saccomandi[1] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 36.[2] Úř. věst. L 159, 10.6.1989, s. 58.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/154/ES ze dne 30. listopadu 2009 , kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky cyflufenamidu (Text s významem pro EHP)

text:
               1.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 314/69

      SMĚRNICE KOMISE 2009/154/ES
   ze dne 30. listopadu 2009,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky cyflufenamidu
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS obdrželo Spojené království dne 17. března 2003 od společnosti Nisso Chemical Europe GmbH žádost o zařazení účinné látky cyflufenamidu do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Rozhodnutí Komise 2003/636/ES (2) potvrdilo, že dokumentace je úplná v tom smyslu, že v zásadě splňuje požadavky na údaje a informace podle příloh II a III směrnice 91/414/EHS.

               (2)

               Účinky této účinné látky na lidské zdraví a na životní prostředí byly zhodnoceny v souladu s čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 91/414/EHS pro použití navržená žadatelem. Členský stát určený jako zpravodaj předložil dne 30. ledna 2006 návrh hodnotící zprávy.

               (3)

               Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a EFSA a byla předložena Komisi dne 8. dubna 2009 v podobě vědecké zprávy EFSA o cyflufenamidu (3). Tato zpráva byla přezkoumána členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a dokončena dne 2. října 2009 v podobě zprávy Komise o přezkoumání cyflufenamidu.

               (4)

               Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že lze očekávat, že přípravky na ochranu rostlin obsahující cyflufenamid mohou obecně splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) a v čl. 5 odst. 3 směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit cyflufenamid do přílohy I uvedené směrnice, a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto účinnou látku udělována v souladu s ustanoveními uvedené směrnice.

               (5)

               Aniž jsou dotčeny závazky stanovené směrnicí 91/414/EHS jako důsledek zařazení účinné látky do přílohy I, mělo by být členským státům po zařazení poskytnuto šestiměsíční období, ve kterém přezkoumají stávající dočasná povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující cyflufenamid, aby bylo zajištěno splnění požadavků stanovených směrnicí 91/414/EHS, zejména ustanovení článku 13 uvedené směrnice a příslušných podmínek stanovených v příloze I. Členské státy by měly stávající dočasná povolení přeměnit na trvalá povolení, změnit je nebo odejmout v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS. Odchylně od výše stanovené lhůty by pro předložení a zhodnocení úplné dokumentace podle přílohy III pro každý přípravek na ochranu rostlin a pro každé určené použití mělo být v souladu s jednotnými zásadami stanovenými ve směrnici 91/414/EHS poskytnuto delší období.

               (6)

               Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (7)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. září 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 1. října 2010.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   1.   V souladu se směrnicí 91/414/EHS členské státy do 30. září 2010 v případě potřeby změní nebo odejmou stávající povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující účinnou látku cyflufenamid. Do tohoto dne zejména ověří, zda jsou splněny podmínky přílohy I uvedené směrnice týkající se cyflufenamidu, s výjimkou podmínek stanovených v části B údajů o uvedené účinné látce, a zda držitel povolení má dokumentaci či přístup k dokumentaci splňující požadavky přílohy II uvedené směrnice v souladu s podmínkami čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice.
   2.   Odchylně od odstavce 1 členské státy v souladu s jednotnými zásadami stanovenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS nově zhodnotí každý povolený přípravek na ochranu rostlin obsahující cyflufenamid jako jedinou účinnou látku, nebo jako jednu z několika účinných látek, které byly všechny nejpozději do 31. března 2010 uvedeny v příloze I směrnice 91/414/EHS, a to na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III uvedené směrnice a při zohlednění části B údajů v příloze I uvedené směrnice, které se týkají cyflufenamidu. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS.
   Po tomto určení postupují členské státy takto:

               a)

               v případě, že přípravek obsahuje cyflufenamid jako jedinou účinnou látku, povolení v případě potřeby změní nebo odejmou nejpozději do 30. září 2011; nebo

               b)

               v případě, že přípravek obsahuje cyflufenamid jako jednu z několika účinných látek, povolení v případě potřeby změní nebo odejmou do 30. září 2011 nebo do data stanoveného pro tuto změnu či odnětí v příslušné směrnici nebo směrnicích, jimiž se příslušná látka nebo látky zařazují do přílohy I směrnice 91/414/EHS, přičemž určující je pozdější datum.

         Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2010.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 221, 4.9.2003, s. 42.

      (3)  Conclusion on pesticide peer review regarding the risk assessment of the active substance cyflufenamid. EFSA Scientific Report (2009) 258, 1–99.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 91/414/EHS se na konec tabulky doplňují nové údaje, které znějí:

                     Číslo

                     Obecný název, identifikační čísla

                     Název podle IUPAC

                     Čistota (1)

                     Vstup v platnost

                     Konec platnosti zařazení

                     Zvláštní ustanovení

                     „302

                     Cyflufenamid
                     CAS: 180409-60-3
                     CIPAC: 759

                     N-{(Z)-α-[(cyklopropylmethoxy)imino]-2,3-difluor-6-(trifluormethyl)benzyl}-2-fenylacetamid

                     ≥ 980 g/kg

                     ze dne 1. dubna 2010

                     ze dne 31. března 2020

                     ČÁST A
                     Povolena mohou být pouze použití jako fungicid.
                     ČÁST B
                     Při uplatňování jednotných zásad uvedených v příloze VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání cyflufenamidu, a zejména dodatky I a II uvedené zprávy, dokončené Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 2. října 2009.
                     Při tomto celkovém hodnocení musí členské státy věnovat zvláštní pozornost ochraně podzemních vod, pokud je tato účinná látka používána v oblastech s citlivými půdními a/nebo klimatickými podmínkami.
                     Podmínky povolení musí v případě potřeby zahrnovat opatření ke zmírnění rizika.“

         (1)  Další podrobnosti o identitě a specifikaci účinných látek jsou uvedeny ve zprávě o přezkoumání.


