title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0013

Úřední věstník L 109 , 06/05/2000 S. 0029 - 0042

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ESze dne 20. března 2000o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamyEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [1],v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy [2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [3] byla často a podstatně měněna [4]. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by tedy uvedená směrnice měla být kodifikována.(2) Rozdíly mezi právními a správními předpisy členských států o označování potravin mohou bránit volnému pohybu těchto výrobků a mohou vést k vytvoření nerovných podmínek pro hospodářskou soutěž.(3) Je proto nezbytné, aby došlo ke sblížení těchto právních předpisů s cílem přispět k hladkému fungování vnitřního trhu.(4) Účelem této směrnice musí být stanovení obecných pravidel Společenství použitelných horizontálně pro všechny potraviny uváděné na trh.(5) Pravidla specifické povahy, která se vztahují vertikálně pouze na některé potraviny, musí být naopak stanovena v rámci právních předpisů upravujících tyto výrobky.(6) Prvotním zřetelem jakékoli právní úpravy označování potravin musí být potřeba informovat a chránit spotřebitele.(7) Tato potřeba znamená, že členské státy mohou v souladu s pravidly Smlouvy stanovit požadavky jazykového charakteru.(8) Nejvhodnější je používat podrobné označování, zejména uvádění přesných údajů o povaze a charakteristických znacích výrobků, které umožní spotřebiteli vybírat výrobky se znalostí věci, neboť vytváří nejméně překážek volnému obchodu.(9) Je proto nezbytné vypracovat seznam všech údajů, které by v zásadě měly být uváděny na etiketách všech potravin.(10) Horizontální povaha této směrnice však v počáteční fázi neumožňuje zařadit mezi povinné údaje všechny údaje, které musí být doplněny do seznamu použitelného v zásadě na všechny potraviny. V pozdější fázi je však třeba přijmout předpisy Společenství, které stávající pravidla doplní.(11) Pokud neexistují zvláštní pravidla Společenství, členské státy si kromě toho musí ponechat právo stanovit některé vnitrostátní předpisy, které lze připojit k obecným ustanovením této směrnice. Uvedené předpisy však musí podléhat postupu Společenství.(12) Pokud chce členský stát přijmout nový právní předpis, dotyčný postup Společenství musí mít formu rozhodnutí Společenství.(13) Normotvůrci Společenství je kromě toho třeba umožnit, aby ve výjimečných případech stanovil odchylky od některých obecně stanovených povinností.(14) Pravidla pro označování musí rovněž zakázat používání údajů, které by kupujícího uváděly v omyl nebo které připisují potravinám léčebné vlastnosti. Má-li tento zákaz být účinný, musí se vztahovat také na obchodní úpravu potravin a na související reklamu.(15) S cílem usnadnit obchod mezi členskými státy může být stanoveno, že ve fázi předcházející prodeji konečnému spotřebiteli mají být na vnějším obalu uvedeny pouze údaje o podstatných znacích a že některé povinné údaje, které musí být uvedeny na balených potravinách, mají být uvedeny pouze v příslušných obchodních dokladech.(16) S ohledem na místní podmínky a praktické záležitosti si členské státy musí ponechat právo stanovit pravidla pro označování potravin prodávaných jako nebalené; v takovém případě je však třeba zajistit informovanost spotřebitele.(17) S cílem zjednodušit a urychlit postup je nutné pověřit Komisi, aby přijala prováděcí opatření technického charakteru.(18) Opatření nezbytná pro provádění této směrnice musí být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [5].(19) Touto směrnicí nesmí být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v části B přílohy IV,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice se týká označování potravin určených k tomu, aby byly v nezměněném stavu dodány konečnému spotřebiteli, jakož i některých aspektů týkajících se jejich obchodní úpravy a související reklamy.2. Tato směrnice se rovněž použije pro potraviny určené k zásobování restaurací, nemocnic, jídelen a dalších podobných zařízení společného stravování (dále jen "zařízení společného stravování").3. Pro účely této směrnice se rozumía) "označením" slova, údaje, ochranné známky, obchodní značky, vyobrazení nebo symboly, které se vztahují k určité potravině a které jsou uvedeny na kterémkoli obalu, dokladu, nápisu, etiketě, krčkové nebo rukávové etiketě, jimiž je potravina opatřena nebo jež se k potravině vztahují;b) "balenou potravinou" prodejní jednotka v obchodní úpravě v nezměněném stavu určená konečnému spotřebiteli a zařízením společného stravování, která se skládá z potraviny a obalu, do něhož byla potravina vložena před uvedením do prodeje, a to bez ohledu na to, zda je potravina v obalu uzavřena zcela nebo pouze zčásti, avšak v každém případě takovým způsobem, že bez otevření nebo výměny obalu nelze vyměnit jeho obsah.Článek 21. Použité způsoby označování nesmějí:a) uvádět kupujícího v omyl, zejménai) pokud jde o charakteristiky potraviny a zvláště o její povahu, identitu, vlastnosti, složení, množství, trvanlivost, původ nebo provenienci, způsob výroby nebo získání;ii) připisováním účinků nebo vlastností, které dotyčná potravina nemá;iii) vyvoláváním dojmu, že dotyčná potravina má zvláštní charakteristiky, pokud všechny podobné potraviny mají tyto stejné charakteristiky;b) s výhradou předpisů Společenství, které se vztahují na přírodní minerální vody a na potraviny určené pro zvláštní výživu, připisovat potravině vlastnosti umožňující předcházet určité lidské nemoci, léčit ji nebo ji vyléčit, nebo tyto vlastnosti uvádět.2. Rada postupem podle článku 95 Smlouvy vypracuje nevyčerpávající seznam tvrzení ve smyslu odstavce 1, jejichž použití musí být v každém případě zakázáno nebo omezeno.3. Zákazy a omezení stanovená v odstavcích 1 a 2 se rovněž použijí naa) obchodní úpravu potravin a zejména na tvar nebo vzhled potravin nebo jejich obalu, na použitý obalový materiál, na způsob, jakým jsou aranžovány, jakož i na prostředí, v němž jsou vystavovány;b) související reklamu.Článek 31. V souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsažených se při označování potravin uvádějí pouze tyto povinné údaje:1) název, pod nímž je výrobek prodáván;2) seznam složek;3) množství určitých složek nebo skupin složek podle článku 7;4) u balených potravin jejich čisté množství;5) datum minimální trvanlivosti nebo v případě potravin, které z mikrobiologického hlediska snadno podléhají zkáze, slova "spotřebujte do" a příslušné datum;6) zvláštní podmínky uchování a použití;7) jméno nebo obchodní jméno a sídlo výrobce nebo balírny nebo prodejce usazeného ve Společenství.Členské státy však mají nadále právo požadovat u másla vyráběného na jejich území pouze údaj o výrobci, balírně nebo prodejci.Aniž je dotčeny informace stanovené v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle druhého pododstavce;8) místo původu nebo provenience v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny;9) návod k použití v případě potraviny, kterou by bez tohoto návodu nebylo možné vhodným způsobem použít;10) u nápojů s obsahem alkoholu vyšším než 1,2 % (obj.) se uvede skutečný obsah alkoholu (% obj.).2. Odchylně od odstavce 1 si členské státy mohou ponechat vnitrostátní předpisy, které ve vztahu k vnitrostátní výrobě požadují, aby byl uveden výrobní podnik nebo balírna.3. Ustanovení tohoto článku jsou použitelná, aniž jsou dotčeny přesnější nebo rozsáhlejší předpisy o hmotnostech a mírách.Článek 41. Předpisy Společenství, které jsou použitelné pro určité potraviny, a nikoli pro potraviny obecně, se mohou ve výjimečných případech odchylovat od požadavků stanovených v čl. 3 odst. 1 bodech 2 a 5, pokud by to nebylo na úkor informovanosti kupujícího.2. Předpisy Společenství, které jsou použitelné pro určité potraviny, a nikoli pro potraviny obecně, mohou stanovit další povinné údaje kromě údajů uvedených v článku 3.Pokud takové předpisy neexistují, mohou členské státy tyto údaje stanovit postupem podle článku 19.3. Předpisy Společenství uvedené v odstavcích 1 a 2 se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2.Článek 51. Názvem, pod kterým je potravina prodávána, je název stanovený pro tuto potravinu v právních předpisech Společenství, které se na ni vztahují.a) Neexistují-li předpisy Společenství, pak názvem, pod kterým je potravina prodávána, je název stanovený v platných právních a správních předpisech členského státu, v němž je výrobek prodáván konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování.Pokud takový název chybí, pak názvem, pod kterým je výrobek prodáván, je název, který je vžitý v členském státě, v němž je výrobek prodáván konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování, nebo popis potraviny, popřípadě rovněž popis jejího použití, který musí být dostatečně přesný, aby kupujícímu umožnil poznat skutečnou podstatu potraviny a odlišit potravinu od jiných výrobků, se kterými by mohla být zaměněna.b) Použití prodejního názvu, pod kterým je výrobek legálně vyráběn a uváděn na trh v členském státě výroby, je v členském státě prodeje rovněž povoleno.Neumožňuje-li však použití jiných ustanovení této směrnice, zejména ustanovení článku 3, aby spotřebitelé v členském státě prodeje zjistili skutečnou povahu potraviny a odlišili ji od potravin, s nimiž by mohla být zaměněna, k prodejnímu názvu se připojí další popisné informace, které musí být uvedeny v blízkosti prodejního názvu.c) Ve výjimečných případech se prodejní název používaný v členském státu výroby nepoužije v členském státu prodeje, pokud se potravina, kterou označuje, liší svým složením nebo výrobou od potraviny známé pod dotyčným názvem do té míry, že by ustanovení písmene b) nezajistila v členském státu prodeje správné informování spotřebitelů.2. Název, pod nímž je výrobek prodáván, nesmí být nahrazen ochrannou známkou, obchodní značkou nebo vymyšleným názvem.3. Název, pod nímž je výrobek prodáván, musí obsahovat údaje o fyzikálním stavu potraviny nebo o určitém způsobu úpravy (např. v prášku, lyofilizovaný, zmrazený, koncentrovaný, uzený), nebo musí být těmito údaji doplněn, a to ve všech případech, kdy by opomenutí těchto údajů mohlo uvést kupujícího v omyl.Na všech potravinách, které byly ošetřeny ionizujícím zářením, musí být uveden tento údaj:- ve španělštině:"irradiado" nebo "tratado con radiación ionizante",- v dánštině:"bestrålet/…" nebo "strålekonserveret" nebo "behandlet med ioniserende stråling" nebo "konserveret med ioniserende stråling",- v němčině:"bestrahlt" nebo "mit ionisierenden Strahlen behandelt",- v řečtině:"επεξεργασμένο με ιονίζουσα ακτινοβολία" nebo "ακτινοβολημένο",- v angličtině:"irradiated" nebo "treated with ionising radiation",- ve francouzštině:"traité par rayonnements ionisants" nebo "traité par ionisation",- v italštině:"irradiato" nebo "trattato con radiazioni ionizzanti",- v nizozemštině:"doorstraald" nebo "door bestraling behandeld" nebo "met ioniserende stralen behandeld",- v portugalštině:"irradiado" nebo "tratado por irradiação" nebo "tratado por radiação ionizante",- ve finštině:"säteilytetty" nebo "käsitelty ionisoivalla säteilyllä",- ve švédštině:"bestrålad" nebo "behandlad med joniserande strålning".