title: Směrnice Rady 95/21/ES ze dne 19. června 1995 o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce)

text:
Důležité právní upozornění

|

31995L0021

Úřední věstník L 157 , 07/07/1995 S. 0001 - 0019

		Směrnice Rady 95/21/ESze dne 19. června 1995o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že Společenství je vážně znepokojeno nehodami v námořní dopravě a znečišťováním moří a pobřeží členských států;vzhledem k tomu, že Společenství je rovněž znepokojeno životními a pracovními podmínkami na lodích;vzhledem k tomu, že Rada na zasedání dne 25. ledna 1993 přijala závěry vybízející Společenství a členské státy k zajištění účinnějšího uplatňování mezinárodních norem námořní bezpečnosti a ochrany životního prostředí a k uskutečnění nových opatření, jakmile budou přijata;vzhledem k tomu, že Rada v usnesení ze dne 8. června 1993 o společné politice námořní bezpečnosti [4] vyzvala Komisi, aby jí co nejdříve předložila návrhy konkrétních postupů a formální návrhy kritérií inspekce lodí, včetně harmonizace pravidel zadržování a včetně možnosti zveřejnit výsledky inspekcí a odepřít přístup do přístavů Společenství;vzhledem k tomu, že bezpečnost, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodi mohou být účinně zlepšeny drastickým snížením přístupu nevyhovujících lodí do vod Společenství pomocí přísného uplatňování mezinárodních úmluv, předpisů a rezolucí;vzhledem k tomu, že sledování souladu lodí s mezinárodními normami, pokud jde o bezpečnost, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodi, má v prvé řadě spočívat na státu vlajky; že však stále rostoucí počet států vlajky zavádí a uplatňuje mezinárodní normy nedostatečně; že sledování souladu s mezinárodními normami, pokud jde o bezpečnost, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodi musí proto provádět rovněž stát přístavu;vzhledem k tomu, že jednotný přístup k účinnému uplatňování těchto mezinárodních norem členskými státy na lodích plujících v jejich výsostných vodách a užívajících jejich přístavy zabrání narušování hospodářské soutěže;vzhledem k tomu, že právní rámec Společenství pro sladění postupů inspekcí je základem pro záruku jednotného uplatňování zásad bezpečnosti námořní dopravy a zabránění znečištění, což je jádrem politiky Společenství v oblasti dopravy a životního prostředí;vzhledem k tomu, že znečišťování moří je svou povahou jev překračující hranice států; že v souladu se zásadou subsidiarity je nejvhodnější vypracovávat preventivní opatření v této oblasti na úrovni Společenství, pokud jde o moře přilehlá ke členským státům, protože členské státy nemohou přiměřené a účinné kroky učinit izolovaně;vzhledem k tomu, že přijetí směrnice Rady je vhodným krokem ke stanovení právního rámce a harmonizovaných pravidel a kritérií pro státní přístavní inspekci;vzhledem k tomu, že by měly být využity zkušenosti získané během uplatňování Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci, podepsaného v Paříži dne 26. ledna 1982;vzhledem k tomu, že inspekce uskutečněná členskými státy nejméně u 25 % jednotlivých cizích lodí navštěvujících přístavy v daném roce prakticky znamená,že velký počet lodí kdykoli plujících v oblasti Společenství byl podroben inspekci;vzhledem k tomu, že je třeba vyvíjet další úsilí k rozvoji lepšího systému cíleného výběru lodí k inspekci;vzhledem k tomu, že pravidla a postupy státní přístavní inspekce, včetně kritérií pro zadržování lodí, je třeba v zájmu zajištění stálé účinnosti ve všech přístavech sjednotit, což rovněž významně sníží výběrové využívání některých přístavů určení za účelem obcházení sítě řádných inspekcí;vzhledem k tomu, že statistika nehod, zadržení a závad zveřejněná ve sdělení Komise nazvaném "Společná politika bezpečných moří" a ve výroční zprávě Pařížského memoranda ukazuje, že určité kategorie lodí je třeba podrobit rozšířené inspekci;vzhledem k tomu, že je nutno napravit nesoulad s ustanoveními použitelných úmluv; že lodě, které mají přijmout nápravná opatření, musí být zadrženy do doby odstranění zjištěných nedostatků, pokud tyto nedostatky zjevně ohrožují bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí;vzhledem k tomu, že by mělo být zaručeno právo na odvolání proti rozhodnutí