title: Směrnice Rady (EU) 2019/997 ze dne 18. června 2019, kterou se zavádí náhradní cestovní doklad EU a zrušuje rozhodnutí 96/409/SZBP

text:
                  20.6.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 163/1

         SMĚRNICE RADY (EU) 2019/997
         ze dne 18. června 2019,
         kterou se zavádí náhradní cestovní doklad EU a zrušuje rozhodnutí 96/409/SZBP
         RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 23 druhý pododstavec této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
         v souladu se zvláštním legislativním postupem,
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Občanství Unie představuje základní právní postavení státních příslušníků členských států. Každému občanovi Unie přiznává právo na diplomatickou a konzulární ochranu jiného členského státu na území třetí země, kde členský stát, jehož je státním příslušníkem, nemá své zastoupení, za stejných podmínek, jako jsou ty, za nichž požívají takové ochrany státní příslušníci tohoto státu. Toto právo je možné vykonávat na základě směrnice Rady (EU) 2015/637 (2), která stanoví opatření v oblasti spolupráce a koordinace nezbytná pro usnadnění konzulární ochrany nezastoupených občanů Unie.

                     (2)

                     Směrnice (EU) 2015/637 označuje náhradní cestovní doklady jako jeden druh konzulární pomoci, kterou poskytují velvyslanectví a konzuláty členských států nezastoupeným občanům Unie. Náhradní cestovní doklad je doklad vydaný pro jedinou cestu, který držiteli umožňuje návrat domů, nebo ve výjimečných případech cestu do jiného místa určení, pokud nemá přístup ke svým řádným cestovním dokladům, například z toho důvodu, že je ztratil nebo že mu byly odcizeny. Jiným místem určení by mohla být například sousední nebo podobně blízká země, kde má členský stát státní příslušnosti nezastoupeného občana velvyslanectví nebo konzulát.

                     (3)

                     Rozhodnutí zástupců vlád členských států 96/409/SZBP zasedajících v Radě (3) zavedlo jednotný náhradní cestovní doklad, který členské státy vydávají občanům Unie v místech, kde členský stát státní příslušnosti těchto občanů nemá žádné trvalé diplomatické nebo konzulární zastoupení. Nyní je nezbytné pravidla uvedeného rozhodnutí aktualizovat a zavést modernizovanou a lépe zabezpečenou úpravu náhradního cestovního dokladu EU (dále jen „NCD EU“). Měl by být zajištěn soulad mezi zvláštními podmínkami a postupem pro vydávání NCD EU a obecnými pravidly o konzulární ochraně stanovenými směrnicí (EU) 2015/637, jelikož uvedená směrnice, včetně finančního postupu stanoveného v článku 14 uvedené směrnice, se uplatní na vydávání NCD EU nezastoupeným občanům. Tato směrnice by měla stanovit doplňující pravidla, která se v případě potřeby použijí společně s pravidly stanovenými ve směrnici (EU) 2015/637.

                     (4)

                     NCD EU by měl být na žádost vydán každému nezastoupenému občanovi ve třetí zemi, který o cestovní pas nebo cestovní doklad přišel v důsledku ztráty, odcizení či zničení nebo tyto doklady nemůže z jiných důvodů získat v přiměřeném čase, například novorozencům narozeným na cestách nebo osobám, jejichž dokladům skončila platnost a členský stát státní příslušnosti je nemůže snadno nahradit. NCD EU by měl být vydán, jakmile členský stát, který nezastoupenému občanovi poskytuje pomoc, obdrží potvrzení o státní příslušnosti a totožnosti občana od členského státu státní příslušnosti.

                     (5)

                     Jelikož ztráta cestovního pasu nebo cestovních dokladů může nezastoupeným občanům ve třetích zemích způsobit značné nesnáze, je nezbytné zavést zjednodušený postup spolupráce a koordinace mezi členským státem poskytujícím pomoc a členským státem státní příslušnosti nezastoupeného občana. Členské státy by měly zajistit, aby konzultace proběhly co nejrychleji, obvykle do několika pracovních dnů. Zároveň je nezbytné zachovat dostatečnou flexibilitu ve výjimečných případech. Členský stát poskytující pomoc by měl být oprávněn vydat NCD EU bez předchozí konzultace s členským státem státní příslušnosti pouze v mimořádně naléhavých případech. Než tak učiní, měly by členské státy obvykle vyčerpat všechny dostupné komunikační prostředky s členským státem státní příslušnosti. Členské státy by se například měly nejprve pokusit předat část relevantních informací, jako je jméno, státní příslušnost a datum narození žadatele. V těchto situacích by členský stát poskytující pomoc měl co nejdříve vyrozumět členský stát státní příslušnosti o pomoci, kterou poskytl jeho jménem, aby byla zajištěna náležitá informovanost členského státu státní příslušnosti.

                     (6)

                     Z bezpečnostních důvodů by příjemci NCD EU měli tyto doklady vrátit, jakmile se dostanou bezpečně domů, například příslušníkům pohraniční stráže nebo orgánům příslušným pro vydávání cestovních pasů. Kopie nebo sken každého vydaného NCD EU by navíc měly být uloženy u vydávajícího orgánu členského státu poskytujícího pomoc a další kopie nebo sken by měly být zaslány členskému státu státní příslušnosti příjemce. Vrácené NCD EU a uložené kopie by pak měly být co nejdříve zničeny.

                     (7)

                     Nezastoupení občané by měli mít možnost požádat o NCD EU na velvyslanectví nebo konzulátu kteréhokoli členského státu. Jak stanoví směrnice (EU) 2015/637, členské státy mohou uzavřít praktická ujednání pro účely sdílení úkolů spojených s vydáváním NCD EU nezastoupeným občanům. Členské státy, které obdrží žádost o NCD EU, by měly v každém jednotlivém případě posoudit, zda je vhodné NCD EU vydat, nebo zda by případ měl být předán velvyslanectví či konzulátu, který je určen jako příslušný v souladu s případným již platným ujednáním.

                     (8)

                     Jako doklad pro jedinou cestu by NCD EU měl být platný po dobu potřebnou k vykonání dotčené cesty. Vzhledem k možnostem a rychlosti současného cestování by platnost NCD EU neměla s výjimkou zvláštních okolností překročit patnáct kalendářních dnů.

                     (9)

                     Tato směrnice by neměla bránit tomu, aby členské státy kromě vydávání NCD EU nezastoupeným občanům ve třetích zemích vydávaly NCD EU s přihlédnutím k vnitrostátnímu právu a praxi i v jiných situacích. Členské státy by měly mít též možnost vydat NCD EU vlastním státním příslušníkům a občanům jiného členského státu, který má zastoupení v zemi, v níž dotčení občané žádají o vydání NCD EU. V takových případech by měly přijmout nezbytná opatření k zamezení zneužívání a podvodům. Členské státy mohou v těchto situacích rovněž rozhodnout, že NCD EU nevydají.

                     (10)

                     V souladu s článkem 5 směrnice (EU) 2015/637 a s cílem zajistit skutečný výkon práva zakotveného v čl. 20 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a práva na respektování soukromého a rodinného života zakotveného v článku 7 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a s přihlédnutím k vnitrostátnímu právu a praxi by měl být členský stát poskytující pomoc oprávněn vydat NCD EU rodinným příslušníkům, kteří nejsou občany Unie, doprovázejícím občany Unie, pokud mají uvedení rodinní příslušníci povolení k pobytu v některém členském státě, přičemž se zohlední okolnosti každého jednotlivého případu.

                     (11)

                     Po některých rodinných příslušnících, kteří nejsou občany Unie, může být požadováno, aby pro návrat na území Unie získali kromě NCD EU také víza. Podle čl. 5 odst. 2 směrnice (EU) 2004/38/ES (4) je od rodinných příslušníků, kteří nejsou státními příslušníky žádného členského státu, požadováno pouze vstupní vízum v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1806 (5) nebo případně v souladu s vnitrostátním právem. Od vízové povinnosti jsou osvobozeni rodinní příslušníci, kteří jsou držiteli platné pobytové karty uvedené v článku 10 směrnice (EU) 2004/38/ES. Členské státy poskytnou těmto osobám všechny prostředky, aby jim usnadnily získání nezbytných víz. Tato víza se udělují bezplatně, v nejkratší možné lhůtě a na základě zrychleného postupu.

