title: Směrnice Komise 93/10/EHS ze dne 15. března 1993 o materiálech a předmětech vyrobených z celofánu určených pro styk s potravinami

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0010

Úřední věstník L 093 , 17/04/1993 S. 0027 - 0036 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 24 S. 0027  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 24 S. 0027

		Směrnice Komise 93/10/EHSze dne 15. března 1993o materiálech a předmětech vyrobených z celofánu určených pro styk s potravinamiKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 89/109/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se materiálů a předmětů určených pro styk s potravinami [1], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny,vzhledem k tomu, že s ohledem na počet a povahu změn směrnice Rady 83/229/EHS ze dne 25. dubna 1993 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se materiálů a předmětů z celofánu určených pro styk potravinami [2] ve znění směrnice Komise 92/15/EHS [3], které musely být učiněny a které by měly být učiněny, je vhodné uvedenou směrnici nahradit;vzhledem k tomu, že opatření Společenství stanovená v této směrnici jsou nejen nutná, ale i nezbytná k dosažení cílů vnitřního trhu; že těchto cílů nemohou členské státy dosáhnout jednotlivě a že kromě toho je jejich dosažení na úrovni Společenství již stanoveno ve směrnici 89/109/EHS;vzhledem k tomu, že článek 2 směrnice 89/109/EHS stanoví, že materiály a předměty v konečném stavu nesmějí uvolňovat své složky do potravin v množstvích, která by mohla ohrozit lidské zdraví nebo způsobit nepřijatelnou změnu složení potravin;vzhledem k tomu, že k dosažení tohoto cíle je v případě celofánu vhodným nástrojem zvláštní směrnice ve smyslu článku 3 směrnice 89/109/EHS;vzhledem k tomu, že umělá střívka z celofánu by měla být předmětem zvláštních předpisů;vzhledem k tomu, že metoda prokázání skutečnosti, že nedochází k migraci barviv, by měla být stanovena v pozdější fázi;vzhledem k tomu, že do stanovení kritérií pro čistotu a analytických metod by měly zůstat použitelné vnitrostátní předpisy;vzhledem k tomu, že k dosažení cíle stanoveného v článku 2 směrnice 89/109/EHS v tomto zvláštním případě v zásadě postačuje sestavit seznam schválených látek doplněný limity používaných množství;vzhledem k tomu, že bis(2-hydroxyethyl)ether (= diethylenglykol) a ethandiol (= monoethylenglykol) však mohou ve značném množství migrovat do určitých potravin, a pro zamezení této možnosti je jako preventivní opatření vhodnější stanovit s konečnou platností nejvyšší povolené množství těchto látek v potravinách, které byly ve styku s celofánem;vzhledem k tomu, že pro ochranu zdraví spotřebitele by měl být vyloučen přímý styk potravin s potištěnými plochami celofánu;vzhledem k tomu, že pro případ profesionálního použití celofánu by měly být materiály a předměty určené pro styk s potravinami, s výjimkou těch, které jsou pro toto použití určeny již svou povahou, opatřeny písemným prohlášením podle čl. 6 odst. 5 směrnice 89/109/EHS;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potraviny,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice je zvláštní směrnicí ve smyslu článku 3 směrnice 89/109/EHS.2. Tato směrnice se vztahuje na celofán ve smyslu popisu uvedeného v příloze I, kterýa) buď sám o sobě tvoří konečný výrobek,b) nebo tvoří část konečného výrobku obsahujícího jiné materiály,a který je určený pro styk s potravinami nebo který s nimi přichází do styku v souladu se svým určením.3. Tato směrnice se nevztahuje naa) celofán, který je na straně určené pro styk s potravinami nebo na straně pro její účel přicházející do styku s potravinami opatřen materiálem povrchové úpravy o plošné hmotnosti větší než 50 mg/dm2,b) umělá střívka z celofánu.Článek 21. Pro výrobu celofánu mohou být použity pouze látky nebo skupiny látek uvedené v příloze II a pouze za podmínek tam stanovených.2. Odchylně od odstavce 1 mohou být použity látky neuvedené v příloze II, jsou-li použity jako barvicí prostředky (barviva a pigmenty) nebo jako lepidla za podmínky, že neexistují žádné známky migrace stanovitelné validovanou metodou Společenství.Článek 3Potištěné povrchy celofánu nesmějí být ve styku s potravinami.Článek 41. Při uvádění na trh na jiném stupni než při maloobchodním prodeji musí být materiály a předměty vyrobené z celofánu určené pro styk s potravinami opatřeny písemným prohlášením podle čl. 6 odst. 5 směrnice 89/109/EHS.2. Odstavec 1 se nevztahuje na materiály a předměty vyrobené z celofánu, které jsou svojí povahou zjevně určeny pro styk s potravinami.3. Jsou-li udány zvláštní podmínky použití, musí být materiál nebo předmět vyrobený z celofánu označen odpovídajícím způsobem.Článek 51. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí ode dne 1. ledna 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členské státy- povolí od 1. ledna 1994 obchodování s celofánem určeným pro styk s potravinami, který je v souladu s touto směrnicí, a jeho použití,- zakáží od 1. ledna 1994 obchodování s celofánem určeným pro styk s potravinami, který není v souladu s touto směrnicí ani se směrnicí 83/229/EHS, a jeho použití,- zakáží od 1. ledna 1995 obchodování s celofánem určeným pro styk s potravinami, který není v souladu s touto směrnicí, ale je v souladu se směrnicí 83/229/EHS, a jeho použití.2. Opatření uvedená v odstavci 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 61. Směrnice 83/229/EHS se zrušuje s účinkem od 1. ledna 1994.2. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. března 1993.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 38.[2] Úř. věst. L 123, 11.5.1983, s. 31.[3] Úř. věst. L 102, 16.4.1992, s. 44.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPOPIS CELOFÁNUCelofán je tenká fólie získaná z rafinované celulosy získané z nerecyklovaného dřeva nebo bavlny. Aby splňovala technické požadavky, mohou být do hmoty nebo na povrch přidány vhodné látky. Celofán může být po jedné nebo po obou stranách povrchově upraven.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISEZNAM LÁTEK POVOLENÝCH PŘI VÝROBĚ CELOFÁNUPoznámka- Procentní hodnoty v první a druhé části této přílohy jsou vyjádřeny jako hmotnostní procenta (m/m) a jsou vypočteny vztažením na množství bezvodého povrchově neupraveného celofánu.- Obvyklá technická označení jsou uvedena v hranatých závorkách.- Pokud jde o kritéria pro čistotu, musí být použité látky dobré technické jakosti.PRVNÍ ČÁSTPOVRCHOVĚ NEUPRAVENÝ CELOFÁNOznačení | Omezení |A.Celofán | Ne méně než 72 % (m/m) |B.Přísady1.Změkčovadla | Celkem ne více než 27 % (m/m) |—bis(2-hydroxyethyl)ether [= diethylenglykol] | Pouze pro celofány určené pro povrchovou úpravu a poté použité pro potraviny, které nejsou vlhké, tj. neobsahují vodu, jež je na povrchu fyzicky volná. Celkové množství bis(2-hydroxyethyl)etheru a ethandiolu přítomného v potravinách, které se dostalo do styku s celofánem tohoto typu, nesmí přesáhnout 30 mg/kg potraviny |—ethandiol [= monoethylenglykol] |—butan-1,3-diol | |—glycerol | |—propan-1,2-diol [= propylenglykol] | |—polyethylenoxid [= polyethylenglykol] | Průměrná molekulová hmotnost mezi 250 a 1200 |—1,2-polypropylenoxid [= polypropylenglykol] | Průměrná molekulová hmotnost ne větší než 400 a obsah volného propan-1,3-diolu v látce ne vyšší než 1 % (m/m) |—sorbitol | |—tetraethylenglykol | |—triethylenglykol | |—močovina | |2.Ostatní přísady | Celkem ne více než 1 % (m/m) |První třída | Množství látky nebo skupiny látek v každé odrážce nesmí přesáhnout 2 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |—kyselina octová a její NH4, Ca, Mg, K a Na soli | |—kyselina askorbová a její NH4, Ca, Mg, K a Na soli | |—kyselina benzoová a benzoát sodný | |—kyselina mravenčí a její NH4, Ca, Mg, K a Na soli | |—lineární mastné kyseliny, nasycené nebo nenasycené, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně a také kyselina behenová a ricinolejová a NH4, Ca, Mg, K, Na, Al, Zn soli těchto kyselin | |—kyselina citronová, D- a L-mléčná, maleinová, L-vinná a jejich Na a K soli | |—kyselina sorbová a její NH4, Ca, Mg, K a Na soli | |—amidy lineárních mastných kyselin, nasycených nebo nenasycených, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně a také amidy kyseliny behenové a ricinolejové | |—přírodní jedlé škroby a mouky | |—jedlé škroby a mouky chemicky modifikované | |—amylosa | |—uhličitany vápenaté a hořečnaté, chloridy vápenaté a hořečnaté | |—estery glycerolu s lineárními mastnými kyselinami, nasycenými nebo nenasycenými, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně a/nebo s kyselinou adipovou, citronovou, 12-hydroxystearovou (oxostearinem), ricinolejovou | |—estery polyoxyethylenu (8 až 14 oxyethylenových skupin) s lineárními mastnými kyselinami, nasycenými nebo nenasycenými, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně | |—estery sorbitolu s lineárními mastnými kyselinami, nasycenými nebo nenasycenými, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně | |—mono- a/nebo diestery stearové kyseliny s ethandiolem a/nebo bis(hydroxyethyl)etherem a/nebo triethylenglykolem | |—oxidy a hydroxidy hliníku, vápníku, hořčíku a křemík a křemičitany a hydratované křemičitany hliníku, vápníku, hořčíku a draslíku | |—polyethylenoxid [= polyethylenglykol] | Průměrná molekulová hmotnost mezi 1200 a 4000 |—propionát sodný | |Druhá třída | Celkové množství látek nesmí přesáhnout 1 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu a množství látky nebo skupiny látek v každé odrážce nesmí přesáhnout 0,2 mg/dm2 (nebo nižší limit, je-li