o zadržení vydanému příslušnými orgány, aby bylo zabráněno neopodstatněným rozhodnutím, která způsobují nepřiměřená zadržení a zpoždění;vzhledem k tomu, že zařízení přístavu inspekce mohou být taková, že příslušný orgán bude muset povolit lodi pokračovat do vhodné opravárenské loděnice za předpokladu splnění podmínek pro takový přesun; že nevyhovující lodě by nadále byly hrozbou pro bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí a dále využívaly obchodní výhody, neboť by nemusely být podrobeny úpravám k dosažení souladu s příslušnými ustanoveními úmluv, a měl by jim proto být odepřen přístup do všech přístavů Společenství;vzhledem k tomu, že existují okolnosti, za kterých musí být lodi, které byl odepřen přístup do přístavu Společenství, poskytnuto povolení ke vstupu; že za těchto okolností má být lodi povolen vstup jen do určitého přístavu za předpokladu, že jsou učiněna všechna opatření k zajištění bezpečného vstupu;vzhledem k tomu, že kvůli složitosti požadavků úmluv, pokud jde o konstrukci lodí, jejich vybavení a obsazení posádkou, závažnosti důsledků rozhodnutí přijatých inspektory a nezbytnosti zcela nestranných rozhodnutí inspektorů, je třeba, aby inspekce prováděli pouze inspektoři, kteří jsou řádně pověřenými státními úředníky nebo podobnými osobami a mají hluboké znalosti a zkušenosti;vzhledem k tomu, že lodivod a přístavní orgány mohou poskytovat užitečné informace o závadách těchto lodí a o jejich posádkách;vzhledem k tomu, že spolupráce příslušných orgánů členských států a ostatních orgánů nebo subjektů je nezbytná k zajištění účinného sledování lodí, u kterých byly shledány závady a kterým bylo povoleno pokračovat v plavbě, a k zajištění výměny informací o lodích pobývajících v přístavech;vzhledem k tomu, že informační systém nazývaný Sirenac E, zavedený na základě Pařížského memoranda, umožňuje získat velké množství dodatečných informací potřebných k uplatňování této směrnice;vzhledem k tomu, že zveřejňování informací o lodích nevyhovujících mezinárodním normám pro bezpečnost, zdraví a ochranu mořského životního prostředí může být účinným prostředkem k odrazení zasilatelů od použití takových lodí a zároveň podnětem pro jejich majitele, aby bez donucení prováděli nápravná opatření;vzhledem k tomu, že veškeré náklady na inspekce lodí vedoucí k jejich zadržení by měl nést majitel nebo provozovatel lodi;vzhledem k tomu, že pro účely uplatňování této směrnice by měl být Komisi nápomocen výbor zřízený článkem 12 směrnice Rady 93/75/EHS ze dne 13. září 1993 o minimálních požadavcích na plavidla směřující do přístavů Společenství nebo opouštějící přístavy Společenství a přepravující nebezpečné nebo znečišťující věci [5], při úpravě povinností členských států týkající se inspekcí na základě získaných zkušeností, s ohledem na vývoj Pařížského memoranda, a při přizpůsobení příloh změnám v úmluvách, protokolech, předpisech a rezolucích příslušných mezinárodních orgánů a také v Pařížském memorandu,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1ÚčelÚčelem této směrnice je pomoci drasticky snížit nevyhovující námořní dopravu ve výsostných vodách členských států:- zvýšením dodržování mezinárodních právních předpisů a odpovídajících právních předpisů Společenství o námořní bezpečnosti, ochraně mořského životníhoprostředí a životních a pracovních podmínkách na lodích všech vlajek,- zavedením společných kritérií pro inspekce lodí státem přístavu a sjednocením postupu inspekcí a zadržování s přihlédnutím k závazkům orgánů námořní správy členských států podle Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci.Článek 2DefinicePro účely této směrnice včetně jejích příloh se:1. "úmluvami" rozumějí:- Mezinárodní úmluva o nákladové značce z roku 1966 (LL 66),- Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (SOLAS 74),- Mezinárodní úmluva o zabránění znečišťování z lodí z roku 1973, ve znění protokolu z roku 1978 (MARPOL 73/78),- Mezinárodní úmluva o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 (STCW 78),- Úmluva o mezinárodních pravidlech pro zabránění srážkám na moři z roku 1972, (COLREG 72),- Mezinárodní úmluva o vyměřování lodí z roku 1969 a- Úmluva o minimálních normách pro obchodní lodě z roku 1976 (MOP č. 147),spolu s protokoly a změnami těchto úmluv a souvisejících předpisů závazné povahy, které jsou v platnosti ke dni přijetí této směrnice:2. "Pařížským memorandem" rozumí Pařížské memorandum o porozumění o státní přístavní inspekci podepsané v Paříži dne 26. ledna 1982, ve znění platném ke dni přijetí této směrnice.3. "lodí" rozumí každé plavidlo způsobilé k plavbě na volném moři, na které se vztahuje jedna nebo více úmluv a které pluje pod jinou vlajkou než pod vlajkou státu přístavu.4. "pobřežním zařízením na volném moři" rozumí pevná nebo plovoucí plošina provozovaná na kontinentálním šelfu členského státu nebo nad kontinentálním šelfem členského státu.5. "inspektorem" rozumí zaměstnanec veřejného sektoru nebo jiná osoba řádně oprávněná příslušným orgánem členského státu k provádění inspekcí v rámci státní přístavní inspekce a odpovědná tomuto příslušnému orgánu.6. "inspekcí" rozumí návštěva na palubě lodě s cílem zkontrolovat platnost příslušných osvědčení a ostatních dokladů a stav lodě, jejího vybavení a posádky, jakož i životní a pracovní podmínky posádky.7. "podrobnou inspekcí" rozumí inspekce, kdy loď, její vybavení a posádka jako celek nebo případně její části jsou za okolností vymezených v čl. 6 odst. 3 podrobeny důkladné inspekci zahrnující konstrukci lodě, vybavení, obsazení posádkou, životní a pracovní podmínky a soulad s postupy lodního provozu.8. "rozšířenou inspekcí" rozumí inspekce vymezená v článku 7.9. "zadržením" rozumí formální zákaz lodi vyplout na moře z důvodu zjištěných závad, které jednotlivě nebo společně činí loď nezpůsobilou k plavbě na moři.10. "zastavením provozu" rozumí formální zákaz lodi pokračovat v plavbě na základě zjištěných závad, které by jednotlivě nebo společně mohly znamenat ohrožení dalšího provozu.Článek 3Oblast působnosti1. Tato směrnice se vztahuje na každou loď a její posádku- připlouvající do přístavu členského státu nebo k zařízení na volném moři nebo- kotvící v takovém přístavu nebo v blízkosti takového zařízení.Žádným ustanovením tohoto článku nejsou dotčena práva členského státu zasáhnout podle odpovídajících mezinárodních úmluv.2. V případě lodí o hrubé prostornosti pod 500 tun členský stát použije použitelná ustanovení odpovídající úmluvy a v oblastech, na něž se úmluva nevztahuje, přijme nezbytná opatření, aby dané lodě zjevně neohrožovaly bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí. Při použití tohoto odstavce se členské státy řídí přílohou 1 Pařížského memoranda.3. Při inspekci lodi plující pod vlajkou státu, který není smluvní stranou úmluvy, zajistí členské státy, aby nakládání s touto lodí a její posádkou nebylo příznivější než nakládání s lodí plující pod vlajkou státu, který je smluvní stranou úmluvy.4. Rybářská plavidla, válečné lodě, pomocná námořní válečná plavidla, dřevěné lodě jednoduché konstrukce, státní lodě používané k neobchodním účelům a rekreační plavidla používaná k neobchodním účelům jsou vyňaty z oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Inspekční orgánČlenské státy udržují vhodné orgány námořní správy (dále jen "příslušné orgány" pro provádění inspekcí lodí a přijmou veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že jejich příslušné orgány vykonávají své úkoly tak, jak stanoví tato směrnice.Článek 5Inspekční povinnosti1. Příslušný orgán každého členského státu vykoná ročně celkový počet inspekcí odpovídající nejméně 25 % počtu jednotlivých lodí, které vplují do jeho přístavů během reprezentativního kalendářního roku.2. Při výběru lodě k inspekci dává příslušný orgán přednost lodím uvedeným v příloze I.3. Členské státy se zdrží inspekce lodí, jejichž inspekci vykonal během předchozích šesti měsíců již některý členský stát, pokud:- loď není uvedena v příloze I,- při předchozí inspekci nebyly hlášeny žádné závady,- neexistuje žádný zřejmý důvod pro provedení inspekce.4. Odstavec 3 se nevztahuje na žádnou z provozních kontrol zvlášť stanovenou v úmluvách.5. Členské státy a Komise spolupracují při vypracování priorit a postupů umožňujících účinnější zjištění lodí s pravděpodobným výskytem závad.Každá následná změna tohoto článku, kromě údaje "25 %" v odstavci 1, se provede postupem podle článku 19.