Článek 61. Seznam složek se uvádí podle tohoto článku a podle příloh I, II a III.2. Složky nemusí být uvedeny v případěa) - čerstvého ovoce a zeleniny včetně brambor, kromě loupaných, krájených nebo podobně upravených,- sycených vod, v jejichž označení je uvedeno, že jsou sycené,- kvasných octů, pokud pocházejí výhradně z jediné základní suroviny a pokud do nich nebyly přidány žádné jiné složky,b) - sýrů,- másla,- kysaného mléka a smetany,pokud do nich nebyly přidány žádné jiné složky kromě mléčných výrobků, enzymů a mikrobiálních kultur nezbytných k výrobě nebo jedlé soli potřebné k výrobě sýrů, s výjimkou čerstvých a tavených sýrů,c) výrobků sestávajících z jediné složky, pokud- je obchodní název totožný s názvem složky, nebo- obchodní název umožňuje určit povahu složky bez rizika záměny.3. V případě nápojů obsahujících více než 1,2 % (obj.) alkoholu stanoví Rada na návrh Komise do 22. prosince 1982 pravidla pro označování složek.4. a) "Složkou" se rozumí jakákoli látka, včetně přídatných látek, která je použita při výrobě nebo přípravě potraviny a je v konečném výrobku stále přítomná, i když případně ve změněné formě.b) Pokud byla složka potraviny sama vyrobena z několika složek, musí být tyto složky považovány za složky dotyčné potraviny.c) Za složky se nepovažujíi) součásti složky, které jsou během výroby přechodně odděleny a poté jsou do potraviny opět přidány v množství nepřekračující původní podíl;ii) přídatné látky,- které se dostaly do potraviny pouze proto, že byly obsaženy v jedné nebo více složkách této potraviny, pokud v konečném výrobku již neplní technologickou funkci,- které se používají jako pomocné látky při zpracování;iii) látky používané v nezbytně nutných množstvích jako rozpouštědla nebo nosiče přídatných látek nebo látek určených k aromatizaci potravin.d) V některých případech může být postupem podle čl. 20 odst. 2 rozhodnuto, zda jsou plněny podmínky uvedené v písm. c), bodech ii) a iii).5. Seznam složek obsahuje všechny složky potraviny seřazené sestupně podle hmotnosti, stanovené v okamžiku jejich použití při výrobě potraviny. Před tímto seznamem musí být uveden patřičný údaj obsahující slovo "složení".Avšak:- přidaná voda a těkavé látky se v seznamu uvádějí v pořadí podle jejich hmotnosti v konečném výrobku; množství vody přidané do potraviny jako složka se vypočítá odečtením celkového množství ostatních použitých složek od celkového množství konečného výrobku. Toto množství vody se nemusí brát v úvahu, pokud jí není v konečném výrobku více než 5 % hmotnostních;- složky používané v koncentrované nebo sušené formě a rekonstituované během výroby smějí být uvedeny v seznamu v pořadí podle jejich hmotnosti stanovené před koncentrací nebo sušením;- v případě koncentrovaných nebo sušených potravin, do nichž je třeba přidat vodu, mohou být složky uvedeny v pořadí podle jejich poměru v rekonstituovaném výrobku, pokud je spolu se seznamem složek uveden např. výraz "složky rekonstituovaného výrobku" nebo "složky výrobku připraveného ke spotřebě";- v případě směsí ovoce nebo zeleniny, ve kterých výrazně nepřevládá hmotnostní podíl žádného určitého ovoce nebo zeleniny, smějí být tyto složky uvedeny v jiném pořadí, pokud je spolu se seznamem složek uveden např. výraz "v proměnlivých hmotnostních podílech";- v případě směsí koření nebo bylin, ve kterých hmotnostní podíl žádného z nich výrazně nepřevládá, smějí být tyto složky uvedeny v jiném pořadí, pokud je spolu se seznamem složek uveden např. výraz "v proměnlivých hmotnostních podílech".6. Složky se označují svým specifickým názvem, popřípadě podle pravidel stanovených v článku 5.Avšak:- složky, které náleží do jedné ze skupin uvedených v příloze I a které jsou součástí jiné potraviny, mohou být označeny pouze názvem této skupiny.Změny seznamu skupin v příloze I mohou být provedeny postupem podle čl. 20 odst. 2.Označení "škrob" uvedené v příloze I však musí být doplněno údajem o jeho specifickém rostlinném původu, pokud tato složka může obsahovat lepek;- složky náležející do jedné ze skupin uvedených v příloze II musí být povinně označeny názvem této skupiny, po kterém následuje jejich specifický název nebo jejich číslo ES; pokud určitá složka náleží do více skupin, uvede se skupina, která odpovídá její hlavní funkci v dotyčné potravině.Změny této přílohy vycházející z vývoje vědeckých a technických poznatků se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2.Označení "modifikovaný škrob" uvedené v příloze II však musí být doplněno údajem o jeho specifickém rostlinném původu, pokud tato složka může obsahovat lepek;- látky určené k aromatizaci musí být označeny v souladu s přílohou III,- zvláštní ustanovení Společenství týkající se uvádění údajů o ošetření složek ionizujícím zářením se následně přijmou postupem podle článku 95 Smlouvy.7. Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy mohou pro některé potraviny stanovit, že spolu s názvem, pod nímž jsou tyto potraviny prodávány, musí být uveden údaj o určité složce nebo určitých složkách.U případných vnitrostátních právních předpisů se použije postup podle článku 19.Právní předpisy Společenství uvedené v tomto odstavci se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2.8. V případě uvedeném v odst. 4 písm. b) může být směsná složka zařazena do seznamu složek pod vlastním pojmenováním, pokud tak stanoví právní předpisy nebo pokud je dlouhodobě užívané, podle celkové hmotnosti složek a za předpokladu, že bezprostředně následuje výčet jejích vlastních složek.Tento výčet však není povinný,a) pokud směsná složka tvoří méně než 25 % konečného výrobku; toto ustanovení se však nepoužije pro přídatné látky, s výhradou ustanovení odst. 4 písm. c);b) pokud je směsná složka potravinou, u níž právní předpisy Společenství nepožadují uvedení seznamu složek.9. Odchylně od odstavce 5 nemusí být obsah vody uveden,a) pokud se voda během výrobního procesu používá výhradně k tomu, aby složka použitá v koncentrovaném nebo sušeném stavu byla rekonstituována do svého původního stavu;b) v případě nálevu, který se běžně nekonzumuje.Článek 71. Množství složky nebo skupiny složek použité při výrobě nebo přípravě potraviny musí být uvedeno v souladu s tímto článkem.2. Údaj uvedený v odstavci 1 je povinný,a) pokud dotyčná složka nebo skupina složek je uvedena v názvu, pod kterým je potravina prodávána nebo s nímž ji spotřebitelé obvykle spojují, nebob) pokud dotyčná složka nebo skupina složek je na etiketě zdůrazněna slovy, vyobrazením nebo grafickým znázorněním, neboc) dotyčná složka nebo skupina složek je důležitá pro charakterizaci potraviny a pro její odlišení od výrobků, s nimiž by mohla být zaměněna z důvodu svého názvu nebo vzhledu, nebod) v případech stanovených postupem podle čl. 20 odst. 2.3. Odstavec 2 se nepoužije:a) pro složku nebo skupinu složek,- jejichž čistá hmotnost po odkapání je uvedena v souladu s čl. 8 odst. 4, nebo- jejichž množství musí být na etiketě uvedeno již podle právních předpisů Společenství, nebo- jež jsou použity v malém množstvím pro účely aromatizování, nebo- které nejsou takové povahy, aby jejich uvedení v názvu, pod kterým je potravina prodávána, mělo vliv na volbu spotřebitele v zemi prodeje, neboť rozdílné množství není podstatné pro charakterizaci potraviny nebo potravinu neodlišuje od podobných potravin. V případě pochybností o tom, zda podmínky stanovené v této odrážce jsou splněny, se rozhodne postupem podle čl. 20 odst. 2;b) pokud zvláštní předpisy Společenství přesně stanoví množství složky nebo skupiny složek, aniž by upravovaly jeho uvádění na etiketě;c) v případech uvedených ve čtvrté a páté odrážce čl. 6 odst. 5;d) v případech stanovených postupem podle čl. 20 odst. 2.4. Uvedené množství, vyjádřené v procentech, musí odpovídat množství složky nebo skupiny složek v okamžiku jejich zpracování. V právních předpisech Společenství však mohou být pro některé potraviny stanoveny odchylky od této zásady. Tyto předpisy se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2.5. Údaj uvedený v odstavci 1 se uvádí buď v názvu, pod kterým je potravina prodávána, nebo bezprostředně vedle tohoto názvu, nebo v seznamu složek společně s dotyčnou složkou nebo skupinou složek.6. Tento článek se použije, aniž jsou dotčena pravidla Společenství o nutričním označování potravin.Článek 81. Čisté množství potravin v hotovém balení musí být vyjádřeno:- u tekutin v jednotkách objemu,- u ostatních výrobků v jednotkách hmotnosti,podle vhodnosti v litrech, centilitrech, mililitrech, kilogramech nebo gramech.Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy mohou pro některé vymezené potraviny stanovit odchylku od tohoto pravidla.U případných vnitrostátních právních předpisů se použije postup podle článku 19.2. a) Pokud právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy stanoví povinnost uvádět určitý typ množství (např. nominální množství, minimální množství, průměrné množství), pak pro účely této směrnice je tímto množstvím čisté množství.Aniž je dotčena informace uvedená v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle tohoto bodu.b) Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy mohou u některých vymezených potravin, které jsou řazeny do tříd podle množství, stanovit povinnost uvádět jiné údaje o množství.U případných vnitrostátních právních předpisů se použije postup podle článku 19.c) Pokud se jednotka v hotovém balení skládá ze dvou nebo více jednotlivých jednotek v hotovém balení, které obsahují stejné množství téhož výrobku, pak uvedení čistého množství se skládá z údaje o čistém množství, které je obsaženo v každém jednotlivém balení, a z údaje o celkovém počtu těchto balení. Uvedení těchto údajů však není povinné, pokud je celkový počet jednotlivých balení zvnějšku jasně viditelný a snadno spočitatelný a pokud je zvnějšku jasně viditelné alespoň jedno označení čistého množství, které je obsaženo v každém jednotlivém balení.d) Pokud se jednotka v hotovém balení skládá ze dvou nebo více jednotlivých balení, která nejsou považována za prodejní jednotky, pak uvedení čistého množství se skládá z údaje o celkovém čistém množství a údaje o celkovém počtu jednotlivých balení. Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy nemusí pro některé potraviny stanovit povinnost uvádět celkový počet jednotlivých balení.Aniž je dotčena informace uvedená v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle tohoto bodu.3. V případě potravin, které se obvykle prodávají na kusy, nemusí členské státy vyžadovat uvedení čistého množství, pokud je počet jednotek zvnějšku jasně viditelný a snadno spočitatelný nebo, není-li tomu tak, pokud je tento počet uveden na etiketě.Aniž je dotčena informace uvedená v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle tohoto odstavce.4. U pevných potravin v nálevu se při označování uvádí též čistá hmotnost této potraviny po odkapání.Pro účely tohoto odstavce se "nálevem" rozumí následující výrobky, popřípadě jejich směsi a rovněž tyto výrobky ve zmrazeném a hluboce zmrazeném stavu, pokud je kapalina při této úpravě pouze doplňkem základních složek, a není tedy rozhodujícím faktorem pro koupi: voda, vodné roztoky solí, lák, vodné roztoky potravinářských kyselin, ocet, vodné roztoky cukrů, vodné roztoky jiných látek se sladivým účinkem, ovocné nebo zeleninové šťávy v případě ovoce či zeleniny.Tento seznam může být doplněn postupem podle čl. 20 odst. 2.Kontrolní metody pro stanovení čisté hmotnosti po odkapání se stanoví postupem podle čl. 20 odst. 2.5. Uvádění čistého množství není povinné u potravin:a) se značnými úbytky objemu nebo hmotnosti, které jsou prodávány po kusech nebo váženy v přítomnosti kupujícího;b) jejichž čisté množství je menší než 5 g nebo 5 ml; toto ustanovení se však nepoužije pro koření a byliny.Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy, které se týkají některých specifických potravin, mohou ve výjimečných případech stanovit prahové hodnoty vyšší než 5 g nebo 5 ml, pokud tím nebude ohrožena informovanost kupujícího.Aniž je dotčena informace uvedená v článku 24, členské státy sdělí Komisi a ostatním členským státům všechna opatření přijatá podle tohoto odstavce.6. Právní předpisy Společenství uvedené v odst. 1 druhém pododstavci, odst. 2 písm. b) a d) a odst. 5 druhém pododstavci se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2.Článek 91. Datum minimální trvanlivosti potraviny je datum, do kterého si potravina uchovává své specifické vlastnosti při správném způsobu skladování.Datum se uvádí podle ustanovení odstavců 2 až 5.2. Toto datum se uvádí slovy:- "minimální trvanlivost do…", obsahuje-li datum uvedení dne,- "minimální trvanlivost do konce…" v ostatních případech.3. Ke slovům uvedeným v odstavci 2 se připojí- buď vlastní datum, nebo- odkaz na místo, kde je datum uvedeno na etiketě.V případě potřeby se tyto údaje doplní údajem o podmínkách uchování, jejichž dodržení umožní zajistit uvedenou trvanlivost.4. Datum se skládá z nekódovaného tvaru v pořadí den, měsíc a rok.Avšak v případě potravin:- s trvanlivostí nepřekračující tři měsíce postačí uvedení dne a měsíce,- s trvanlivostí delší než tři měsíce, avšak nejvýše v délce 18 měsíců postačí uvedení měsíce a roku,- s trvanlivostí delší než 18 měsíců postačí uvedení roku.Způsob uvedení data může být stanoven postupem podle čl. 20 odst. 2.5. S výhradou předpisů Společenství, které ukládají jiné způsoby uvedení data, nemusí být datum minimální trvanlivosti uvedeno v případě- čerstvého ovoce a zeleniny včetně brambor, kromě loupaných, krájených nebo podobně upravených. Tato odchylka se nevztahuje na naklíčená semena a podobné produkty, jako jsou klíčky luštěnin,- vín, likérových vín, šumivých vín, aromatizovaných vín a podobných výrobků získaných z jiného ovoce než z hroznů, jakož i v případě nápojů kódů KN 22060091, 22060093 a 22060099 vyrobených z hroznů nebo hroznového moštu,- nápojů obsahujících nejméně 10 % (obj.) alkoholu,- osvěžujících nealkoholických nápojů, ovocných šťáv, ovocných nektarů a alkoholických nápojů v jednotlivých nádobách o více než pěti litrech, určených k zásobování zařízení společného stravování,- výrobků pekárenského odvětví, které jsou vzhledem ke své povaze obvykle spotřebovány do 24 hodin od výroby,- octa,- jedlé soli,- cukru v pevné formě,- cukrovinek sestávajících téměř výhradně z ochucených a/nebo přibarvených cukrů,- žvýkaček a podobných výrobků ke žvýkání,- balení jednotlivých porcí zmrzliny.Článek 101. V případě potravin, které z mikrobiologického hlediska snadno podléhají zkáze, a mohou tedy po krátké době představovat bezprostřední nebezpečí pro lidské zdraví, musí být datum minimální trvanlivosti nahrazeno slovy "spotřebujte do" s příslušným datem.2. Před datem musí být uvedeny výrazy:- ve španělštině:,- v dánštině:,- v němčině:,- v řečtině:,- v angličtině:,- ve francouzštině:,- v italštině:,- v nizozemštině:,- v portugalštině:,- ve finštině:,- ve švédštině:.Za těmito výrazy musí následovat:- buď vlastní datum, nebo- odkaz na místo, kde je datum uvedeno na etiketě.Za těmito údaji následuje popis podmínek uchování, které musí být dodrženy.3. Datum se skládá z nekódovaného tvaru v pořadí den, měsíc a popřípadě rok.4. V některých případech lze postupem podle čl. 20 odst. 2 rozhodnout o tom, zda jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 1.Článek 111. Návod k použití potraviny musí být uveden takovým způsobem, aby umožnil její vhodné použití.2. Právní předpisy Společenství a v případě jejich neexistence vnitrostátní právní předpisy mohou u některých potravin stanovit způsob, jakým má být návod k použití uváděn.U případných vnitrostátních právních předpisů se použije postup podle článku 19.Právní předpisy Společenství uvedené v tomto odstavci se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2.Článek 12Pravidla týkající se údajů o obsahu alkoholu v % (obj.) jsou v případě výrobků čísel 22.04 a 22.05 stanovena ve specifických předpisech Společenství, které se na tyto výrobky vztahují.V případě jiných nápojů obsahujících více než 1,2 % (obj.) alkoholu se tato pravidla stanoví postupem podle čl. 20 odst. 2.Článek 131. a) Pokud jsou potraviny v hotovém balení, údaje stanovené v článku 3 a čl. 4 odst. 2 se uvádějí na obalu nebo na etiketě připevněné k obalu.b) Odchylně od písmene a) a aniž jsou dotčeny předpisy Společenství o nominálních množstvích, pokud jsou potraviny v hotovém balení:- určené konečnému spotřebiteli, avšak uváděné na trh ve fázi, která předchází prodeji konečnému uživateli a při které nedochází k prodeji zařízením společného stravování,- určené pro dodání zařízením společného stravování za účelem přípravy, zpracování, dělení nebo porcování,údaje stanovené v článku 3 a čl. 4 odst. 2 mohou být uvedeny pouze v obchodní dokumentaci příslušných potravin, pokud je zajištěno, že tyto dokumenty obsahující všechny vyznačované údaje jsou buď přiloženy k příslušným potravinám, nebo byly zaslány před dodáním zásilky nebo současně s ní.c) V případech uvedených v písmeni b) se údaje stanovené v čl. 3 odst. 1 bodech 1, 5 a 7, popřípadě rovněž údaje stanovené v článku 10, uvádějí také na vnějším obalu, v němž jsou potraviny uváděny na trh.2. Údaje stanovené v článku 3 a v čl. 4 odst. 2 musí být snadno srozumitelné a vyznačené na dobře viditelném místě tak, aby byly dobře viditelné, snadno čitelné a nesmazatelné.Nesmějí být žádným způsobem skryty, zastřeny nebo přerušeny jiným textem nebo vyobrazením.3. Údaje uvedené v čl. 3 odst. 1 bodech 1, 4, 5 a 10 se uvádějí ve stejném zorném poli.Tento požadavek může být rozšířen na údaje stanovené v čl. 4 odst. 2.4. V případě skleněných lahví určených k opakovanému použití, které jsou nesmazatelně označeny a které z tohoto důvodu nejsou opatřeny etiketou, krčkovou nebo rukávovou etiketou, jakož i v případě obalů nebo nádob, jejichž největší plocha měří méně než 10 cm2, musí být uvedeny pouze údaje stanovené v čl. 3 odst. 1 bodech 1, 4 a 5.Odstavec 3 se v tomto případě nepoužije.5. Irsko, Nizozemsko a Spojené království mohou v případě mléka a mléčných výrobků plněných do lahví určených k opakovanému použití stanovit odchylky od čl. 3 odst. 1 a od odstavce 3 tohoto článku.Sdělí Komisi všechna opatření přijatá podle prvního pododstavce.Článek 14Pokud potraviny nabízené k prodeji konečnému spotřebiteli a zařízením společného stravování nejsou v hotovém balení nebo pokud jsou potraviny baleny v místě prodeje na požádání spotřebitele nebo baleny do hotového balení pro přímý prodej, stanoví členské státy pravidla pro uvádění údajů stanovených v článku 3 a v čl. 4 odst. 2.Členské státy mohou stanovit, že uvádění těchto údajů nebo některých z nich není povinné, pokud je zajištěna dostatečná informovanost spotřebitele.Článek 15Tato směrnice nemá vliv na ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které při neexistenci právních předpisů Společenství stanovují méně přísné požadavky na označování některých potravin nabízených k prodeji v nestandardních obalech, jako jsou figurky nebo upomínkové předměty.Článek 161. Členské státy zajistí na svém území zákaz prodeje potravin, u nichž nejsou údaje stanovené v článku 3 a čl. 4 odst. 2 uvedeny v jazyce snadno srozumitelném pro spotřebitele, pokud není informovanost spotřebitele účinně zajištěna jinými opatřeními, která se stanoví postupem podle čl. 20 odst. 2 a která se týkají jednoho nebo více údajů na etiketě.2. Členský stát, v němž je výrobek uváděn na trh, může na svém území v souladu s pravidly Smlouvy stanovit, že tyto údaje musí být na etiketě uvedeny nejméně v jednom nebo více jazycích, které zvolí z úředních jazyků Společenství.3. Ustanovení odstavců 1 a 2 nebrání tomu, aby údaje na etiketě byly uvedeny v několika jazycích.Článek 17Členské státy upustí od stanovování požadavků podrobnějších, než jsou požadavky stanovené v článcích 3 až 13 týkající se způsobu vyznačování údajů uvedených v článku 3 a čl. 4 odst. 2.Článek 181. Členské státy nesmějí zakazovat obchod s potravinami, které jsou v souladu s pravidly stanovenými v této směrnici, zaváděním neharmonizovaných vnitrostátních předpisů upravujících označování a obchodní úpravu některých potravin nebo potravin obecně.2. Odstavec 1 se nepoužije pro neharmonizované vnitrostátní předpisy, které jsou oprávněné z důvodu- ochrany veřejného zdraví,- předcházení podvodům, pokud by ovšem takové předpisy nemohly znesnadnit používání definic a pravidel stanovených touto směrnicí,- ochrany práv průmyslového a obchodního vlastnictví, uvádění provenience, označení místa původu a předcházení nekalé soutěži.Článek 19Odkazuje-li se na tento článek, použije se následující postup v případě, že členský stát považuje za nezbytné přijmout nové právní předpisy.Členský stát sdělí Komisi a ostatním členským státům zamýšlená opatření a jejich odůvodnění. Komise konzultuje s členskými státy v rámci Stálého výboru pro potraviny zřízeného rozhodnutím Rady 69/414/EHS [6], pokud považuje tyto konzultace za užitečné nebo pokud to požaduje členský stát.Členský stát může přijmout zamýšlená opatření až po uplynutí tří měsíců od sdělení, a za předpokladu, že neobdržel záporné stanovisko Komise.Při splnění této podmínky a před uplynutím výše uvedené lhůty zahájí Komise postup podle čl. 20 odst. 2 s cílem stanovit, zda zamýšlená opatření mohou být provedena, včetně případných vhodných změn.Článek 201. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potraviny (dále jen "výbor").2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 21Jsou-li pro usnadnění použití této směrnice nezbytná dočasná opatření, přijmou se postupem podle čl. 20 odst. 2.