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0067

Úřední věstník L 015 , 21/01/1998 S. 0014 - 0025

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ESze dne 15. prosince 1997o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality službyEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 a články 66 a 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],s ohledem na usnesení Evropského parlamentu ze dne 22. ledna 1993 k Zelené knize o rozvoji jednotného trhu poštovních služeb [4],s ohledem na usnesení Rady ze dne 7. února 1994 o rozvoji poštovních služeb Společenství [5],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy, s ohledem na společné znění schválené dohodovacím výborem dne 7. listopadu 1997 [6],(1) vzhledem k tomu, že by měla být přijata opatření s cílem vytvořit vnitřní trh v souladu s článkem 7a Smlouvy; že tento trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;(2) vzhledem k tomu, že vytvoření vnitřního trhu v poštovním odvětví má prokazatelný význam pro hospodářskou a sociální soudržnost Společenství, neboť poštovní služby jsou základním nástrojem komunikace a obchodu;(3) vzhledem k tomu, že dne 11. června 1992 Komise předložila Zelenou knihu o rozvoji jednotného trhu poštovních služeb a dne 2. června 1993 sdělení nazvané Zásady pro rozvoj poštovních služeb Společenství;(4) vzhledem k tomu, že Komise provedla široká veřejná jednání o těch stránkách poštovních služeb, které jsou zájmem Společenství, a osoby zúčastněné v poštovním odvětví sdělily Komisi své připomínky;(5) vzhledem k tomu, že současný rozsah všeobecných poštovních služeb a podmínky pro jejich poskytování se v jednotlivých členských státech značně liší; že zejména výkon je z hlediska kvality služby ve členských státech velice rozdílný;(6) vzhledem k tomu, že přeshraniční poštovní spojení nesplňuje vždy očekávání uživatelů a evropských občanů a výkon z hlediska kvality služby je, pokud jde o přeshraniční poštovní služby Společenství, v tomto okamžiku neuspokojivý;(7) vzhledem k tomu, že rozdíly zaznamenané v poštovním odvětví mají značné důsledky pro odvětví spoléhající zejména na poštovní služby a skutečně brání rozvoji vnitřní soudržnosti Společenství, neboť oblasti ochuzené o dostatečně kvalitní poštovní služby jsou znevýhodněny, pokud jde o listovní služby i distribuci zboží;(8) vzhledem k tomu, že opatření usilující o zajištění postupné a řízené liberalizace trhu a o zabezpečení řádné rovnováhy jejich uplatňování jsou nezbytná k zaručení volného pohybu služeb v poštovním odvětví jako takovém v celém Společenství, s výhradou povinností a práv poskytovatelů všeobecných služeb;(9) vzhledem k tomu, že je proto nezbytný zásah na úrovni Společenství k zajištění vyšší harmonizace podmínek pro poštovní odvětví a následně musí být postupně vypracována společná pravidla;(10) vzhledem k tomu, že v souladu se zásadou subsidiarity měl být na úrovni Společenství přijat soubor obecných zásad, zatímco výběr přesného postupu by měl být záležitostí členských států, které by si svobodně volily systém nejlépe uzpůsobený vlastním okolnostem;(11) vzhledem k tomu, že je nezbytné na úrovni Společenství zajistit všeobecné poštovní služby zahrnující minimální rozsah služeb určité kvality, které mají být poskytovány ve všech členských státech za dostupnou cenu ve prospěch všech uživatelů, bez ohledu na jejich zeměpisnou polohu ve Společenství;(12) vzhledem k tomu, že cílem všeobecných služeb je nabízet všem uživatelům snadný přístup do poštovní sítě poskytnutím zejména dostatečného počtu přístupových míst a zajištěním uspokojivých podmínek, pokud jde o četnost sběru a dodávek; že poskytování všeobecných služeb musí splňovat základní potřebu zajištění nepřetržitého provozu a zároveň musí být přizpůsobivé potřebám uživatelů a zaručovat jim poctivé a nediskriminační zacházení;(13) vzhledem k tomu, že všeobecné služby musí zahrnovat vnitrostátní i přeshraniční služby;(14) vzhledem k tomu, že uživatelé všeobecných služeb musí být přiměřeně informováni o rozsahu nabízených služeb, podmínkách jejich poskytování a používání, kvalitě poskytovaných služeb a o poštovních sazbách;(15) vzhledem k tomu, že ustanoveními této směrnice týkajícími se poskytování všeobecných služeb nejsou dotčena práva provozovatelů všeobecných služeb individuálně sjednávat smlouvy se zákazníky;(16) vzhledem k tomu, že udržení rozsahu služeb, které mohou být vyhrazeny, v souladu s pravidly Smlouvy a aniž jsou dotčena pravidla hospodářské soutěže, se jeví oprávněné pro zajištění provozu všeobecných služeb za finančně vyvážených podmínek; že proces liberalizace by neměl omezit poskytování určitých členskými státy zavedených bezplatných služeb pro nevidomé a slabozraké osoby;(17) vzhledem k tomu, že vnitrostátní listovní zásilky o hmotnosti od 350 gramů představují méně než 2 % celkového objemu listovních zásilek a méně než 3 % příjmů veřejných provozovatelů; že kritérium ceny (pětinásobek základní sazby) umožní lepší rozlišení mezi vyhrazenou službou a expresní službou, která je liberalizována;(18) vzhledem k tomu, že s ohledem na zásadní rozdíl mezi expresními zásilkami a všeobecnými poštovními službami spočívající v přidané hodnotě (v jakékoli formě) poskytované expresními službami a vnímané zákazníky a že nejúčinnějším způsobem stanovení toho, co je vnímáno jako přidaná hodnota, je vzít v úvahu příplatek, který jsou zákazníci ochotni zaplatit, aniž však je dotčen cenový limit vyhrazené oblasti, který musí být dodržen;(19) vzhledem k tomu, že je přiměřené prozatímně povolit vyhrazení adresných reklamních zásilek a přeshraničních zásilek v rámci stanovených cenových a hmotnostních limitů; že jako další krok k dokončení vnitřního trhu poštovních služeb by měl Evropský parlament a Rada nejpozději do 1. ledna 2000 na návrh Komise na základě přezkoumání odvětví přijmout rozhodnutí o další postupné a řízené liberalizaci poštovního trhu, zejména s ohledem na liberalizaci přeshraničních a adresných reklamních zásilek, jakož i o dalším přezkoumání cenových a hmotnostních limitů;(20) vzhledem k tomu, že z důvodu veřejného pořádku a veřejné bezpečnosti mohou mít členské státy oprávněný zájem udělit jednomu nebo více určeným subjektům právo umisťovat na veřejných komunikacích poštovní schránky určené ke sběru poštovních zásilek; že jsou proto oprávněny určit subjekt nebo subjekty oprávněné vydávat poštovní známky s označením země původu a subjekty pověřené poskytováním služby doporučených zásilek, využívané v soudním nebo správním řízení v souladu s vnitrostátními právními předpisy; že rovněž mohou vyznačit členství v Evropské unii začleněním symbolu s dvanácti hvězdami;(21) vzhledem k tomu, že nové služby (služby zřetelně odlišné od běžných služeb) a výměna dokumentů nejsou částí všeobecných služeb a tedy nelze odůvodnit jejich vyhrazení poskytovatelům všeobecných služeb; že to platí také pro poskytování vlastními silami (poskytování poštovních služeb fyzickou nebo právnickou osobou, která je původcem zásilek, nebo sběr a směrování těchto zásilek třetí stranou jednající výhradně jménem této osoby), což nespadá do kategorie služeb;(22) vzhledem k tomu, že členské státy musí být schopny regulovat na svém území pomocí vhodných schvalovacích postupů poskytování poštovních služeb, které nejsou vyhrazeny poskytovatelům všeobecných služeb; že tyto postupy musí být transparentní, nediskriminační, přiměřené a založené na objektivních kritériích;(23) vzhledem k tomu, že členské státy by měly mít možnost podmínit udělení licence povinností poskytovat všeobecné služby nebo příspěvky na vyrovnávací fond určený k odškodnění poskytovatele všeobecných služeb za poskytování služeb představujících nerovné finanční břemeno; že by členské státy měly mít možnost zahrnout do oprávnění povinnost, že povolená činnost nesmí porušovat výlučná nebo zvláštní práva na vyhrazené služby udělená poskytovatelům všeobecných služeb; že může být zaveden identifikační systém pro adresné reklamní zásilky pro kontrolní účely v případě liberalizace těchto zásilek;(24) vzhledem k tomu, že je třeba přijmout opatření pro obchodní poskytování nevyhrazených služeb veřejnosti, nezbytná pro harmonizaci schvalovacích postupů stanovených členskými státy;(25) vzhledem k tomu, že ukáže-li se to nezbytné, budou přijata opatření k zajištění transparentnosti a nediskriminační povahy podmínek pro přístup k veřejné poštovní síti ve členských státech;(26) vzhledem k tomu, že k zajištění řádného řízení všeobecných služeb a k předcházení narušení hospodářské soutěže by poštovní sazby platné pro všeobecné služby měly být objektivní, transparentní, nediskriminační a přiměřené nákladům;(27) vzhledem k tomu, že odměna za poskytování přeshraničních poštovních služeb uvnitř Společenství, aniž je dotčen minimální soubor závazků plynoucích z aktů Světové poštovní unie, má být přiměřená, aby pokryla náklady vzniklé poskytovateli všeobecných služeb dodáním v zemi určení; že tato odměna by také měla dávat podnět ke zvýšení nebo udržení kvality přeshraničních služeb prostřednictvím kvalitativních cílů služeb; že by toto odůvodnilo vhodné systémy zajišťující přiměřené krytí nákladů a související výslovně s dosaženou kvalitou služby;(28) vzhledem k tomu, že oddělené účty pro jednotlivé vyhrazené a nevyhrazené služby jsou nezbytné ke zprůhlednění skutečných nákladů jednotlivých služeb a k zajištění, aby subvencování ztrát nevyhrazeného odvětví ziskem z vyhrazeného odvětví nepříznivě neovlivňovalo podmínky hospodářské soutěže v nevyhrazeném odvětví;(29) vzhledem k tomu, že k zajištění uplatňování zásad stanovených v předchozích třech bodech odůvodnění mají poskytovatelé všeobecných služeb zavést v přiměřené lhůtě nákladové účetní systémy, které mohou být nezávisle ověřovány a jejichž pomocí lze náklady přiřadit službám transparentními postupy co nejpřesněji; že tyto požadavky lze splnit například zavedením zásady propočtu plně rozložených nákladů a že tyto nákladové účetní systémy nesmějí být požadovány, pokud existují skutečné podmínky volné hospodářské soutěže;(30) vzhledem k tomu, že je třeba přihlížet k zájmům uživatelů, kteří mají nárok na služby vysoké kvality; že je proto třeba vynaložit veškeré úsilí ke zlepšení a zvýšení kvality služeb poskytovaných na úrovni Společenství; že zvyšování kvality vyžaduje od členských států stanovení norem, které mají poskytovatelé všeobecných služeb plnit nebo překračovat, pokud jde o služby tvořící součást všeobecných služeb;(31) vzhledem k tomu, že kvalita služby očekávaná uživatelem je zásadním hlediskem poskytovaných služeb; že normy pro hodnocení