Článek 6Postup inspekce1. Příslušný orgán zajistí, aby inspektor přinejmenšíma) zkontroloval osvědčení a související doklady uvedené v příloze II,b) se přesvědčil o celkovém stavu lodě včetně strojovny, ubytovacích prostor a hygienických podmínek.2. Inspektor může prozkoumat veškerá příslušná osvědčení a související doklady jiné, než které jsou uvedeny v příloze II, jež se mají nacházet na lodi v souladu s úmluvami.3. Kdykoliv existují zřejmé důvody pro to, aby byl po inspekci podle odstavců 1 a 2 stav lodě nebo jejího vybavení nebo posádky považován za podstatně nevyhovující odpovídajícím požadavkům úmluvy, provede se podrobná prohlídka včetně prohloubené kontroly v souladu s požadavky na postupy lodního provozu."Zřejmé důvody" existují, pokud inspektor zjistí skutečnosti, které podle jeho odborného úsudku odůvodňují podrobnou inspekci lodě, jejího vybavení nebo posádky.Příklady "zřejmých důvodů" jsou uvedeny v příloze III.4. Je třeba rovněž dodržovat odpovídající postupy a zásady pro kontrolu lodí podle přílohy IV.Článek 7Rozšířená inspekce určitých lodí1. Existují-li zřejmé důvody pro podrobnou inspekci lodě patřící do kategorií uvedených v příloze V, zajistí členské státy provedení rozšířené inspekce.2. Příloha V oddíl B obsahuje nezávazné zásady rozšířené inspekce.3. Lodě uvedené v odstavci 1 podléhají rozšířené inspekci provedené kterýmkoliv příslušným orgánem členských států pouze jednou během období 12 měsíců. Tyto lodě však mohou být podrobeny inspekci podle čl. 6 odst. 1 a 2.4. V případě osobních lodí plujících podle pravidelného jízdního řádu do přístavu nebo z přístavu některého členského státu provede příslušný orgán tohotočlenského státu rozšířenou inspekci každé lodi. Pokud osobní loď pluje podle tohoto jízdního řádu mezi přístavy členských států, provede rozšířenou inspekci jeden ze států, mezi kterými je loď provozována.Článek 8Zpráva veliteli lodě o inspekci1. Po dokončení inspekce, podrobné inspekce nebo rozšířené inspekce předá inspektor veliteli lodě doklad ve formě stanovené v příloze 3 k Pařížskému memorandu, který uvádí výsledky inspekce a podrobnosti všech rozhodnutí učiněných inspektorem a nápravných opatření, která má učinit velitel, majitel nebo provozovatel.2. V případě závad opravňujících zadržení lodi obsahuje doklad předávaný veliteli lodě v souladu s odstavcem 1 informace o budoucím zveřejnění příkazu k zadržení v souladu s touto směrnicí.Článek 9Náprava a zadržení1. Příslušný orgán se přesvědčí, že každá závada potvrzená nebo zjištěná inspekcí podle článků 6 a 7 je nebo bude napravena v souladu s úmluvami.2. V případě závad, které zjevně ohrožují bezpečnost, zdraví nebo životní prostředí, zajistí příslušný orgán státu přístavu, kde je prováděna inspekce lodi, zadržení lodi nebo zastavení provozu, během nějž se závady objevily. Příkaz k zadržení nebo k zastavení provozu nelze odvolat, dokud není odstraněno ohrožení nebo dokud tento orgán nestanoví, že loď může za určitých podmínek opustit přístav nebo že její plavba může pokračovat bez ohrožení bezpečnosti a zdraví cestujících nebo posádky, bez nebezpečí pro ostatní lodě nebo aniž by daná loď představovala nepřiměřené ohrožení mořského životního prostředí.3. Při posuzování, zda by loď měla být zadržena, uplatňuje inspektor kritéria stanovená v příloze VI.4. Za výjimečných okolností, kdy je celkový stav lodě zjevně nevyhovující, může příslušný orgán pozastavit inspekci lodě, dokud odpovědné osoby nepřijmou opatření nezbytná k zajištění, aby loď vyhověla odpovídajícím požadavkům úmluv.5. Vedou-li inspekce podle článků 6 a 7 k zadržení, uvědomí příslušný orgán neprodleně písemně správu státu, pod jehož vlajkou je loď oprávněna plout (dále jen "správa vlajky"), nebo konzula, nebo v jeho nepřítomnosti nejbližšího diplomatického zástupce státu o všech okolnostech, za kterých byl zásah považován za nezbytný. Dále, je-li to nezbytné, jsou informováni určení lodní inspektoři nebo uznané subjekty příslušné pro vydávání lodních osvědčení.6. Touto směrnicí nejsou dotčeny další požadavky úmluv, pokud jde o postupy oznamování a podávání zpráv o státní přístavní inspekci.7. Při výkonu státní přístavní inspekce podle této směrnice je vyvíjeno veškeré možné úsilí vyhnout se nepřiměřenému zadržení nebo zpoždění lodi. Je-li loď nepřiměřeně zadržena nebo zpožděna, má majitel nebo provozovatel právo na náhradu veškeré utrpěné ztráty nebo škody. V každém případě údajného nepřiměřeného zadržení nebo zpoždění spočívá důkazní břemeno na majiteli nebo provozovateli lodě.