uveden) povrchově neupraveného celofánu |—sodné alkyly (C8 až C18) benzensulfonátu | |—natrium-isopropylnaftalensulfonát | |—alkylsulfát (C8 až C18) sodný | |—alkylsulfonát (C8 až C18) sodný | |—dioktylsulfosukcinát sodný | |—distearát dihydroxyethyl(diethylen)triamin-monoacetátu | Ne více než 0,05 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |—laurylsulfáty amonné, hořečnaté a draselné | |—N,N'-distearoyl-diaminoethan, N,N'-dipalmitoyl-diaminoethan a N,N'-diolejoyl-diaminoethan | |—2-heptadecyl-4,4'-bis(methylenstearát)oxazolin | |—polyethylen-aminostearamid)ethylsulfát | Ne více než 0,1 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |Třetí třída – kotvicí činidlo | Celkové množství látek nesmí přesáhnout 1 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |—nemodifikované kondenzační produkty melaminformaldehydu nebo modifikované jedním nebo více z těchto produktů:butanol, diethylentriamin, ethanol, triethylentetramin, tetraethylenpentamin, tris-(2-hydroxyethyl)amin, 3,3'-diaminodipropylamin, 4,4'-diaminodibutylamin | Obsah volného formaldehydu ne větší než 0,5 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu Obsah volného melaminu ne větší než 0,3 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |—kondenzační produkt melamin-ureaformaldehydu modifikovaný tris-(2-hydroxyethyl)aminem | Obsah volného formaldehydu ne větší než 0,5 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu Obsah volného melaminu ne větší než 0,3 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |—zesíťované kationické polyalkylenaminy:a)polyamid-epichlorhydrinová pryskyřice založená na diaminopropylmethylaminu a epichlorhydrinub)polyamid-epichlorhydrinová pryskyřice založená na epichlorhydrinu, kyselině adipové, kaprolaktamu, diethylentriaminu a/nebo ethylendiaminuc)polyamid-epichlorhydrinová pryskyřice založená na kyselině adipové, diethylentriaminu a epichlorhydrinu nebo na směsi epichlorhydrinu a amoniakud)polyamid-polyamin-epichlorhydrinová pryskyřice založená na epichlorhydrinu, dimethyl-adipátu a diethylentriaminue)polyamid-polyamin-epichlorhydrinová pryskyřice založená na epichlorhydrinu, adipamidu a diaminopropylmethylaminu | V souladu se směrnicemi Společenství, a pokud neexistují, v souladu s vnitrostátními právními předpisy až do přijetí směrnic Společenství |—polyethylenaminy a polyethyleniminy | Ne více než 0,75 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |—nemodifikované kondenzační produkty ureaformaldehydu nebo modifikované jedním nebo více z těchto produktů:kyselina aminomethylsulfonová, kyselina sulfanilová, butanol, diaminobutan, diaminodiethylamin, diaminodipropylamin, diaminopropan, diethylentriamin, ethanol, guanidin, methanol, tetraethylenpentamin, triethylentetramin, siřičitan sodný | Obsah volného formaldehydu ne větší než 0,5 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |Čtvrtá třída | Celkové množství látek nesmí přesáhnout 0,01 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu |—produkty vznikající z reakce aminů jedlých olejů s polyethylenoxidem | |—monoethanolaminlaurylsulfát | |DRUHÁ ČÁSTCELOFÁN S POVRCHOVOU ÚPRAVOUOznačení | Omezení |A.Celofán | Viz první část |B.Přísady | Viz první část |C.Nátěry a zušlechťovací vrstvy | Ne více než 50 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy celofánu na straně, která je ve styku s potravinami |1.Polymery | Celkové množství látek nesmí přesáhnout 50 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—ethyl, hydroxyethyl, hydroxypropyl a methylethery celulosy | |—nitrát celulosy | Ne více než 20 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami; obsah dusíku v nitrátu celulosy mezi 10,8 % (m/m) a 12,2 % (m/m) |—polymery, kopolymery a jejich směsi vyrobené z těchto monomerů:vinylacetaly odvozené z nasycených aldehydů (C1 až C6)vinylacetátalkyl(vinyl)ethery (C1 až C4)kyselina akrylová, krotonová, itakonová, maleinová, methakrylová a jejich esterybutadienstyrenmethylstyrenvinylidenchloridakrylonitrilmethakrylonitrilethylen, propylen, butyl-1-en a butyl-2-en | V souladu se směrnicemi Společenství, a pokud neexistují, v souladu s vnitrostátními právními předpisy až do přijetí směrnic Společenství |– vinylchlorid | Podle směrnice 78/142/EHS (Úř. věst. L 44, 15.2.1978, s. 15) |2.Pryskyřice | Celkové množství látek nesmí přesáhnout 12,5 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami. Pouze pro přípravu povrchových úprav celofánů založených na nitrátu celulosy nebo kopolymeru vinylchloridu a vinylacetátu |—kasein | |—kalafuna a/nebo produkty její polymerace, hydrogenace nebo disproporcionace a její estery s methyl, ethyl nebo C2 až C6 polyvalentními alkoholy nebo směsmi těchto alkoholů | |—kalafuna a/nebo produkty její polymerace, hydrogenace nebo disproporcionace kondenzované s kyselinou akrylovou, maleinovou, citronovou, fumarovou a/nebo ftalovou a/nebo 2,2-bis(4-hydroxyfenyl) propanformaldehydem a esterifikované methyl, ethyl nebo C2 až C6 polyvalentními alkoholy nebo směsmi těchto alkoholů | |—estery odvozené od bis(2-hydroxyethyl)etheru s adičními produkty beta-pinenu a/nebo dipentenu a/nebo diterpenu a maleinanhydridu | |—jedlá želatina | |—ricinový olej a jeho dehydratační nebo hydrogenační produkty a jeho kondenzační produkty s polyglycerolem, kyselinou adipovou, citronovou, maleinovou, ftalovou a sebakovou | |—přírodní guma [= damar] | |—poly-beta-pinen [= terpenové pryskyřice] | |—ureaformaldehydové pryskyřice (viz kotvicí činidla) | |3.Změkčovadla | Celkové množství látek nesmí přesáhnout 6 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—acetyl-tributyl-citrát | |—acetyl-tri(2-ethylhexyl)citrát | |—diisobutyl-adipát | |—di(n-butyl)adipát | |—di(n-hexyl)azelát | |—butylbezylftalát | Ne více než 2,0 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—di(n-butyl)ftalát | Ne více než 3,0 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—di(cyklohexyl)ftalát | Ne více než 4,0 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—2-ethylhexyl-difenyl-fosfát | Ne více než 2,5 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—monoacetát glycerolu [= monoacetin] | |—diacetát glycerolu [= diacetin] | |—triacetát glycerolu [= triacetin] | |—dibutyl-sebakát | |—di(2-ethylhexal)sebakát [= dioktylsebakát] | |—di(n-butyl)tartarát | |—di(isobutyl)tartarát | |4.Ostatní přísady | Celkové množství látek nesmí přesáhnout 6 mg/dm2 povrchově neupraveného celofánu včetně materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |4.1.Přísady uvedené v první části | Stejná omezení jako v první části (avšak množství v mg/dm2 se vztahují na povrchově neupravený celofán včetně materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami) |4.2.Zvláštní přísady pro povrchové úpravy | Množství látky nebo skupiny látek v každé odrážce nesmí přesáhnout 2 mg/dm2 (nebo nižší limit, kde je uveden) materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—hexadekan-1-ol a oktadekan-1-ol | |—estery lineárních mastných kyselin, nasycených nebo nenasycených, se sudým počtem uhlíkových atomů od 8 do 20 včetně a kyseliny ricinolejové s lineárním ethyl, butyl, amyl a olejoyl- alkoholem | |—montanové vosky, složené z přečištěných montanových kyselin (C26 až C32) a/nebo jejich esterů s ethandiolem a/nebo butan-1,3-diolem a/nebo jejich vápenatých a draselných solí | |—karnaubský vosk | |—včelí vosk | |—espartový vosk | |—kandelilový vosk | |—dimethylpolysiloxan | Ne více než 1 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—epoxidovaný olej ze sojových bobů (obsah oxiranu 6 až 8 %) | |—rafinované parafinové a mikrokrystalické vosky | |—tetrastearát pentaerythritolu | |—mono a bis(oktadecyldiethylenoxid)fosforečnan | Ne více než 0,2 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—alifatické kyseliny (C8 až C20) esterifikované mono- nebo di(2-hydroxyethyl)aminem | |—2- a 3-terc-butyl-4-hydroxyanisol [= butylovaný hydroxyanisol – BHA] | Ne více než 0,06 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—2,6-di-terc-butyl-4-methylfenol [= butylovaný hydroxytoluen – BHT] | Ne více než 0,06 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—di-n-oktylcín-bis(2-ethylhexyl)maleát | Ne více než 0,06 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |5.Rozpouštědla | Celkové množství látek nesmí přesáhnout 0,6 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |—butyl-acetát | |—ethyl-acetát | |—isobutyl-acetát | |—isopropyl-acetát | |—propyl-acetát | |—aceton | |—butan-1-ol | |—ethanol | |—butan-2-ol | |—propan-2-ol | |—propan-1-ol | |—cyklohexan | |—ethylenglykol(monobutyl)ether | |—ethylenglykol(monobutyl)ether-acetát | |—ethylenglykol(monoethyl)ether | |—ethylenglykol(monoethyl)ether-acetát | |—ethylenglykol(monomethyl)ether | |—ethylenglykol(monomethyl)ether-acetát | |—methyl(ethyl)keton | |—methyl(isobutyl)keton | |—tetrahydrofuran | |—toluen | Ne více než 0,06 mg/dm2 materiálu povrchové úpravy na straně, která je ve styku s potravinami |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIISROVNÁVACÍ TABULKASměrnice 83/229/EHS | Tato směrnice |Článek 1 | Článek 1 |Článek 2 | Článek 2 |Článek 3 | Článek 3 |Článek – | Článek 4 |Čl. 4 odst. 1 | Článek 5 |Čl. 4 odst. 2 | Článek – |Článek – | Článek 6 |Článek 5 | Článek 7 |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 24. září 1990 o nutričním označování potravin

text:
Důležité právní upozornění

|

31990L0496

Úřední věstník L 276 , 06/10/1990 S. 0040 - 0044 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 10 S. 0007  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 10 S. 0007