kvality služby a dosažené úrovně kvality musí být v zájmu uživatelů zveřejňovány; že je nezbytné mít k dispozici harmonizované normy kvality služeb a společnou metodiku měření kvality, aby bylo možno zhodnotit sbližování kvality služby v rámci Společenství;(32) vzhledem k tomu, že členské státy musí stanovit vnitrostátní normy kvality odpovídající normám Společenství; že v případě přeshraničních služeb uvnitř Společenství vyžadujících spojené úsilí nejméně dvou poskytovatelů všeobecných služeb ze dvou různých členských států musí být normy kvality definovány na úrovni Společenství;(33) vzhledem k tomu, že dodržování těchto norem musí být pravidelně nezávisle ověřováno na základě harmonizovaných zásad; že uživatelé musí mít právo na informace o výsledcích tohoto ověřování a členské státy by měly přijmout nápravná opatření, pokud výsledky prokáží neplnění norem;(34) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách [7] se vztahuje na provozovatele poštovních služeb;(35) vzhledem k tomu, že potřeba zvýšení kvality služeb znamená nutnost rychlého a účinného řešení případných sporů; že navíc k zákonným formám nápravy dostupným podle vnitrostátního práva nebo práva Společenství by měl být stanoven transparentní, jednoduchý a nenákladný postup projednávání stížností umožňující účast všech zúčastněných stran;(36) vzhledem k tomu, že pokrok ve vzájemném propojení poštovních sítí a zájmy uživatelů vyžadují podporu technické normalizace; že technická normalizace je nepostradatelná pro rozvoj interoperability mezi vnitrostátními sítěmi a pro účinnost všeobecných služeb Společenství;(37) vzhledem k tomu, že obecné zásady evropské harmonizace umožňují svěřit činnost specializované technické normalizace Evropskému výboru pro normalizaci;(38) vzhledem k tomu, že by měl být zřízen výbor napomáhající Komisi v provádění této směrnice, zejménave vztahu k budoucí práci na rozvoji opatření týkajících se kvality přeshraničních služeb Společenství a technické normalizace;(39) vzhledem k tomu, že k zajištění náležitého fungování všeobecných služeb a nenarušené hospodářské soutěže v nevyhrazeném odvětví je důležité oddělit funkce regulátora na jedné straně a provozovatele na straně druhé; že žádný poštovní provozovatel nesmí být zároveň soudcem i stranou; že je na členském státu definovat statut jednoho nebo více vnitrostátních regulačních orgánů, což může být veřejný orgán nebo nezávislý subjekt zřízený k tomuto účelu;(40) vzhledem k tomu, že bude třeba posoudit účinky harmonizovaných podmínek na fungování vnitřního trhu poštovních služeb; že proto Komise podá tři roky po vstupu této směrnice v platnost a nejpozději do 31. prosince 2000 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice, včetně odpovídajících informací o vývoji v odvětví, zejména z ekonomických, sociálních, pracovních a technologických hledisek, jakož i o kvalitě služeb;(41) vzhledem k tomu, že touto směrnicí není dotčeno používání pravidel Smlouvy, zejména pravidel hospodářské soutěže a volného pohybu služeb;(42) vzhledem k tomu, že nic nebrání členským státům zachovat v platnosti či zavést opatření pro poštovní odvětví volnější než opatření stanovená touto směrnicí, ani, pokud tato směrnice přestane být použitelná, zachovat v platnosti opatření přijatá k provedení této směrnice za předpokladu jejich slučitelnosti se Smlouvou;(43) vzhledem k tomu, že je vhodné omezit použitelnost této směrnice na dobu do 31. prosince 2004, nerozhodne-li Evropský parlament a Rada na návrh Komise jinak;(44) vzhledem k tomu, že se tato směrnice nevztahuje na žádnou činnost mimo oblast působnosti práva Společenství, jako například činnosti uvedené v hlavách V a VI Smlouvy o Evropské unii, a v žádném případě na činnosti týkající se veřejné bezpečnosti, obrany, bezpečnosti státu (včetně hospodářského blahobytu státu, pokud tyto činnosti souvisejí se záležitostmi bezpečnosti státu) a činnosti státu v oblasti trestního práva;(45) vzhledem k tomu, že tato směrnice nebrání v případě podniků, které nejsou usazeny ve Společenství, přijetí opatření v souladu s právem Společenství a existujícími mezinárodními závazky zajišťujícími rovné zacházení pro státní příslušníky členských států ve třetích zemích; že podniky Společenství by měly mít ve třetích zemích výhody zacházení a faktického přístupu srovnatelné se zacházením a přístupem na trh, jehož se dostává státním příslušníkům těchto zemí v rámci Společenství,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA 1Účel a oblast působnostiČlánek 1Tato směrnice stanoví společná pravidla, pokud jde o- poskytování všeobecných poštovních služeb ve Společenství,- kritéria vymezení služeb, které mohou být vyhrazeny poskytovatelům všeobecných služeb, a podmínek pro poskytování nevyhrazených služeb,- zásady tvorby sazeb a transparentnosti účtů pro poskytování všeobecných služeb,- stanovení norem kvality pro poskytování všeobecných služeb a zavedení systému k zajištění jejich dodržování,- harmonizaci technických norem,- vytvoření nezávislých národních regulačních orgánů.Článek 2Pro účely této směrnice se1. poštovními službami rozumí služby zahrnující výběr, třídění, přepravu a dodávání poštovních zásilek;2. veřejnou poštovní sítí rozumí systém organizace a zdroje všeho druhu využívané poskytovatelem nebo poskytovateli všeobecných služeb zejména pro účely- výběru poštovních zásilek zahrnutých do povinné všeobecné služby z přístupových míst na celém území,- směrování a zpracování těchto zásilek od přístupového místa poštovní sítě až k dodací poště,- dodání na adresy udané na zásilkách;3. přístupovým místem rozumí fyzická zařízení včetně poštovních schránek pro veřejnost, umístěná buď na veřejné komunikaci, nebo v budově, na budově nebo na pozemku poskytovatele všeobecných služeb, kde mohou zákazníci odevzdávat poštovní zásilky do poštovní sítě;4. výběrem rozumí sběr poštovních zásilek odevzdaných na přístupových místech;5. dodáváním rozumí postup od třídění na dodací poště až po dodání poštovních zásilek jejich adresátům;6. poštovní zásilkou rozumí zásilka s adresou v konečné podobě, ve které má být poskytovatelem všeobecných služeb dodána. Kromě listovních zásilek jsou to rovněž například knihy, katalogy, noviny, časopisy a poštovní balíky obsahující zboží s obchodní hodnotou či bez obchodní hodnoty;7. listovní zásilkou rozumí sdělení v písemné formě na jakémkoli fyzickém nosiči, které má být dopraveno a dodáno na adresu uvedenou odesílatelem na zásilce samé nebo na jejím obalu. Knihy, katalogy, noviny a časopisy se nepovažují za listovní zásilky;8. adresnými reklamními zásilkami rozumí sdělení tvořená výhradně reklamními, obchodními nebo propagačními materiály, obsahující zprávu s totožným obsahem, kromě jména adresáta, adresy a identifikačního čísla, jakož i dalších proměnných neměnících povahu zprávy, zasílaná značnému počtu adresátů, která mají být dopravena a dodána na adresu uvedenou odesílatelem na zásilce samé nebo na jejím obalu. Národní regulační orgány upřesní v jednotlivých členských státech pojem "značný počet adresátů" a uveřejní odpovídající definici. Účty, faktury, finanční výpisy a jiná neidentická sdělení se nepovažují za adresné reklamní zásilky. Sdělení spojující adresnou reklamní zásilku s jinou zásilkou v jednom obalu se nepovažuje za adresnou reklamní zásilku. Adresné reklamní zásilky zahrnují přeshraniční i vnitrostátní adresné reklamní zásilky;9. doporučenou zásilkou rozumí služba poskytující paušální záruku proti ztrátě, poškození nebo úbytku obsahu a dávající odesílateli, případně na jeho žádost, důkaz o podání poštovní zásilky nebo o jejím dodání adresátovi;10. cennou zásilkou rozumí služba pojišťující poštovní zásilku pro případ ztráty, poškození nebo úbytku obsahu až do výše odesílatelem udané hodnoty;11. přeshraniční zásilkou rozumí zásilka z jiného členského státu nebo do jiného členského státu nebo z třetí země nebo do třetí země;12. výměnou dokumentů rozumí poskytnutí prostředků včetně použití prostor ad hoc a přepravy třetí osobou, umožňující dodání poštovních zásilek mezi uživateli, kteří si tuto službu předplatili, vlastními silami vzájemnou výměnou;13. poskytovatelem všeobecných služeb rozumí veřejný nebo soukromý subjekt poskytující všeobecné poštovní služby nebo jejich část v členském státě, jehož totožnost byla sdělena Komisi v souladu s článkem 4;14. oprávněními rozumí každé povolení ve formě "všeobecného oprávnění" nebo "individuální licence" podle níže uvedených definic, které stanoví práva a povinnosti specifické pro poštovní odvětví a dovolují podnikům poskytovat poštovní služby a případně vytvářet nebo provozovat poštovní sítě pro poskytování těchto služeb;- "všeobecným oprávněním" se rozumí oprávnění, bez ohledu na to, zda je regulováno "hromadnou licencí" nebo obecnými právními předpisy, a bez ohledu na to, zda tato regulace vyžaduje registrační nebo deklarační postupy, které neukládá danému podniku povinnost obdržet výslovné rozhodnutí od národního regulačního orgánu před uplatněním práv z oprávnění plynoucích,- "individuální licencí" se rozumí oprávnění udělené národním regulačním orgánem, které dává podniku specifická práva nebo které podřizuje provoz tohoto podniku povinnostem podle potřeby doplňujícím všeobecné oprávnění, pokud podnik nemá právo uplatňovat daná práva, dokud neobdrží rozhodnutí národního regulačního orgánu;15. konečnými poplatky rozumí odměna poskytovatelům všeobecných služeb za dodávání přeshraničních zásilek došlých z jiného členského státu nebo ze třetí země;16. odesílatelem rozumí fyzická nebo právnická osoba, jež je původcem poštovní zásilky;17. uživatelem rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba mající prospěch z poskytování všeobecných služeb jako odesílatel nebo adresát;18. národním regulačním orgánem rozumí orgán nebo orgány v každém členském státě, které členský stát pověří, mezi jiným, regulačními funkcemi spadajícími do oblasti působnosti této směrnice;19. základními požadavky rozumí obecné neekonomické zřetele, které mohou členský stát přimět k zavedení podmínek pro poskytování poštovních služeb. Těmito důvody jsou listovní tajemství, bezpečnost sítě s ohledem na přepravu nebezpečných předmětů a v odůvodněných případech ochrana dat, ochrana životního prostředí a územní plánování.Ochrana dat může zahrnovat ochranu osobních údajů, utajení předávaných nebo uložených informací a ochranu soukromí.KAPITOLA 2Všeobecné službyČlánek 31. Členské státy zajistí, aby uživatelé mohli využívat práva na všeobecnou službu zahrnující trvalé poskytování poštovní služby ve stanovené kvalitě ve všech místech na jejich území za dostupné ceny pro všechny uživatele.2. K tomuto účelu přijmou členské státy opatření, aby hustota styčných míst a přístupových míst vyhovovala potřebám uživatelů.3. Přijmou opatření, aby poskytovatelé všeobecných služeb zaručili každý pracovní den a nejméně pětkrát týdně, s výjimkou okolností nebo zeměpisných podmínek považovaných národním regulačním orgánem za mimořádné, přinejmenším- jeden výběr,- jedno dodání do domu každé fyzické nebo právnické osoby, nebo odchylně, za podmínek stanovených národním regulačním orgánem, jedno dodání do příslušných zařízení.Jakákoli mimořádná okolnost nebo odchylka přijatá národním regulačním orgánem podle tohoto odstavce musí být sdělena Komisi a všem národním regulačním orgánům.4. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby všeobecné služby obsahovaly přinejmenším- výběr, třídění, přepravu a dodání poštovních zásilek do 2 kg,- výběr, třídění, přepravu a dodání poštovních balíků do 10 kg,- služby doporučených a cenných zásilek.5. Národní regulační orgány mohou zvýšit hmotnostní limit pro pokrytí všeobecnými službami u poštovních balíků až na hmotnost nepřesahující 20 kg a mohou stanovit zvláštní opatření pro dodávání těchto balíků do domu.Bez ohledu na hmotnostní limit poštovních balíků stanovený v rámci všeobecných služeb daného členského státu zajistí členské státy dodávání poštovních balíků přijatých z jiných členských států o hmotnosti do 20 kg na vlastním území.6. Minimální a maximální rozměry uvedených poštovních zásilek jsou shodné s rozměry stanovenými v úmluvě a v ujednání o poštovních balících přijatých Světovou poštovní unií.7. Všeobecné služby podle tohoto článku zahrnují vnitrostátní i přeshraniční služby.Článek 4Jednotlivé členské státy zajistí zaručení poskytování všeobecných služeb a oznámí Komisi opatření přijatá ke splnění této povinnosti, a zejména totožnost svého poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb. Každý členský stát stanoví v souladu s právem Společenství povinnosti a práva poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb a zveřejní je.Článek 51. Každý členský stát přijme opatření, aby poskytování všeobecných služeb odpovídalo těmto požadavkům:- nabídka služeb zaručující splnění základních požadavků,- nabídka stejných služeb uživatelům za srovnatelných podmínek,- dostupnost služeb bez diskriminace v jakékoli podobě, zvláště bez diskriminace na základě politických, náboženských nebo ideologických důvodů,- nemožnost přerušení nebo zastavení služeb, s výjimkou případů vyšší moci,- rozvoj v závislosti na technickém, hospodářském a společenském prostředí a na potřebách uživatelů.2. Odstavec 1 nevylučuje opatření přijatá členskými státy v souladu s požadavky týkajícími se obecného zájmu uznanými Smlouvou, zvláště články 36 a 56 této smlouvy, mimo jiné o veřejné mravnosti, veřejné bezpečnosti včetně vyšetřování trestných činů a veřejného pořádku.Článek 6Členské státy přijmou opatření, aby uživatelé pravidelně dostávali od poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb dostatečně podrobné a aktuální informace o určitých parametrech nabízených všeobecných služeb, zejména pokud jde o všeobecné podmínky přístupu k těmto službám, o cenu a o úroveň kvality. Tyto informace jsou vhodným způsobem zveřejňovány.Členské státy uvědomí Komisi do 12 měsíců od vstupu této směrnice v platnost, jakým způsobem jsou poskytovány informace určené ke zveřejnění v souladu s prvním pododstavcem. Jakékoli další změny jsou Komisi sděleny co nejdříve.KAPITOLA 3Harmonizace služeb, které mohou být vyhrazenyČlánek 71. V míře nutné pro zajištění zachování všeobecných služeb jsou službami, které mohou být jednotlivými členskými státy vyhrazeny poskytovateli nebo poskytovatelům všeobecných služeb, výběr, třídění, přeprava a dodání vnitrostátních listovních zásilek, ať s urychleným dodáním či nikoli, jejichž cena je nižší než pětinásobek veřejné sazby za listovní zásilku prvního hmotnostního stupně nejrychlejší standardní kategorie, pokud taková kategorie existuje, váží-li méně než 350 g. V případě osvobození od poštovních sazeb u zásilek pro nevidomé a slabozraké osoby mohou být povoleny výjimky v omezeních hmotnosti a ceny.2. V míře nutné pro zajištění zachování všeobecných služeb mohou být přeshraniční zásilky a adresné reklamní zásilky i nadále vyhrazeny v rámci cenových a hmotnostních limitů stanovených v odstavci 1.3. Jako další krok k dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb rozhodnou Evropský parlament a Rada nejpozději do 1. ledna 2000, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, o další postupné a řízené liberalizaci poštovního trhu, zejména s ohledem na liberalizaci přeshraničních a adresných reklamních zásilek, a o dalším přezkoumání cenových a hmotnostních limitů, s účinkem od 1. ledna 2003, s ohledem na vývoj, zejména hospodářský, sociální a technologický, do uvedeného dne, a rovněž s ohledem na finanční rovnováhu poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb s ohledem na další sledování cílů této směrnice.Tato rozhodnutí se zakládají na návrhu Komise, který má být předložen k projednání do konce roku 1998 po přezkoumání odvětví. Na žádost Komise poskytnou členské státy veškeré informace nezbytné pro dokončení přezkoumání.4. Výměnu dokumentů nelze vyhradit.Článek 8Článkem 7 není dotčeno právo členských států organizovat umisťování poštovních schránek na veřejných komunikacích, vydávání poštovních známek a službu doporučených zásilek využívanou v soudním nebo správním řízení v souladu s vnitrostátními právními předpisy.KAPITOLA 4Podmínky pro poskytování nevyhrazených služeb a přístup do sítěČlánek 91. Pro nevyhrazené služby, které nejsou součástí všeobecných služeb podle článku 3, mohou členské státy zavést všeobecná oprávnění v rozsahu nezbytném pro zaručení souladu se základními požadavky.2. Pro nevyhrazené služby, které jsou součástí všeobecných služeb podle článku 3, mohou členské státy zavést schvalovací postupy včetně individuálních licencí v rozsahu nezbytném pro zaručení souladu se základními požadavky a k zachování všeobecných služeb.Udělení oprávnění může být- pokud je to vhodné, podmíněno povinností poskytovat všeobecné služby,- pokud je to nezbytné, obsahovat požadavky na kvalitu, dostupnost a výkon odpovídajících služeb,- vázáno na povinnost neporušovat výlučná nebo zvláštní práva udělená poskytovateli nebo poskytovatelům všeobecných služeb pro vyhrazené poštovní služby podle čl. 7 odst. 1 a 2.3. Postupy uvedené v odstavcích 1 a 2 musí být transparentní, nediskriminační, úměrné a založené na objektivních kritériích. Členské státy musí zajistit, aby důvody pro odmítnutí vydání oprávnění jako celku nebo části byly sděleny žadateli, a musí zavést opravné prostředky.4. K zajištění zachování všeobecných služeb, pokud členský stát rozhodne, že povinnosti všeobecných služeb stanovené v této směrnici představují pro poskytovatele všeobecných služeb nerovné finanční břemeno, může zřídit vyrovnávací fond spravovaný pro tento účel orgánem nezávislým na osobě nebo osobách jej využívajících. V takovém případě stát může udělení oprávnění podmínit povinností přispívat na tento fond. Členský stát musí zajistit respektování zásady transparentnosti, nediskriminace a úměrnosti při zřizování vyrovnávacího fondu a při stanovení výše finančních příspěvků. Takto lze financovat pouze služby uvedené v článku 3.5. Členské státy mohou zavést identifikační systém pro adresné reklamní zásilky, dovolující kontrolu těchto služeb tam, kde jsou liberalizovány.Článek 101. Evropský parlament a Rada přijmou na návrh Komise a na základě čl. 57 odst. 2, článků 66 a 100a Smlouvy nezbytná opatření pro harmonizaci postupů podle článku 9, kterým se řídí obchodní poskytování nevyhrazených poštovních služeb veřejnosti.2. Harmonizační opatření podle odstavce 1 se týkají zejména kritérií a postupů, které má provozovatel poštovních služeb dodržovat, způsobu zveřejňování těchto kritérií a postupů a opravných prostředků.Článek 11Evropský parlament a Rada přijmou na návrh Komise a na základě čl. 57 odst. 2, článků 66 a 100a Smlouvy harmonizační opatření nezbytná pro zajištění přístupu uživatelů a poskytovatelů všeobecných služeb do veřejné poštovní sítě za transparentních a nediskriminačních podmínek.KAPITOLA 5Zásady tvorby sazeb a transparentnost účtůČlánek 12Členské státy přijmou opatření k zajištění souladu sazeb pro každou ze služeb tvořících součást všeobecných služeb s těmito zásadami:- ceny musí být přijatelné a musí být takové, aby k poskytovaným službám měli přístup všichni uživatelé,- ceny musí být přiměřené nákladům; členské státy mohou rozhodnout o uplatňování jednotných sazeb na celém svém území,- uplatňování jednotných sazeb nevylučuje právo poskytovatele všeobecných služeb uzavírat se zákazníky individuální dohody o cenách,- sazby musí být transparentní a nediskriminační.Článek 131. K zajištění přeshraničního poskytování všeobecných služeb vyzvou členské státy své poskytovatele všeobecných služeb, aby jejich dohody o konečných poplatcích za přeshraniční zásilky uvnitř Společenství byly v souladu s těmito zásadami:- konečné poplatky se stanoví ve vztahu k nákladům na zpracování a dodání příchozích přeshraničních zásilek,- výše odměny souvisí s dosaženou kvalitou služby,- konečné poplatky jsou transparentní a nediskriminační.2. Uplatňování těchto zásad může zahrnovat přechodná opatření určená k předcházení neobvyklému narušení poštovních trhů nebo nepříznivých důsledků pro hospodářské subjekty za předpokladu existence dohody mezi provozovateli zemí původu a určení; tato opatření se omezují na minimum potřebné k dosažení těchto cílů.