Článek 10Právo na odvolání1. Majitel nebo provozovatel lodě nebo jeho zástupce v členském státě má právo odvolat se proti rozhodnutí o zadržení, které vydal příslušný orgán. Odvolání nemá na zadržení odkladný účinek.2. K tomu účelu členské státy zavedou a zachovají vhodné postupy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy.3. Příslušné orgány řádně informují velitele lodě o právu na odvolání podle odstavce 1.Článek 11Postup následující po inspekci a zadržení1. Pokud závady uvedené v čl. 9 odst. 2 nelze odstranit v přístavu inspekce, může příslušný orgán daného členského státu povolit dané lodi pokračovat do nejbližší dostupné opravárenské loděnice podle volby velitele lodě a příslušných orgánů za předpokladu, že jsou dodrženy podmínky stanovené příslušným orgánem státu vlajky a schválené členským státem. Tyto podmínky zajišťují, že loď může pokračovat v cestě, aniž by ohrozila bezpečnost a zdraví cestujících nebo posádky nebo aniž by ohrozila ostatní lodě nebo aniž by představovala nepřiměřené ohrožení mořského životního prostředí.2. Za okolností podle odstavce 1 oznámí příslušný orgán členského státu v přístavuinspekce všechny podmínky cesty příslušnému orgánu státu, v němž se nachází opravárenská loděnice, a dále osobám uvedeným v čl. 9 odst. 5 a podle potřeby každému jinému dotčenému orgánu.3. Oznámení podle odstavce 2 se provádí v souladu s přílohou 2 Pařížského memoranda.Příslušný orgán členského státu, který obdrží toto oznámení, informuje oznamující orgán o přijatých opatřeních.4. Členské státy přijmou opatření, aby lodím zmíněným v odstavci 1 pokračujícím v plavbě na moři,i) které nevyhoví podmínkám určeným v přístavu inspekce příslušným orgánem kteréhokoliv členského státu neboii) které odmítnou vyhovět použitelným požadavkům úmluv tím, že se nedostaví do stanovené opravárenské loděnice,byl odepřen přístup do každého přístavu Společenství, dokud majitel nebo provozovatel lodě příslušnému orgánu členského státu, kde byla loď označena jako závadná, neprokáže, že loď plně vyhovuje všem použitelným požadavkům úmluv.5. Za okolností uvedených v odst. 4 bodě i) je příslušný orgán členského státu, kde byly zjištěny závady, povinen neprodleně varovat příslušné orgány všech ostatních členských států.Za okolností uvedených v odst. 4 bodě ii) je příslušný orgán členského státu, kde se nachází opravárenská loděnice, povinen neprodleně varovat příslušné orgány všech ostatních členských států.Před odepřením vstupu může členský stát vyžádat poradu se správou vlajky dané lodi.6. Bez ohledu na odstavec 4 může příslušný orgán daného přístavního státu povolit přístup do určitého přístavu v případě působení vyšší moci nebo překročení bezpečnostních opatření nebo v zájmu snížení nebezpečí znečišťování nebo v zájmu nápravy závad za předpokladu, že majitel, provozovatel nebo velitel lodě učinil dostatečná opatření k zajištění bezpečného vstupu lodi a tato opatření uspokojují příslušný orgán daného členského státu.Článek 12Odbornost inspektorů1. Inspekce provádějí pouze inspektoři, kteří splňují kritéria kvalifikace předepsaná v příloze VII.2. Nemá-li příslušný orgán státu přístavu požadovanou odbornou způsobilost, může být inspektorovi daného příslušného orgánu nápomocna jakákoli osoba disponující požadovanou odborností.3. Inspektoři provádějící státní přístavní inspekci a osoby, které jsou jim nápomocny, nesmějí mít žádný obchodní zájem ani v přístavu inspekce, ani na lodi podrobované inspekci, ani nesmějí být zaměstnáni nevládní organizací, která vydává zákonná a klasifikační osvědčení nebo která provádí šetření nezbytná pro vydání těchto osvědčení lodím, ani nesmějí vykonávat činnost jejím jménem.4. Každý inspektor se prokazuje osobním dokladem ve formě průkazu vydaného příslušným orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy, který uvádí, že je inspektorem oprávněným provádět inspekce.Společný vzor pro tento průkaz bude stanoven postupem podle článku 19.