                     (12)

                     NCD EU by měl sestávat z jednotného formuláře NCD EU a jednotného štítku NCD EU. NCD EU by měl obsahovat veškeré nezbytné informace a splňovat vysoké technické standardy, zejména co se týče ochrany před paděláním a pozměňováním. Měl by být nákladově efektivní a měl by vyhovovat potřebám všech členských států a nést všeobecně rozpoznatelné bezpečnostní prvky, které jsou jasně viditelné pouhým okem.

                     (13)

                     Jednotný formulář NCD EU by měl obsahovat prázdné stránky, aby bylo možné v případě potřeby připojit víza přímo k formuláři. Uvedený formulář by měl být opatřen jednotným štítkem NCD EU obsahujícím příslušné informace o příjemci. Jednotný štítek NCD EU by měl být vytvořen podle jednotného vzoru víz, jak stanoví nařízení Rady (ES) č. 1683/95 (6), a měl by obsahovat podobné bezpečnostní prvky. Jednotný štítek NCD EU by měl být vyplněn na velvyslanectví nebo konzulátu členského státu poskytujícího pomoc pomocí stejné tiskárny jako víza. V případě technických problémů způsobených vyšší mocí by mělo být možné vyplnit jednotný štítek NCD EU ručně. Aby se zabránilo tomu, že NCD EU bude akceptován jen v omezené míře, a aby se předešlo bezpečnostním rizikům, mělo by být ruční vyplnění maximálně omezeno a mělo by se k němu přistupovat pouze v případě, že není možné v přiměřené lhůtě vytvořit jednotný štítek NCD EU pomocí tiskárny.

                     (14)

                     Za účelem zvýšení bezpečnosti a rychlosti procesu vydávání by zobrazení obličeje žadatele pro NCD EU mělo být pořízeno přímo na velvyslanectví nebo konzulátu pomocí digitálního fotoaparátu nebo rovnocenných prostředků. Pouze tehdy, není-li toto řešení možné, lze použít jinou fotografii; v takovém případě velvyslanectví nebo konzulát nejprve ověří, že fotografie odpovídá vzhledu žadatele. Totožné zobrazení obličeje nebo fotografie by měly být následně předány členskému státu státní příslušnosti za účelem potvrzení totožnosti žadatele.

                     (15)

                     Tato směrnice by měla stanovit specifikace, které by neměly být tajné. V příslušných případech může být potřeba tyto specifikace doplnit dalšími tajnými specifikacemi, aby se zamezilo padělání a pozměňování.

                     (16)

                     K zajištění toho, že se informace o doplňkových technických specifikacích nezpřístupní více osobám, než je nutné, měl by každý členský stát určit subjekt, který bude odpovídat za vyhotovení jednotného formuláře a štítku NCD EU. V zájmu efektivnosti se členské státy vybízejí k tomu, aby určily pouze jeden subjekt. Členské státy by měly mít možnost tento subjekt, který určily, v případě potřeby změnit. Z bezpečnostních důvodů by měl každý členský stát sdělit Komisi a ostatním členským státům název tohoto subjektu.

                     (17)

                     Pro případ, že bude třeba upravit specifikace jednotného formuláře a štítku NCD EU v důsledku technického pokroku, nebo pro případ změny členského státu odpovědného za vydávání vzorů pro oznámení jednotného formátu NCD EU třetím zemím by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (7). Zejména pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a její odborníci mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci.

                     (18)

                     Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice s ohledem na jakékoli doplňkové technické specifikace a ukazatele pro sledování uplatňování této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (8).

                     (19)

                     K zajištění vyšší míry akceptování NCD EU by delegace Unie ve třetích zemích měly informovat příslušné orgány třetích zemí o jednotné úpravě NCD EU a veškerých následných změnách, podávat zprávu o akceptování NCD EU třetími zeměmi a podporovat jeho používání. Dotyčný členský stát s podporou Komise by měl Evropské službě pro vnější činnost (ESVČ) poskytnout vzory používané pro tento účel.

                     (20)

                     Touto směrnicí by neměla být dotčena příznivější vnitrostátní právní úprava, pokud je s touto směrnicí v souladu.

                     (21)

                     Na zpracování osobních údajů prováděné členskými státy při provádění této směrnice by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (9). Systém NCD EU vyžaduje zpracovávání osobních údajů nezbytných k ověření totožnosti žadatele, vytištění jednotného štítku NCD EU a usnadnění cesty dotčeného subjektu údajů. Je nezbytné upřesnit záruky platné pro zpracovávané osobní údaje, jako je maximální doba uchovávání shromážděných osobních údajů. Maximální doba uchovávání v délce 180 dnů pro členský stát poskytující pomoc a dvou let pro členský stát státní příslušnosti je nezbytná k zajištění výběru veškerých příslušných poplatků a k zamezení případnému zneužívání nebo jiným podvodným činnostem. Výmaz osobních údajů žadatelů by neměl mít vliv na schopnost členských států sledovat uplatňování této směrnice.

                     (22)

                     V souladu s body 22 a 23 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů ze dne 13. dubna 2016 by Komise měla provést hodnocení této směrnice, zejména na základě informací shromážděných prostřednictvím zvláštních ujednání o sledování, aby posoudila účinky této směrnice a potřebu přijetí dalších opatření. Toto hodnocení by také mohlo vzít v úvahu budoucí technický vývoj umožňující zavedení elektronických náhradních cestovních dokladů (eNCD).

                     (23)

                     Jelikož cílů této směrnice, totiž zavedení opatření nezbytných k usnadnění konzulární ochrany nezastoupených občanů prostřednictvím vydávání bezpečných a široce akceptovaných náhradních cestovních dokladů, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich lze vzhledem k potřebě zamezit roztříštěnosti a z ní plynoucí nižší míře akceptování náhradních cestovních dokladů vydaných členskými státy nezastoupeným občanům lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o fungování EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

                     (24)

                     Cílem této směrnice je podporovat konzulární ochranu, kterou zaručuje článek 46 Listiny. Respektuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života a práva na ochranu osobních údajů. Tato směrnice by proto měla být vykládána a uplatňována v souladu s těmito právy a zásadami.

                     (25)

                     Rozhodnutí 96/409/SZBP by mělo být zrušeno,

               PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
         KAPITOLA I

            PŘEDMĚT A DEFINICE

            Článek 1
            Předmět
            Tato směrnice stanoví pravidla týkající se podmínek a postupu získání náhradního cestovního dokladu EU (dále jen „NCD EU“) nezastoupenými občany ve třetích zemích a zavádí jednotnou úpravu tohoto dokladu.

            Článek 2
            Definice
            Pro účely této směrnice se rozumí:

                        1)

                        „nezastoupeným občanem“ kterýkoli občan, který má státní příslušnost členského státu, jenž nemá ve třetí zemi zastoupení, jak stanoví článek 6 směrnice (EU) 2015/637;

                        2)

                        „žadatelem“ osoba žádající o NCD EU;

                        3)

                        „příjemcem“ osoba, které se vydává NCD EU;

                        4)

                        „členským státem poskytujícím pomoc“ členský stát, který obdržel žádost o vydání NCD EU;

                        5)

                        „členským státem státní příslušnosti“ členský stát, o kterém žadatel uvádí, že je jeho státním příslušníkem;

                        6)

                        „pracovními dny“ všechny dny jiné než svátky nebo víkendy, které dodržuje pověřený orgán.

         KAPITOLA II

            NÁHRADNÍ CESTOVNÍ DOKLAD EU

            Článek 3
            Náhradní cestovní doklad EU

               1.   Náhradní cestovní doklad EU („NCD EU“) je cestovní doklad, který vydá členský stát nezastoupenému občanovi ve třetí zemi pro jedinou cestu do členského státu státní příslušnosti nebo do členského státu bydliště dotčeného občana na základě jeho žádosti nebo ve výjimečných případech do jiného místa určení. Členské státy se mohou rovněž rozhodnout, že vydají NCD EU dalším příjemcům v souladu s článkem 7.

               2.   Členské státy vydají NCD EU nezastoupeným občanům ve třetích zemích, kteří o cestovní pas nebo cestovní doklad přišli v důsledku ztráty, odcizení či zničení nebo tyto doklady nemohou z jiných důvodů získat v přiměřeném čase, v souladu s postupem stanoveným v článku 4.

            Článek 4
            Postup

               1.   Jakmile členský stát obdrží žádost o vydání NCD EU, konzultuje co nejdříve, avšak nejpozději dva pracovní dny od obdržení žádosti členský stát státní příslušnosti v souladu s čl. 10 odst. 2 směrnice (EU) 2015/637, aby ověřil státní příslušnost a totožnost žadatele.