Článek 22Touto směrnicí nejsou dotčeny předpisy Společenství přijaté již 22. prosince 1978 týkající se označování a obchodní úpravy některých potravin.Změny nezbytné pro dosažení souladu těchto předpisů s pravidly stanovenými touto směrnicí se přijmou postupem platným pro každý z příslušných předpisů.Článek 23Tato směrnice se nevztahuje na výrobky určené k vývozu ze Společenství.Článek 24Členské státy zajistí, aby Komise obdržela znění všech důležitých ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 25Tato směrnice se použije rovněž pro francouzské zámořské departementy.Článek 261. Směrnice 79/112/EHS ve znění směrnic uvedených v příloze IV části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států, pokud jde o lhůty pro provedení uvedené v příloze IV části B.2. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.Článek 27Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 28Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. března 2000.Za Evropský parlamentpředsedaN. FontaineZa RadupředsedaJ. Gama[1] Úř. věst. C 258, 10.9.1999, s. 12.[2] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 18. ledna 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 13. března 2000.[3] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/4/ES (Úř. věst. L 43, 14.2.1997, s. 21).[4] Viz příloha IV část B.[5] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[6] Úř. věst. L 291, 29.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISKUPINY SLOŽEK, JEJICHŽ SPECIFICKÝ NÁZEV LZE NAHRADIT NÁZVEM SKUPINYDefinice | Pojmenování |Rafinované oleje kromě olivového oleje | "Olej" spolu s přídavným jménem "rostlinný", popřípadě "živočišný", nebouvedením jeho specifického rostlinného nebo živočišného původu,Přídavné jméno "ztužený" musí být připojeno k údaji o ztuženém oleji |Rafinované tuky | "Tuk" spolu s přídavným jménem "rostlinný", popřípadě "živočišný", nebouvedením jeho specifického rostlinného nebo živočišného původuPřídavné jméno "ztužený" musí být připojeno k údaji o ztuženém oleji |Směsi mouky ze dvou nebo více druhů obilí | "Mouka" s následným výčtem druhů obilí, ze kterých byla vyrobena, uvedených v sestupném pořadí podle hmotnosti |Škroby a škroby modifikované fyzikálním způsobem nebo enzymy | "Škrob" |Všechny druhy ryb, kde ryba tvoří složku jiné potraviny, a pokud název a obchodní úprava takové potraviny neodkazují na specifický druh ryby | "Ryby" |Všechny druhy sýrů, kde sýr nebo směs sýrů tvoří složku jiné potraviny, a pokud název a obchodní úprava takové potraviny neodkazují na specifický druh sýra | "Sýr" |Všechna koření obsahující nejvýše 2 % hmotnostní potraviny | "Koření" nebo "směs koření" |Všechny byliny nebo části bylin obsahujících nejvýše 2 % hmotnostní potraviny | "Byliny" nebo "směs bylin" |Všechny druhy klovatinových přípravků používaných při výrobě gumového základu pro žvýkačky | "Gumový základ" |Všechny druhy strouhanky z pečených obilných výrobků | "Strouhanka" |Všechny druhy sacharózy | "Cukr" |Bezvodá dextróza a monohydrát dextrózy | "Dextróza" |Škrobový sirup a sušený škrobový sirup | "Škrobový sirup" |Všechny druhy mléčných bílkovin (kaseiny, kaseináty a syrovátkové bílkoviny) a jejich směsi | "Mléčné bílkoviny" |Lisované, expelerované nebo rafinované kakaové máslo | "Kakaové máslo" |Veškeré kandované ovoce, které netvoří více než 10 % hmotnostních potraviny | "Kandované ovoce" |Zeleninové směsi, které netvoří více než 10 % hmotnostích potraviny | "Zelenina" |Všechny druhy vín, jak jsou definovány v nařízení Rady č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem | "Víno" |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISKUPINY SLOŽEK, KTERÉ MUSÍ BÝT POJMENOVÁNY NÁZVEM SKUPINY, DO KTERÉ SLOŽKY PATŘÍ, S NÁSLEDNÝM UVEDENÍM JEJICH SPECIFICKÉHO NÁZVU NEBO ČÍSLA ESBarvivoKonzervantAntioxidantEmulgátorZahušťovadloŽelírující látkaStabilizátorLátka zvýrazňující chuť a vůniKyselinaRegulátor kyselostiProtispékavá látkaModifikovaný škrob [1]Náhradní sladidloKypřicí látkaOdpěňovačLešticí látkaTavicí soli [2]Látka zlepšující moukuZpevňující látkaZvlhčující látkaPlnidloBalicí plyn[1] Nevyžaduje se uvedení specifického názvu nebo čísla ES.[2] Pouze pro tavené sýry a výrobky z tavených sýrů.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIPOJMENOVÁNÍ LÁTEK URČENÝCH K AROMATIZACI V SEZNAMU SLOŽEK1. Látky určené k aromatizaci musí být pojmenovány slovy "látka určená k aromatizaci (látky určené k aromatizaci)" nebo přesnějším názvem nebo popisem látky určené k aromatizaci.2. Slovo "přírodní" nebo jiné slovo mající v podstatě stejný význam může být použito pouze pro látky určené k aromatizaci, jejichž aromatická složka obsahuje výhradně aromatické látky, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 2 písm. b) bodě i) směrnice Rady 88/388/EHS ze dne 22. června 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se látek určených k aromatizaci pro použití v potravinách a výchozích materiálů pro jejich výrobu [1] nebo aromatické přípravky, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 2) písm. c) uvedené směrnice.3. Pokud název látky určené k aromatizaci obsahuje odkaz na rostlinný nebo živočišný charakter nebo původ látek, které obsahuje, pak slovo "přírodní" nebo jakékoli jiné slovo mající v podstatě stejný význam nesmí být použito, pokud nebyla aromatická složka izolována vhodnými fyzikálními postupy, enzymovými nebo mikrobiálními postupy nebo tradičními způsoby přípravy potravin výhradně nebo téměř výhradně z dotyčné potraviny nebo dotyčného zdroje aromatu.[1] Úř. věst. L 184, 15.7.1988, s. 61. Směrnice ve znění směrnice Komise 91/71/EHS (Úř. věst. L 42, 15.2.1991, s. 25).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVČÁST AZRUŠENÁ SMĚRNICE S NÁSLEDNÝMI ZMĚNAMI(podle článku 26)Směrnice Rady 79/112/EHS (Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 1)Směrnice Rady 85/7/EHS (Úř. věst. L 2, 3.1.1985, s. 22), pouze čl. 1 odst. 9Směrnice Rady 86/197/EHS (Úř. věst. L 144, 29.5.1986, s. 38)Směrnice Rady 89/395/EHS (Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 17)Směrnice Komise 91/72/EHS (Úř. věst. L 42, 15.2.1991, s. 27)Směrnice Komise 93/102/ES (Úř. věst. L 291, 25.11.1993, s. 14)Směrnice Komise 95/42/ES (Úř. věst. L 182, 2.8.1995, s. 20)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/4/ES (Úř. věst. L 43, 14.2.1997, s. 21)ČÁST BLHŮTY PRO PROVEDENÍ VE VNITROSTÁTNÍM PRÁVU(podle článku 26)Směrnice | Lhůta pro provedení | Povolení obchodu s výrobky, které jsou v souladu s touto směrnicí | Zákaz obchodu s výrobky, které nejsou v souladu s toto směrnicí |79/112/EHS | | 22. prosince 1980 | 22. prosince 1982 |85/7/EHS | | | |86/197/EHS | | 1. května 1988 | 1. května 1989 |89/395/EHS | | 20. prosince 1990 | 20. června 1990 |91/72/EHS | | 30. června 1992 | 1. ledna 1994 |93/102/EHS | 30. prosince 1994 | 1. ledna 1995 | 30. června 1996 |95/42/ES | | | |97/4/ES | | 14. srpna 1998 | 14. února 2000 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA VSROVNÁVACÍ TABULKASměrnice 79/112/EHS | Tato směrnice |Článek 1 | Článek 1 |Článek 2 | Článek 2 |Čl. 3 odst. 1 bod 1 | Čl. 3 odst. 1 bod 1 |Čl. 3 odst. 1 bod 2 | Čl. 3 odst. 1 bod 2 |Čl. 3 odst. 1 bod 2a | Čl. 3 odst. 1 bod 3 |Čl. 3 odst. 1 bod 3 | Čl. 3 odst. 1 bod 4 |Čl. 3 odst. 1 bod 4 | Čl. 3 odst. 1 bod 5 |Čl. 3 odst. 1 bod 5 | Čl. 3 odst. 1 bod 6 |Čl. 3 odst. 1 bod 6 | Čl. 3 odst. 1 bod 7 |Čl. 3 odst. 1 bod 7 | Čl. 3 odst. 1 bod 8 |Čl. 3 odst. 1 bod 8 | Čl. 3 odst. 1 bod 9 |Čl. 3 odst. 1 bod 9 | Čl. 3 odst. 1 bod 10 |Čl. 3 odst. 2 a 3 | Čl. 3 odst. 2 a 3 |Článek 4 | Článek 4 |Článek 5 | Článek 5 |Čl. 6 odst. 1 2 a 3 | Čl. 6 odst. 1 2 a 3 |Čl. 6 odst. 4 písm. a) a b) | Čl. 6 odst. 4 písm. a) a b) |Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod i) | Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod i) |Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod ii) první odrážka | Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod ii) |Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod ii) druhá odrážka | Čl. 6 odst. 4 písm. c) bod iii) |Čl. 6 odst. 4 písm. d) | Čl. 6 odst. 4 písm. d) |Čl. 6 odst. 5 písm. a) | Čl. 6 odst. 5 |Čl. 6 odst. 5 písm. b) | Čl. 6 odst. 6 |Čl. 6 odst. 6 | Čl. 6 odst. 7 |Čl. 6 odst. 7 první pododstavec | Čl. 6 odst. 8 první pododstavec |Čl. 6 odst. 7 druhý pododstavec první a druhá odrážka | Čl. 6 odst. 8 druhý pododstavec písm. a) a b) |Čl. 6 odst. 8 | Čl. 6 odst. 9 |Článek 7 | Článek 7 |Čl. 8 odst. 1 až 5 | Čl. 8 odst. 1 až 5 |Čl. 8 odst. 6 | — |Čl. 8 odst. 7 | Čl. 8 odst. 6 |Čl. 9 odst. 1 až 4 | Čl. 9 odst. 1 až 4 |Čl. 9 odst. 5 | — |Čl. 9 odst. 6 | Čl. 9 odst. 5 |Článek 9a | Článek 10 |Článek 10 | Článek 11 |Článek 10a | Článek 12 |Článek 11 odst. 1 a 2 | Čl. 13 odst. 1 a 2 |Čl. 11 odst. 3 písm. a) | Čl. 13 odst. 3 |Čl. 11 odst. 3 písm. b) | — |Čl. 11 odst. 4 | Čl. 13 odst. 4 |Čl. 11 odst. 5 | — |Čl. 11 odst. 6 | Čl. 13 odst. 5 první pododstavec |Čl. 11 odst. 7 | Čl. 13 odst. 5 druhý pododstavec |Články 12 a 13 | Články 14 a 15 |Článek 13a | Článek 16 |Články 14 a 15 | Články 17 a 18 |Čl. 16 odst. 1 | — |Čl. 16 odst. 2 | Článek 19 |Čl. 17 první pododstavec | Čl. 20 odst. 1 |Čl. 17 druhý, třetí, čtvrtý a pátý pododstavec | Čl. 20 odst. 2 |Článek 18 | — |Články 19, 20 a 21 | Články 21, 22 a 23 |Čl. 22 odst. 1, 2 a 3 | — |Čl. 22 odst. 4 | Článek 24 |Článek 23 | — |Článek 24 | Článek 25 |Článek 25 | — |Článek 26 | — |— | Článek 26 |— | Článek 27 |— | Článek 28 |Příloha I | Příloha I |Příloha II | Příloha II |Příloha III | Příloha III |— | Příloha IV |— | Příloha V |--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

31999L0030

Směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší

Úřední věstník L 163 , 29/06/1999 S. 0041 - 0060 CS.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183 ET.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183 HU.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183 LT.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183 LV.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183 MT.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183 PL.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183 SK.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183 SL.ES Kapitola 15 Svazek 04 S. 164  - 183