Článek 141. Členské státy do dvou let od vstupu této směrnice v platnost přijmou opatření nezbytná k zajištění vedení účetnictví poskytovatelů všeobecných služeb v souladu s tímto článkem.2. Poskytovatelé všeobecných služeb vedou ve svých vnitřních účetních systémech oddělené účty přinejmenším pro každou ze služeb vyhrazeného odvětví na jedné straně a pro nevyhrazené služby na straně druhé. Účty pro nevyhrazené služby by měly zřetelně odlišovat služby, které jsou a které nejsou součástí všeobecných služeb. Tyto vnitřní účetní systémy se zakládají na důsledně uplatňovaných a objektivně odůvodnitelných zásadách nákladového účetnictví.3. Účetní systémy podle odstavce 2, aniž je dotčen odstavec 4, přiřazují náklady každé z vyhrazených a nevyhrazených služeb takto:a) náklady, které lze přímo přiřadit k jednotlivé službě, se takto přiřazují;b) společné náklady, tj. náklady, které nelze přímo přiřadit k jednotlivé službě, se přiřazují takto:i) pokud lze, přiřazují se společné náklady na základě přímé analýzy původu nákladů samých;ii) není-li přímá analýza možná, přiřazují se kategorie společných nákladů na základě nepřímé vazby na jinou kategorii nákladů nebo skupinu kategorií nákladů, které lze přímo přiřadit nebo přičíst; nepřímá vazba se zakládá na srovnatelných strukturách nákladů;iii) nelze-li použít přímé ani nepřímé přiřazení nákladů, přiřazují se kategorie nákladů na základě všeobecného přiřazujícího činitele vypočítaného pomocí poměru veškerých nákladů přímo nebo nepřímo přiřazených nebo přičtených jednotlivým vyhrazeným službám na jedné straně a ostatních služeb na straně druhé.4. Jiné systémy nákladového účetnictví lze použít, pouze pokud jsou slučitelné s odstavcem 2 a byly schváleny národním regulačním orgánem. Komise je o jejich použití předem uvědoměna.5. Národní regulační orgány zajistí, aby soulad s jedním ze systémů nákladového účetnictví podle odstavců 3 nebo 4 ověřoval příslušný orgán nezávislý na poskytovateli všeobecných služeb. Členské státy zajistí pravidelné zveřejňování zprávy o souladu.6. Národní regulační orgán uchovává dostupné dostatečně podrobné informace o systémech nákladového účetnictví používaných poskytovatelem všeobecných služeb a na požádání předá tyto informace Komisi.7. Na požádání se podrobné informace o těchto systémech jako důvěrné poskytnou národnímu regulačnímu orgánu a Komisi.8. Pokud daný členský stát nevyhradí žádnou ze služeb, které lze vyhradit podle článku 7, a nezřídí vyrovnávací fond pro poskytování všeobecných služeb, jak to umožňuje čl. 9 odst. 4, a pokud se národní regulační orgán přesvědčí, že žádný ze stanovených poskytovatelů všeobecných služeb v tomto členském státě není příjemcem veřejné podpory, skryté anebo otevřené, může tento orgán rozhodnout, že neuplatní požadavky odstavců 2, 3, 4, 5, 6 a 7 tohoto článku. Národní regulační orgán uvědomí Komisi o všech takových rozhodnutích.Článek 15Finanční účty všech poskytovatelů všeobecných služeb jsou sestavovány, ověřovány nezávislým auditorem a zveřejňovány v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy o obchodních podnicích.KAPITOLA 6Kvalita služebČlánek 16Členské státy zajistí stanovení a zveřejnění norem kvality služeb pro všeobecné služby, aby zaručily dobrou kvalitu poštovních služeb.Normy kvality se zaměřují zvláště na přepravní dobu a na pravidelnost a spolehlivost služeb.Tyto normy stanoví- členské státy pro vnitrostátní styk,- Evropský parlament a Rada pro přeshraniční služby v rámci Společenství (viz příloha). Budoucí přizpůsobení těchto norem technickému pokroku nebo vývoji trhu se provádí postupem podle článku 21.Nezávislé sledování výkonu provádějí nejméně jednou za rok vnější orgány nezávislé na poskytovatelích všeobecných služeb za normalizovaných podmínek, které budou stanoveny postupem podle článku 21, a je předmětem zpráv uveřejňovaných nejméně jednou ročně.Článek 17Členské státy stanoví normy kvality pro vnitrostátní zásilky a zajistí jejich slučitelnost s normami stanovenými pro přeshraniční služby v rámci Společenství.Členské státy sdělí své normy kvality pro vnitrostátní služby Komisi, která je zveřejní stejným způsobem jako normy pro přeshraniční služby uvnitř Společenství podle článku 18.Národní regulační orgány zajistí provádění nezávislého sledování výkonu v souladu s čl. 16 čtvrtým pododstavcem, odůvodněnost výsledků a v případě potřeby přijetí nápravných opatření.Článek 181. V souladu s článkem 16 se normy kvality pro přeshraniční služby uvnitř Společenství stanoví v příloze.2. Pokud to vyžadují výjimečné okolnosti týkající se infrastruktury nebo zeměpisných podmínek, mohou národní regulační orgány stanovit výjimky z norem kvality uvedených v příloze. Stanoví-li národní regulační orgán takto výjimky, oznámí to bezodkladně Komisi. Komise předloží výboru vytvořenému podle článku 21 pro informaci výroční zprávu o oznámeních obdržených během předchozích 12 měsíců.3. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství všechny úpravy norem kvality pro přeshraniční služby uvnitř Společenství a přijme opatření k zajištění pravidelného nezávislého sledování a zveřejňování úrovně výkonu, přičemž potvrdí dodržování těchto norem a dosažený pokrok. Národní regulační orgány zajistí, aby v případě potřeby byla přijata nápravná opatření.Článek 19Členské státy zajistí stanovení transparentních, jednoduchých a nenákladných postupů pro projednávání reklamací uživatelů pro případ ztráty, poškození, úbytku obsahu nebo nesouladu s normami kvality.Členské státy přijmou opatření k zajištění, aby tyto postupy umožňovaly spravedlivé a rychlé řešení sporů s poskytnutím odškodnění nebo náhrady v oprávněných případech.Aniž jsou dotčeny jiné opravné prostředky podle vnitrostátních právních předpisů a právních předpisů Společenství, zajistí členské státy, aby uživatelé jednající jednotlivě nebo pokud to dovoluje vnitrostátní právo, společně s organizacemi zastupujícími zájmy uživatelů nebo spotřebitelů mohli předložit příslušným vnitrostátním orgánům případy, kdy reklamace uživatelů na poskytovatele všeobecných služeb nebyly uspokojivě vyřešeny.V souladu s článkem 16 členské státy zajistí, aby poskytovatelé všeobecných služeb zveřejnili společně s výroční zprávou o sledování jejich výkonu informace o počtu reklamací a způsobu jejich vyřízení.KAPITOLA 7Harmonizace technických noremČlánek 20Harmonizace technických norem pokračuje s ohledem zejména na zájmy uživatelů.Evropský výbor pro normalizaci je pověřen vypracováním technických norem pro poštovní odvětví podle zásad stanovených směrnicí Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti technických norem a předpisů [8].Při této činnosti se přihlíží k harmonizačním opatřením přijatým na mezinárodní úrovni, a zvláště v rámci Světové poštovní unie.Platné normy se jednou ročně zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.Členské státy zajistí, aby poskytovatelé všeobecných služeb odkazovali na normy zveřejněné v Úředním věstníku, pokud je to nutné v zájmu uživatelů, a zejména pokud podávají informace podle článku 6.Výbor zřízený podle článku 21 je průběžně informován o jednáních Evropského výboru pro normalizaci a o pokroku jím dosaženém v této oblasti.KAPITOLA 8VýborČlánek 21Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise. Výbor přijme svůj jednací řád.Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata.Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.KAPITOLA 9Národní regulační orgánČlánek 22Každý členský stát určí jeden nebo více národních regulačních orgánů pro poštovní odvětví, které jsou právně odděleny od provozovatelů poštovních služeb a působí nezávisle na nich.Členské státy oznámí Komisi, které národní regulační orgány byly určeny pro vykonávání úkolů vyplývajících z této směrnice.Zvláštním úkolem národních regulačních orgánů je zajišťovat soulad s povinnostmi plynoucími z této směrnice. Mohou být rovněž pověřeny zajišťováním souladu s pravidly hospodářské soutěže v poštovním odvětví.KAPITOLA 10Závěrečná ustanoveníČlánek 23Aniž je dotčen čl. 7 odst. 3, podá Komise tři roky od vstupu této směrnice v platnost a v každém případě nejpozději do 31. prosince 2000 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice, včetně souvisejících informací o vývoji v odvětví, zejména z hospodářských, sociálních, pracovních a technologických hledisek, jakož i o kvalitě služby.Zprávu v případě potřeby doplní návrhy Evropskému parlamentu a Radě.Článek 24Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12 měsíců ode dne vstupu této směrnice v platnost. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu stanoví členský stát.Článek 25Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po dni vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 261. Tato směrnice nebrání žádnému členskému státu v zachování nebo zavedení opatření, která jsou liberálnější než opatření stanovená touto směrnicí. Tato opatření musí být slučitelná se Smlouvou.2. Přestane-li být tato směrnice použitelná, lze opatření přijatá členskými státy k jejímu provedení zachovat, pokud jsou slučitelná se Smlouvou.Článek 27Ustanovení této směrnice, s výjimkou článku 26, se nepoužijí ode dne 31. prosince 2004, nebude-li rozhodnuto jinak v souladu s čl. 7 odst. 3.Článek 28Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. prosince 1997.Za Evropský parlamentpředsedaJ. M. Gil-roblesZa RadupředsedaJ.-C. Juncker[1] Úř. věst. C 322, 2.12.1995, s. 22 aÚř. věst. C 300, 10.10.1996, s. 22.[2] Úř. věst. C 174, 17.6.1996, s. 41.[3] Úř. věst. C 337, 11.11.1996, s. 28.[4] Úř. věst. C 42, 15.2.1993, s. 240.[5] Úř. věst. C 48, 16.2.1994, s. 3.[6] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 9. května 1996 (Úř. věst. C 152, 27.5.1996, s. 20), společný postoj Rady ze dne 29. dubna 1997 (Úř. věst. C 188, 19.6.1997, s. 9) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. září 1997 (Úř. věst. C 304, 6.10.1997, s. 34); rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 19. listopadu 1997 a rozhodnutí Rady ze dne 1. prosince 1997.[7] Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29.[8] Úř. věst. L 109, 26.4.1983, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 96/139/ES (Úř. věst. L 32, 10.2.1996, s. 31).--------------------------------------------------PŘÍLOHANormy kvality pro přeshraniční zásilky uvnitř SpolečenstvíNormy kvality pro přeshraniční zásilky uvnitř Společenství mají být stanoveny ve vztahu ke lhůtě pro přepravu měřené "od konce na konec" [1] poštovních zásilek nejrychlejší standardní kategorie podle vzorce D + n, kde D představuje datum podání [2] a n počet pracovních dnů, které uplynou mezi tímto datem a datem dodání adresátovi.Normy kvality pro přeshraniční zásilky uvnitř Společenství |Lhůta | Cíl |D + 3 | 85 % zásilek |D + 5 | 97 % zásilek |Těchto norem musí být dosaženo nejen pro celý provoz uvnitř Společenství, ale i pro veškeré dvoustranné toky mezi dvěma členskými státy.[1] Přeprava "od konce na konec" se měří od přístupového místa do sítě až po dodání adresátovi.[2] Datem podání, které se má použít, se rozumí den, kdy je zásilka podána, za předpokladu, že k podání dojde před posledním oznámeným časem sběru z příslušného přístupového místa do sítě. Dojde-li k podání po této lhůtě, rozumí se datem podání, které se má použít, den následující po sběru.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2008/89/ES ze dne 24. září 2008 , kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Rady 76/756/EHS o montáži zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (Text s významem pro EHP)