               2.   Členský stát poskytující pomoc poskytne členskému státu státní příslušnosti veškeré relevantní informace, včetně:

                           a)

                           příjmení a jména (jmen), státní příslušnosti, data narození a pohlaví žadatele;

                           b)

                           zobrazení obličeje žadatele pořízeného orgány členského státu poskytujícího pomoc v době podání žádosti nebo, pouze tehdy, není-li to možné, naskenované nebo digitální fotografie na základě norem stanovených v části 3 dokumentu Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) č. 9303 o strojově čitelných cestovních dokladech (sedmé vydání, 2015) (dále jen „dokument ICAO 9303“);

                           c)

                           kopie nebo skenu jakéhokoli dostupného prostředku identifikace, jako je průkaz totožnosti nebo řidičský průkaz, a je-li to možné, typ a číslo nahrazovaného dokladu a vnitrostátní identifikační číslo nebo číslo sociálního zabezpečení.

               3.   Členský stát státní příslušnosti co nejdříve, avšak nejpozději tři pracovní dny od obdržení informací uvedených v odstavci 2 odpoví na konzultaci v souladu s čl. 10 odst. 3 směrnice (EU) 2015/637 a potvrdí, zda je žadatel jeho státním příslušníkem. Jestliže členský stát státní příslušnosti není schopen odpovědět do tří pracovních dnů, informuje během této doby členský stát poskytující pomoc a poskytne odhad, do kdy je možné odpověď očekávat. Členský stát poskytující pomoc o tom informuje žadatele. Po potvrzení státní příslušnosti žadatele členský stát poskytující pomoc vydá žadateli NCD EU co nejdříve, avšak nejpozději do dvou pracovních dnů od obdržení potvrzení.

               4.   Jestliže členský stát státní příslušnosti vysloví námitku proti vydání NCD EU jednomu z jeho státních příslušníků, informuje o tom členský stát poskytující pomoc. V takovém případě se NCD EU nevydá a členský stát státní příslušnosti přebírá odpovědnost za poskytování konzulární ochrany svým občanům v souladu s jeho právními závazky a praxí. Členský stát poskytující pomoc po přímé konzultaci s členským státem státní příslušnosti o tom informuje žadatele.

               5.   V odůvodněných případech mohou členské státy lhůty stanovené v odstavcích 1 a 3 překročit.

               6.   Ve zvláště naléhavých případech může členský stát poskytující pomoc vydat NCD EU bez předchozí konzultace s členským státem státní příslušnosti. Než tak učiní, využije členský stát poskytující pomoc všechny dostupné komunikační prostředky s členským státem státní příslušnosti. Členský stát poskytující pomoc co nejdříve uvědomí členský stát státní příslušnosti o skutečnosti, že byl vydán NCD EU, a o totožnosti osoby, jíž byl NCD EU vydán. Oznámení musí obsahovat veškeré údaje, které byly uvedeny na NCD EU.

               7.   Orgán členského státu, který NCD EU vydal, uloží kopii nebo sken každého vydaného NCD EU a další kopii nebo sken zašle členskému státu státní příslušnosti žadatele.

               8.   Příjemce NCD EU je po příjezdu do cílového místa určení vyzván k vrácení NCD EU bez ohledu na to, zda jeho platnost již skončila.

               9.   Komise může přijmout prováděcí akty stanovující standardní formulář žádosti o NCD EU obsahující informace o povinnosti vrátit NCD EU okamžitě po příjezdu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 12 odst. 2.

            Článek 5
            Finanční ustanovení

               1.   Členský stát poskytující pomoc účtuje žadateli takové poplatky, které účtuje vlastním občanům za vydání vnitrostátních náhradních dokladů.

               2.   Členský stát poskytující pomoc může obecně nebo v konkrétních situacích, které určí, od ukládání poplatků upustit.

               3.   Pokud žadatelé nejsou schopni zaplatit příslušné poplatky v okamžiku podání žádosti, zavážou se, že tyto poplatky uhradí ve svém členském státě státní příslušnosti za použití standardního formuláře uvedeného v příloze I směrnice (EU) 2015/637. V takových případech se použijí čl. 14 odst. 2 a článek 15 směrnice (EU) 2015/637.

            Článek 6
            Platnost
            Platnost NCD EU se stanoví na dobu nezbytnou pro vykonání cesty, pro kterou je vydán. Při výpočtu této doby se zohlední potřebné přestávky na noc a čas potřebný na přestupování. Doba platnosti zahrnuje dodatečnou „odkladnou lhůtu“ v délce dvou dnů. S výjimkou zvláštních okolností nesmí platnost NCD EU překročit 15 kalendářních dnů.

            Článek 7
            Nepovinné vydání NCD EU

               1.   Pokud žadatel o cestovní pas nebo cestovní doklad přišel v důsledku ztráty, odcizení či zničení nebo tyto doklady nemůže z jiných důvodů získat v přiměřeném čase, může členský stát vydat NCD EU:

                           a)

                           vlastním státním příslušníkům;

                           b)

                           občanům Unie, kteří nemají na území členských států zastoupení včetně zámořských zemí a území uvedených v čl. 355 odst. 2 prvním pododstavci Smlouvy o fungování EU;

                           c)

                           občanům jiného členského státu, který má zastoupení v zemi, v níž dotčení občané žádají o vydání NCD EU a v níž pro tento účel existují ujednání mezi příslušnými členskými státy;

                           d)

                           rodinným příslušníkům, kteří nejsou občany Unie, doprovázejícím občany Unie, kteří nemají v třetí zemi zastoupení,nebo občany Unie uvedené v písmenech a), b) nebo c), pokud mají tito rodinní příslušníci v některém členském státě povolení k pobytu, aniž jsou dotčeny jakékoli platné vízové povinnosti;

                           e)

                           dalším osobám, kterým je tento členský stát nebo jiný členský stát povinen poskytnout podle mezinárodního nebo vnitrostátního práva ochranu a které mají v některém členském státě povolení k pobytu.

               2.   Pokud členský stát vydá NCD EU v souladu s:

                           a)

                           odst. 1 písm. b) nebo c) tohoto článku, zahrnují konzultace uvedené v článku 4 členský stát státní příslušnosti občanů Unie;

                           b)

                           odst. 1 písm. d) tohoto článku, zahrnují konzultace uvedené v článku 4 členský stát státní příslušnosti doprovázeného občana Unie a v případě potřeby členský stát bydliště rodinného příslušníka. Odchylně od čl. 4 odst. 6 se NCD EU nevydá bez předchozí konzultace členského státu státní příslušnosti doprovázeného občana Unie a v případě potřeby členského státu bydliště rodinného příslušníka;

                           c)

                           odst. 1 písm. e) tohoto článku, zahrnují konzultace uvedené v článku 4 členský stát, který je podle mezinárodního nebo vnitrostátního práva povinen poskytnout žadateli ochranu a který bude zemí místa určení uvedenou v NCD EU.

         KAPITOLA III

            JEDNOTNÁ ÚPRAVA NCD EU

            Článek 8
            Jednotná úprava NCD EU

               1.   NCD EU sestávají z jednotného formuláře NCD EU a jednotného štítku NCD EU. Formulář a štítek musí odpovídat specifikacím stanoveným v přílohách I a II a doplňkovým technickým specifikacím stanoveným v souladu s článkem 9.

               2.   Při vyplňování jednotného štítku NCD EU se vyplní oddíly stanovené v příloze II a strojově čitelná zóna v souladu s dokumentem ICAO 9303.

               3.   V zájmu dosažení cílů této směrnice, zejména za účelem zajištění výkonu práva na konzulární ochranu na základě moderní a bezpečné úpravy NCD EU, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11, kterými se mění přílohy I a II, jakož i odkazy na normy stanovené ICAO v odstavci 2 tohoto článku a čl. 4 odst. 2 písm. b) s ohledem na technický pokrok.

               4.   Členské státy mohou doplnit jakékoli nezbytné vnitrostátní záznamy do oddílu „Poznámky“ jednotného štítku NCD EU, jak je uvedeno v bodě 9 přílohy II. Uvedené vnitrostátní záznamy nesmějí duplikovat oddíly stanovené v příloze II.

               5.   Všechny záznamy na jednotném štítku NCD EU, včetně zobrazení obličeje, musí být vytištěné. Na vytištěném jednotném štítku NCD EU nelze provádět žádné rukou psané změny.
               Jednotné štítky NCD EU lze výjimečně, v případě technických problémů způsobených vyšší mocí, vyplnit ručně a fotografii připojit. V takových případech musí mít fotografie dodatečnou ochranu před vyměněním. Na ručně vyplněném jednotném štítku NCD EU nesmějí být provedeny žádné změny.