		Směrnice Rady 1999/30/ESze dne 22. dubna 1999o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzdušíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130s odst. 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem podle článku 189c Smlouvy [3],(1) vzhledem k tomu, že na základě zásad stanovených v článku 130r Smlouvy předpokládá program Evropského společenství pro politiku životního prostředí a opatření týkající se životního prostředí a udržitelného a rozvoje (pátý environmentální akční program) [4] zaměřený zejména na změny stávajících právních předpisů pro látky znečišťující ovzduší; že tento program doporučuje zavedení dlouhodobých cílů kvality ovzduší;(2) vzhledem k tomu, že podle článku 129 Smlouvy jsou požadavky v oblasti ochrany zdraví součástí jiných politik Společenství; že podle čl. 3 písm. o) Smlouvy zahrnuje činnost Společenství příspěvek k dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví;(3) vzhledem k tomu, že podle čl. 4 odst. 5 směrnice 96/62/ES Rady ze dne 27. září 1996 o posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší [5] Rada přijala právní předpisy stanovené v odstavci 1 tohoto článku a ustanovení uvedená v odstavcích 3 a 4 tohoto článku;(4) vzhledem k tomu, že u mezních hodnot stanovených v této směrnici se jedná o minimální požadavky; že podle článku 130t Smlouvy mohou členské státy ponechat nebo zavést zesílená ochranná opatření; že přísnější mezní hodnoty lze stanovit zejména na ochranu zdraví obzvláště zranitelných skupin osob, jako jsou děti nebo hospitalizovaní pacienti; že členské státy mohou vyžadovat, aby byly mezní hodnoty dodržovány k dřívějšímu dni, než stanoví tato směrnice;(5) vzhledem k tomu, že ekosystémy by měly být chráněny proti nepříznivým účinkům oxidu siřičitého; že vegetace by měla být chráněna proti nepříznivým účinkům oxidů dusíku;(6) vzhledem k tomu, že různé druhy částic mohou mít škodlivé účinky na lidské zdraví; že existují důkazy, že rizika pro lidské zdraví spojená s vystavením částicím antropogenního původu jsou větší než rizika z částic přirozeně se vyskytujících ve vnějším ovzduší;(7) vzhledem k tomu, že směrnice 96/62/ES požaduje pro dodržování mezních hodnot od stanovených dat vytvoření akčních plánů pro území, na kterých koncentrace látek znečišťujících ovzduší překračuje mezní hodnoty, a časově omezené meze tolerance; že pokud se tyto akční plány a další strategie vztahují na částice, měly by směřovat ke snižování koncentrace částic v rámci celkového snižování koncentrací částic;(8) vzhledem k tomu, že směrnice 96/62/ES stanoví, že číselně vyjádřené mezní hodnoty a výstražné prahové hodnoty se mají zakládat na výsledcích práce mezinárodních vědeckých skupin činných v tomto oboru; že Komise má při přezkoumávání základů pro stanovení mezních hodnot a prahových hodnot přihlížet k nejnovějším výsledkům vědeckého výzkumu v příslušných oblastech epidemiologie a ekologických výzkumů a k nejnovějším pokrokům měřicích metod;(9) vzhledem k tomu, že pro usnadnění přezkoumání této směrnice v roce 2003 by Komise a členské státy měly zvážit podporu výzkumu týkajícího se působení uvedených znečišťujících látek, tj. oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic a olova;(10) vzhledem k tomu, že pro posuzování kvality vnějšího ovzduší s ohledem na získání údajů srovnatelných v rámci Společenství mají zásadní význam normalizované, přesné měřicí techniky a společná kritéria pro volbu umístění měřicích stanic;(11) vzhledem k tomu, že podle čl. 12 odst. 1 směrnice 96/62/ES se změny potřebné pro přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku smějí vztahovat pouze na kritéria a techniky posuzování koncentrace oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic a olova ve vnějším ovzduší nebo podrobných úprav pro dodávání údajů Komisi a nesmějí způsobit přímou ani nepřímou změnu mezních hodnot nebo výstražných prahových hodnot;(12) vzhledem k tomu, že aktuální informace o koncentraci oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic a olova ve vnějším ovzduší by měly být snadno přístupné veřejnosti,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1CíleCíli této směrnice je:- stanovení mezních hodnot a případně výstražných prahových hodnot pro koncentrace oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic a olova ve vnějším ovzduší s ohledem na zamezení nebo snížení škodlivého působení na lidské zdraví a životní prostředí jako celek,- posouzení koncentrací oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic a olova ve vnějším ovzduší na základě jednotných metod a kritérií,- získání vhodných informací o koncentracích oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic a olova ve vnějším ovzduší a zajištění, aby tyto byly zpřístupněny veřejnosti,- udržení kvality ovzduší tam, kde je dobrá, a zlepšení kvality ovzduší v ostatních případech s ohledem na zatížení oxidem siřičitým, oxidem dusičitým a oxidy dusíku, částicemi a olovem.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:1. "vnějším ovzduším" ovzduší ve vnější troposféře s výjimkou ovzduší na pracovištích;2. "znečišťující látkou" každá látka člověkem přímo nebo nepřímo emitovaná do vnějšího ovzduší, která má pravděpodobně škodlivé účinky na lidské zdraví nebo na životní prostředí jako celek;3. "úrovní" koncentrace znečišťující látky ve vnějším ovzduší nebo její depozice na zemský povrch v dané době;4. "posuzováním" všechny metody měření, výpočtu, předpovědi nebo odborného odhadu úrovně znečišťujících látek ve vnějším ovzduší;5. "mezní hodnotou" hodnota stanovená na základě vědeckých poznatků s cílem vyvarování se, prevence nebo snížení škodlivých účinků na lidské zdraví nebo životní prostředí jako celek, které je třeba dosáhnout v daném časovém rozmezí a která poté nesmí být překročena;6. "výstražnou prahovou hodnotou" hodnota, při jejímž překročení při krátkodobé expozici existuje nebezpečí pro lidské zdraví a při které členské státy neprodleně učiní opatření podle směrnice 96/62/ES;7. "mezí tolerance" procento mezní hodnoty, o které tato hodnota smí být překročena za podmínek stanovených směrnicí 96/62/ES;8. "zónou" členskými státy vymezená část jejich území;9. "aglomerací" území s více než 250000 obyvateli nebo, pokud na tomto území bydlí 250000 nebo méně obyvatel, s hustotou obyvatel na čtvereční kilometr, která podle pojetí členských států opravňuje k posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší;10. "oxidy dusíku" součet oxidu dusnatého a oxidu dusičitého vyjádřený v ppb jako oxid dusičitý v μg/m3;11. "PM10" částice, které projdou selektivním vstupním filtrem s odlučovací účinností 50 % pro aerodynamický průměr 10 μm;12. "PM 2,5" částice, které projdou selektivním vstupním filtrem s odlučovací účinností 50 % pro aerodynamický průměr 2,5 μm;13. "horním prahem posuzování" hodnota podle přílohy V, pod nímž lze podle čl. 6 odst. 3 směrnice 96/62/ES použít kombinaci měření a modelování k posouzení kvality vnějšího ovzduší;14. "dolním prahem posuzování" hodnota podle přílohy V, pod nímž podle čl. 6 odst. 4 směrnice 96/62/ES stačí k posouzení kvality ovzduší použít jen modelování nebo technik objektivního odhadu;15. "přírodní událostí" výbuchy sopky, zemětřesení, geotermální činnost, požár krajiny, bouře nebo atmosférická resuspenze zvíření nebo atmosférický přenos přirozených částic ze suchých území;16. "stacionární měřením" měření prováděná podle čl. 6 odst. 5 směrnice 96/62/ES.Článek 3Oxid siřičitý1. Členské státy učiní nezbytná opatření k zajištění toho, aby koncentrace oxidu siřičitého ve vnějším ovzduší posuzované podle článku 7 nepřekračovaly mezní hodnoty přílohy I oddílu I ode dne v ní uvedeného.Meze tolerance stanovené v příloze I oddílu I se uplatní podle článku 8 směrnice 96/62/ES.2. Výstražná prahová hodnota pro koncentrace oxidu siřičitého ve vnějším ovzduší je stanovena v příloze I oddílu II.3. Pro pomoc Komisi při přípravě zprávy podle článku 10 členské státy zaznamenávají, je-li to možné, až do 31. prosince 2003 údaje o koncentraci oxidu siřičitého jako desetiminutové průměrné hodnoty z vlastních měřicích stanicích, které zvolily jako reprezentativní pro kvalitu ovzduší v obydlených oblastech ležících v blízkosti zdrojů emisí a na nichž se měří hodinové koncentrace. Zároveň s údaji o hodinových koncentracích podle čl. 11 odst. 1 směrnice 96/62/ES uvědomí členské státy Komisi o počtu desetiminutových koncentrací, na vybraných měřicích stanicích, které překročily 500 μg/m3, o počtu dnů v kalendářním roce, kdy se tak stalo, v kolika z těchto dní hodinové koncentrace oxidu siřičitého překročily 350 μg/m3 a jaká maximální desetiminutová koncentrace byla naměřena.4. Členské státy mohou vymezit zóny nebo aglomerace, v nichž jsou překročeny mezní hodnoty oxidu siřičitého podle přílohy I oddílu I, na základě koncentrací oxidu siřičitého ve vnějším ovzduší z přirozených zdrojů. Členské státy předají Komisi seznam těchto území a aglomerací společně s údaji o tamních koncentracích a zdrojích oxidu siřičitého. Když členské státy uvědomují podle čl. 11 odst. 1 směrnice 96/62/ES Komisi, poskytnou nezbytné odůvodnění, aby prokázaly, že jakékoli překročení pochází z přirozených zdrojů.V těchto zónách nebo aglomeracích jsou členské státy povinny provádět akční plány podle čl. 8 odst. 3 směrnice 96/62/ES, pouze pokud jsou mezní hodnoty uvedené v příloze I oddílu I překročeny vlivem antropogenních emisí.Článek 4Oxid dusičitý a oxidy dusíku1. Členské státy učiní nezbytná opatření k zajištění toho, aby koncentrace oxidu dusičitého a popřípadě oxidů dusíku ve vnějším ovzduší posuzované podle článku 7 nepřekračovaly mezní hodnoty přílohy II oddílu I ode dne v ní uvedeného.Meze tolerance stanovené v příloze II oddílu I se uplatní podle článku 8 směrnice 96/62/ES.2. Výstražná prahová hodnota pro koncentrace oxidu dusičitého ve vnějším ovzduší je stanovena v příloze II oddílu II.Článek 5Částice1. Členské státy učiní nezbytná opatření k zajištění toho, aby koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší posuzované podle článku 7 nepřekračovaly mezní hodnoty přílohy III oddílu I ode dne v ní uvedeného.Meze tolerance stanovené v příloze III oddílu I se uplatní podle článku 8 směrnice 96/62/ES.2. Členské státy zajistí zřízení a provoz měřicích stanic k poskytnutí údajů o koncentraci PM2,5. Počet a polohy stanic pro měření koncentrace PM2,5 stanoví členský stát tak, aby koncentrace PM2,5 byla v rámci členského státu měřena reprezentativně. Pokud je to možné, sloučí se místa odběru vzorků s místy odběru vzorků pro koncentrace PM10.Do devíti měsíců po konci každého roku předají členské státy Komisi aritmetický průměr, median, 98. percentil a maximální koncentraci, které byly v dotyčném roce vypočteny na základě hodnot koncentrace PM2,5 naměřených za 24 hodin. 