text:
               25.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 257/14

      SMĚRNICE KOMISE 2008/89/ES
   ze dne 24. září 2008,
   kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Rady 76/756/EHS o montáži zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (1), a zejména na čl. 39 odst. 2 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 76/756/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (2) je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu ES schvalování typu zavedeného směrnicí Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (3). Ustanovení směrnice 70/156/EHS, která se týkají systémů, konstrukčních součástí a samostatných technických celků vozidel, se proto použijí i pro směrnici 76/756/EHS.

               (2)

               V zájmu zvýšení bezpečnosti silničního provozu zlepšením viditelnosti motorových vozidel by měla být do směrnice 76/756/EHS začleněna povinnost umístit na tato vozidla speciální denní potkávací světla.

               (3)

               Předpokládá se, že nové technologie jako adaptivní přední osvětlovací systém (AFS) a signál nouzového brzdění (ESS) budou mít na bezpečnost silničního provozu pozitivní vliv. Směrnice 76/756/EHS by proto měla být změněna tak, aby umožňovala umístění těchto zařízení na vozidla.

               (4)

               Pro zohlednění dalších změn předpisu EHK OSN č. 48 (4), o nichž již Společenství hlasovalo, je vhodné přizpůsobit směrnici 76/756/EHS technickému pokroku tím, že bude sladěna s technickými požadavky uvedeného předpisu EHK OSN. V zájmu jasnosti by měla být změněna příloha II směrnice 76/756/EHS.

               (5)

               Směrnice 76/756/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru – motorová vozidla,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha II odst. 1 směrnice 76/756/EHS se mění takto:

                  „1.