               6.   Je-li na jednotném štítku NCD EU, který ještě nebyl připojen k jednotnému formuláři NCD EU, zjištěna chyba, dotčený jednotný štítek NCD EU se zneplatní a zničí. Je-li chyba zjištěna na jednotném štítku NCD EU, který již byl připojen k jednotnému formuláři NCD EU, zneplatní a zničí se štítek i formulář a vyhotoví se nový štítek NCD EU.

               7.   Vytištěný jednotný štítek NCD EU obsahující vyplněné oddíly se připojí k jednotnému formuláři NCD EU v souladu s přílohou I.

               8.   Členské státy zajistí, aby skladování prázdných jednotných formulářů a štítků NCD EU bylo zabezpečeno před odcizením.

            Článek 9
            Doplňkové technické specifikace

               1.   Komise přijme prováděcí akty, které stanoví doplňkové technické specifikace NCD EU týkající se níže uvedeného:

                           a)

                           provedení, formátu a barev jednotného formuláře a štítku NCD EU;

                           b)

                           požadavků na techniku materiálu a tisku jednotného formuláře NCD EU;

                           c)

                           bezpečnostních prvků a požadavků včetně zdokonalených norem na ochranu proti pozměňování, padělání a neoprávněnému vyplnění;

                           d)

                           dalších pravidel, jež mají být dodržována při vyplňování a vydávání NCD EU.

                     Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 12 odst. 2.

               2.   Může být rozhodnuto, že doplňkové technické specifikace uvedené v odstavci 1 jsou tajné a nezveřejňují se. V takovém případě jsou zpřístupněny pouze subjektům určeným členskými státy pro vyhotovování NCD EU a osobám řádně pověřeným členským státem nebo Komisí.

            Článek 10
            Vyhotovování NCD EU

               1.   Každý členský stát určí subjekt, který bude odpovědný za vyhotovování jednotných formulářů a štítků NCD EU. Tentýž subjekt může být určen několika nebo všemi členskými státy.

               2.   Každý členský stát sdělí Komisi a ostatním členským státům název subjektu, který jednotné formuláře a štítky NCD EU vyhotovuje. Pokud členský stát určený subjekt změní, informuje o tom Komisi a ostatní členské státy.

            Článek 11
            Výkon přenesené pravomoci

               1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.

               2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 3 a čl. 13 odst. 1 je Komisi svěřena na dobu neurčitou ode dne 10. července 2019.

               3.   Rada může přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst.3a čl. 13 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm uveden. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.

               4.   Před přijetím aktu v přenesené pravomoci vede Komise konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů.

               5.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí Radě.

               6.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 3 a čl. 13 odst. 1 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud proti němu Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jí byl tento akt oznámen, nebo pokud Rada před uplynutím této lhůty informuje Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.

               7.   Evropský parlament je informován o přijetí aktů v přenesené pravomoci Komisí, o námitkách k nim vyslovených a o zrušení přenesení pravomoci Radou.

            Článek 12
            Postup projednávání ve výboru

               1.   Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení (ES) č. 1683/95. Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.

               2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.

            Článek 13
            Oznámení třetím zemím

               1.   Členský stát, který předsedá Radě v souladu s čl. 16 odst. 9 SEU, poskytne do 21 měsíců od přijetí doplňkových technických specifikací uvedených v článku 9 Komisi a ESVČ vzory jednotného formuláře a štítku NCD EU.
               Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11, kterými se mění první pododstavec tohoto odstavce tak, že určí jiný členský stát jako stát odpovědný za poskytování vzorů uvedených v tomto pododstavci na základě objektivních kritérií, jako je přítomnost subjektu, který byl určen několika nebo všemi členskými státy pro vyhotovování formulářů a štítků NCD EU, na jeho území.

               2.   ESVČ předá vzory jednotného formuláře a štítku NCD EU delegacím Unie ve třetích zemích.

               3.   Delegace Unie ve třetích zemích informují příslušné orgány v dotyčných třetích zemích o používání NCD EU a rovněž o jeho jednotné úpravě a hlavních bezpečnostních prvcích tohoto dokladu, přičemž jim také poskytnou vzory jednotného formuláře NCD EU a štítku pro referenční účely. Na žádost jednotlivé třetí země se výše uvedené informace této třetí zemi poskytnou opakovaně. V rámci těchto informací se neuvádějí specifikace, které jsou uchovávány v tajnosti v souladu s čl. 9 odst. 2.

               4.   Postup stanovený v odstavcích 1 až 3 se opakuje pokaždé, když dojde ke změně jednotného formuláře nebo štítku NCD EU. Lhůta uvedená v odstavci 1 činí 21 měsíců od přijetí změny úpravy jednotného formuláře nebo štítku NCD EU.

               5.   Pokud se v třetí zemi nenachází delegace Unie, zastoupené členské státy rozhodnou prostřednictvím místní konzulární spolupráce, který členský stát informuje příslušné orgány dotyčné třetí země o jednotné úpravě NCD EU a jeho hlavních bezpečnostních prvcích. ESVČ za tímto účelem s dotyčným členským státem koordinuje předání vzorů jednotného formuláře nebo štítku NCD EU.

         KAPITOLA IV

            ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

            Článek 14
            Příznivější zacházení
            Členské státy mohou zavést nebo zachovat příznivější ustanovení, než jsou ustanovení této směrnice, pokud s ní jsou slučitelná.

            Článek 15
            Ochrana osobních údajů

               1.   Osobní údaje zpracovávané pro účely této směrnice, včetně zobrazení obličeje nebo fotografie žadatele uvedené v čl. 4 odst. 2, se použijí pouze pro účely ověření totožnosti žadatele postupem stanoveným v článku 4, vytištění jednotného štítku NCD EU a usnadnění cesty žadatele. Členský stát poskytující pomoc a členský stát státní příslušnosti zajistí odpovídající zabezpečení osobních údajů.

               2.   Aniž je dotčeno nařízení (EU) 2016/679, má žadatel, jemuž byl vydán NCD EU, právo zkontrolovat osobní údaje uvedené v NCD EU a případně požádat o jejich opravu vydáním nového dokladu.

               3.   Na NCD EU nesmí být uvedeny žádné informace ve strojově čitelné formě, pokud nejsou uvedeny také v oddílech uvedených v bodu 6 přílohy II.

               4.   Členský stát poskytující pomoc a členský stát státní příslušnosti uchovávají osobní údaje žadatele pouze po nezbytnou dobu, včetně doby nutné pro výběr poplatků podle článku 5. V žádném případě se osobní údaje neuchovávají déle než 180 dnů členským státem poskytujícím pomoc a déle než dva roky členským státem státní příslušnosti. Po uplynutí doby uchovávání údajů se osobní údaje žadatele vymažou.

               5.   Odchylně od odstavce 4 členské státy zajistí, aby veškeré vrácené NCD EU a veškeré související kopie byly co nejdříve bezpečně zničeny.

            Článek 16
            Sledování

               1.   Členské státy pravidelně sledují uplatňování této směrnice na základě těchto ukazatelů:

                           a)

                           počet NCD EU vydaných podle článku 3 a státní příslušnost příjemce;

                           b)

                           počet NCD EU vydaných podle článku 7 a státní příslušnost příjemce;

                           c)

                           počet případů neoprávněných vyplnění a padělání NCD EU.

               2.   Členské státy zajistí, že budou vytvářeny a shromažďovány informace nezbytné k posuzování změn u ukazatelů uvedených v odstavci 1 a uvedené informace každoročně předkládají Komisi.

               3.   Komise může přijímat prováděcí akty, které stanoví doplňkové ukazatele k ukazatelům uvedeným v odstavci 1. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 12 odst. 2.

            Článek 17
            Hodnocení

               1.   Nejdříve pět let od data provedení této směrnice ve vnitrostátním právu provede Komise její hodnocení a předloží zprávu o hlavních zjištěních Evropskému parlamentu a Radě. Tato zpráva obsahuje hodnocení vhodnosti úrovně zabezpečení osobních údajů, dopad na základní práva a možné zavedení jednotného poplatku za NCD EU.

               2.   Členské státy poskytnou Komisi informace nezbytné pro přípravu zprávy uvedené v odstavci 1.

            Článek 18
            Zrušení

               1.   Rozhodnutí 96/409/SZBP se zrušuje 36 měsíců od přijetí doplňkových technických specifikací uvedených v článku 9.

               2.   Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na tuto směrnici.