98. percentil se vypočte postupem stanoveným v příloze I oddílu 4 rozhodnutí 97/101/ES Rady ze dne 27. ledna 1997 o zavedení výměny informací a údajů ze sítí a jednotlivých stanic měřících znečištění ovzduší v členských státech [6].3. Akční plány pro PM10 připravené podle článku 8 směrnice 96/62/ES a všeobecné strategie snižování koncentrace PM10 se zaměří také na snižování koncentrace PM2,5.4. Překračují-li koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší mezní hodnoty PM10 stanovené v příloze III oddílu I v důsledku přírodních událostí vedoucích ke koncentracím, které výrazně převyšují běžné pozaďové koncentrace z přirozených zdrojů, uvědomí členské státy Komisi podle čl. 11 odst. 1 směrnice 96/62/ES a uvedou nezbytné odůvodnění, aby prokázaly, že tato překročení mají původ v přírodních událostech. V těchto případech jsou členské státy povinny provádět akční plány podle čl. 8 odst. 3 směrnice 96/62/ES, pouze pokud překročení mezních hodnot stanovených v příloze III oddílu I má jiné příčiny než přírodní události.5. Členské státy mohou vymezit zóny nebo aglomerace, v nichž koncentrace PM10 ve vnějším ovzduší v důsledku zvíření částic po posypu silnic pískem v zimě překročí mezní hodnoty PM10 uvedené v příloze III oddílu I. Členské státy předají Komisi seznam těchto území a aglomerací společně s údaji o tamních koncentracích a zdrojích PM10. Když členské státy uvědomují podle čl. 11 odst. 1 směrnice 96/62/ES Komisi, poskytnou nezbytné odůvodnění, aby prokázaly, že k jakýmkoli překročením dochází v důsledku resuspenze částic a že byla učiněna přiměřená opatření ke snížení jejich koncentrace.V těchto zónách nebo aglomeracích jsou členské státy povinny provádět akční plány podle čl. 8 odst. 3 směrnice 96/62/ES, pouze pokud jsou mezní hodnoty uvedené v příloze III oddílu I překročeny na základě hodnot PM10, které mají jiné příčiny než sypání silnic pískem v zimě.Článek 6OlovoČlenské státy učiní nezbytná opatření k zajištění toho, aby koncentrace olova ve vnějším ovzduší posuzované podle článku 7 nepřekračovaly mezní hodnoty přílohy IV oddílu I ode dne v ní uvedeného.Meze tolerance stanovené v příloze IV oddílu I uplatní podle článku 8 směrnice 96/62/ES.Článek 7Posuzování koncentrací1. Dolní a horní prahy posuzování jsou pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo, pro účely článku 6 směrnice 96/62/ES, stanoveny v příloze V oddílu I.Klasifikace každé zóny nebo aglomerace podle článku 6 směrnice 96/62/ES se přezkoumá nejpozději každých pět let postupy stanovenými podle přílohy V oddílu II. Při výrazných změnách činností významných pro koncentrace oxidu siřičitého, oxidu dusičitého nebo případně oxidů dusíku, částic a olova ve vnějším ovzduší se koncentrace přezkoumává dříve.2. V příloze VI jsou stanovena kritéria pro stanovení míst odběru vzorků pro měření oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic a olova ve vnějším ovzduší. V příloze VII je stanoven minimální počet míst odběru vzorků pro stacionární měření koncentrace každé příslušné znečišťující látky, která je třeba zřídit v každé zóně nebo aglomeraci, ve které se vyžaduje stacionární měření, pokud se údaje o koncentracích v zóně nebo aglomeraci získávají výhradně měřením.3. V zónách a aglomeracích, v nichž se údaje stacionárních měřicích stanic doplňují údaji z jiných zdrojů, jako jsou emisní inventury, orientační měření nebo modely kvality ovzduší, musí počet stacionárních měřicích stanic a prostorové rozlišení jiných technik dostačovat pro zjišťování koncentrací látek znečišťujících ovzduší v souladu s přílohou VI oddíl I a přílohou VIII oddíl I.4. Pro zóny a aglomerace, pro něž se nepožadují žádná měření, lze užít modelování nebo techniky objektivního odhadu.5. Referenční metody pro rozbor oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, jakož i odběr vzorků a rozbor olova jsou stanoveny v příloze IX oddílu I až III.Referenční metoda pro odběr vzorků a měření koncentrace PM10 je stanovena v příloze IX oddílu IV.Předběžná referenční metoda pro odběr vzorků a měření koncentrace PM2,5 je stanovena v příloze IX oddílu V.Referenční techniky pro modelování kvality ovzduší jsou stanoveny v příloze IX oddílu VI.6. Datem, do kterého členské státy Komisi podle čl. 11 odst. 1 písm. d) směrnice 96/62/ES sdělí, jaké metody byly použity pro předběžné posouzení kvality ovzduší, je 18 měsíců od vstupu této směrnice v platnost.7. Jakékoli změny nezbytné pro přizpůsobení tohoto článku a příloh V až IX vědeckému a technickému pokroku se přijmou postupem podle článku 12 směrnice 96/62/ES.Článek 8Informování veřejnosti1. Členské státy zajistí, aby veřejnosti a příslušným organizacím, jako jsou organizace na ochranu životního prostředí, spotřebitelské svazy, zájmová zastoupení ohrožených skupin obyvatel, a jiným příslušným místům zabývajícím se ochranou zdraví, byly například prostřednictvím rozhlasu, tisku, oznamovacích tabulí nebo počítačovými sítěmi systematicky poskytovány aktuální údaje o koncentracích oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a oxidů dusíku, částic a olova ve vnějším ovzduší.Údaje o koncentracích oxidu siřičitého, oxidu dusičitého, částic a olova ve vnějším ovzduší se aktualizují minimálně denně a hodinové hodnoty pro oxid siřičitý a oxid dusičitý se aktualizují, je-li to možné, každou hodinu. Údaje o koncentracích olova ve vnějším ovzduší se aktualizují každé tři měsíce.V rámci těchto údajů se poskytují přinejmenším všechna překročení koncentrací mezních hodnot a výstražných prahových hodnot v obdobích stanovených podle příloh I až IV. Dále je třeba zajistit stručné posouzení mezních hodnot a výstražných prahových hodnot a náležitě informovat o účincích zvýšených koncentrací na zdraví.2. Jsou-li veřejnosti zpřístupněny plány nebo programy podle čl. 8 odst. 3 směrnice 96/62/ES, včetně plánů nebo programů podle čl. 3 odst. 4, čl. 5 odst. 4 a čl. 5 odst. 5 této směrnice využívané veřejností, zpřístupňuje je členský stát i organizacím uvedeným v odstavci 1.3. Při překročení výstražné prahové hodnoty podle přílohy I oddílu II a přílohy II oddílu II musí podrobné údaje, které se oznámí veřejnosti podle článku 10 směrnice 96/62/ES, obsahovat alespoň údaje uvedené v příloze I oddílu III a příloze II oddílu III.4. Údaje poskytované veřejnosti a příslušným organizacím podle odstavců 1 a 3 musí být jasné, srozumitelné a přístupné.Článek 9Zrušení a přechodná ustanovení1. Zrušuje se směrnice Rady 80/779/EHS ze dne 15. července 1980 o mezních a směrných hodnotách kvality ovzduší pro oxid siřičitý a suspendované částice [7] se s účinkem od 19. července 2001, s výjimkou článku 1, čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1, čl. 9, čl. 15 a čl. 16 jakož i příloh I, IIIb a IV, které se zrušují s účinkem od 1. ledna 2005.2. Zrušuje se směrnice Rady 82/884/EHS ze dne 3. prosince 1982 o mezních hodnotách pro olovo v ovzduší [8] s účinkem od 19. července 2001, s výjimkou článku 1, čl. 2, čl. 3 odst. 1, čl. 7, čl. 12 a čl. 13, které se zrušují s účinkem od 1. ledna 2005.3. Zrušuje se směrnice Rady 85/203/EHS ze dne 7. března 1985 o normách kvality ovzduší pro oxid dusičitý [9] s účinkem od 19. července 2001, s výjimkou článku 1 odst. 1 první odrážka, čl. 1 odst. 2, čl. 2 první odrážka, čl. 3 odst. 1, články 5, 9, 15, 16 a příloha I, které se zrušují s účinkem od 1. ledna 2010.4. K dosažení souladu s touto směrnicí používají členské státy od 19. července 2001 měřicí stanice a ostatní metody posuzování kvality ovzduší k posouzení koncentrace oxidu siřičitého, oxidu dusičitého a olova ve vnějším ovzduší a získaly tak údaje za účelem prokázání dodržování mezních hodnot stanovených ve směrnici 80/779/EHS, směrnici 82/884/EHS a směrnici 85/203/EHS, dokud nepřestanou platit mezní hodnoty stanovené touto směrnicí.5. Od 19. července 2001 mohou členské státy používat měřicí stanice a ostatní metody posuzování kvality ovzduší, které jsou v souladu s touto směrnicí, týkající se koncentrací PM10 k posouzení suspendovaných částic pro účely prokázání souladu s mezními hodnotami pro celkové suspendované částice stanovenými v příloze IV směrnice 80/779/EHS; pro účely prokázání tohoto souladu se shromážděné údaje vynásobí faktorem 1,2.6. Do devíti měsíců po konci každého roku uvědomí členské státy Komisi postupem podle článku 11 směrnice 96/62/ES o všech překročeních mezních hodnot stanovených ve směrnicích 80/779/EHS, 82/884/EHS a 85/203/EHS a současně jí předá naměřené hodnoty, důvody všech případů překročení a opatření k zamezení opětných překročení, a to dokud nepřestanou platit mezní hodnoty stanovené touto směrnicí.7. V zónách, ve kterých členský stát považuje za nezbytné omezit předvídatelný nárůst znečištění oxidem siřičitým, oxidy dusíku nebo suspendovanými částicemi nebo mu předejít, může nadále používat směrné hodnoty pro ochranu ekosystémů stanovených v příloze II směrnice 80/779/ES a příloze II směrnice 85/203/EHS.Článek 10Zpráva a přezkoumáníNejpozději do 31. prosince 2003 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o zkušenostech při uplatňování této směrnice, obzvláště o nejnovějších výsledcích vědeckých výzkumů týkajících se účinků působení oxidu siřičitého, oxidu dusičitého, oxidů dusíku, různých frakcí částic a olova na lidské zdraví a na ekosystémy, jakož i o technologických vývojích včetně pokroků u metod měření a jiným způsobem prováděného posuzování koncentrací částic ve vnějším ovzduší a depozic částic a olova na površích.Pro zachování vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a životního prostředí se s ohledem na zkušenosti členských států s uplatňováním této směrnice, obzvláště s ohledem na podmínky stanovené v příloze VI, za kterých se měření uskutečnila, případně připojí k této zprávě návrhy na změnu směrnice. Komise přezkoumá obzvláště, zda mají být mezní hodnoty PM10 pro druhý stupeň závazné, a zváží, zda potvrdí nebo změní mezní hodnoty pro druhý stupeň a případně pro první stupeň. Dále, je-li to vhodné, věnuje Komise zvláštní pozornost stanovení mezních hodnot PM2,5 nebo mezních hodnot pro jiné frakce částic. Komise rovněž přezkoumá roční mezní hodnotu oxidu dusičitého pro ochranu lidského zdraví a podá návrh na potvrzení nebo změnu této hodnoty. Kromě toho přezkoumá hodinovou mezní hodnotu pro oxid dusičitý s ohledem na pokyny Světové zdravotnické organizace a zváží, zda mezní hodnotu potvrdí nebo změní.Komise rovněž uváží, zda případně lze stanovit zvláštní výstražné prahové hodnoty pro PM10, PM2,5 nebofrakce částic, slučitelné s hodnotami pro jiné znečišťující látky uvedené v této směrnici.Článek 11SankceČlenské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých podle této směrnice. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.Článek 12Provádění1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 19. července 2001. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti této směrnice.Článek 13Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 14UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 22. dubna 1999.Za RadupředsedaW. Müller[1] Úř. věst. C 9, 14.1.1998, s. 6.[2] Úř. věst. C 214, 10.7.1998, s. 1.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 13. května 1998 (Úř. věst. C 167 ze dne 1.6.1998, s. 103), Společný postoj Rady ze dne 24. září 1998 (Úř. věst. C 360 ze dne 23.11.1998, s. 99) a Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 13. ledna 1999 (Úř. věst. L 104 ze dne 14.4.1999, s. 44).[4] Úř. věst. C 138, 17.5.1993, s. 5.[5] Úř. věst. L 296, 21.11.1996, s. 55.[6] Úř. věst. L 35, 5.2.1997, s. 14.[7] Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 30.[8] Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 15.[9] Úř. věst. L 87, 27.3.1985, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMEZNÍ HODNOTY A ZVLÁŠTNÍ VÝSTRAŽNÉ PRAHOVÉ HODNOTY PRO OXID SIŘIČITÝI. Mezní hodnoty pro oxid siřičitýMezní hodnoty se udávají v μg/m3 Objem se vztahuje na normální stav při teplotě 293 oK a tlak 101,3 kPa.