		Směrnice Radyze dne 24. září 1990o nutričním označování potravin(90/496/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je důležité přijmout opatření směřující k postupnému zřízení vnitřního trhu do 31. prosince 1992; že vnitřní trh je prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že stoupá zájem veřejnosti o vzájemný vztah mezi stravováním a zdravím, stejně jako o vhodný způsob stravování odpovídající individuálním potřebám;vzhledem k tomu, že Rada a zástupci vlád členských států zasedajících v Radě ve svém usnesení ze dne 7. července 1986 o Evropském programu proti rakovině považují zlepšování výživy za prioritu;vzhledem k tomu, že znalost základních zásad výživy a odpovídajícího nutričního označování potravin by byla významným příspěvkem k tomu, aby umožnila spotřebiteli výběr podle těchto zásad;vzhledem k tomu, že nutriční označování potravin má napomáhat při vzdělávání veřejnosti v oblasti výživy;vzhledem k tomu, že v zájmu spotřebitele na jedné straně a pro vyvarování se všech případných technických překážek v oblasti obchodu na straně druhé má být nutriční označování potravin vyjádřeno v normalizované formě platné pro celé Společenství;vzhledem k tomu, že potraviny s nutričním označením mají odpovídat pravidlům stanoveným v této směrnici;vzhledem k tomu, že všechny ostatní způsoby nutričního označování potravin mají být zakázány, avšak potravinám bez nutričního označení má být umožněn volný oběh;vzhledem k tomu, že tyto údaje mají oslovit průměrného spotřebitele a sloužit účelu, pro který byly zavedeny, a proto vzhledem k současné nízké úrovni znalostí o výživě mají být uvedené údaje jednoduché a snadno srozumitelné;vzhledem k tomu, že uplatňování této směrnice po určitou dobu umožní získat cenné zkušenosti a vyhodnotit reakce spotřebitelů na způsob, jakým jsou údaje o výživě uváděny, což umožní Komisi tato pravidla revidovat a navrhnout odpovídající změny;vzhledem k tomu, že za účelem podpory zúčastněných osob, zejména malých a středních podniků, pro zajištění nutričního označení u co největšího počtu výrobků mají být opatření k zajištění úplnějších a lépe vyvážených údajů zaváděna postupně;vzhledem k tomu, že se v pravidlech stanovených v této směrnici mají vzít rovněž v úvahu zásady o nutričním označování potravin, které stanovil Codex Alimentarius;vzhledem k tomu, že obecné předpisy a definice týkající se označování jsou obsaženy ve směrnici Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [4], naposledy pozměněné směrnicí 89/395/EHS [5]; že tato směrnice může být proto omezena na ustanovení týkající se nutričního označování,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice se vztahuje na nutriční označování potravin, které jsou dodávány v hotovém stavu konečnému spotřebiteli. Vztahuje se též na potraviny určené pro restaurace, nemocnice, závodní jídelny a obdobná zařízení společného stravování (dále jen "zařízení společného stravování").2. Tato směrnice se nevztahuje na- přírodní minerální vody nebo jiné vody určené k lidské spotřebě,- dietní doplňky nebo potravní doplňky.3. Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčena ustanovení o označování obsažená ve směrnici Rady 89/398/EHS ze dne 3. května 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin určených pro zvláštní výživu [6] a zvláštních směrnic stanovených v článku 4 uvedené směrnice.4. Pro účely této směrnice se rozumí:a) "nutričním označováním" všechny údaje uvedené na etiketě týkající sei) energetické hodnoty,ii) těchto živin:- bílkoviny,- sacharidy,- tuky,- vláknina,- sodík,- vitamíny a minerální látky uvedené v seznamu v příloze, které jsou přítomné ve významných množstvích vymezených ve výše uvedené příloze.Změny v seznamu vitamínů, minerálních látek a jejich doporučených denních dávek se přijímají postupem podle článku 10;b) "údajem o výživové hodnotě" každé znázornění a reklamní sdělení, které udává, naznačuje nebo ze kterého vyplývají údaje o zvláštních výživových vlastnostech potraviny v souvislosti s energetickou (kalorickou) hodnotou, kterou potravina- dodává,- dodává ve snížené nebo zvýšené míře nebo- nedodávánebo v souvislosti s obsahem živin, které potravina- obsahuje,- obsahuje ve sníženém nebo zvýšeném množství nebo- neobsahuje.Informace o druhu nebo množství živin není údajem o výživové hodnotě, pokud ji nařizují právní předpisy.Postupem podle článku 10 může být v určitých případech rozhodnuto, zda jsou podmínky uvedené v tomto písmeni splněny;c) "bílkovinami" obsah bílkovin vypočtený podle vzorce: bílkoviny = množství celkového dusíku podle Kjeldahla × 6,25;d) "sacharidy" všechny sacharidy, které jsou metabolizovány v lidském organismu, včetně polyalkoholů;e) "cukry" všechny monosacharidy a disacharidy přítomné v potravině, s výjimkou polyalkoholů;f) "tuky" veškeré lipidy, včetně fosfolipidů;g) "nasycenými mastnými kyselinami" mastné kyseliny, které neobsahují dvojnou vazbu;h) "mononenasycenými mastnými kyselinami (monoenovými mastnými kyselinami)" mastné kyseliny s jednou dvojnou cis-vazbou;i) "polynenasycenými mastnými kyselinami (polyenovými mastnými kyselinami)" mastné kyseliny s dvojnými vazbami přerušovanými cis, cis-methylenovou skupinou;j) "vlákninou" látka, která bude vymezena postupem podle článku 10 a stanovena analytickou metodou v souladu s výše uvedeným postupem;k) "průměrnou hodnotou" hodnota, která nejlépe vyjadřuje množství určité živiny obsažené v dané potravině s ohledem na výkyvy v průběhu roku, spotřebitelské zvyklosti a jiné faktory, které mohou způsobit kolísání aktuálních hodnot.Článek 21. S výhradou odstavce 2 je nutriční označování nepovinné.2. Pokud je údaj o výživové hodnotě uveden při označování, obchodní úpravě nebo v reklamě, s výjimkou obecně zaměřené reklamní akce, je nutriční označování povinné.Článek 3Povoleny jsou pouze údaje o výživové hodnotě týkající se energetické hodnoty živin uvedených v seznamu v čl. 1 odst. 4 písm. a) bodu ii) a látek, které patří do některé skupiny výše uvedených živin nebo jsou jejich složkami. Postupem podle článku 10 mohou být přijaty předpisy omezující či zakazující určité údaje o výživové hodnotě ve smyslu tohoto článku.Článek 41. Pokud se uvádí nutriční označování, uvádějí se údaje obsažené ve skupině 1 nebo 2 v tomto pořadí:Skupina 1a) energetická hodnota;b) obsah bílkovin, sacharidů a tuků.Skupina 2a) energetická hodnota;b) obsah bílkovin, sacharidů, cukrů, tuků, nasycených mastných kyselin, vlákniny a sodíku.2. Pokud se údaj o výživové hodnotě vztahuje na cukry, nasycené mastné kyseliny, vlákninu nebo sodík, musí se údaje uvádět podle skupiny 2.3. Nutriční označování může rovněž zahrnovat obsah jedné nebo několika níže uvedených látek:- škrob,- polyalkoholy,- mononenasycené mastné kyseliny (monoenové mastné kyseliny),- polynenasycené mastné kyseliny (polyenové mastné kyseliny),- cholesterol,- veškeré minerální látky nebo vitamíny uvedené v seznamu v příloze a přítomné ve významném množství, jak je vymezeno v příloze.4. Pokud se uvádí údaj o výživové hodnotě, je uvedení látek náležejících do některé skupiny živin podle odstavců 1 a 3 nebo jejich složek povinné.Kromě toho, pokud je uveden obsah polynenasycených nebo mononenasycených mastných kyselin (polyenových nebo monoenových mastných kyselin) nebo cholesterolu, musí být rovněž udán obsah nasycených mastných kyselin, přičemž tato hodnota se v tomto případě nepovažuje za údaj o výživové hodnotě ve smyslu odstavce 2.Článek 51. Udávaná energetická hodnota se vypočítá pomocí těchto převodních faktorů:—sacharidy (s výjimkou polyalkoholů) | 4 kcal/g – 17 kJ/g |—polyalkoholy | 2,4 kcal/g – 10 kJ/g |—bílkoviny | 4 kcal/g – 17 kJ/g |—tuky | 9 kcal/g – 37 kJ/g |—alkohol (ethanol) | 7 kcal/g – 29 kJ/g |—organické kyseliny | 3 kcal/g – 13 kJ/g |2. Ustanovení týkající se níže uvedených bodů se přijímají postupem podle článku 10:- změny převodních faktorů uvedených v odstavci 1,- rozšíření seznamu v odstavci 1 o látky náležející k některé ze skupin živin ve výše uvedeném odstavci nebo ke složkám těchto látek a o jejich převodní faktory pro přesnější výpočet energetické hodnoty potravin.Článek 61. Údaje o energetické hodnotě a obsahu živin nebo jejich složek musí být vyjádřeny číselně. Při tom se použijí tyto jednotky:—energie kJ a kcal | |—bílkoviny | gramy (g) |—sacharidy |—tuky |—vláknina |—sodík |—cholesterol | miligramy (mg) |—vitamíny a minerální látky | jednotky stanovené v příloze |2. Údaje musejí být vztaženy na 100 g nebo 100 ml. Kromě toho může být tento údaj vztažen na podávanou dávku, jejíž množství je vyznačeno na etiketě, nebo na jednu porci, pokud je uveden jejich počet v balení.3. Postupem podle článku 10 může být rozhodnuto, že údaje uvedené v odstavci 1 a 2 mohou být provedeny též graficky podle předepsaných vzorů.4. Uváděná množství se musejí vztahovat na potravinu ve stavu, jak je prodávána. Tato informace se může popřípadě vztahovat na potravinu po úpravě, pokud jsou připojeny podrobné pokyny pro tuto úpravu a údaje se týkají pokrmu připraveného ke spotřebě.5. a) Údaje o vitamínech a minerálních látkách musí být též vyjádřeny v procentech doporučené denní dávky (RDA) uvedené v příloze pro množství stanovená v odstavci 2.b) Procenta doporučené denní dávky (RDA) vitamínů a minerálních látek mohou být rovněž provedena graficky. Prováděcí pravidla k tomuto písmenu mohou být přijata postupem podle článku 10.6. Pokud jsou uváděny cukry nebo polyalkoholy nebo škrob, musí tyto údaje následovat bezprostředně po údajích o obsahu sacharidů v níže uvedeném uspořádání:sacharidy | g |z toho:—cukry | g |—polyalkoholy | g |—škrob | g |7. Pokud je uváděn obsah nebo typ mastných kyselin nebo množství cholesterolu, musejí tyto údaje následovat bezprostředně po údaji o celkovém obsahu tuků v níže uvedeném uspořádání:tuky | g |z toho:—nasycené mastné kyseliny | g |—mononenasycené mastné kyseliny (monoenové mastné kyseliny) | g |—polynenasycené mastné kyseliny (polyenové mastné kyseliny) | g |—cholesterol | mg |8. Uvedené hodnoty musejí být průměrné hodnoty založené v jednotlivých případech na výsledcícha) analýz výrobce potravin;b) výpočtu známých nebo skutečných průměrných hodnot použitých složek;c) výpočtu s použitím obecně prokázaných a přijímaných údajů.O prováděcích pravidlech k prvnímu pododstavci, zejména s ohledem na rozdíly mezi uváděnými hodnotami a hodnotami zjištěnými při úřední kontrole, se rozhodne postupem podle článku 10.Článek 71. Pokud je dostatek místa, musejí být údaje podle této směrnice soustředěny do jedné tabulky s přiřazenými číselnými hodnotami. Při nedostatku místa se uvedou údaje za sebou.Musejí být tištěny čitelným a nesmazatelným písmem na dobře viditelném místě.2. Členské státy zajistí, aby údaje podle této směrnice byly uváděny v jazyce, který je kupujícímu snadno srozumitelný, pokud by nebyla učiněna jiná opatření pro zajištění informovanosti kupujícího. Toto ustanovení nebrání uvedení údajů ve více jazycích.3. Členské státy nesmějí zavádět podrobnější požadavky na nutriční označování, než které jsou obsaženy v této směrnici.Článek 8U nebalených potravin nabízených k prodeji konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování a u potravin zabalených při prodeji na přání kupujícího nebo balených pro bezprostřední prodej smějí rozsah údajů podle článku 4 a způsob jejich uvedení stanovit vnitrostátní předpisy až do případného přijetí opatření Společenství postupem podle článku 10.Článek 9Veškerá opatření, která mohou mít vliv na lidské zdraví, se přijímají po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny, zřízeným rozhodnutím 74/234/EHS [7].Článek 101. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro potraviny zřízenému rozhodnutím 69/414/EHS [8] (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.c) Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 111. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tato opatření se použijí takovým způsobem, aby- nejpozději do 1. dubna 1992 povolily uvádění výrobků vyhovujících této směrnici na trh,- od 1. října 1993 zakázaly uvádění výrobků nevyhovujících této směrnici na trh.2. Do 1. října 1995 nevzniká uvedením údajů při nutričním označování buď na základě dobrovolnosti, nebo jako následných údajů po uvedeném údaji o výživové hodnotě týkajících se jedné nebo několika těchto živin: cukrů, nasycených mastných kyselin, vlákniny, sodíku, povinnost stanovená v čl. 4 odst. 1 a 2 uvádět všechny tyto živiny.3. Komise předloží do 1. října 1998 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice. Zároveň předloží Radě případně vhodné návrhy na změny.Článek 12Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 24. září 1990.Za RadupředsedaV. Saccomandi[1] Úř. věst. C 282, 5.11.1988, s. 8 aÚř. věst. C 296, 24.11.1989, s. 3.[2] Úř. věst. C 158, 26.6.1989, s. 250 aÚř. věst. C 175, 16.7.1990, s. 76.[3] Úř. věst. C 159, 26.6.1989, s. 41.[4] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 1.[5] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 17.[6] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 27.[7] Úř. věst. L 136, 20.5.1974, s. 1.[8] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------PŘÍLOHAVitamíny a minerální látky, které mohou být uváděny, a jejich doporučené denní dávky (RDA)Vitamin A μg | 800 |Vitamin D μg | 5 |Vitamin E mg | 10 |Vitamin C mg | 60 |Thiamin mg | 1,4 |Riboflavin mg | 1,6 |Niacin mg | 18 |Vitamin B6 mg | 2 |Folacin μg | 200 |Vitamin B 12 μg | 1 |Biotin mg | 0,15 |Kyselina pantothenová mg | 6 |Vápník mg | 800 |Fosfor mg | 800 |Železo mg | 14 |Hořčík mg | 300 |Zinek mg | 15 |Jod μg | 150 ||Zpravidla má být při stanovení významného množství uvažováno 15 % doporučené dávky uvedené v této příloze, obsažených ve 100 g nebo ve 100 ml nebo v jednom balení, pokud toto balení obsahuje pouze jednu porci.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2012/14/EU ze dne 8. května 2012 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky methyl(nonyl)keton do přílohy I uvedené směrnice  Text s významem pro EHP