Článek 13Zprávy lodivodů a přístavních orgánů1. Lodivodi členských států, kteří doprovázejí lodě do přístavů nebo z přístavů nebo kteří působí na lodích připlouvajících do přístavu v členském státě, neprodleně informují příslušné orgány státu přístavu nebo případně pobřežního státu, kdykoliv se při výkonu svých běžných povinností dozvědí o závadách, které mohou být na újmu bezpečné plavbě lodě nebo které mohou představovat ohrožení mořského životního prostředí.2. Pokud se přístavní orgány při výkonu svých běžných povinností dozvědí, že loď v jejich přístavu má závady, které mohou být na újmu bezpečnosti lodě nebo které představují nepřiměřené ohrožení mořského životního prostředí, informují neprodleně příslušný orgán daného přístavního státu.Článek 14Spolupráce1. Každý členský stát zajistí spolupráci mezi svým příslušným orgánem, svými přístavními orgány a ostatními orgány nebo obchodními organizacemi tak, aby jeho příslušný orgán mohl získat veškeré užitečné informace o lodích připlouvajících do jeho přístavů.2. Členské státy přijmou opatření k výměně informací a ke spolupráci mezi jejich příslušným orgánem a příslušnými orgány všech ostatníchčlenských států a udržují provozní vazby zavedené mezi svým příslušným orgánem, Komisí a informačním systémem Sirenac E zřízeným v Saint-Malo ve Francii.3. Informacemi podle odstavce 2 jsou informace, které jsou předepsány v příloze 4 Pařížského memoranda, a informace, které jsou požadovány podle článku 15 této směrnice.Článek 15Zveřejnění informací o zadrženíKaždý příslušný orgán zveřejní nejméně jedenkrát za čtvrt roku informace o lodích zadržených za předchozí tříměsíční období a o lodích, které byly zadrženy více než jednou za uplynulých 24 měsíců. Zveřejněné informace obsahují:- jméno lodi,- jméno majitele nebo provozovatele lodi,- číslo IMO (Mezinárodní námořní organizace),- stát vlajky,- případně klasifikační společnost a podle potřeby i ostatní osoby, které jménem státu vlajky vydaly dané lodi osvědčení v souladu s úmluvami,- důvod zadržení,- přístav a datum zadržení.Článek 16Náhrada nákladů1. Pokud inspekce podle článků 6 a 7 potvrdí nebo objeví závady týkající se požadavků úmluvy a opodstatňující zadržení lodě, hradí všechny náklady běžného účetního období týkající se inspekce majitel lodě nebo provozovatel nebo jeho zástupce ve státu přístavu.2. Všechny náklady související s inspekcemi provedenými příslušnými orgány členského státu podle čl. 11 odst. 4 hradí majitel nebo provozovatel lodě.3. Zadržení nesmí být zrušeno, dokud nebyla provedena úplná platba nebo dokud nebyla poskytnuta dostatečná záruka náhrady nákladů.Článek 17Údaje k dohledu nad prováděním1. Členské státy poskytnou Komisi a sekretariátu Pařížského memoranda tyto údaje:- počet inspektorů pracujících v jejich zastoupení ve státní přístavní inspekci státu přístavu v souladu s touto směrnicí. Pokud státní přístavní inspekce představuje pouze část činnosti inspektorů, musí být pro orgány celkový údaj přepočten na počet inspektorů pracujících na plný pracovní úvazek,- počet jednotlivých lodí vstupujících do jejich přístavů v reprezentativním kalendářním roce za předchozí pětileté období.2. Údaje uvedené v odstavci 1 budou předány do tří měsíců následujících po vstupu této směrnice v platnost a poté každé tři kalendářní roky vždy do 1. října.Článek 18Regulativní výborKomisi je nápomocen výbor zřízený článkem 12 směrnice 93/75/EHS v souladu s postupem stanoveným v uvedeném článku.Článek 19Postup při provádění změnTato směrnice může být změněna postupem podle článku 18 s cílem:a) upravit povinnosti členských států týkající se inspekce a zveřejňování, které jsou uvedeny v článku 5 (kromě čísla "25 %" uvedeného v odstavci 1 zmíněného článku) a v článcích 6, 7 a 15, na základě zkušeností získaných při provádění této směrnice a s ohledem na vývoj Pařížského memoranda;b) upravit přílohy za účelem jejich přizpůsobení změnám v úmluvách, protokolech, předpisech a rezolucích příslušných mezinárodních organizací a v Pařížském memorandu, které vstoupily v platnost.Článek 20Provádění1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladus touto směrnicí nejpozději do 30. června 1996. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 21Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 22Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 19. června 1995.Za RadupředsedaB. Pons[1] Úř. věst. C 107, 15.4.1994, s. 14 a Úř. věst. C 347, 8.12.1994, s. 15.[2] Úř. věst. C 393, 31.12.1994, s. 50.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 27. října 1994 (Úř. věst. C 347, 8.12.1994, s. 15), společný postoj Rady ze dne 14. března 1995 (Úř. věst. C 93, 13.4.1995, s. 25) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. května 1995 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. C 271, 7.10.1993, s. 1.[5] Úř. věst. L 247, 5.10.1993, s. 19.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ILODĚ URČENÉ K PŘEDNOSTNÍ INSPEKCI(podle čl. 5 odst. 2) [1]1. Lodě vplouvající do přístavu členského státu poprvé nebo po nepřítomnosti 12 měsíců a více. Při uplatňování těchto kritérií přihlížejí členské státy rovněž k inspekcím, které byly provedeny členy Pařížského memoranda. Chybějí-li vhodné údaje pro tento účel, spoléhají se členské státy na dostupné údaje systému Sirenac E a provádějí inspekci pouze těch lodí, které nejsou registrovány v databázi Sirenac E od jejího zřízení dne 1. ledna 1993.2. Lodě plující pod vlajkou státu, které jsou uvedené ve tříleté tabulce nadprůměrných počtů zadržení a zpoždění zveřejněné ve výroční zprávě Pařížského memoranda.3. Lodě, kterým bylo povoleno opustit přístav členského státu za podmínky odstranění závad v určené lhůtě, po uplynutí této lhůty.4. Lodě, o nichž lodivodi nebo přístavní orgány ohlásí, že mají závady, které mohou být na újmu bezpečné plavbě (v souladu se směrnicí Rady 93/75/EHS ze dne 13. září 1993 a článkem 13 této směrnice).5. Lodě, jejichž povinná osvědčení o konstrukci lodě a jejím zařízení vydaná v souladu s úmluvami a osvědčení o klasifikaci byla vydána subjektem neuznaným za podmínek směrnice Rady 94/57/ES ze dne 22. listopadu 1994 [2], kterou se stanoví o společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy.6. Lodě, které nesplnily povinnosti stanovené směrnicí Rady 93/75/EHS.7. Lodě patřící do kategorie, pro kterou platí rozhodnutí o rozšířené inspekci (v souladu s článkem 7 této směrnice).8. Lodě, kterým byla v průběhu předchozích šesti měsíců z bezpečnostních důvodů pozastavena jejich klasifikace.[1] Pořadí kritérií není směrodatné z hlediska jejich důležitosti.[2] Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 20.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISEZNAM OSVĚDČENÍ A DOKUMENTŮ(podle čl. 6 odst. 1)1. Mezinárodní výměrný list (1969).2. - Bezpečnostní osvědčení osobní lodě,- Osvědčení o bezpečné konstrukci nákladní lodě,- Osvědčení o bezpečnostním vybavení nákladní lodě,- Osvědčení o bezpečnostním radiotelegrafickém vybavení nákladní lodě,- Osvědčení o bezpečnostním radiotelefonním vybavení nákladní lodě,- Osvědčení o bezpečnostním rádiovém vybavení nákladní lodě,- Osvědčení o udělení výjimky,- Bezpečnostní osvědčení nákladní lodě.3. Mezinárodní osvědčení o způsobilosti pro hromadnou přepravu zkapalněných plynů;- Osvědčení o způsobilosti pro hromadnou přepravu zkapalněných plynů.4. Mezinárodní osvědčení o způsobilosti pro hromadnou přepravu nebezpečných chemikálií;- Osvědčení o způsobilosti pro hromadnou přepravu nebezpečných chemikálií.5. Mezinárodní osvědčení o zabránění znečišťování ropou a ropnými produkty.6. Mezinárodní osvědčení o zabránění znečišťování při hromadné přepravě tekutých škodlivých látek.7. Mezinárodní osvědčení o nákladové značce (1966);- Mezinárodní osvědčení o výjimce z nákladové značky.8. Kniha záznamů o manipulaci s ropnými látkami, část I a II.9. Kniha záznamů o nákladu.10. Doklad o minimálním bezpečném obsazení lodě posádkou;- Osvědčení způsobilosti.11. Lékařská osvědčení (viz Úmluvu Mezinárodní organizace práce č. 73 o lékařských vyšetřeních námořníků).12. Informace o stabilitě.13. Kopie osvědčení o shodě a osvědčení o řízení bezpečnosti vydaného v souladu s mezinárodním předpisem pro řízení bezpečnosti lodí a pro zabránění znečištění [rezoluce Mezinárodní námořní organizace A.741 (18)].14. Osvědčení o síle lodního trupu a o strojním zařízení vydaná příslušnou klasifikační společností (vyžadováno pouze, je-li loď klasifikována klasifikační společností).