               3.   Členské státy zajistí, aby formuláře NCD vyhotovené podle rozhodnutí 96/409/SZBP byly ve stanovené lhůtě uvedené v odstavci 1 zneplatněny a zničeny.

            Článek 19
            Provedení ve vnitrostátním právu

               1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 24 měsíců od přijetí doplňkových technických specifikací uvedených v článku 9. Znění těchto předpisů neprodleně sdělí Komisi.
               Tato opatření se použijí 36 měsíců ode dne přijetí doplňkových technických specifikací uvedených v článku 9.
               Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

               2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

            Článek 20
            Vstup v platnost
            Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Článek 21
            Určení
            Tato směrnice je určena členským státům.

            V Lucemburku dne 18. června 2019.

                  Za Radu

                  předseda

               G. CIAMBA

            (1)  Stanovisko ze dne 16. ledna 2019 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).

            (2)  Směrnice Rady (EU) 2015/637 ze dne 20. dubna 2015 o opatřeních v oblasti koordinace a spolupráce s cílem usnadnit konzulární ochranu nezastoupených občanů Unie ve třetích zemích a o zrušení rozhodnutí 95/553/ES (Úř. věst. L 106, 24.4.2015, s. 1).

            (3)  Rozhodnutí zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, 96/409/SZBP ze dne 25. června 1996 o zavedení náhradního cestovního dokladu (Úř. věst. L 168, 6.7.1996, s. 4).

            (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77).

            (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1806 ze dne 14. listopadu 2018, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 303, 28.11.2018, s. 39).

            (6)  Nařízení Rady (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz (Úř. věst. L 164, 14.7.1995, s. 1).

            (7)  Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.

            (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

            (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

            PŘÍLOHA I

               JEDNOTNÝ FORMULÁŘ NCD EU

            Jednotný formulář NCD EU musí splňovat tyto specifikace:
            1.   Formát a velikost
            Jednotný formulář NCD EU má provedení trojité skládačky (jeden list potištěný po obou stranách a složený na třetiny). Velikost složeného formuláře je v souladu s normou ISO/IEC 7810 ID3.
            2.   Strana jedna: Titulní strana
            Titulní strana jednotného formuláře NCD EU obsahuje v tomto pořadí slova „EVROPSKÁ UNIE“ ve všech úředních jazycích Unie a slova „EMERGENCY TRAVEL DOCUMENT“ a „TITRE DE VOYAGE PROVISOIRE“. Rovněž obsahuje dvanáct zlatých hvězd uspořádaných do kruhu.
            3.   Strana dvě: Připojení jednotného štítku NCD EU
            Jednotný štítek NCD EU se bezpečně nalepí na druhou stranu jednotného formuláře NCD EU tak, aby jej nebylo možné snadno odstranit. Jednotný štítek se zarovná a připojí k okraji strany. Strojově čitelná zóna jednotného štítku je zarovnaná k vnějšímu okraji strany. Razítko vydávajícího orgánu se otiskne na jednotný štítek tak, aby přesahovalo na stranu pod ním.
            4.   Strana tři a čtyři: Informace
            Třetí a čtvrtá strana obsahují překlady výrazu „náhradní cestovní doklad“, jakož i popisků na jednotném štítku NCD EU do všech úředních jazyků Unie kromě angličtiny a francouzštiny. Uvede se rovněž tento text:

               ‘This EU Emergency Travel Document is a travel document issued by a Member State of the European Union for a single journey to the holder's Member State of nationality or residence or, exceptionally, to another destination. Authorities of non-EU countries are hereby requested to allow the holder to pass freely without hindrance.
               Le présent titre de voyage provisoire de l'UE est un titre de voyage délivré par un État membre de l'Union européenne aux fins d'un trajet unique vers l'État membre de nationalité ou de résidence du détenteur, ou, à titre exceptionnel, vers une autre destination. Les autorités des pays tiers sont priées d'autoriser le détenteur du titre de voyage provisoire à circuler sans entraves.’

            5.   Strana pět a šest: Víza a vstupní/výstupní razítka
            Nadpis páté a šesté strany zní „VISA/VISA“ a tato strana jinak zůstává prázdná.
            Tyto strany jsou vyhrazeny pro víza a vstupní/výstupní razítka.
            6.   Číslo jednotného formuláře NCD EU
            Na jednotném formuláři NCD EU je předtištěno sedmimístné číslo.

            PŘÍLOHA II

               JEDNOTNÝ ŠTÍTEK NCD EU

            Jednotný štítek NCD EU musí splňovat tyto specifikace:
            Prvky jednotného štítku NCD EU

                        1.

                        Jednotný štítek NCD EU obsahuje zobrazení obličeje držitele, vytištěné podle přísných bezpečnostních norem, vyjma případů, kdy je fotografie použita v souladu s čl. 8 odst. 5. Použije se zobrazení obličeje nebo fotografie použité pro účely čl. 4 odst. 2.

                        2.

                        Jednotný štítek NCD EU obsahuje bezpečnostní prvky zajišťující dostatečnou ochranu proti pozměnění, zejména s přihlédnutím k bezpečnostním prvkům používaným pro jednotný vzor víz.

                        3.

                        Tytéž bezpečnostní prvky se použijí pro všechny členské státy.

                        4.

                        Na jednotném štítku NCD EU se uvede následující:

                                    a)

                                    zkratka „EU ETD/TVP-UE“;

                                    b)

                                    slova „European Union/Union européenne“;

                                    c)

                                    třípísmenný kód „EUE“ uvedený v dokumentu ICAO 9303.

                        5.

                        Jednotný štítek NCD EU obsahuje horizontálně orientované sedmimístné číslo štítku NCD EU, které je předtištěno černou barvou. Užívá se zvláštního písma. Tomuto číslu předchází dvoupísmenný kód země vydávajícího členského státu uvedený v dokumentu ICAO 9303, který je předtištěn nebo, pokud je jednotný štítek NCD EU vyplněný, doplněn. Pro účely zajištění může být stejné sedmimístné číslo předtištěno na jednotný štítek NCD EU několikrát.

                  Oddíly, které mají být doplněny

                        6.

                        Jednotný štítek NCD EU obsahuje oddíly s následujícími informacemi:

                                    a)

                                    země místa určení a případné tranzitní země, pro něž se NCD EU vydává;

                                    b)

                                    vydávající členský stát a místo, kde se nachází vydávající orgán;

                                    c)

                                    datum vydání a datum konce platnosti;

                                    d)

                                    příjmení a jméno (jména), státní příslušnost, datum narození a pohlaví žadatele o NCD EU;

                                    e)

                                    číslo jednotného formuláře NCD EU k němuž se připojí jednotný štítek NCD EU, jak je uvedeno v bodě 6 přílohy I.

                        7.

                        Popisky oddílů k vyplnění jsou v angličtině a francouzštině a musí být očíslovány.

                        8.

                        Data se uvedou v tomto formátu: den se zapisuje dvěma číslicemi, odpovídá-li den jednomístné číslici, je první z nich nula; měsíc se zapisuje dvěma číslicemi, odpovídá-li měsíc jednomístné číslici, je první z nich nula; rok se zapisuje čtyřmi číslicemi. Den a měsíc se oddělují mezerou. Například: 20 01 2018 = 20. leden 2018.

                        9.

                        Jednotný štítek NCD EU obsahuje oddíl „Poznámky“, v němž vydávající orgán uvede jakékoli další nezbytné informace, například typ a číslo nahrazeného dokladu.

                  Strojově čitelné informace

                        10.

                        Jednotný štítek NCD EU obsahuje relevantní strojově čitelné informace v souladu s dokumentem ICAO 9303 pro usnadnění kontrol na vnějších hranicích. Použijí se velká písmena „AE“ jako první dva znaky strojové čitelné zóny pro označení dokladu jako náhradního cestovního dokladu EU. Strojově čitelná zóna obsahuje viditelný text v podtisku, se slovy „Evropská unie“ ve všech úředních jazycích Unie. Tento text nemá vliv na technické vlastnosti strojově čitelné zóny ani na možnost jejího přečtení.

                        11.

                        Je vyhrazen prostor pro případné doplnění společného 2D čárového kódu.