text:
               9.5.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 123/36

         SMĚRNICE KOMISE 2012/14/EU
   ze dne 8. května 2012,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky methyl(nonyl)keton do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být hodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, I A nebo I B směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje methyl(nonyl)keton.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byl methyl(nonyl)keton v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 19, repelenty a atraktanty, jak je vymezeno v příloze V uvedené směrnice.

               (3)

               Španělsko bylo jmenováno členským státem zpravodajem a dne 8. dubna 2009 předložilo Komisi zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky dne 9. prosince 2011 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z hodnocení vyplývá, že u biocidních přípravků používaných jako repelenty, které obsahují methyl(nonyl)keton, lze očekávat, že splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES. Je proto třeba zařadit methyl(nonyl)keton do přílohy I uvedené směrnice.

               (6)

               Na úrovni Unie nebyly hodnoceny všechny možnosti použití. Je proto vhodné, aby členské státy zhodnotily taková použití nebo scénáře expozice a taková rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, které nebyly reprezentativně zohledněny při hodnocení rizik na úrovni Unie, a při vydávání povolení přípravku se ujistily, že byla přijata odpovídající opatření nebo že byly uloženy zvláštní podmínky za účelem snížení zjištěných rizik na přijatelnou úroveň.

               (7)

               Ustanovení této směrnice by měla být uplatňována souběžně ve všech členských státech, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky methyl(nonyl)keton na trhu Unie a aby se obecně usnadnilo řádné fungování trhu s biocidními přípravky.

               (8)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I směrnice 98/8/ES je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřenou lhůtu, která jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (9)

               Po zařazení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (10)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (11)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. dubna 2013 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
   Použijí tyto předpisy ode dne 1. května 2014.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 8. května 2012.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 98/8/ES se vkládá tato položka:

                     Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty dosažení v souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „54

                     methyl(nonyl)keton

                     Undekan-2-one
                     Číslo CAS: 112-12-9
                     Číslo ES: 203-937-5

                     975 g/kg

                     1. května 2014

                     30. dubna 2016

                     30. dubna 2024

                     19

                     Hodnocení rizik na úrovni Unie bylo založeno na používání neprofesionálními uživateli ve vnitřních prostorách. Členské státy při posuzování žádosti o povolení pro přípravky v souladu s článkem 5 a přílohou VI hodnotí v případě, že je to pro daný přípravek relevantní, ta použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, které nebyly reprezentativně zastoupeny při hodnocení rizik na úrovni Unie.“

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Směrnice Rady 93/25/EHS ze dne 1. června 1993 o statistických zjišťováních chovu ovcí a koz

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0025

Úřední věstník L 149 , 21/06/1993 S. 0010 - 0013 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 50 S. 0051  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 50 S. 0051