                  Technickými požadavky jsou požadavky uvedené v bodech 2, 5 a 6 a v přílohách 3 až 11 předpisu EHK OSN č. 48 (5).

   Článek 2
   S účinkem od 7. února 2011 u vozidel kategorií M1 a N1 a od 7. srpna 2012 u vozidel ostatních kategorií odmítnou členské státy z důvodů souvisejících s montáží zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nové typy vozidel, nejsou-li splněny požadavky směrnice 76/756/EHS ve znění této směrnice.
   Článek 3
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. října 2009. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 16. října 2009.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 24. září 2008.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 135, 23.5.2008, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 135, 23.5.2008, s. 1.“


title: Směrnice Komise ze dne 7. března 1989, kterou se v důsledku zavedení kombinované nomenklatury mění směrnice Rady 83/181/EHS, kterou se vymezuje oblast působnosti čl. 14 odst. 1 písm. d) směrnice 77/388/EHS, pokud se jedná o osvobození některých druhů zboží od daně z přidané hodnoty při konečném dovozu

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0219

Úřední věstník L 092 , 05/04/1989 S. 0013 - 0014 Finské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 2 S. 0011  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 2 S. 0011

		Směrnice Komiseze dne 7. března 1989,kterou se v důsledku zavedení kombinované nomenklatury mění směrnice Rady 83/181/EHS, kterou se vymezuje oblast působnosti čl. 14 odst. 1 písm. d) směrnice 77/388/EHS, pokud se jedná o osvobození některých druhů zboží od daně z přidané hodnoty při konečném dovozu(89/219/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 20/89 [2], a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,vzhledem k tomu, že sazební zařazení zboží uvedeného v příloze směrnice Rady 83/181/EHS [3] naposledy pozměněné směrnicí 88/331/EHS [4] je založeno na používání nomenklatury Rady pro celní spolupráci;vzhledem k tomu, že Rada pro celní spolupráci schválila Mezinárodní úmluvu o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží (dále jen "harmonizovaný systém"); že tuto úmluvu schválila Rada rozhodnutím 87/369/EHS [5] a uplatňuje se od 1. ledna 1988; že v souladu s tím byla zavedena kombinovaná nomenklatura, která zavedla harmonizovaný systém v Evropském hospodářském společenství; čl. 1 odst. 2 písm. d) a příloha směrnice 83/181/EHS by proto měly odkazovat na tuto kombinovanou nomenklaturu;vzhledem k tomu, že přizpůsobení směrnice 83/181/EHS kombinované nomenklatuře je ryze technickou změnou, která nijak nemění oblast působnosti uvedené směrnice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 83/181/EHS se mění takto:1. V čl. 1 odst. 2 písm d) se odkaz na čísla 22.03 až 22.09 společného celního sazebníku nahrazuje odkazem na kódy KN 2203 až 2208.2. Příloha se nahrazuje přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 1989. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 7. března 1989.Za KomisiChristiane Scrivenerčlenka Komise[1] Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.[2] Úř. věst. L 4, 6.1.1989, s. 19.[3] Úř. věst. L 105, 23.4.1983, s. 38.[4] Úř. věst. L 151, 17.6.1988, s. 79.[5] Úř. věst. L 198, 20.7.1987, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"PŘÍLOHAObrazový a zvukový materiál vzdělávací, vědecké nebo kulturní povahykód KN | Název zboží |370400 | fotografické desky, filmy, papíry, kartón a textilie, exponované ale nevyvolané: |ex37040010 | —fotografické desky a filmy:kinematografické filmy, pozitivní, vzdělávací, vědecké nebo kulturní povahy |ex3705 | fotografické desky a filmy, exponované a vyvolané, jiné než kinematografické filmy: vzdělávací, vědecké nebo kulturní povahy |3706 | kinematografické filmy, exponované a vyvolané, též obsahující zvukový záznam nebo obsahující pouze zvukový záznam: |370610 | —o šířce nejméně 35 mm: || — —ostatní: |ex37061099 | — — —ostatní pozitivní:Filmové aktuality (též ozvučené) zaznamenávající události aktuální v době dovozu a dovážené pro účely reprodukce, v množství nejvíce dvou kopií od každého námětuArchivní filmy (též ozvučené) určené k užití spolu s filmovými aktualitamiZábavné filmy vhodné zejména pro děti a mládežostatní filmy vzdělávací, vědecké nebo kulturní povahy |370690 | —ostatní: || — —ostatní: || — — —ostatní pozitivní: |ex37069051ex37069091ex37069099 | filmové aktuality (též ozvučené) zaznamenávající události aktuální v době dovozu a dovážené pro účely reprodukce, v množství nejvíce dvou kopií od každého námětuarchivní filmy (též ozvučené) určené k užití spolu s filmovými aktualitamizábavné filmy vhodné zejména pro děti a mládežostatní filmy vzdělávací, vědecké nebo kulturní povahy |4911 | ostatní tiskařské výrobky včetně tištěných obrazů, rytin a fotografií: || —ostatní: |491199 | — —ostatní: |ex49119990 | — — —ostatní:mikrokarty nebo jiné nosiče informací vzdělávací, vědecké nebo kulturní povahy, užívané informačními nebo dokumentačními službaminástěnné obrazy určené výhradně k předvádění a výuce |ex8524 | gramofonové desky, magnetické pásky a jiná nahraná média pro záznam zvuku nebo pro podobné záznamy, včetně matric a galvanických otisků pro výrobu desek, avšak vyjma výrobky kapitoly 37: vzdělávací, vědecké nebo kulturní povahy |ex902300 | nástroje, přístroje a modely určené k předváděcím účelům (např. při vyučování nebo na výstavách), nehodící se k jiným účelům: modely, makety a nástěnné obrazy vzdělávací, vědecké nebo kulturní povahy, určené výhradně k předvádění a výucezmenšené makety a modely znázorňující abstraktní pojmy a představy, jako molekulární struktury nebo matematické vzorce |různé | hologramy k laserové projekci multimediální pomůcky materiály pro programovou výuku, včetně souborů vzorků s odpovídajícím textovým materiálem |"--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2005/52/ES ze dne 9. září 2005, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS o kosmetických prostředcích za účelem přizpůsobení přílohy III technickému pokroku   (Text s významem pro EHP)

text:
               10.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 234/9

      SMĚRNICE KOMISE 2005/52/ES
   ze dne 9. září 2005,
   kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS o kosmetických prostředcích za účelem přizpůsobení přílohy III technickému pokroku
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,
   po konzultaci s Vědeckým výborem pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky určené spotřebitelům,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Komise 2004/87/ES ze dne 7. září 2004, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS o kosmetických prostředcích za účelem přizpůsobení přílohy III technickému pokroku, prodloužila do 31. prosince 2005 prozatímní používání šedesáti barev na vlasy uvedených v části 2 přílohy III směrnice 76/768/EHS pod referenčními čísly 1 až 60 (2).

               (2)

               V souladu se strategií barvení vlasů, která byla zveřejněna na internetu, se členské státy a zúčastněné subjekty dohodly, že doplňující informace o výše uvedených barvách na vlasy by měly být Vědeckému výboru pro spotřební zboží (VVSZ) předloženy v červenci 2005.

               (3)

               Průmyslové odvětví dodalo doplňující informace o třiceti osmi barvách na vlasy uvedených v části 2 přílohy III směrnice 76/768/EHS. Vědecký výbor pro spotřební zboží tyto informace posoudil. Konečné nařízení týkající se těchto barev na vlasy na základě tohoto posouzení a jeho provedení do právního řádu členských států nebude možné uskutečnit do 31. prosince 2006. Proto by jejich prozatímní používání v kosmetických prostředcích za omezení a podmínek stanovených v části 2 přílohy III mělo být prodlouženo do 31. prosince 2006.

               (4)

               Ke dvaceti dvěma barvám na vlasy uvedeným v části 2 přílohy III směrnice 76/768/EHS nebyly dodány doplňující informace. Konečné nařízení týkající se těchto barev na vlasy bude posouzeno, až se provede příslušný postup. Toto konečné nařízení a jeho provedení do právního řádu členských států nebude možné uskutečnit do 31. srpna 2006. Proto by jejich prozatímní používání v kosmetických prostředcích za omezení a podmínek stanovených v části 2 přílohy III mělo být prodlouženo do 31. srpna 2006.

               (5)

               Směrnice 76/768/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické prostředky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Část 2, sloupec g přílohy III směrnice 76/768/EHS se mění takto:

               1.

               Datum „31. prosince 2005“ se pro referenční čísla 1, 2, 8, 13, 15, 17, 23, 30, 34, 40, 41, 42, 43, 45, 46, 51, 52, 53, 54, 57, 59 a 60 nahrazuje datem „31. srpna 2006“.

               2.

               Datum „31. prosince 2005“ se pro referenční čísla 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 14, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 44, 47, 48, 49, 50, 55, 56 a 58 nahrazuje datem „31. prosince 2006“.

         Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2006. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 9. září 2005.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 169. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2005/42/ES (Úř. věst. L 158, 20.6.2005, s. 17).