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/983 ze dne 5. června 2019, kterou se mění směrnice 2004/37/ES o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci (Text s významem pro EHP)

text:
                  20.6.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 164/23

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2019/983
         ze dne 5. června 2019,
         kterou se mění směrnice 2004/37/ES o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci
         (Text s významem pro EHP)
         EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 153 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 153 odst. 1 písm. a) této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
         s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
         po konzultaci s Výborem regionů,
         v souladu s řádným legislativním postupem (2),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Naplňování cílů evropského pilíře sociálních práv (3) vyhlášeného Evropským parlamentem, Radou a Komisí na sociálním summitu na téma spravedlivých pracovních míst a růstu dne 17. listopadu 2017 v Göteborgu je společným politickým závazkem a předmětem společné politické odpovědnosti. Zásada č. 10 evropského pilíře sociálních práv stanoví, že pracovníci mají právo na zdravé, bezpečné a dobře uzpůsobené pracovní prostředí. Právo pracovníků na vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany zdraví při práci a na pracovní prostředí, které je uzpůsobené jejich profesním potřebám, zahrnuje rovněž ochranu před karcinogeny a mutageny na pracovišti, a to bez ohledu na dobu trvání zaměstnání nebo expozice.

                     (2)

                     Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na život uvedené v článku 2 a právo na slušné a spravedlivé pracovní podmínky uvedené v článku 31 této listiny.

                     (3)

                     Cílem směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/37/ES (4) je chránit zaměstnance před riziky pro jejich zdraví a bezpečnost vznikajícími v důsledku expozice karcinogenům nebo mutagenům na pracovišti. Jednotná úroveň ochrany před riziky spojenými s karcinogeny a mutageny se v uvedené směrnici stanoví prostřednictvím rámce obecných zásad, aby členské státy mohly zajišťovat jednotné uplatňování minimálních požadavků. Cílem těchto minimálních požadavků je chránit zaměstnance na úrovni Unie a přispívat ke snižování rozdílů v úrovni ochrany zaměstnanců v rámci Unie a k zajišťování rovných podmínek. Závazné limitní hodnoty expozice při práci jsou významnými prvky obecných postupů pro ochranu zaměstnanců stanovených ve směrnici 2004/37/ES. Tyto limitní hodnoty musí být fakticky podložené, přiměřené a měřitelné a měly by být stanovené na základě dostupných informací, včetně aktualizovaných vědeckých a technických údajů, ekonomické proveditelnosti provádění a dodržování, důkladného posouzení sociálních a ekonomických dopadů a dostupnosti protokolů a technik pro měření expozice na pracovišti. Členské státy mohou v úzké spolupráci se sociálními partnery stanovit přísnější závazné limitní hodnoty expozice při práci. Směrnice 2004/37/ES navíc členským státům nebrání uplatňovat další opatření, jako je například limitní hodnota biologických expozičních testů.

                     (4)

                     Směrnice 2004/37/ES se vztahuje na látky nebo směsi, jež splňují kritéria pro klasifikaci jako karcinogen nebo mutagen kategorie 1A nebo 1B, stanovená v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (5), jakož i látky, směsi či postupy uvedené v příloze I směrnice 2004/37/ES. Látky, které splňují kritéria pro klasifikaci jako karcinogen nebo mutagen kategorie 1A nebo 1B, stanovená v příloze I nařízení (ES) č. 1272/2008, jsou látkami s harmonizovanou klasifikací či látkami klasifikovanými v souladu s článkem 4 nebo 36 uvedeného nařízení a oznámené Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA) podle článku 40 uvedeného nařízení. Tyto látky jsou uvedeny na veřejném seznamu klasifikací a označení spravovaném ECHA. Pro nové zařazení na seznam látek, směsí a postupů stanovený v příloze I směrnice 2004/37/ES v souladu s čl. 2 písm. a) bodem ii) uvedené směrnice je třeba spolehlivě vědecky prokázat karicinogenitu příslušné látky na základě dostupných spolehlivých vědeckých zdrojů, jako je například Výbor pro posuzování rizik (RAC) ECHA, Mezinárodní agentura pro výzkum rakoviny (IARC) a vnitrostátní subjekty, přičemž je třeba věnovat zvláštní pozornost literatuře, která byla o dané látce publikována a odborně recenzována.

                     (5)

                     Limitní hodnoty expozice při práci jsou součástí opatření k řízení rizik podle směrnice 2004/37/ES. Tyto limitní hodnoty by měly být pravidelně revidovány v souladu se zásadou předběžné opatrnosti a zásadou ochrany zaměstnanců a v souladu se spolehlivými vědeckými a technickými údaji týkajícími se karcinogenů a mutagenů. Pozornost by měla být věnována rovněž zlepšujícím se metodám měření, opatřením k řízení rizik a dalším relevantním faktorům. Dodržováním těchto limitních hodnot nejsou dotčeny další povinnosti zaměstnavatelů podle uvedené směrnice, zejména omezení používání karcinogenů a mutagenů na pracovišti, prevence nebo omezení expozice zaměstnanců karcinogenům nebo mutagenům a opatření, která by měla být za tímto účelem prováděna. Uvedená opatření by měla zahrnovat, pokud je to technicky možné, nahrazení karcinogenu či mutagenu látkou, směsí nebo postupem, které nejsou pro zdraví zaměstnanců nebezpečné nebo jsou méně nebezpečné, používání uzavřeného systému nebo jiná opatření, jejichž cílem je omezit úroveň expozice zaměstnanců.

                     (6)

                     Nebezpečné léky, včetně cytotoxických, jež se používají především k léčbě nádorových onemocnění, by mohly mít genotoxické, karcinogenní či mutagenní vlastnosti. Proto je důležité chránit zaměstnance vystavené těmto lékům při práci spočívající: v přípravě, podávání nebo likvidaci nebezpečných léků, včetně cytotoxických; v poskytování služeb týkajících se úklidu, přepravy, praní nebo likvidace odpadu, zahrnujících nebezpečné léky či materiály jimi kontaminované; nebo v osobní péči o pacienty léčené nebezpečnými léky. Nebezpečné léky, včetně cytotoxických, podléhají unijním opatřením stanovujícím minimální požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost zaměstnanců, zejména opatřením stanoveným ve směrnici Rady 98/24/ES (6). Nebezpečné léky obsahující látky, které jsou rovněž karcinogenní nebo mutagenní, spadají do působnosti směrnice 2004/37/ES. Komise by měla stanovit nejvhodnější nástroj k zajištění bezpečnosti zaměstnanců vystavených při práci nebezpečným lékům, včetně cytotoxických. Přitom nesmí být ohrožen přístup pacientů k nejlepší možné léčbě.

                     (7)

                     U většiny karcinogenů a mutagenů není vědecky možné určit úrovně, pod kterými by expozice nevedla k nepříznivým účinkům. I když stanovení limitních hodnot na pracovišti pro karcinogeny a mutageny podle této směrnice úplně neodstraňuje rizika pro zdraví a bezpečnost zaměstnanců vznikající v důsledku expozice těmto látkám při práci (zbytkové riziko), přesto přispívá k významnému omezení rizik vyplývajících z této expozice prostřednictvím přístupu postupného snižování a stanovování cílů podle směrnice 2004/37/ES. U jiných karcinogenů a mutagenů je vědecky možné určit úrovně, pod kterými by expozice neměla vést k nepříznivým účinkům.

                     (8)

                     Maximální úrovně expozice zaměstnanců některým karcinogenům nebo mutagenům jsou stanoveny jako hodnoty, které podle směrnice 2004/37/ES nemají být překročeny.

                     (9)

                     Tato směrnice posiluje ochranu zdraví a bezpečnost zaměstnanců na pracovišti. Komise by směrnici 2004/37/ES měla pravidelně přezkoumávat a případně předkládat legislativní návrhy. V uvedené směrnici by měly být stanoveny nové limitní hodnoty, a sice s ohledem na dostupné informace, včetně nových vědeckých a technických údajů a fakticky podložených osvědčených postupů, technik a protokolů pro měření úrovně expozice na pracovišti. Uvedené informace by měly pokud možno zahrnovat údaje o zbytkových rizicích pro zdraví zaměstnanců, doporučení Vědeckého výboru pro limitní hodnoty expozice chemickým činitelům při práci (SCOEL) a stanoviska RAC, jakož i stanoviska Poradního výboru pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (ACSH) a monografie IARC. Transparentnost informací je v této souvislosti nástrojem prevence a je třeba ji zajistit. Informace týkající se zbytkového rizika jsou důležité pro budoucí práci zaměřenou na omezování rizik vyplývajících z expozice karcinogenům a mutagenům při práci a měly by být veřejně dostupné na úrovni Unie. Tato směrnice je v souladu se zvláštními doporučeními výborů SCOEL, RAC a ACSH, jejichž význam byl zdůrazněn v předchozích změnách směrnice 2004/37/ES.