		Směrnice Rady 93/25/EHSze dne 1. června 1993o statistických zjišťováních chovu ovcí a kozRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že směrnice Rady 82/177/EHS ze dne 22. března 1982 o statistických zjišťováních chovu ovcí a koz prováděných členskými státy [3] byla několikrát změněna; že z důvodu nutnosti dalších změn je žádoucí vypracovat v zájmu jasnosti nové znění;vzhledem k tomu, že u těch členských států, u kterých populace koz představuje pouze malé procento celkové populace koz ve Společenství, je nutné přijmout vhodná opatření ke snížení počtu zjišťování;vzhledem k tomu, že je důležité, aby se přihlíželo k tendencím ve vývoji struktury zemědělských podniků v členských státech;vzhledem k tomu, že v zájmu náležitého řízení společné zemědělské politiky, zejména s ohledem na trh se skopovým a kozím masem, Komise požaduje pravidelné údaje o vývoji stavu hospodářských zvířat a v produkci skopového a kozího masa;vzhledem k tomu, že sběr a zpracování údajů, jakož i organizování zjišťování na úrovni jednotlivých států, by měly být i nadále v pravomoci statistických útvarů členských států, a Komise by měla být zodpovědná za zajištění koordinace a harmonizace statistických informací na evropské úrovni a za zpracovávání harmonizovaných metodických postupů nezbytných pro provádění politiky Společenství;vzhledem k tomu, že usnadnění provádění této směrnice vyžaduje úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí, která by měla být uskutečňována zejména Stálým výborem pro zemědělskou statistiku, zřízeným rozhodnutím 72/279/EHS [4],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:ODDÍL IZJIŠŤOVÁNÍ POPULACE OVCÍ A KOZA. Na úrovni jednotlivých státůFrekvence – oblast zjišťováníČlánek 11. Členské státy provedou každý rok na svém území statistické zjišťování populace ovcí k některému z prvních dní v prosinci.2. Členské státy provedou také statistické zjišťování populace koz, a to buď ve formě samostatného zjišťování nebo společného zjišťování populace ovcí a koz:a) každý rok k některému z prvních dní v prosinci, pokud činí populace koz nejméně 500000 kusů;b) nejméně jednou za pět let, pokud je populace koz nižší než 500000 kusů.3. Namísto statistických zjišťování podle odstavců 1 a 2 mohou být členské státy na vlastní žádost oprávněny používat administrativní zdroje.4. Při posuzování žádostí uvedených v odstavci 3 Komise rozhodne postupem podle článku 20.Článek 21. Pro účely této směrnice se "ovcemi" rozumí domácí zvířata druhu Ovis a "kozami" domácí zvířata druhu Capra.2. Zjišťování podle článku 1 zahrnou všechny ovce a kozy v zemědělských podnicích vymezených Komisí postupem podle článku 20. Zjišťování musí zahrnout takové množství podniků, aby to představovalo nejméně 95 % populace ovcí a koz zjištěné při posledním zjišťování struktury zemědělských podniků.3. Pokud je to možné, členské státy dodají výsledky zjišťování uvedených v odstavci 2 spolu s odhadem populace koz a ovcí nezahrnutých do těchto zjišťování.Členění podle kategoriíČlánek 31. Zjišťování uvedená v článku 1 se provádějí tak, aby poskytovala členění populace ovcí a koz alespoň do těchto kategorií:A. ovce celkem:A.1. bahnice a jehnice určené k plemenitbě:A.1.1. dojné bahnice a dojné jehnice určené k plemenitbě;A.1.2. ostatní bahnice a jehnice určené k plemenitbě;A.2. ostatní ovce.B. kozy celkem:B.1. kozy již okozlené a kozy určené k plemenitbě:B.1.1. kozy již okozlené;B.1.2. kozy poprvé určené k plemenitbě;B.2. ostatní kozy.2. Kategorie uvedené v odstavci 1 mohou být upraveny postupem podle článku 20.3. Kategorie se vymezují postupem podle článku 20.PřesnostČlánek 41. Zjišťování uvedená v článku 1 se provádějí formou úplných zjišťování nebo výběrových šetření.2. U žádného členského státu nepřekročí u výsledků zjišťování stanovených v čl. 2 odst. 2 výběrová chyba 2 % (interval spolehlivosti 68 %) z celkového počtu ovcí a koz nebo absolutní číslo stanovené postupem podle článku 20.3. Vedle opatření týkajících se organizace výběrových šetření a dodatečných odhadů uvedených v čl. 2 odst. 3 přijmou členské státy všechna vhodná opatření pro udržení kvality výsledků zjišťování.Lhůta pro předání údajůČlánek 51. Členské státy předají Komisi předběžné výsledky zjišťování a dodatečných odhadů do 1. března po sledovaném měsíci pro údaje podle čl. 3 odst. 1.2. Členské státy předají Komisi výsledky zjišťování a dodatečných odhadů v souladu s čl. 4 odst. 2 do 1. dubna po sledovaném měsíci.OdchylkyČlánek 61. Odchylně od čl. 3 odst. 1:a) podpoložky kategorie A.1 jsou vykazovány nepovinně u členských států, jejichž populace ovcí je v době zjišťování nižší než 2500000 kusů;b) podpoložky kategorie B.1 jsou vykazovány nepovinně u členských států, jejichž populace koz je v době zjišťování nižší než 500000 kusů;c) členské státy uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) odhadnou v každém roce nepokrytém zjišťováním celkové počty uvedené v kategorii B bez podpoložek;d) členské státy, jejichž populace ovcí v kategorii A.1.1 je nižší než 1 % z počtu ovcí v kategorii A.1, jsou oprávněny údaje odhadovat nebo je odvozovat z jiných zdrojů.2. Odchylně od článků 1 a 5 jsou Dánsko a Nizozemsko oprávněny populaci ovcí a koz odhadovat a Spojené království je oprávněno odhadovat stav populace koz v prosinci na základě údajů o populaci, zjištěných během ročního agrocenzu, který provádějí tentýž rok v květnu/červnu. Předběžné výsledky uvedené v čl. 5 odst. 1 dodají Komisi do 1. března a výsledky uvedené v čl. 5 odst. 2 do 15. září roku následujícího po sledovaném roce.B. Na regionální úrovniÚzemní členěníČlánek 71. Konečné výsledky zjišťování se sestavují za každé územní členění vymezené postupem podle článku 20.2. Územní členění uvedené v odstavci 1 může být změněno postupem podle článku 20.Lhůta pro předání údajůČlánek 8Členské státy sdělí Komisi údaje podle článku 7 do 15. května roku následujícího po sledovaném měsíci.OdchylkyČlánek 9Odchylně od článku 8:a) Nizozemsko je oprávněno sdělovat údaje za ovce na úrovni "provincie" u populace zvířat, zjištěné během agrocenzu, který provádí v květnu sledovaného roku, do 15. září stejného roku;b) členské státy uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) se osvobozují od oznamování údajů o kozách na úrovni regionů.C. Členění podle velikosti stádaVelikostní třídyČlánek 101. V lichých letech provedou členské státy členění konečných výsledků zjišťování na úrovni jednotlivých států podle velikostních tříd vymezených postupem podle článku 20.2. Komise může postupem podle článku 20 schválit žádost členského státu o používání členění podle velikostních tříd uvedených v odstavci 1 pro konečné výsledky v sudých letech.3. Velikostní třídy uvedené v odstavci 1 mohou být změněny postupem podle článku 20.Lhůta pro předání údajůČlánek 11Členské státy sdělí Komisi údaje podle čl. 10 odst. 1 do 15. května roku následujícího po sledovaném měsíci.OdchylkyČlánek 12Odchylně od článku 11 jsou Dánsko a Nizozemsko oprávněny u struktury populace ovcí a koz a Spojené království oznamovat údaje o struktuře populace koz zjištěné během agrocenzu, provedeném v květnu/červnu sledovaného roku, do 15. května následujícího roku.ODDÍL IISTATISTIKY PORÁŽEKČlánek 131. Členské státy sestaví měsíční statistiky množství a hmotnosti jatečně upravených těl ovcí a koz poražených v jatkách na jejich území, jejichž maso je považováno za vhodné pro lidskou spotřebu.V případě potřeby také dodají odhady porážek nezahrnutých ve výkazech, aby statistiky zahrnovaly všechny ovce a kozy poražené na jejich území.2. Statistiky podle odstavce 1 se sestavují za tyto kategorie:A. ovce celkem:A.1. z toho jehňata;B. kozy celkem.3. Hmotnost jatečně upravených těl uvedená v odstavci 1 a kategorie podle odstavce 2 se vymezují postupem podle článku 20.Lhůta pro předání údajůČlánek 14Členské státy sdělí Komisi výsledky statistik podle čl. 13 odst. 1 do dvou měsíců následujících po sledovaném měsíci.ODDÍL IIIPŘEDBĚŽNÉ ODHADY PRODUKCEČlánek 151. Členské státy použijí výsledky zjišťování a další dostupné informace pro zpracování předběžných odhadů nabídky ovcí a koz na každé pololetí.Tato nabídka je vyjádřena jako hrubá domácí produkce, která zahrnuje všechny poražené ovce a kozy plus saldo z obchodu s živými ovcemi a kozami uvnitř Společenství a s třetími zeměmi.2. Definici "nabídky" podle odstavce 1 je možno změnit postupem podle článku 20.Lhůta pro předání údajůČlánek 16Členské státy sdělí Komisi předběžné odhady podle čl. 15 odst. 1 do 1. března následujícího po zjišťování za dvě šestiměsíční období běžného roku.ODDÍL IVVŠEOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 17Členské státy předají Komisi údaje uvedené v článcích 5, 6, 8, 9, 11, 12, 14 a 16 v souladu s nařízením Rady (Euratom, EHS) č. 1588/90 ze dne 11. června 1990 o předávání údajů, na které se vztahuje statistická důvěrnost, Statistickému úřadu Evropských společenství [5].Článek 18Komise posoudí po konzultacích s členskými státy:a) dodané výsledky;b) technické problémy, které vzniknou zejména při přípravě a provádění zjišťování a odhadů;c) spolehlivost výsledků zjišťování a odhadů.Článek 19Členské státy sdělí Komisi všechny metodické nebo jiné změny, které mohou významně ovlivnit výsledky statistik. Toto provedou do tří měsíců po vstupu dané změny v platnost. Komise informuje ostatní členské státy o veškerých sděleních v příslušných pracovních skupinách.Článek 201. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro zemědělskou statistiku (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 54 hlasů, přičemž hlasům členských států je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 211. Směrnice 82/177/EHS se dnem 1. ledna 1994 zrušuje.2. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.Článek 22Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1994.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 23Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 1. června 1993.Za RadupředsedkyněJ. Andersen[1] Úř. věst. C 18, 23.1.1993, s. 15.[2] Úř. věst. C 115, 26.4.1993.[3] Úř. věst. L 81, 27.3.1982, s. 35, směrnice naposledy pozměněná nařízením (EHS) č. 1057/91 (Úř. věst. L 107, 27.4.1991, s. 11).[4] Úř. věst. L 179, 7.8.1972, s. 1.[5] Úř. věst. L 151, 15.6.1990, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 24. července 1973 o opatřeních ke zmírnění následků potíží v zásobování ropou a ropnými produkty

text:
Důležité právní upozornění

|

31973L0238

Úřední věstník L 228 , 16/08/1973 S. 0001 - 0002 Finské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 1 S. 0061  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 10 Svazek 1 S. 0053  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 1 S. 0061  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 1 S. 0180  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 12 Svazek 1 S. 0180