      (2)  Úř. věst. L 287, 8.9.2004, s. 4.


title: Council Directive 92/13/EEC of 25 February 1992 coordinating the laws, regulations and administrative provisions relating to the application of Community rules on the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and telecommunications sectors

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0013

Úřední věstník L 076 , 23/03/1992 S. 0014 - 0020 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 3 S. 0127  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 3 S. 0127

		Směrnice Rady 92/13/EHSze dne 25. února 1992o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikacíRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice Rady 90/531/EHS ze dne 17. září 1990 o postupech při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací [4] stanoví pravidla pro postupy při zadávání zakázek, která by měla zajistit, aby případní dodavatelé a podnikatelé měli přiměřenou možnost dosáhnout udělení zakázky, ale neobsahuje žádná zvláštní ustanovení pro její účinné uplatňování;vzhledem k tomu, že stávající právní úprava zajišťující jejich uplatňování jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni Společenství není vždy dostačující;vzhledem k tomu, že situace, kdy neexistují účinné opravné prostředky nebo jsou nedostatečné, brání podnikům ze Společenství ucházet se o zakázky; že proto členské státy musí tuto situaci napravit;vzhledem k tomu, že se směrnice Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce [5] vztahuje pouze na zadávání veřejných zakázek upravených směrnicí Rady 71/305/EHS ze dne 26. července 1971 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce [6], naposledy pozměněnou směrnicí 90/531/EHS, a směrnicí Rady 77/62/EHS ze dne 21. prosince 1976 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na dodávky [7], naposledy pozměněnou směrnicí 90/531/EHS;vzhledem k tomu, že otevření veřejných zakázek v dotyčných odvětvích soutěži na úrovni Společenství vyžaduje přijetí opatření, která zajistí, aby byla dodavatelům nebo podnikatelům v případě porušení práva Společenství nebo vnitrostátních předpisů je provádějících přístupná přezkumná řízení;vzhledem k tomu, že je nezbytné značně posílit záruky transparentnosti a nediskriminace a že je proto k dosažení hmatatelných výsledků třeba mít k dispozici účinné a rychlé opravné prostředky;vzhledem k tomu, že musí být vzata v úvahu zvláštní povaha některých právních řádů, aby měly členské státy možnost zavést různé pravomoci pro orgány příslušné k přezkumnému řízení se stejnými účinky;vzhledem k tomu, že jednou z těchto možností je pravomoc zasáhnout přímo do zadávacího řízení, například jeho pozastavením nebo zrušením rozhodnutí nebo diskriminačních doložek v dokumentaci nebo vyhlášeních;vzhledem k tomu, že druhou možností je stanovit pravomoc vykonávat nepřímý tlak na zadavatele, aby napravovali veškerá protiprávní jednání nebo aby se jich zdrželi a aby bylo zabráněno vzniku škod;vzhledem k tomu, že vždy musí být možné žádat náhradu škody;vzhledem k tomu, že je-li uplatňován nárok na náhradu škody představující náklady na přípravu nabídky nebo náklady na účast v zadávacím řízení, nemusí osoba uplatňující tuto náhradu škody prokazovat, že by jí byla zakázka udělena, pokud by nedošlo k protiprávnímu jednání;vzhledem k tomu, že je vhodné, aby zadavatelé, kteří dodržují předpisy o zadávání zakázek, mohli tuto skutečnost oznámit vhodným způsobem; že to vyžaduje přezkum zadávacího řízení a praxe nezávislými osobami;vzhledem k tomu, že je proto vhodné zavést systém atestací umožňující vydávat prohlášení o správném použití předpisů o zadávání zakázek pomocí oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropských společenství;vzhledem k tomu, že zadavatelé by měli mít možnost využít systém atestací, pokud si to přejí; že členské státy jim musí k tomu poskytnout možnost; že toho mohou dosáhnout tím, že buď samy zavedou systém atestací, nebo umožní zadavatelům použít systém jiného členského státu; že mohou svěřit provádění atestací osobám, profesním nebo stavovským sdružením nebo pracovníkům určitých institucí;vzhledem k tomu, že stanovením základních požadavků v této směrnici je zajištěna nezbytná pružnost při zavedení takového systému; že přesná pravidla pro jeho fungování by měla být stanovena v evropských normách, na které tato směrnice odkazuje;vzhledem k tomu, že se může pro členské státy ukázat nezbytným stanovit taková pravidla provozu před přijetím evropských norem nebo jimi tyto normy doplnit;vzhledem k tomu, že pokud podniky samy nevyžadují přezkum, nemohou být některá protiprávní jednání napravena, není-li vytvořen zvláštní systém;vzhledem k tomu, že by proto Komise, pokud zjistí, že došlo ke zřejmému protiprávnímu jednání v průběhu zadávacího řízení, měla mít možnost uvědomit příslušné orgány členského státu a zadavatele, aby byla učiněna vhodná opatření pro rychlou nápravu takového jednání;vzhledem k tomu, že je nezbytné, aby existovala možnost smíru na úrovni Společenství umožňující pokojné řešení sporů;vzhledem k tomu, že uplatňování této směrnice v praxi by mělo být přezkoumáno současně s uplatňováním směrnice 90/531/EHS na základě informací poskytnutých členskými státy o fungování vnitrostátních přezkumných řízení;vzhledem k tomu, že tato směrnice musí být použitelná současně se směrnicí 90/531/EHS;vzhledem k tomu, že by Španělskému království, Řecké republice a Portugalské republice měly být poskytnuty přiměřené dodatečné lhůty pro provedení této směrnice, přičemž je třeba vzít v úvahu počátek použitelnosti směrnice 90/531/EHS v těchto státech,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA 1Opravné prostředky na vnitrostátní úrovniČlánek 11. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění účinného, a zejména co nejrychlejšího přezkumu rozhodnutí zadavatelů podle následujících článků, a zejména čl. 2 odst. 8, z důvodu, že tato rozhodnutí porušila právo Společenství v oblasti zakázek nebo vnitrostátní předpisy je provádějící, pokud jde oa) postupy při zadávání zakázek, které spadají do působnosti směrnice Rady 90/531/EHS ab) dodržování čl. 3 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice v případě zadavatelů, na které se uvedené ustanovení vztahuje.2. Členské státy zajistí, aby nedocházelo k diskriminaci mezi podniky uplatňujícími náhradu škody, která jim vznikla v rámci postupu při zadávání zakázky v důsledku toho, že tato směrnice rozlišuje mezi vnitrostátními předpisy provádějícími právo Společenství a jinými vnitrostátními předpisy.3. Členské státy zajistí, aby bylo přezkumné řízení dostupné způsoby, které mohou členské státy stanovit, každé osobě, která má nebo měla zájem na získání určité zakázky a které v důsledku domnělého protiprávního jednání vznikla škoda nebo jí hrozí. Členské státy mohou zejména požadovat, aby osoba usilující o přezkum nejprve oznámila zadavateli domnělé protiprávní jednání a svůj záměr podat opravný prostředek.Článek 21. Členské státy zajistí, aby opatření přijímaná v souvislosti s přezkumným řízením uvedeným v článku 1 zahrnovala pravomocibuď:a) přijímat co nejrychleji prostřednictvím předběžných postupů předběžná opatření směřující k nápravě domnělého protiprávního jednání nebo k zabránění dalšímu poškozování dotčených zájmů, včetně opatření vedoucích k pozastavení nebo zajištění pozastavení daného zadávacího řízení nebo výkonu rozhodnutí učiněného zadavatelem;b) zrušit protiprávní rozhodnutí nebo zajistit jeho zrušení, včetně odstranění diskriminačních technických, hospodářských nebo finančních specifikací ve vyhlášení zadávacího řízení, v pravidelném předběžném oznámení, v oznámení o existenci zkušebního systému, ve výzvě k účasti v soutěži, v zadávací dokumentaci nebo v jakýchkoliv dalších dokumentech souvisejících se zadávacím řízením;nebo:c) přijímat jiná opatření, než která jsou uvedena v písmenech a) a b) co nejrychleji prostřednictvím předběžných postupů nebo, je-li to nezbytné, prostřednictvím konečného řízení ve věci, směřujících k nápravě zjištěného protiprávního jednání a k zabránění poškozování příslušných zájmů, zejména platebním příkazem v určité výši v případech, kdy protiprávní jednání nebylo napraveno nebo mu nebylo zabráněno.Členské státy mohou učinit tuto volbu buď pro všechny zadavatele, nebo pro určité kategorie zadavatelů na základě objektivních kritérií; v každém případě musí být zachována účinnost opatření přijatých k zabránění poškození dotčených zájmů;d) přiznat náhradu škody osobám poškozeným protiprávním jednáním v obou výše uvedených případech.Členské státy mohou stanovit, pokud to jejich vnitrostátní právo vyžaduje a za předpokladu, že existují orgány s odpovídajícími pravomocemi, že pokud je nárok na náhradu škody uplatňován na základě skutečnosti, že rozhodnutí bylo protiprávní, musí být napadené rozhodnutí nejprve zrušeno nebo prohlášeno za protiprávní.2. Pravomoci uvedené v odstavci 1 mohou být rozděleny mezi různé orgány, které jsou příslušné k přezkumnému řízení z různých hledisek.3. Přezkumné řízení samo nemusí mít odkladný účinek na zadávací řízení, kterého se týká.4. Členské státy mohou stanovit, že při zvažování, zda přijmout předběžné opatření, vezme příslušný orgán v úvahu pravděpodobné důsledky daných opatření pro všechny zájmy, které jím mohou být poškozeny, a veřejný zájem, a může rozhodnout, že nepřijme toto opatření, pokud by jeho nevýhody převážily nad výhodami. Rozhodnutím nevydat předběžné opatření nejsou dotčena jiná práva žadatele.5. Částka, která má být zaplacena podle odst. 1 písm. c), musí být taková, aby odradila zadavatele od porušování předpisů. Její zaplacení může záviset na konečném rozhodnutí, že skutečně došlo k protiprávnímu jednání.6. Účinky výkonu pravomocí uvedených v odstavci 1 na uzavření smlouvy po udělení zakázky se řídí vnitrostátními předpisy. S výjimkou případu, kdy je třeba rozhodnutí před přiznáním náhrady škody zrušit, může členský stát dále stanovit, že poté, co byla uzavřena smlouva po udělení zakázky, je pravomoc orgánů příslušných k přezkumnému řízení omezena na přiznání náhrady škody osobám poškozeným protiprávním jednáním.7. Je-li uplatňována náhrada škody představující náklady na přípravu nabídky nebo náklady na účast v zadávacím řízení, musí osoba uplatňující náhradu škody prokázat, že došlo k porušení práva Společenství v oblasti zadávání zakázek nebo vnitrostátních předpisů provádějících toto právo a že měla reálnou možnost získání zakázky, ale tato možnost byla protiprávním jednáním nepříznivě ovlivněna.8. Členské státy zajistí, aby rozhodnutí učiněná orgány příslušnými k přezkumnému řízení byla účinně vykonatelná.9. Pokud orgány příslušné k přezkumnému řízení nejsou soudy, musí své rozhodnutí vždy odůvodnit písemně. Navíc musí být v takovém případě přijaty předpisy zajišťující, že domnělé protiprávní opatření orgánu příslušného k přezkumu nebo domnělé vady při výkonu svěřených pravomocí podléhají soudnímu přezkumu nebo přezkumu orgánem, který je soudem ve smyslu článku 177 Smlouvy a který je nezávislý jak na zadavateli, tak na orgánu příslušném k přezkumu.Členové tohoto nezávislého orgánu jsou jmenováni a jejich funkční období končí za stejných podmínek, které platí pro soudce, pokud jde o orgán, který je jmenuje, délku funkčního období a odvolání. Alespoň předseda tohoto nezávislého orgánu musí mít stejnou právní a odbornou kvalifikaci jako soudce. Nezávislý orgán přijímá rozhodnutí po vyslechnutí obou stran a jeho rozhodnutí jsou právně závazná způsobem stanoveným jednotlivými členskými státy.KAPITOLA 2AtestaceČlánek 3Členské státy umožňují zadavatelům využít systém atestací ve smyslu článků 4 až 7.Článek 4Zadavatelé mohou zadávací řízení a praxi spadající do oblasti působnosti směrnice 90/531/EHS nechat přezkoumat za účelem obdržení atestace, že toto řízení a praxe vyhovují k danému okamžiku právu Společenství v oblasti zadávání zakázek a vnitrostátním předpisům je provádějícím.Článek 51. Zkoušející oznámí písemně zadavatelům výsledky zkoušek. Před vydáním atestace uvedené v článku 4 zadavateli se přesvědčí, že jakékoliv vady zjištěné v zadávacím řízení a praxi zadavatele byly napraveny a byla učiněna opatření, aby se neopakovaly.2. Zadavatelé, kteří obdrželi atestaci, mohou do oznámení v Úředním věstníku Evropských společenství podle článků 16 až 18 směrnice 90/531/EHS zahrnout toto prohlášení:"Zadavatel obdržel podle směrnice Rady 92/13/EHS atestaci, že ke dni… jeho zadávací řízení a praxe vyhovovala právu Společenství a vnitrostátním předpisům je provádějícím."Článek 61. Zkoušející musí být nezávislí na zadavateli a musí plnit své úkoly zcela objektivně. Musí poskytovat záruky odpovídající odborné kvalifikace a zkušenosti.2. Členské státy mohou jmenovat zkoušejícími osoby, profesní nebo stavovská sdružení nebo pracovníky institucí, kteří podle jejich přesvědčení splňují požadavky uvedené v odstavci 1. Pro tento účel mohou členské státy vyžadovat kvalifikaci, která odpovídá alespoň vysokoškolskému diplomu ve smyslu směrnice 89/48/EHS [8], nebo stanovit, že takové záruky poskytují určité státní nebo státem uznané zkoušky odborné způsobilosti.Článek 7Články 4, 5 a 6 se považují za základní požadavky pro účely vypracování evropských norem pro atestaci.KAPITOLA 3Systém nápravyČlánek 81. Komise může využít řízení uvedené v tomto článku, pokud před uzavřením smlouvy dospěje k názoru, že při zadávání zakázek v oblasti působnosti směrnice 90/531/EHS nebo v souvislosti s čl. 3 odst. 2 písm. a) výše uvedené směrnice v případě zadavatelů, na které se uvedené ustanovení vztahuje, došlo ke zřejmému a zjevnému porušení předpisů Společenství o zadávání zakázek.2. Komise oznámí členskému státu a zadavateli důvody, na základě kterých rozhodla, že došlo ke zřejmému a zjevnému protiprávnímu jednání, a požádá o nápravu vhodnými prostředky.3. Do 30 dnů po obdržení oznámení podle odstavce 2 sdělí dotyčný členský stát Komisia) potvrzení, že protiprávní jednání bylo napraveno, nebob) odůvodnění, proč nedošlo k nápravě, neboc) oznámení, že dotyčné řízení bylo pozastaveno buď zadavatelem, nebo na základě pravomocí stanovených v čl. 2 odst. 1 písm. a).4. Odůvodnění podle odst. 3 písm. b) se může opírat zejména o skutečnost, že domnělé protiprávní jednání je již předmětem soudního řízení nebo jiného přezkumného řízení podle čl. 2 odst. 9. V tom případě sdělí členský stát Komisi výsledek tohoto řízení, jakmile je znám.5. Pokud bylo oznámeno, že dotyčné řízení bylo pozastaveno za podmínek stanovených v odst. 3 písm. c), oznámí členský stát Komisi, že toto pozastavení bylo ukončeno nebo že došlo k novému řízení, které se zcela nebo zčásti týká předchozího řízení. Nové oznámení potvrdí, že protiprávní jednání bylo napraveno, nebo odůvodní, proč protiprávní jednání napraveno nebylo.KAPITOLA 4SmírČlánek 91. Každá osoba, která má nebo měla zájem získat určitou zakázku v oblasti působnosti směrnice 90/531/EHS a která se domnívá, že byla nebo zřejmě může být v souvislosti se zadáváním zakázky poškozena porušením předpisů Společenství v oblasti zadávání zakázek nebo vnitrostátních předpisů je provádějících, může podat žádost o smírčí řízení podle článků 10 a 11.2. Žádost uvedená v odstavci 1 se podává písemně Komisi nebo vnitrostátním orgánům uvedeným v příloze. Tyto orgány ji předají neprodleně Komisi.Článek 101. Pokud Komise na základě žádosti uvedené v článku 9 dospěje k názoru, že se spor týká správného použití práva Společenství, vyzve zadavatele, aby sdělil, zda je připraven se účastnit smírčího řízení. Pokud zadavatel odmítne, sdělí Komise osobě, která podala žádost, že řízení nemůže být zahájeno. Pokud zadavatel souhlasí, použijí se odstavce 2 až 7.2. Komise co nejrychleji navrhne smírce ze seznamu nezávislých osob pověřených pro tento účel. Seznam sestaví Komise po konzultaci s Poradním výborem pro veřejné zakázky nebo v případě zadavatelů, jejichž činnosti jsou uvedeny v čl. 2 odst. 2 písm. d) směrnice 90/531/EHS, s Poradním výborem pro zakázky v odvětví telekomunikací.Každá strana smírčího řízení prohlásí, zda uznává smírce, a určí dalšího smírce. Smírci mohou určit nejvýše dvě další osoby, aby jim radili v jejich práci jako znalci. Strany smírčího řízení a Komise mohou odmítnout každého znalce určeného smírci.3. Smírci dají osobě žádající o smírčí řízení, zadavateli nebo každému jinému kandidátovi nebo uchazeči o veřejnou zakázku, který se účastní dotyčného zadávacího řízení, možnost vyjádřit se k věci ústně nebo písemně.4. Smírci usilují o to, aby co nejdříve dosáhli dohody mezi stranami, která je v souladu s právem Společenství.5. Smírci podají Komisi zprávu o svých závěrech a výsledcích, ke kterým dospěli.6. Osoba žádající o smírčí řízení a zadavatel mají právo řízení kdykoliv ukončit.7. Pokud se strany nedohodnou jinak, nese osoba žádající o smírčí řízení a zadavatel vlastní náklady. Navíc každý z nich nese polovinu nákladů na řízení s výjimkou nákladů stran sporu.Článek 111. Pokud osoba, která má nebo měla zájem o získání určité zakázky ve smyslu článku 9, jiná než osoba, která žádá o smírčí řízení, podá soudní nebo jiný opravný prostředek ve smyslu této směrnice, vyrozumí o tom zadavatel smírce. Smírci sdělí této osobě, že byla podána žádost o smírčí řízení, a vyzvou ji, aby ve stanovené lhůtě sdělila, zda souhlasí s účastí na řízení. Jestliže tato osoba účast odmítne, mohou se smírci rozhodnout, je-li to nezbytné usnesením většiny, ukončit smírčí řízení, pokud dospějí k názoru, že účast této osoby je nezbytná pro vyřešení sporu. Oznámí své rozhodnutí Komisi spolu s odůvodněním.2. Opatřeními podle této kapitoly nejsou dotčenaa) opatření, která může Komise nebo členský stát přijmout podle článků 169 nebo 170 Smlouvy nebo podle kapitoly 3 této směrnice;b) práva osob, které žádají o smírčí řízení, zadavatelů a všech jiných osob.KAPITOLA 5Závěrečná ustanoveníČlánek 121. Nejpozději čtyři roky po provedení této směrnice v členských státech přezkoumá Komise po konzultaci s Poradním výborem pro veřejné zakázky uplatňování této směrnice, a zejména využití evropských norem, a případně navrhne její změny.2. Členské státy sdělí Komisi každoročně do 1. března informace o fungování svých přezkumných řízení za předchozí rok. Druh informací určí Komise po dohodě s Poradním výborem pro veřejné zakázky.3. V případě záležitostí týkajících se zadavatelů, jejichž činnosti jsou uvedeny v čl. 2 odst. 2 písm. d) směrnice 90/531/EHS, konzultuje Komise také Poradní výbor pro zakázky v odvětví telekomunikací.Článek 131. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1993. Španělské království přijme tato opatření nejpozději do 30. června 1995. Řecká republika a Portugalská republika přijmou tato opatření nejpozději do 30. června 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy uvedou opatření uvedená v odstavci 1 v účinnost ke stejnému dni jako opatření uvedená ve směrnici 90/531/EHS.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 14Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 25. února 1992.Za RadupředsedaVitor Martins[1] Úř. věst. C 216, 31.8.1990, s. 8 aÚř. věst. C 179, 10.7.1991, s. 18.[2] Úř. věst. C 106, 22.4.1991, s. 82 aÚř. věst. C 39, 17.2.1992.[3] Úř. věst. C 60, 8.3.1991, s. 16.[4] Úř. věst. L 297, 29.10.1990, s. 1.[5] Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 33.[6] Úř. věst. L 185, 16.8.1971, s. 5.[7] Úř. věst. L 13, 15.1.1977, s. 1.[8] Úř. věst. L 19, 24.1.1989, s. 16.--------------------------------------------------PŘÍLOHAVnitrostátní orgány, kterým lze podat žádost o smírčí řízení podle článku 9BelgieServices du premier ministreDiensten van de Eerste MinisterMinistère des affaires économiquesMinisterie van Economische ZakenDánskoIndustri- og Handelsstyrelsen (pro zakázky na dodávky)Bolingministeriet (pro zakázky na stavební práce)NěmeckoBundesministerium für WirtschaftŘeckoΥπουργείο Βιομηχανίας Ενεργείας και ΤεχνολογίαςΥπουργείο Εμπορίου Υπουργείο Περιβάλλοντος,, χωροταξίας και Δημοσίων ΈργωνŠpanělskoMinisterio de Economía y HaciendaFrancieCommission centrale des marchésIrskoDepartment of FinanceItáliePresidenza del Consiglio dei Ministri Politiche ComunitarieLucemburskoMinistère des travaux publicsNizozemskoMinisterie van Economische ZakenPortugalskoConselho de mercados de obras públicas e particularesSpojené královstvíHM Treasury--------------------------------------------------