| Průměrované období | Mezní hodnota | Mez tolerance | Datum, ke kterému je nutno mezní hodnoty dosáhnout |1.hodinová mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | 1 hodina | 350 μg/m3 nesmí být překročeno častěji než 24x v kalendářním roce | 150 μg/m3 (43 %) při vstupu této směrnice v platnost, lineární redukce 1. ledna 2001 a každých 12 měsíců poté o stejné roční procento až na 0 % 1. ledna 2005 | 1. ledna 2005 |2.jednodenní mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | 24 hodin | 125 μg/m3 nesmí být překročeno častěji než 3x v kalendářním roce | žádná | 1. ledna 2005 |3.mezní hodnota pro ochranu ekosystémů | kalendářní rok a zima (1. října až 31. března) | 20 μg/m3 | žádná | 19. července 2001 |II. Výstražné prahové hodnoty pro oxid siřičitý500 μg/m3, měřeno tři po sobě následující hodiny na místech, která jsou reprezentativní pro kvalitu ovzduší v oblasti minimálně 100 km2 nebo v celé zóně nebo aglomeraci podle toho, která plocha je menší.III. Minimální údaje, které je třeba zpřístupnit veřejnosti při překročení výstražné prahové hodnoty pro oxid siřičitýÚdaje, které je třeba zpřístupnit veřejnosti, by měly obsahovat přinejmenším tyto body:- datum, hodinu a místo překročení a důvody těchto překročení, pokud jsou známy,- předpovědi:- změny koncentrace (zlepšení, stabilizace nebo zhoršení) a důvody těchto změn,- postižená zeměpisná oblast,- trvání překročení,- skupiny obyvatel potenciálně citlivých na překročení,- opatření, která mají postižené citlivé skupiny obyvatel preventivně učinit.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIMEZNÍ HODNOTY PRO OXID DUSIČITÝ (NO2) A OXIDY DUSÍKU (NOX)A VÝSTRAŽNÉ PRAHOVÉ HODNOTY PRO OXID DUSIČITÝI. Mezní hodnoty pro oxid dusičitý a oxidy dusíkuMezní hodnoty se udávají v μg/m3. Objem se vztahuje na normální stav při teplotě 293 oK a tlak 101,3 kPa.| Průměrované období | Mezní hodnota | Mez tolerance | Datum, ke kterému je nutno mezní hodnoty dosáhnout |1.hodinová mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | 1 hodina | 200 μg/m3 NO2 nesmí být překročeno častěji než 18x v kalendářním roce | 50 % při vstupu této směrnice v platnost, lineární redukce 1. ledna 2001 a každých 12 měsíců poté o stejné roční procento až na 0 % 1. ledna 2010 | 1. ledna 2010 |2.roční mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | kalendářní rok | 40 μg/m3 NO2 | 50 % při vstupu této směrnice v platnost, lineární redukce 1. ledna 2001 a každých 12 měsíců poté o stejné roční procento až na 0 % 1. ledna 2010 | 1. ledna 2010 |3.roční mezní hodnota pro ochranu vegetace | kalendářní rok | 30 μg/m3 NO2 | žádná | 19. července 2001 |II. Výstražná prahová hodnota pro oxid dusičitý400 μg/m3, měřeno tři po sobě následující hodiny na místech, která jsou reprezentativní pro kvalitu ovzduší v oblasti minimálně 100 km2 nebo v celé zóně nebo aglomeraci podle toho, která plocha je menší.III. Minimální údaje, které je třeba zpřístupnit veřejnosti při překročení výstražné prahové hodnoty pro oxid dusičitýÚdaje, které je třeba zpřístupnit veřejnosti, by měly obsahovat přinejmenším tyto body:- datum, hodinu a místo překročení a důvody těchto překročení, pokud jsou známy,- předpovědi:- změny koncentrace (zlepšení, stabilizace nebo zhoršení) a důvody těchto změn,- postižená zeměpisná oblast,- trvání překročení,- skupiny osob potenciálně citlivých na překročení,- opatření, která mají postižené citlivé skupiny osob preventivně učinit.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIMEZNÍ HODNOTY PRO ČÁSTICE (PM10)| Průměrované období | Mezní hodnota | Mez tolerance | Datum, ke kterému je nutno mezní hodnoty dosáhnout |1. STUPEŇ1.24-hodinová mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | 24 hodin | 50 μg/m3 PM10 nesmí být překročeno častěji než 35x v roce | 50 % při vstupu této směrnice v platnost, lineární redukce 1. ledna 2001 a každých 12 měsíců poté o stejné roční procento až na 0 % 1. ledna 2005 | 1. ledna 2005 |2.roční mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | kalendářní rok | 40 μg/m3 PM10 | 20 % při vstupu této směrnice v platnost, lineární redukce 1. ledna 2001 a každých 12 měsíců poté o stejné roční procento až na 0 % 1. ledna 2005 | 1. ledna 2005 |2. STUPEŇ [1]1.24-hodinová mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | 24 hodin | 50 μg/m3 PM10 nesmí být překročeno častěji než 7x v roce | odvodí se z dat, rovnocenných s mezní hodnotou stupně 1 | 1. ledna 2010 |2.roční mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | kalendářní rok | 20 μg/m3 PM10 | 50 % 1. ledna 2005, lineární redukce každých 12 měsíců poté o stejné roční procento až na 0 % 1. ledna 2010 | 1. ledna 2010 |[1] Směrné mezní hodnoty, které je třeba přezkoumat s ohledem na další informace o působení na zdraví a životní prostředí, o technické proveditelnosti a o zkušenostech učiněných ve členských státech při uplatňování mezních hodnot stupně 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVMEZNÍ HODNOTY PRO OLOVO| Průměrované období | Mezní hodnota | Mez tolerance | Datum, ke kterému je nutno mezní hodnoty dosáhnout |roční mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví | kalendářní rok | 0,5 μg/m3 [1] | 100 % při vstupu této směrnice v platnost, redukce 1. ledna 2001 a každých 12 měsíců poté o stejné roční procento až na 0 % 1. ledna 2005 nebo 1. ledna 2010 v bezprostřední blízkosti určitých bodových zdrojů, které musí být Komisi oznámeny. | 1. ledna 2005 nebo 1. ledna 2010 v bezprostřední blízkosti určitých průmyslových zdrojů na stanovištích, která byla po desítky let zatěžována průmyslovou činností. Tyto zdroje je třeba Komisi oznámit do 19. července 2001 [2]. V těchto případech mezní hodnota od 1. ledna 2005 činí 1,0 μg/m3. |[1] Při přezkoumávání této směrnice podle článku 10 se zváží, zda se mezní hodnota má doplnit nebo nahradit depoziční mezní hodnotu pro bezprostřední blízkost bodových zdrojů.[2] K tomuto sdělení je třeba přiložit přiměřené zdůvodnění. Území, v němž platí vyšší mezní hodnoty, nesmí být vzdáleno více než 1000 m od takových specifických zdrojů.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VSTANOVENÍ POŽADAVKŮ PRO POSUZOVÁNÍ KONCENTRACE OXIDU SIŘIČITÉHO, OXIDU DUSIČITÉHO (NO2) A OXIDŮ DUSÍKU (NOX), ČÁSTIC (PM10) A OLOVA VE VNĚJŠÍM OVZDUŠÍ V RÁMCI ZÓNY NEBO AGLOMERACEI. Horní a dolní práh posuzováníUplatní se následující horní a dolní prahy posuzování:a) OXID SIŘIČITÝ| Ochrana zdraví | Ochrana ekosystémů |horní práh posuzování | 60 % 24-hodinové mezní hodnoty (75 μg/m3 nesmí být překročeno častěji než třikrát v kalendářním roce) | 60 % zimní mezní hodnoty (12 μg/m3) |dolní práh posuzování | 40 % 24-hodinové mezní hodnoty (50 μg/m3 nesmí být překročeno častěji než třikrát v kalendářním roce) | 40 % zimní mezní hodnoty (8 μg/m3) |b) OXID DUSIČITÝ A OXIDY DUSÍKU| Hodinová mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví (NO2) | Roční mezní hodnota pro ochranu lidského zdraví (NO2) | Roční mezní hodnota pro ochranu vegetace (NO2) |horní práh posuzování | 70 % mezní hodnoty (140 μg/m3 nesmí být překročeno častěji než 18x v kalendářním roce) | 80 % mezní hodnoty (32 μg/m3) | 80 % mezní hodnoty (24 μg/m3) |dolní práh posuzování | 50 % mezní hodnoty (100 μg/m3 nesmí být překročeno častěji než 18x v kalendářním roce) | 65 % mezní hodnoty (26 μg/m3) | 65 % mezní hodnoty (19,5 μg/m3) |c) ČÁSTICEHorní a dolní prahy posuzování PM10se zakládají na směrných mezních hodnotách pro 1. leden 2010.| 24-hodinová průměrná hodnota | Roční průměrná hodnota |horní práh posuzování | 60 % mezní hodnoty (30 μg/m3 nesmí být překročeno častěji než 7x v kalendářním roce) | 70 % mezní hodnoty (14 μg/m3) |dolní práh posuzování | 40 % mezní hodnoty (20 μg/m3 nesmí být překročeno častěji než 7x v kalendářním roce) | 50 % zimní mezní hodnoty (10 μg/m3) |d) OLOVO| Roční průměrná hodnota |horní práh posuzování | 70 % mezní hodnoty (0,35 μg/m3) |dolní práh posuzování | 50 % zimní mezní hodnoty (0,25 μg/m3) |II. Zjišťování překračování horního a dolního prahu posuzováníPřekročení horního a dolního prahu posuzování se zjišťuje na základě koncentrace během předcházejících pěti let, pokud jsou k dispozici příslušné údaje. Práh posuzování se považuje za překročený, pokud byl během těchto pěti let překročen častěji, než odpovídá trojnásobku povolených ročních překročení.Nejsou-li k dispozici údaje za celých pět předchozích let, mohou členské státy výsledky krátkodobých měřicích kampaní v tom ročním období a na těch místech, která jsou pravděpodobně typická pro nejvyšší hodnoty znečišťujících látek, spojit s údaji z emisních inventur a modelování.za účelem zjištění překročení horního a dolního prahu posuzování.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIUMÍSTĚNÍ MÍST ODBĚRU VZORKŮ PRO MĚŘENÍ OXIDU SIŘIČITÉHO, OXIDU DUSIČITÉHO A OXIDŮ DUSÍKU, ČÁSTIC A OLOVA VE VNĚJŠÍM OVZDUŠÍNásledující kritéria se uplatní v případě stacionárních měření.I. Kritéria pro umístění měření v makroměřítkua) Ochrana lidského zdravíMísta odběru vzorků, na nichž se provádí měření k ochraně lidského zdraví, by měla být umístěna tak, aby:i) poskytla údaje o zónách a aglomeracích, v nichž se vyskytuje nejvyšší koncentrace, jimž bude obyvatelstvo pravděpodobně přímo nebo nepřímo vystaveno po dobu významnou ve vztahu k průměrované době dotyčných mezních hodnot;ii) poskytla údaje o koncentracích v jiných zónách a aglomeracích, které jsou reprezentativní pro expozici obyvatelstva obecně.Místa odběru vzorků by obecně měla být umístěna tak, aby se zamezilo měření velmi malých mikroprostředí v jejich bezprostřední blízkosti. Jako doporučení platí, že místo odběru vzorků by mělo být položeno tak, aby bylo reprezentativní pro kvalitu ovzduší v okolí nejméně 200 m2 při odběru vzorků pro dopravu a několik čtverečních kilometrů při odběrech vzorků pro městské prostředí.Místa odběru vzorků by měla být pokud možno reprezentativní i pro podobná stanoviště, která neleží v jejich bezprostřední blízkosti.Je třeba brát ohled na to, že pokud je to třeba pro ochranu lidského zdraví, měla by místa odběru vzorků být umístěna na ostrovech.b) Ochrana ekosystémů a ochrana vegetaceMísta odběru vzorků, na nichž se provádí měření k ochraně ekosystémů nebo ochraně vegetace, by měla být položena tak, aby byla vzdálena více než 20 km od aglomerací nebo 5 km od jiných zastavěných oblastí, průmyslových zařízení nebo silnic. Jako obecná zásada platí, že místo odběru vzorků by mělo být položeno tak, aby bylo reprezentativní pro kvalitu ovzduší v okolí nejméně 1000 km2. Členské státy mohou se zohledněním zeměpisných podmínek zajistit, aby místo odběru vzorků bylo umístěno v malé vzdálenosti nebo bylo reprezentativní pro kvalitu ovzduší v menším okolí.Je třeba brát ohled na to, že je třeba posuzovat kvalitu ovzduší na ostrovech.II. Kritéria pro umístění měření v mikroměřítkuPokud je to prakticky možné, měl by se brát ohled na tyto obecné zásady:- proud vzduchu