                     (10)

                     Za účelem zajištění nejlepší možné úrovně ochrany je rovněž nezbytné vzít na základě vědeckých údajů v úvahu i jiné způsoby absorpce všech karcinogenů a mutagenů, než je vdechování, včetně možnosti absorpce kůží, a v takovém případě uvést poznámku týkající se „kůže“. Změny přílohy III směrnice 2004/37/ES stanovené touto směrnicí jsou dalším krokem v dlouhodobém procesu aktualizace uvedené směrnice.

                     (11)

                     Posouzení účinků karcinogenů na zdraví, které je předmětem této směrnice, vycházelo z příslušných odborných poznatků poskytnutých výbory SCOEL a RAC.

                     (12)

                     SCOEL, jež byl zřízen rozhodnutím Komise 2014/113/EU (7), je nápomocen Komisi zejména při identifikaci, vyhodnocování a podrobné analýze nejnovějších dostupných vědeckých údajů a při navrhování limitních hodnot expozice při práci pro ochranu zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli, které mají být stanoveny na úrovni Unie na základě směrnic 98/24/ES a 2004/37/ES.

                     (13)

                     V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (8) RAC vypracovává stanoviska agentury ECHA, která se týkají rizik chemických látek pro lidské zdraví a životní prostředí. V kontextu této směrnice připravil RAC stanovisko, jak je požadováno v souladu s čl. 77 odst. 3 písm. c) uvedeného nařízení.

                     (14)

                     Dobrým příkladem toho, jak může na úrovni Unie uplatňování právních předpisů v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci podpořit Evropská agentura pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci (EU-OSHA), je kampaň na období 2018 až 2019 nazvaná „Zdravé pracoviště má nebezpečné látky pod kontrolou“. Je žádoucí, aby EU-OSHA úzce spolupracovala s členskými státy s cílem poskytovat specifické informace a příklady osvědčených postupů zaměstnancům, jež jsou v kontaktu s určitými látkami, a zdůrazňovat přitom stávající vývoj politiky v této oblasti a existující legislativní rámec.

                     (15)

                     Kadmium a mnoho jeho anorganických sloučenin splňují kritéria pro klasifikaci jako karcinogen (kategorie 1B) v souladu s nařízením (ES) č. 1272/2008, a proto se jedná o karcinogeny ve smyslu směrnice 2004/37/ES. Na základě dostupných informací včetně vědeckých a technických údajů je proto vhodné stanovit v uvedené směrnici pro kadmium a jeho anorganické sloučeniny limitní hodnotu. Kadmium, dusičnan kademnatý, hydroxid kademnatý a uhličitan kademnatý byly navíc identifikovány jako látky vzbuzující mimořádné obavy podle čl. 57 písm. a) nařízení (ES) č. 1907/2006 a jsou uvedeny na seznamu látek podle čl. 59 odst. 1 uvedeného nařízení.

                     (16)

                     Pokud jde o kadmium, lze předpokládat, že v krátkodobém horizontu bude obtížné dodržet limitní hodnotu 0,001 mg/m3. Je proto vhodné zavést přechodné období v délce osmi let, během nějž by se měla používat limitní hodnota 0,004 mg/m3 (vdechovatelná frakce). S cílem chránit oprávněná očekávání a vyhnout se možnému porušení stávajících postupů v členských státech, které v den vstupu této směrnice v platnost uplatňují systém biologického monitorování s limitní hodnotou biologických expozičních testů nepřesahující 0,002 mg Cd/g kreatininu v moči, by v těchto členských státech měla být po dobu přechodného období limitní hodnota 0,004 mg/m3 měřena jakožto respirabilní frakce, a to s ohledem na stanoviska výborů SCOEL a ACSH týkající se kadmia a jeho anorganických sloučenin.

                     (17)

                     Na základě dostupných spolehlivých vědeckých zdrojů, jako jsou například zdroje poskytované výbory SCOEL a RAC a příslušnými vnitrostátními orgány, by Komise měla do tří let od vstupu této směrnice v platnost posoudit možnost změny směrnice 2004/37/ES doplněním ustanovení o kombinaci limitní hodnoty inhalační expozice při práci s limitní hodnotou biologických expozičních testů pro kadmium a jeho anorganické sloučeniny.

                     (18)

                     Stanovení limitní hodnoty biologických expozičních testů pro kadmium a jeho anorganické sloučeniny by zaměstnance chránilo před jejich systémovou toxicitou, která postihuje zejména ledviny a kosti. Biologické monitorování tak může přispět k ochraně zaměstnanců na pracovišti pouze jako prostředek doplnění monitorování koncentrace kadmia a jeho anorganických sloučenin ve vzduchu, a tudíž v dýchací zóně zaměstnanců. Komise by měla vydat praktické pokyny pro biologické monitorování.

                     (19)

                     Beryllium a většina anorganických sloučenin beryllia splňují kritéria pro klasifikaci jako karcinogen (kategorie 1B) v souladu s nařízením (ES) č. 1272/2008, a proto se jedná o karcinogeny ve smyslu směrnice 2004/37/ES. Kromě toho, že má karcinogenní vlastnosti, je o berylliu známo, že vyvolává chronické onemocnění berylliózu (CBD) a beryliovou senzibilizaci (BeS). Na základě dostupných informací včetně vědeckých a technických údajů je proto vhodné stanovit v uvedené směrnici limitní hodnotu pro beryllium a anorganické sloučeniny beryllia a uvést u něj poznámku týkající se „senzibilizace kůže a dýchacích cest“.

                     (20)

                     Pokud jde o beryllium, lze předpokládat, že v krátkodobém horizontu bude obtížné dodržet limitní hodnotu 0,0002 mg/m3. Je proto vhodné zavést přechodné období v délce sedmi let, během nějž by se měla používat limitní hodnota 0,0006 mg/m3.

                     (21)

                     Kyselina arseničná a její soli, jakož i většina anorganických sloučenin arsenu, splňují kritéria pro klasifikaci jako karcinogen (kategorie 1A) v souladu s nařízením (ES) č. 1272/2008, a proto se jedná o karcinogeny ve smyslu směrnice 2004/37/ES. Na základě dostupných informací včetně vědeckých a technických údajů je proto vhodné stanovit v uvedené směrnici pro kyselinu arseničnou a její soli, jakož i pro anorganické sloučeniny arsenu limitní hodnotu. Kyselina arseničná, oxid arseničný a oxid arsenitý jsou navíc identifikovány jako látky vzbuzující mimořádné obavy podle čl. 57 písm. a) nařízení (ES) č. 1907/2006 a jsou zahrnuty do přílohy XIV uvedeného nařízení jako látky, u nichž se vyžaduje povolení před tím, než mohou být používány.

                     (22)

                     Pokud jde o kyselinu arseničnou, lze předpokládat, že v odvětví tavby mědi bude obtížné dodržet limitní hodnotu 0,01 mg/m3. Mělo by proto být zavedeno přechodné období v délce čtyř let.

                     (23)

                     Formaldehyd splňuje kritéria pro klasifikaci jako karcinogen (kategorie 1B) v souladu s nařízením (ES) č. 1272/2008, a proto se jedná o karcinogen ve smyslu směrnice 2004/37/ES. Formaldehyd je lokálně působící genotoxický karcinogen, pro nějž existuje dostatek vědeckých důkazů o jeho karcinogenitě u člověka. Formaldehyd je rovněž kontaktní kožní alergen (senzibilizátor kůže). Je proto vhodné, na základě dostupných informací včetně vědeckých a technických údajů, stanovit dlouhodobou a krátkodobou limitní hodnotu pro formaldehyd v uvedené směrnici a uvést u něj poznámku týkající se „senzibilizace kůže“. Kromě toho agentura ECHA na žádost Komise rovněž shromažďuje existující informace umožňující posoudit potenciální expozici formaldehydu a materiálům uvolňujícím formaldehyd na pracovišti včetně průmyslového a profesionálního použití.

                     (24)

                     Fixační prostředky na bázi formaldehydu jsou v Unii běžně používány v odvětví zdravotnictví vzhledem ke snadné manipulaci s nimi, vysoké míře přesnosti a extrémní adaptabilitě. V některých členských státech lze předpokládat, že v odvětví zdravotnictví bude obtížné dodržet v krátkodobém horizontu limitní hodnotu 0,37 mg/m3 nebo 0,3 ppm. Je proto vhodné zavést pro toto odvětví přechodné období v délce pěti let, během něhož by se měla používat limitní hodnota 0,62 mg/m3 nebo 0,5 ppm. Odvětví zdravotnictví by však mělo minimalizovat expozici formaldehydu a vyzývá se, aby v přechodném období, pokud je to možné, dodržovalo limitní hodnotu 0,37 mg/m3 nebo 0,3 ppm.