		Směrnice Radyze dne 24. července 1973o opatřeních ke zmírnění následků potíží v zásobování ropou a ropnými produkty(73/238/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 103 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,vzhledem k tomu, že zavedení společné energetické politiky je jedním z cílů, které si Společenství stanovilo;vzhledem k tomu, že ropa a ropné produkty nabývají stále většího významu v zásobování Společenství energií; že jakékoli potíže, byť dočasné, jejichž důsledkem je významné snížení dodávek těchto produktů, by mohly způsobit vážné narušení hospodářské činnosti ve Společenství; že Společenství tedy musí být v takovém případě schopno odstranit nebo alespoň zmírnit všechny škodlivé následky;vzhledem k tomu, že by měly být předem připraveny postupy a vhodné nástroje zajišťující rychlé provedení opatření ke zmírnění následků potíží v zásobování ropou a ropnými produkty;vzhledem k tomu, že by tedy všechny členské státy měly být vybaveny nezbytnými pravomocemi, které je v případě potřeby a v souladu se Smlouvou, a zejména jejím článkem 103, opravňují neprodleně přijmout vhodná opatření;vzhledem k tomu, že je nezbytná určitá míra harmonizace těchto pravomocí za účelem usnadnění koordinace vnitrostátních opatření v rámci konzultací na úrovni Společenství;vzhledem k tomu, že je rovněž žádoucí, aby byl neprodleně vytvořen poradní orgán, který by usnadnil koordinaci konkrétních opatření přijatých nebo navržených členskými státy v této oblasti;vzhledem k tomu, že je nezbytné, aby každý členský stát vypracoval plán, který by mohl být použit v případě vzniku potíží v zásobování ropou a ropnými produkty,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby byly příslušné orgány vybaveny pravomocemi pro případ vzniku potíží v zásobování ropou a ropnými produkty, které by mohly významně snížit dodávky těchto produktů nebo způsobit vážné narušení hospodářství. Tyto pravomoci by měly příslušné orgány opravňovat- k čerpání nouzových zásob v souladu se směrnicí Rady ze dne 20. prosince 1968, kterou se členským státům EHS ukládá povinnost udržovat minimální zásoby ropy a/nebo ropných produktů [1], a rozdělení těchto zásob mezi spotřebitele,- k nařízení zvláštních nebo obecných omezení spotřeby v závislosti na předpokládaném schodku v zásobování a k přednostním dodávkám ropných produktů určitým skupinám spotřebitelů,- k regulaci cen s cílem zabránit abnormálnímu růstu cen.Článek 21. Členské státy určí orgány příslušné pro provádění opatření, která mají být přijímána při výkonu pravomocí uvedených v článku 1.2. Členské státy vypracují zásahové plány, podle nichž se bude postupovat v případě vzniku potíží v zásobování ropou a ropnými produkty.Článek 31. Vzniknou-li ve Společenství nebo v jednom členském státě potíže v zásobování ropou a ropnými produkty, svolá Komise co nejdříve na žádost jednoho členského státu nebo z vlastního podnětu skupinu zástupců členských států, jejíž složení bude předem jmenovitě stanoveno a jejímž předsedou bude zástupce Komise.2. Tato skupina povede nezbytné konzultace za účelem zajištění koordinace opatření přijatých nebo předpokládaných v rámci pravomocí uvedených výše v článku 1.Článek 41. Členské státy uvědomí Komisi o předpisech, které splňují povinnosti vyplývající z článku 1 této směrnice.2. Členské státy oznámí Komisi složení a pravomoci vnitrostátních orgánů podle čl. 2 odst. 1, které byly pověřeny prováděním přijatých opatření.Článek 5Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 1974.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 24. července 1973.Za RadupředsedaI. Nørgaard[1] Úř. věst. L 308, 23.12.1968, s. 14.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/37/ES ze dne 11. března 2008 , kterou se mění směrnice 2005/68/ES o zajištění, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi (Text s významem pro EHP)

text:
               20.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 81/71

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/37/ES
   ze dne 11. března 2008,
   kterou se mění směrnice 2005/68/ES o zajištění, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 a článek 55 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES (3) stanoví, že některá opatření mají být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4).

               (2)

               Rozhodnutí 1999/468/ES bylo změněno rozhodnutím 2006/512/ES, které zavedlo regulativní postup s kontrolou pro přijímání prováděcích opatření obecného významu, jejichž předmětem je změna jiných než podstatných prvků základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy, a to i zrušením některých těchto prvků nebo doplněním aktu o nové jiné než podstatné prvky.

               (3)

               Aby se v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise (5) k rozhodnutí 2006/512/ES mohl regulativní postup s kontrolou použít pro nástroje přijaté postupem podle článku 251 Smlouvy, které jsou již v platnosti, musí být tyto nástroje upraveny podle platných postupů.

               (4)

               Je třeba zmocnit Komisi k přijetí opatření nezbytných k provedení směrnice 2005/68/ES s cílem přihlédnout k technickému vývoji odvětví pojišťovnictví nebo finančních trhů a zajistit jednotné uplatňování uvedené směrnice. Konkrétně je cílem těchto opatření rozšířit seznam právních forem, vyjasnit nebo upravit položky představující míru solventnosti u některých zajišťovacích činností nebo typů smluv, změnit minimální garanční fond a vyjasnit definice. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky směrnice 2005/68/ES, včetně jejím doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (5)

               Směrnice 2005/68/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že změny, které se provádějí touto směrnicí ve směrnici 2005/68/ES, jsou technické povahy a týkají se pouze postupu projednávání ve výborech, nevyžadují provedení v členských státech. Proto není nutné přijmout k tomuto účelu zvláštní ustanovení,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny
   Směrnice 2005/68/ES se mění takto:

               1)

               Článek 55 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                           „2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.“;

                           b)

                           odstavec 3 se zrušuje.

               2)

               V článku 56 se návětí nahrazuje tímto:
               „Následující prováděcí opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice včetně jejíno doplnění, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 55 odst. 2:“.

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 11. března 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J. LENARČIČ

      (1)  Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 10. července 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 3. března 2008.

      (3)  Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 2007/44/ES (Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  Úř. věst. C 255, 21.10.2006, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

32004L0016

Směrnice Komise 2004/16/ES ze dne 12. února 2004, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu cínu v konzervovaných potravináchText s významem pro EHP.

Úřední věstník L 042 , 13/02/2004 S. 0016 - 0022 CS.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88 ET.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88 HU.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88 LT.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88 LV.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88 MT.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88 PL.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88 SK.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88 SL.ES Kapitola 13 Svazek 33 S. 82  - 88