kolem vstupního otvoru odběrové sondy nesmí být omezen a v blízkosti odběrového měření nesmí být žádné překážky ovlivňující proud vzduchu (měřicí sonda musí být zpravidla vzdálena několik metrů od budov, balkonů, stromů a jiných překážek a minimálně 0,5 m od nejbližší budovy v případě měřicích bodů reprezentujících kvalitu ovzduší v v linii obytné zástavby),- obecně by vstupní otvor odběrové sondy měl být umístěn ve výšce mezi 1,5 m (dýchací zóna) a 4 m nad zemí. Za určitých okolností může být zapotřebí vyšší poloha vstupu měření (až 8 m). Výše položený vstup měření může být rovněž vhodný, je-li měřicí stanice reprezentativní pro velké území,- vstupní otvor odběrové sondy nesmí být umístěn v těsné blízkosti zdrojů, aby bylo zamezeno přímému vlivu emisí nesmísených s okolním vzduchem,- výstupní otvor odběrové sondy musí být umístěn tak, aby bylo znemožněn opětný vstup vytékajícího odebraného vzduchu zpět do vstupního otvoru odběrového zařízení,- odběrová zařízení orientovaná na dopravu by měla:- se zřetelem na všechny znečišťující látky být vzdálena nejméně 25 m od velkých křižovatek a nejméně 4 m od středu nejbližšího dopravního pruhu,- pro měření oxidu dusičitého být vzdáleny nanejvýš 5 m od okraje vozovky,- pro měření částic a olova být umístěny tak, aby měření byla reprezentativní pro kvalitu ovzduší v blízkosti linie obytné zástavby.Podle okolností je třeba brát ohled rovněž na následující faktory:- spolupůsobící zdroje,- zabezpečení proti vnějším zásahům,- přístupnost,- elektrické napájení a telekomunikační vedení,- viditelnost měřicího místa ve vztahu k okolí,- bezpečnost veřejnosti a provozního personálu,- vhodnost sloučení měřicích stanic pro různé znečišťující látky,- požadavky územního plánu.III. Dokumentace a přezkoumání výběru místPostupy pro výběr míst je třeba ve fázi klasifikace úplně zdokumentovat, např. fotografiemi okolí v hlavních světových stranách a detailní mapou. Měřící místa by měla být pravidelně kontrolována a opakovaně dokumentována, aby byla zajištěna průběžná platnost výběrových kritérií.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIIKRITÉRIA PRO STANOVENÍ MINIMÁLNÍHO POČTU MÍST ODBĚRU VZORKŮ PRO STACIONÁRNÍ MĚŘENÍ KONCENTRACÍ OXIDU SIŘIČITÉHO (SO2), OXIDU DUSIČITÉHO (NO2) OXIDŮ DUSÍKU (NOX), ČÁSTIC A OLOVA VE VNĚJŠÍM OVZDUŠÍI. Minimální počet míst odběru vzorků pro stacionární měření k posuzování dodržování mezních hodnot pro ochranu lidského zdraví a výstražných prahových hodnot v zónách a aglomeracích, v nichž stacionární měření představuje jediný zdroj informacía) Rozptýlené zdrojeObyvatelstvo aglomerace nebo zóny (v tisících) | Pokud koncentrace překračuje horní práh posuzování | Pokud maximální koncentrace leží mezi horním a dolním prahem posuzování | Pro SO2 a NO2 v aglomeracích, v nichž maximální koncentrace leží pod dolním prahem posuzování |0 — 250 | 1 | 1 | nepoužitelné |250-499 | 2 | 1 | 1 |500-749 | 2 | 1 | 1 |750-999 | 3 | 1 | 1 |1000 — 1499 | 4 | 2 | 1 |1500 — 1999 | 5 | 2 | 1 |2000 — 2749 | 6 | 3 | 2 |2750 — 3749 | 7 | 3 | 2 |3750 — 4749 | 8 | 4 | 2 |4750 — 5999 | 9 | 4 | 2 |> 6000 | 10 | 5 | 3 || Pro NO2 a částice: včetně nejméně jedné stanice pro měření zdrojů městského prostředí a jedné měřicí stanice pro dopravu | | |b) Bodové zdrojeK posuzování znečištění ovzduší v bezprostřední blízkosti bodových zdrojů by se počet míst odběru vzorků pro stacionární měření měl vypočítat s ohledem na emisní hustotu, pravděpodobný rozptyl látek znečišťujících ovzduší a potenciální expozici obyvatelstva zvýšeným koncentracím.II. Minimální počet míst odběru vzorků pro stacionární měření k posouzení dodržování mezních hodnot pro ochranu ekosystémů nebo vegetace v jiných zónách než aglomeracíchPokud maximální koncentrace překračuje horní práh posuzování | Pokud maximální koncentrace leží mezi horním a dolním prahem posuzování |1 stanice na 20000 km2 | 1 stanice na 40000 km2 |V případě ostrovních zón by se počet míst odběru vzorků měl vypočítat s ohledem na pravděpodobný rozptyl látek znečišťujících ovzduší a potenciální expozici ekosystémů nebo vegetace.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIIICÍLE JAKOSTI ÚDAJŮ A SESTAVENÍ VÝSLEDKŮ POSOUZENÍ KVALITY OVZDUŠÍI. Cíle jakosti údajůNásledující cíle jakosti údajů definované s ohledem na požadovanou přesnost metod posuzování, minimální časové pokrytí a získávání naměřených hodnot slouží jako vodítko pro programy zajišťování jakosti.| oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku | částice a olovo |Nepřetržité měřeníPřesnost | 15 % | 25 % |minimální množství údajů | 90 % | 90 % |Orientační měřeníPřesnost | 25 % | 50 % |minimální množství údajů | 90 % | 90 % |minimální trvání | 14 % (jedno náhodné měření týdně rovnoměrně rozložené po celý rok nebo osm týdnů rovnoměrně rozložených po celý rok) | 14 % (jedno náhodné měření týdně rovnoměrně rozložené po celý rok nebo osm týdnů rovnoměrně rozložených po celý rok) |Modelovánípřesnost:hodinové průměrné hodnoty | 50 — 60 % | |denní průměrné hodnoty | 50 % | dosud nestanoveno [1] |roční průměrné hodnoty | 30 % | 50 % |Objektivní odhadPřesnost | 75 % | 100 % |Přesnost měření je definována v "Příručce k vyjádření nejistoty měření" (ISO 1993) nebo v ISO 5725-1 "Přesnost (správnost a preciznost) měřicích metod a výsledků měření" (1994). Procentní údaje v tabulce platí pro jednotlivá měření, průměrovaná za příslušné období ve vztahu k mezní hodnotě pro 95 % konfidenční interval (systematická odchylka + dvojnásobek standardní odchylky). Přesnost nepřetržitých měření by měla být interpretována tak, aby platila v oblasti náležité mezní hodnoty.Přesnost modelování a objektivních odhadů je definována jako nejvyšší odchylka naměřených a vypočtených hodnot koncentrací pro dané období ve vztahu k mezní hodnotě, aniž se zohlední časový sled případů.Požadavky minimálního množství údajů a minimálního trvání nezahrnují ztrátu údajů v důsledku pravidelné kalibrace nebo obvyklé údržby měřicích přístrojů.Členské státy však mohou provést namátková měření místo nepřetržitého měření částic a olova mohou, pokud mohou Komisi prokázat, že přesnost a 95 % interval spolehlivosti činí ve vztahu k nepřetržitým měřením kolem 10 %. Namátková měření je nutno rozložit rovnoměrně během celého roku.II. Výsledky posouzení kvality ovzdušíPro zóny nebo aglomerace, v nichž se místo měření užívá jiných zdrojů údajů jako doplňujících informací nebo jako jediného prostředku k posuzování kvality ovzduší, jej třeba shromáždit tyto údaje:- popis činnosti použité k posouzení,- použité specifické metody s odkazy na popisy metody,- zdroje údajů a informací,- popis výsledků včetně přesnosti; obzvláště rozsah každé oblasti nebo popřípadě délka silnic v zóně nebo aglomeraci, v nichž koncentrace znečišťujících látek překračují mezní hodnoty plus případné meze tolerance, a všechny zeměpisné oblasti, v nichž koncentrace překračuje horní a dolní práh posuzování,- u mezních hodnot na ochranu lidského zdraví údaje o obyvatelstvu, které je potenciálně vystaveno koncentraci nad mezní hodnotou.Tam, kde je to možné, by členské státy měly sestavit mapy rozložení koncentrací každé zóny a každé aglomerace.III. NormalizaceU oxidu siřičitého a oxidů dusíku se objem vztahuje na normování při teplotě 293oK a tlaku 101,3 kPa.[1] Změny k přizpůsobení tohoto bodu vědeckému a technickému pokroku se přijímají postupem podle čl. 12 odst. 2 směrnice 96/62/ES--------------------------------------------------PŘÍLOHA IXREFERENČNÍ METODY POSUZOVÁNÍ KONCENTRACÍ OXIDU SIŘIČITÉHO, OXIDU DUSIČITÉHO A OXIDŮ DUSÍKU, ČÁSTIC (PM10 A PM2,5) A OLOVAI. Referenční metoda pro rozbor oxidu siřičitéhoISO/FDIS 10498 (návrh normy) Vnější ovzduší — stanovení oxidu siřičitého — ultrafialová fluorescenční metoda.Členské státy mohou použít jinou metodu, jestliže dotyčný členský stát může prokázat, že jí lze docílit rovnocenných výsledků jako výše uvedenou metodou.II. Referenční metoda pro rozbor oxidu dusičitého a oxidů dusíkuISO 7996: 1985 Vnější ovzduší — stanovení hmotnostní koncentrace oxidů dusíku — chemiluminiscenční metoda.Členské státy mohou použít jinou metodu, jestliže dotyčný členský stát může prokázat, že jí lze docílit rovnocenných výsledků jako výše uvedenou metodou.III. A Referenční metoda pro odběr vzorků olovaMetoda stanovená v příloze směrnice 82/884/EHS Rady se použije jako referenční metoda pro odběr vzorků olova do okamžiku, ke kterému musí být dosaženo mezní hodnoty podle přílohy IV této směrnice, jestliže podle kapitoly IV této přílohy je jako referenční metoda stanovena metoda PM10.Členské státy mohou použít jinou metodu, jestliže dotyčný členský stát může prokázat, že jí lze docílit rovnocenných výsledků jako výše uvedenou metodou.III. B Referenční metoda pro rozbor olovaISO 9855: 1993 Vnější ovzduší — stanovení podílu olova vázaného na částice v polétavém prachu odběrem vzorku filtrem — metoda atomové absorpční spektrometrie.Členské státy mohou použít jinou metodu, jestliže dotyčný členský stát může prokázat, že jí lze docílit rovnocenných výsledků jako výše uvedenou metodou.IV. Referenční metoda pro odběr vzorků a měření koncentrace PM10Jako referenční metody se použije metody popsané v normě: EN 12341 "Kvalita ovzduší — polní zkouška k prokázání rovnocennosti metod odběru vzorků pro frakci částic PM10". Princip měření spočívá v odloučení frakce částic PM10 z ovzduší na filtru a v gravimetrickém stanovení hmoty.Členské státy mohou použít i jiné metody, jestliže dotyčný členský stát může prokázat, že se jí dociluje rovnocenných výsledků jako výše uvedenou metodou nebo jinou metodu, jestliže dotyčný členský stát může prokázat, že metoda vykazuje pevný vztah k referenční metodě. V těchto případech se musí výsledky docílené touto metodou zkorigovat vhodným faktorem, aby se docílilo rovnocenných výsledků jako při použití referenční metody.Členské státy musí informovat Komisi, o metodě požité k odběru vzorků a měření koncentrace PM10. Komise musí co nejdříve provést porovnání metod odběru vzorků a měření pro koncentraci PM10 pro získání informací pro revizi této směrnice podle článku 10.V. Předběžná referenční metoda pro odběr vzorků a měření koncentrace PM2,5Komise v dohodě s výborem, na nějž se odvolává článek 12 směrnice 96/62/ES do 19. července 2001, vypracuje pokyny pro vhodnou předběžnou referenční metodu odběru vzorků a měření koncentrace PM2,5.Členské státy mohou použít jinou metodu, kterou považují za vhodnou.Každý členský stát musí uvědomit Komisi o použité metodě odběru vzorků a měření koncentrace PM2,5. Komise musí co nejdříve provést porovnání metod odběru vzorků a měření pro koncentraci PM2,5 pro získání údajů k revizi této směrnice podle článku 10.VI. Referenční techniky modelováníV současné době ještě nelze udat žádné referenční techniky modelování. Změny za účelem přizpůsobení tohoto bodu vědeckému a technickému pokroku se přijímají postupem podle čl. 12 odst. 2 směrnice 96/62/ES.--------------------------------------------------