                     (25)

                     V některých členských státech je formaldehyd běžně používán pro účely balzamace zesnulých osob jako součást jejich kulturních nebo náboženských praktik. Lze předpokládat, že v odvětví pohřebních služeb bude obtížné dodržet v krátkodobém horizontu limitní hodnotu 0,37 mg/m3 nebo 0,3 ppm. Je proto vhodné zavést pro toto odvětví přechodné období v délce pěti let, během něhož by se měla používat limitní hodnota 0,62 mg/m3 nebo 0,5 ppm.

                     (26)

                     Pro zlepšení srozumitelnosti se pro beryllium a formaldehyd zavádí v této směrnici poznámka týkající se „sensibilizace“. Při uvádění takových poznámek během aktualizace směrnice 2004/37/ES by měl být zajištěn soulad s příslušnými právními předpisy Unie. To může případně zahrnovat doplnění poznámky týkající se „senzibilizace“ k látkám, které již tvoří konkrétní položku v příloze III uvedené směrnice.

                     (27)

                     Látka 4,4′-methylen-bis(2-chloranilin) (MOCA) splňuje kritéria pro klasifikaci jako karcinogen (kategorie 1B) v souladu s nařízením (ES) č. 1272/2008, a proto se jedná o karcinogen ve smyslu směrnice 2004/37/ES. Její karcinogenita společně s její zřejmou genotoxicitou umožnila klasifikovat tuto látku jako karcinogenní pro člověka. U látky MOCA byla zjištěna možnost závažného pronikání kůží. Je proto vhodné stanovit pro látku MOCA limitní hodnotu a uvést u ní poznámku týkající se „kůže“. Tato látka byla navíc identifikována jako látka vzbuzující mimořádné obavy podle čl. 57 písm. a) nařízení (ES) č. 1907/2006 a je zahrnuta do přílohy XIV uvedeného nařízení jako látka, u níž se vyžaduje povolení před tím, než může být uvedena na trh nebo používána. Na základě dostupných informací včetně vědeckých a technických údajů je možné pro látku MOCA stanovit limitní hodnotu.

                     (28)

                     Komise konzultovala ACSH. Provedla rovněž dvoufázovou konzultaci se sociálními partnery na úrovni Unie v souladu s článkem 154 Smlouvy o fungování Evropské unie. ACSH přijal stanoviska pro látky, jichž se týká tato směrnice, navrhl pro každou z nich závaznou limitní hodnotu expozice při práci a podpořil příslušné poznámky k některým z nich.

                     (29)

                     Limitní hodnoty stanovené v této směrnici mají podléhat pravidelné kontrole a přezkumu, aby se zajistil soulad s nařízením (ES) č. 1907/2006, zejména aby se zohlednil vztah mezi limitními hodnotami stanovenými ve směrnici 2004/37/ES a odvozenými hodnotami pro nebezpečné chemické látky podle uvedeného nařízení, při kterých nedochází k nepříznivým účinkům, aby byli zaměstnanci účinně chráněni.

                     (30)

                     Jelikož cíle této směrnice, totiž ochrany zaměstnanců proti rizikům pro jejich zdraví a bezpečnost včetně jejich prevence, která vznikají nebo která by mohla vzniknout z expozice karcinogenům nebo mutagenům při práci, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské Unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

                     (31)

                     Při provádění této směrnice by se členské státy měly vyhnout ukládání správních, finančních či právních omezení bránících zakládání a rozvoji malých a středních podniků. V tomto ohledu se členské státy a příslušné orgány na unijní a vnitrostátní úrovni vyzývají, aby poskytovaly pobídky, pokyny a poradenství mikropodnikům a malým a středním podnikům, které jim usnadní dodržování této směrnice. V této souvislosti jsou velmi vítané dohody, poradenství a další společné akce sociálních partnerů zaměřené na určování a rozvíjení osvědčených postupů.

                     (32)

                     Jelikož se tato směrnice týká ochrany zdraví zaměstnanců a jejich bezpečnosti na pracovišti, měla by být provedena ve vnitrostátním právu do dvou let ode dne jejího vstupu v platnost.

                     (33)

                     Směrnice 2004/37/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

            Článek 1
            Směrnice 2004/37/ES se mění takto:

                        1)

                        V článku 18a se doplňují nové pododstavce, které znějí:
                        „Do 11. července 2022 Komise posoudí možnost změny této směrnice tak, aby do ní byla doplněna ustanovení o kombinaci limitní hodnoty inhalační expozice při práci s limitními hodnotami biologických a expozičních testů pro kadmium a jeho anorganické sloučeniny.
                        Do 30. června 2020 Komise s přihlédnutím k nejnovějšímu vývoji vědeckých poznatků a po náležité konzultaci se zúčastněnými subjekty, zejména se zdravotnickými odborníky a zdravotnickými pracovníky, posoudí možnost změny této směrnice tak, aby zahrnovala nebezpečné léky, včetně cytotoxických léků, nebo navrhovala vhodnější nástroj pro účely zajištění bezpečnosti zaměstnanců vystavených těmto lékům při práci. Na základě toho předloží Komise, pokud to bude vhodné a po konzultaci se sociálními partnery příslušný legislativní návrh.“;

                        2)

                        Příloha III se mění v souladu s přílohou této směrnice.

            Článek 2

               1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 11. července 2021. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
               Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

               2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

            Článek 3
            Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Článek 4
            Tato směrnice je určena členským státům.

            V Bruselu dne 5. června 2019.

                  Za Evropský parlament

                  předseda

               A. TAJANI

                  Za Radu

                  předsedaPŘÍLOHA

               G. CIAMBA

            (1)  Úř. věst. C 440, 6.12.2018. s. 145.

            (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 27. března 2019 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 21. května 2019.

            (3)  Úř. věst. C 428, 13.12.2017, s. 10.

            (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/37/ES ze dne 29. dubna 2004 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci (šestá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS) (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 50).

            (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (Úř. věst. L 353, 31.12.2008, s. 1).

            (6)  Směrnice Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci (čtrnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11).

            (7)  Rozhodnutí Komise 2014/113/EU ze dne 3. března 2014, kterým se zřizuje Vědecký výbor pro limitní hodnoty expozice chemickým činitelům při práci a kterým se zrušuje rozhodnutí 95/320/ES (Úř. věst. L 62, 4.3.2014, s. 18).

            (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH), o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1).

            PŘÍLOHA
            V bodě A přílohy III směrnice 2004/37/ES se doplňují tyto řádky:

                           Název látky

                           Číslo ES (1)

                           Číslo CAS (2)

                           Limitní hodnoty

                           Poznámka

                           Přechodná opatření

                           8 hodin (3)

                           Krátkodobá expozice (4)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           mg/m3 (5)

                           ppm (6)

                           f/ml (7)

                           „Kadmium a jeho anorganické sloučeniny

                           —

                           —

                           0,001 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Limitní hodnota 0,004 mg/m3
                               (12) do 11. července 2027.

                           Beryllium a anorganické sloučeniny beryllia

                           —

                           —

                           0,0002 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Senzibilizace kůže a dýchacích cest (13)

                           Limitní hodnota 0,0006 mg/m3 do 11. července 2026.

                           Kyselina arseničná a její soli, jakož i anorganické sloučeniny arsenu

                           —

                           —

                           0,01 (11)

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           V odvětví tavby mědi se tato limitní hodnota použije ode dne 11. července 2023.

                           Formaldehyd

                           200-001-8

                           50-00-0

                           0,37

                           0,3

                           —

                           0,74

                           0,6

                           —

                           Senzibilizace kůže (14)

                           Limitní hodnota 0,62 mg/m3 nebo 0,5ppm (3) pro odvětví zdravotní péče, pohřebnictví a balzamovacích služeb do 11. července 2024.

                           4,4′-methylen-bis-(2-chloranilin)

                           202-918-9

                           101-14-4

                           0,01

                           —

                           —

                           —

                           —

                           —

                           Kůže (10)

               (11)  Vdechovatelná frakce.

               (12)  Vdechovatelná frakce. Respirabilní frakce v těch členských státech, které v den vstupu této směrnice v platnost uplatňují systém biologického monitorování s limitní hodnotou biologických expozičních testů nepřesahující 0,002 mg Cd/g kreatinu v moči.

               (13)  Látka může způsobit senzibilizaci kůže a dýchacích cest.

               (14)  Látka může způsobit senzibilizaci kůže.“.