		Směrnice Komise 2004/16/ESze dne 12. února 2004,kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu cínu v konzervovaných potravinách(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě [1], ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 [2], a zejména na článek 1 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 ze dne 8. března 2001, kterým se stanoví maximální limity určitých kontaminujících látek v potravinách [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 242/2004 [4], stanoví maximální limity pro anorganický cín v konzervovaných potravinách a odkazuje na opatření, jimiž se stanoví metody odběru vzorků a analýzy, které mají být použity.(2) Směrnice Rady 93/99/EHS ze dne 29. října 1993 o doplňujících opatřeních týkajících se úředního dozoru nad potravinami [5], ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003, zavádí systém norem řízení jakosti pro laboratoře pověřené členskými státy úředním dozorem nad potravinami.(3) Jeví se nezbytným stanovit obecná kritéria, která musí metody analýzy splňovat, aby se zajistilo, že laboratoře pověřené kontrolou budou používat metody analýzy se srovnatelnými pracovními charakteristikami. Je rovněž velice důležité, aby výsledky analýz byly uváděny a vykládány jednotným způsobem, s cílem zajistit harmonizovaný přístup k provádění kontrol v celé Evropské unii. Tato pravidla pro výklad jsou použitelná na výsledky analýzy získané u vzorků pro úřední kontrolu. V případě analýzy pro ochranné nebo rozhodčí účely se použijí vnitrostátní předpisy.(4) Ustanovení týkající se metod odběru vzorků a analýzy byla vypracována na základě současných znalostí a mohou být přizpůsobena tak, aby byl zohledněn pokrok ve vědeckých a technických znalostech. Metody pro stanovení celkového obsahu cínu jsou vhodné pro kontrolu obsahu anorganického cínu. Možná přítomnost organických forem cínu je považována za bezvýznamnou vzhledem k maximálním limitům stanoveným pro anorganický cín.(5) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k tomu, aby byly odběry vzorků pro úřední kontrolu obsahu cínu v potravinách prováděny metodami popsanými v příloze I této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k tomu, aby příprava vzorků a metody analýzy použité pro úřední kontrolu obsahu cínu v potravinách splňovaly kritéria popsaná v příloze II této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2004. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 12. února 2004.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 50.[2] Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1.[3] Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 1.[4] Úř. věst. L 42, 13.2.2004, s. 3.[5] Úř. věst. L 290, 24.11.1993, s. 14.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMETODY ODBĚRU VZORKŮ PRO ÚŘEDNÍ KONTROLU OBSAHU CÍNU V KONZERVOVANÝCH POTRAVINÁCH1. Účel a oblast působnostiVzorky určené pro úřední kontrolu množství cínu v konzervovaných potravinách musí být odebírány níže uvedenými metodami. Takto získané souhrnné vzorky se považují za reprezentativní pro dotyčné šarže. Dodržení maximálních limitů stanovených v nařízení Komise (ES) č. 466/2001 se určuje na základě obsahu zjištěného v laboratorních vzorcích.2. DefiniceŠarže : identifikovatelné množství potravinové komodity dodané ve stejném okamžiku, které má podle úředníka jednotné charakteristiky, jako je původ, druh, typ obalu, balírna, zasílatel nebo označení.Část šarže : určitá část šarže vyčleněná k tomu, aby z ní byl proveden odběr vzorků. Každá část šarže musí být fyzicky samostatná a identifikovatelná.Dílčí vzorek : množství materiálu odebrané z jednoho místa šarže nebo části šarže.Souhrnný vzorek : souhrn všech dílčích vzorků odebraných ze šarže nebo části šarže.Laboratorní vzorek : vzorek určený pro laboratorní vyšetření.3. Obecná ustanovení3.1 PracovníciOdběr vzorků musí být proveden oprávněným pracovníkem podle předpisů členských států.3.2 Materiál, který má být odebránKaždá šarže, která má být vyšetřena, musí být vzorkována samostatně.3.3 Předběžná opatřeníPři odběru vzorků a při přípravě vzorků musí být provedena předběžná opatření s cílem zabránit jakýmkoli změnám, které by mohly ovlivnit obsah cínu, nepříznivě ovlivnit analytické stanovení nebo znehodnotit reprezentativnost souhrnných vzorků.3.4 Dílčí vzorkyDílčí vzorky se odeberou pokud možno z různých míst celé šarže nebo části šarže. Odchylky od toho postupu musí být zaznamenány v protokolu.3.5 Příprava souhrnného vzorkuSouhrnný vzorek se připraví sdružením všech dílčích vzorků. Tento souhrnný vzorek se zhomogenizuje v laboratoři.3.6 Duplikátní laboratorní vzorkyDuplikátní vzorky pro účely provedení kontroly, obchodní (ochranné) a rozhodčí účely se odeberou ze zhomogenizovaného souhrnného vzorku, pokud to není v rozporu s předpisy členských států o odběru vzorků.3.7 Balení a přeprava vzorkůKaždý vzorek se uloží do čisté nádoby z inertního materiálu, která poskytuje dostatečnou ochranu před kontaminací a před poškozením při přepravě. Musí být přijata všechna nezbytná předběžná opatření s cílem zabránit změně složení vzorku, ke které může dojít při přepravě nebo skladování.3.8 Uzavření a označení vzorkůKaždý vzorek odebraný k úředním účelům se uzavře na místě odběru a označí se podle předpisů členských států.O každém odběru vzorků musí být vystaven protokol, který umožní jednoznačnou identifikaci šarže a v němž musí být uvedeny datum a místo odběru vzorků a další údaje, které mohou být pro analytika užitečné.4. Plány odběru vzorkůPoužitá metoda odběru vzorků musí zajistit, aby byl souhrnný vzorek reprezentativní pro kontrolovanou šarži.4.1 Počet dílčích vzorkůMinimální počet dílčích vzorků, který má být odebrán z konzerv shodné šarže, je uveden v tabulce 1. Dílčí vzorky odebrané z každé konzervy musí mít přibližně stejnou hmotnost a tvoří dohromady souhrnný vzorek (viz bod 3.5).Tabulka 1 Počet konzerv (dílčích vzorků), které se odeberou za účelem vytvoření souhrnného vzorkuPočet konzerv v šarži nebo části šarže | Počet konzerv, které musí být odebrány |1 až 25 | Nejméně 1 konzerva |26 až 100 | nejméně 2 konzervy |> 100 | 5 plechových konzerv |Je třeba upozornit, že maximální limity se vztahují na obsah každé konzervy, avšak z praktických důvodů je pro vyšetření nezbytné vytvořit souhrnný vzorek. Jestliže výsledek pro souhrnný vzorek nepřekračuje maximální limit, avšak blíží se k maximálnímu limitu, a existuje-li podezření, že u jednotlivých konzerv může být maximální limit překročen, může být nezbytné provést další vyšetření.4.2 Odběr vzorků na maloobchodním stupniOdběr vzorků na maloobchodním stupni by měl být prováděn pokud možno v souladu s výše uvedenými ustanoveními o odběru vzorků. Není-li to možné, lze použít jiné účinné postupy odběru vzorků na maloobchodním stupni, pokud zaručují dostatečnou reprezentativnost pro vzorkovanou šarži.5. Dodržení specifikací v šarži nebo v části šaržePro účely potvrzení provede kontrolní laboratoř alespoň dvě nezávislé analýzy a z výsledků vypočte průměr.Šarže se přijme, nepřekračuje-li průměr příslušný maximální limit (jak je stanoven v nařízení (ES) č. 466/2001), přičemž se zohlední nejistota měření a korekce na výtěžnost.Šarže nevyhovuje maximálnímu limitu (jak je stanoven v nařízení (ES) č. 466/2001), jestliže s přihlédnutím k nejistotě měření a po korekci na výtěžnost průměr překračuje maximální limit bez pochyb.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPŘÍPRAVA VZORKU A KRITÉRIA PRO METODY ANALÝZY POUŽÍVANÉ PŘI ÚŘEDNÍ KONTROLE OBSAHU CÍNU V KONZERVOVANÝCH POTRAVINÁCH1. Předběžná opatření a všeobecné zásady pro cínZákladním požadavkem je získat reprezentativní a homogenní laboratorní vzorek, aniž by došlo k sekundární kontaminaci.Analytik by měl zajistit, aby při přípravě vzorků nedošlo k jejich kontaminaci. Přístroje a pomůcky přicházející do styku se vzorkem by měly být vyrobeny z inertních materiálů, např. z plastů jako polypropylen, PTFE atd., a měly by být vyčištěny za použití kyseliny, aby se minimalizovalo riziko kontaminace. Řezné nástroje musí být z vysoce kvalitní korozivzdorné oceli.Veškerý materiál vzorku obdržený laboratoří má být použit k přípravě zkušebního materiálu. Pouze důkladně zhomogenizované vzorky poskytují reprodukovatelné výsledky.Existuje mnoho uspokojivých specifických postupů přípravy vzorku, které mohou být použity. Postupy uvedené v normě CEN "Potraviny – Stanovení stopových prvků – Požadavky na účinnost a všeobecné zásady" se ukázaly jako uspokojivé (1), ale správné mohou být i jiné postupy.2. Zpracování vzorku obdrženého laboratoříCelý souhrnný vzorek se (podle potřeby) jemně rozemele a důkladně promísí postupem, u něhož je prokázáno, že jím lze dosáhnout úplné homogenizace.3. Rozdělení vzorků pro účely provedení kontroly a ochranné účelyDuplikátní vzorky pro účely provedení kontroly, obchodní (ochranné) a rozhodčí účely se odeberou ze zhomogenizovaného materiálu, pokud to není v rozporu s předpisy členských států o odběru vzorků.4. Metody analýzy, které má laboratoř použít, a požadavky na řízení laboratoře4.1 DefiniceNíže je uvedeno několik nejběžnějších definic, které musí laboratoř použít.r = opakovatelnost: hodnota, pod níž bude podle očekávání s danou pravděpodobností (obvykle 95 %) absolutní hodnota rozdílu výsledků dvou samostatných stanovení za podmínek opakovatelnosti (tj. stejný vzorek, tentýž pracovník, tatáž aparatura, tatáž laboratoř, stanoveno krátce po sobě); r = 2,8 × sr;sr = směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek opakovatelnosti;RSDr sx× 100x—je průměr výsledků ze všech laboratoří a vzorků;R = = reprodukovatelnost: hodnota, pod níž bude podle očekávání s danou pravděpodobností (obvykle 95 %) absolutní hodnota rozdílu výsledků dvou samostatných stanovení za podmínek reprodukovatelnosti (tj. u stejného materiálu získaného pracovníky různých laboratoří, za použití standardizované zkušební metody); R = 2,8 × sR;sR = směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek reprodukovatelnosti;RSDR sx× 100;HORRATr = zjištěná hodnota RSDr dělená hodnotou RSDr odvozenou z Horwitzovy rovnice za předpokladu r = 0,66 R;HORRATR = zjištěná hodnota RSDR dělená hodnotou RSDR vypočtenou z Horwitzovy rovnice (2);U = rozšířená nejistota měření při použití faktoru pokrytí 2, který poskytuje úroveň spolehlivosti přibližně 95 %.4.2 Obecné požadavkyMetody analýzy použité pro účely kontroly potravin musí být v souladu s body 1 a 2 přílohy směrnice Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě.4.3 Specifické požadavkyNejsou-li na úrovni Společenství předepsány žádné specifické metody pro stanovení cínu v konzervovaných potravinách, mohou laboratoře zvolit jakoukoli validovanou metodu za předpokladu, že zvolená metoda splňuje pracovní kritéria uvedená v tabulce 2. Při validaci by měl být v ideálním případě použit homologovaný referenční materiál.Tabulka 2 Pracovní kritéria metod analýzy pro cínParametr | Hodnota / komentář |Použitelnost | Potraviny uvedené v nařízení (ES) č. 242/2004 |Mez detekce | Nesmí být vyšší než 5 mg/kg |Mez stanovitelnosti | Nesmí být vyšší než 10 mg/kg |Přesnost | Hodnoty HORRATr nebo HORRATR podle validačního okruhového testu musí být nižší než 1,5 |Výtěžnost | 80 % až 105 % (podle validačního okruhového testu) |Specifičnost | Bez interferencí matrice nebo spektrálních interferencí |4.3.1 Pracovní kritéria – koncepce nejistotyVhodnost metody analýzy, která má být použita v laboratoři, může být však posouzena také pomocí koncepce nejistoty. Laboratoř může používat metodu, která bude poskytovat výsledky s maximální standardní nejistotou. Maximální standardní nejistotu lze vypočítat pomocí následující rovnice:Uf =+0,1C2kde:Uf  je maximální standardní nejistota,LOD  je mez detekce metody,C  je příslušná koncentrace.Jestliže analytická metoda poskytuje výsledky s nejistotou měření menší než maximální standardní nejistota, bude metoda vhodná do stejné míry jako metoda, která splňuje pracovní charakteristiky uvedené v tabulce 2.4.4 Výpočet výtěžnosti a uvádění výsledkůVýsledky analýzy se uvedou jako korigované nebo nekorigované na výtěžnost. Musí být uveden způsob uvedení výtěžnosti a její hodnota. Analytický výsledek korigovaný na výtěžnost se použije pro kontrolu dodržení limitu (viz příloha I bod 5).Analytik by měl vzít na vědomí "Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement" (Harmonizované pokyny pro použití informací o výtěžnosti při analytických měřeních) (3) vypracované IUPAC/ISO/AOAC. Tyto pokyny jsou nápomocné při stanovování faktorů výtěžnosti.Analytický výsledek musí být uveden ve tvaru x ± U, kde x je analytický výsledek a U je nejistota měření.4.5 Normy jakosti pro laboratořeLaboratoře musí splňovat požadavky směrnice Rady 93/99/EHS ze dne 29. října 1993 o doplňujících opatřeních týkajících se úředního dozoru nad potravinami.4.6 Další zásady pro analýzuZkoušení odborné způsobilostiÚčast ve vhodných programech zkoušení odborné způsobilosti, které jsou v souladu s "International Harmonised Protocol for the Proficiency Testing of (Chemical) Analytical Laboratories" (Mezinárodní harmonizovaný protokol pro zkoušení odborné způsobilosti (chemických) analytických laboratoří) (4) vypracovaným pod záštitou IUPAC/ISO/AOAC.Některé z těchto programů výslovně zahrnují stanovení cínu v potravinách a účast v takovém programu se doporučuje spíše než účast v obecném programu pro stanovení kovů v potravinách.Interní řízení jakostiLaboratoře by měly být schopny prokázat, že mají zavedeny vlastní interní postupy řízení jakosti. Příklady těchto postupů jsou uvedeny v "ISO/AOAC/IUPAC Guidelines on Internal Quality Control in Analytical Chemistry Laboratories" (Pokyny ISO/AOAC/IUPAC pro interní řízení jakosti v chemických analytických laboratořích) (5).Příprava vzorkuJe třeba věnovat pozornost tomu, aby byl veškerý cín ve vzorku pro analýzu převeden do roztoku. Má se zejména za to, že postup rozpouštění vzorku musí být takový, aby nedošlo ke srážení hydrolyzovaných sloučenin čtyřmocného cínu (SnIV) (tj. oxidu cíničitého SnO2, Sn(OH)4, SnO2.H2O).Připravené vzorky se uchovávají v prostředí HCl o koncentraci 5 mol/l. SnCl4 snadno těká, a proto by se roztoky neměly vařit.LITERATURA1. BS EN 13804:2002: Foodstuffs – Determination of trace elements – Performance criteria, general considerations and sample preparation, CEN, Rue de Stassart 36, B-1050 Brussels.2. Horwitz, W: Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs, Anal. Chem., 1982, 54, 67A – 76A.3. ISO/AOAC/IUPAC Harmonised Guidelines for the Use of Recovery Information in Analytical Measurement. (ed. M. Thompson, S. L. R. Ellison, A. Fajgelj, P. Willetts a R. Wood), Pure Appl. Chem., 1999, 71, 337 – 348.4. ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Protocol for Proficiency Testing of (Chemical) Analytical Laboratories, (ed. M. Thompson a R. Wood), Pure Appl. Chem., 1993, 65, 2123 – 2144 (zveřejněno též v J. AOAC International, 1993, 76, 926).5. ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Guidelines for Internal Quality Control in Analytical Chemistry Laboratories (vyd. M. Thompson a R. Wood), Pure Appl. Chem., 1995, 67, 649 – 666.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2014/110/EU ze dne 17. prosince 2014 , kterou se mění směrnice 2004/33/ES, pokud jde o kritéria dočasného vyloučení dárců allogenních odběrů krve  Text s významem pro EHP

text:
               20.12.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 366/81

         SMĚRNICE KOMISE 2014/110/EU
   ze dne 17. prosince 2014,
   kterou se mění směrnice 2004/33/ES, pokud jde o kritéria dočasného vyloučení dárců allogenních odběrů krve
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví standardy jakosti a bezpečnosti pro odběr, vyšetření, zpracování, skladování a distribuci lidské krve a krevních složek a kterou se mění směrnice 2001/83/ES (1), a zejména na článek 29 druhý odstavec písm. d),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Bod 2.2 přílohy III směrnice Komise 2004/33/ES (2) stanoví kritéria pro dočasné vyloučení dárců s infekční chorobou nebo dárců, kteří opustili oblast, kde je přítomna infekční choroba.

               (2)

               Bod 2.2.1 přílohy III směrnice 2004/33/ES zavádí období vyloučení potenciálních dárců v délce 28 dní ode dne, kdy opustili oblast, kde probíhá přenos viru západonilské horečky (WNV) na lidi.

               (3)

               Z nejnovějších vědeckých poznatků vyplývá, že takové dočasné vyloučení potenciálních dárců není nutné, pokud byla provedena zkouška metodou amplifikace nukleových kyselin (NAT) a její výsledek byl negativní.

               (4)

               Členské státy by tudíž měly mít možnost tuto zkoušku používat, pokud chtějí nahradit příslušné kritérium pro dočasné vyloučení.

               (5)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného směrnicí 2002/98/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Kritérium pro vyloučení, pokud jde o virus západonilské horečky (WNV), uvedené v druhém sloupci posledního řádku tabulky v bodě 2.2.1 přílohy III směrnice 2004/33/ES se nahrazuje tímto:

      „28 dní po opuštění oblasti s rizikem místního získání viru západonilské horečky, ledaže jednotlivě provedená zkouška metodou amplifikace nukleových kyselin (NAT) je negativní“

   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 17. prosince 2014.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 30.

      (2)  Směrnice Komise 2004/33/ES ze dne 22. března 2004, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES, pokud jde o některé technické požadavky na krev a krevní složky (Úř. věst. L 91, 30.3.2004, s. 25).


title: Směrnice Rady 2013/12/EU ze dne 13. května 2013 o úpravě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU o energetické účinnosti v důsledku přistoupení Chorvatské republiky

text:
               28.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/28

         SMĚRNICE RADY 2013/12/EU
   ze dne 13. května 2013
   o úpravě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU o energetické účinnosti v důsledku přistoupení Chorvatské republiky
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na smlouvu o přistoupení Chorvatska, a zejména na čl. 3 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na článek 50 uvedeného aktu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 50 aktu o přistoupení Chorvatska platí, že jestliže akty orgánů přijaté před přistoupením vyžadují v důsledku přistoupení úpravy a jestliže tyto nezbytné úpravy nejsou stanoveny tímto aktem ani jeho přílohami, přijme akty nezbytné k tomuto účelu Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou, nebo Komise, pokud byl původní akt přijat Komisí.

               (2)

               V závěrečném aktu konference, v jejímž rámci byla vypracována smlouva o přistoupení, se uvádí, že vysoké smluvní strany dosáhly politické dohody ohledně souboru úprav aktů přijatých orgány nutných z důvodu přistoupení a vyzývají Radu a Komisi, aby tyto úpravy přijaly před přistoupením, v případě potřeby doplněné a aktualizované s přihlédnutím k vývoji práva Unie.

               (3)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (1) vyžaduje, aby členské státy stanovily orientační vnitrostátní cíle pro energetickou účinnost a zohlednily přitom spotřebu energie Unie v roce 2020.

               (4)

               S ohledem na přistoupení Chorvatska je nezbytné technicky upravit předpokládané číselné údaje o spotřebě energie pro Unii v roce 2020 tak, aby zahrnovaly spotřebu 28 členských států. Projekce z roku 2007 ukázaly spotřebu primární energie v roce 2020 ve výši 1 842 Mtoe pro 27 členských států. Z týchž projekcí vyplývá pro 28 členských států včetně Chorvatska spotřeba primární energie v roce 2020 ve výši 1 853 Mtoe. 20 % snížení by odpovídalo spotřebě 1 483 Mtoe v roce 2020, což ve srovnání s projekcemi znamená snížení o 370 Mtoe. Tato technická úprava je nezbytná, aby směrnice 2012/27/EU byla použitelná v Chorvatsku.

               (5)

               Směrnice 2012/27/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2012/27/EU se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Změnami uvedenými v příloze této směrnice není dotčena lhůta stanovená v čl. 28 odst. 1 prvním pododstavci směrnice 2012/27/EU.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost s výhradou a dnem vstupu smlouvy o přistoupení Chorvatska v platnost.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 13. května 2013.

            Za Radu

            předseda

         S. COVENEY

      (1)  Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 1.

      PŘÍLOHA
      Článek 3 směrnice 2012/27/EU se mění takto:

                  a)

                  V druhém pododstavci odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:

                              „a)

                              skutečnost, že v roce 2020 nesmí být spotřeba primární energie Unie vyšší než 1 483 Mtoe nebo konečná spotřeba energie vyšší než 1 086 Mtoe;“.

                  b)

                  Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                  „2.   Komise do 30. června 2014 přezkoumá dosažený pokrok a pravděpodobnost, že Unie v roce 2020 dosáhne spotřeby primární energie nejvýše 1 483 Mtoe nebo konečné spotřeby energie nejvýše 1 086 Mtoe.“

                  c)

                  V odstavci 3 se písmeno d) nahrazuje tímto:

                              „d)

                              porovná výsledky podle písmen a) až c) s množstvím spotřeby energie, které by bylo zapotřebí, aby bylo v roce 2020 dosaženo spotřeby primární energie nejvýše 1 483 Mtoe nebo konečné spotřeby energie nejvýše 1 086 Mtoe.“