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIPŘÍKLADY "ZŘEJMÝCH DŮVODŮ" PRO PODROBNOU INSPEKCI(podle čl. 6 odst. 3)1. Lodě stanovené v příloze I, s výjimkou bodu 1.2. Zpráva nebo oznámení podané jiným členským státem.3. Zpráva nebo stížnost podaná velitelem lodě, členem posádky nebo kteroukoliv jinou osobou či organizací s oprávněným zájmem na bezpečném provozu lodě, životních a pracovních podmínkách na lodi nebo zabránění znečištění, pokud daný členský stát nepovažuje zprávu či stížnost za zjevně nepodloženou. Totožnost osoby podávající zprávu nebo stížnost nesmí být veliteli lodě nebo majiteli dané lodi prozrazena.4. Loď byla na cestě do přístavu účastníkem srážky.5. Kniha záznamů o manipulaci s ropnými látkami nebyla řádně vedena.6. Loď byla obviněna z porušení předpisů o vypouštění škodlivých látek nebo kapalin.7. Během zkoumání osvědčení a ostatní dokumentace (viz čl. 6 odst. 1 písm. a) a odst. 2) byly objeveny nepřesnosti.8. Vyskytly se známky, že členové posádky nejsou schopni splnit požadavky článku 8 směrnice 94/58/ES ze dne 22. listopadu 1994 o minimální úrovni výcviku námořníků [1].9. Vyskytly se známky, že náklad a další provoz nejsou bezpečné nebo nejsou v souladu s hlavními směry IMO, např. obsah kyslíku v přívodu inertních plynů do nákladních nádrží je nad předepsanou maximální úrovní.10. Velitel ropného tankeru nemůže předložit záznam o kontrole vypouštění ropy a o kontrolních systémech za poslední cestu se zátěží.11. Chybí aktualizovaný poplachový rozpis nebo členové posádky neznají své povinnosti v případě požáru nebo příkazu k opuštění lodě.[1] Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 28.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVPOSTUPY PŘI KONTROLE LODÍ(podle čl. 6 odst. 4)1. Postupy při kontrole lodí [rezoluce IMO A.466 (XII)] v platném znění.2. Zásady bezpečného obsazení lodě posádkou [rezoluce IMO A.481 (XII)] a těchto příloh: dokument o minimálním bezpečném obsazení lodě posádkou (příloha 1) a hlavní směry pro uplatňování zásad bezpečného obsazení lodě posádkou (příloha 2).3. Postupy při kontrole lodí a vylodění podle přílohy I k úmluvě MARPOL 73/78 [rezoluce IMO A.542 (13)].4. Postupy při kontrole lodí a vylodění podle přílohy II k úmluvě MARPOL 73/78 [rezoluce MEPC 26 (23) IMO].5. Postupy při kontrole provozních požadavků týkajících se bezpečnosti lodí a zabránění znečišťování [rezoluce IMO A.742 (18)].6. Ustanovení Mezinárodního předpisu o námořní přepravě nebezpečných věcí.7. Publikace Mezinárodní organizace práce (MOP): "Inspekce pracovních podmínek na lodi: pokyny pro postupy".8. Příloha I Pařížského memoranda, směrnice pro inspektory.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VA. KATEGORIE LODÍ PODLÉHAJÍCÍCH ROZŠÍŘENÉ INSPEKCI(podle čl. 7 odst. 1)1. Ropné tankery nejméně pět do dne vyřazení z činnosti v souladu s úmluvou MARPOL 73/78, přílohou I, pravidlem 13G, tj.:- ropný tanker o celkové nosnosti nejméně 20000 tun nebo plavidlo pro přepravu zboží o celkové hmotnosti nejméně 30000 tun, který nevyhovuje požadavkům na nové ropné tankery podle definice v pravidle 1(26) přílohy I k úmluvě MARPOL 73/78, podléhá rozšířené inspekci 20 let po dni dodání, jak uvedeno v dodatku, formuláři B k osvědčení IOPP, nebo 25 let po tomto dni, pokud lodní křídlové nádrže nebo dvojpodlažní prostory nepoužívané pro přepravu ropy vyhovují požadavkům pravidla 13G(4) uvedené přílohy, nebyla-li loď rekonstruována tak, aby vyhověla pravidlu 13F stejné přílohy,- ropný tanker, jak je uvedeno výše, který vyhovuje požadavkům na nový tanker podle definice v pravidle 1(26) přílohy I k MARPOL 73/78, podléhá rozšířené inspekci 25 let po dni dodání, jak uvedeno v příloze, formuláři B k osvědčení IOPP, pokud vyhovuje pravidlu 13F uvedené přílohy nebo byl rekonstruován tak, aby vyhověl pravidlu 13F stejné přílohy.2. Lodě přepravující volně ložený náklad, které jsou starší než 12 let podle data stavby uvedeného v bezpečnostních osvědčeních lodě.3. Osobní lodě.4. Tankery na plyn a chemikálie, které jsou starší než deset let podle data stavby uvedeného v bezpečnostních osvědčeních lodě.B. NEPOVINNÉ ZÁSADY PRO ROZŠÍŘENOU INSPEKCI URČITÝCH KATEGORIÍ LODÍ(podle čl. 7 odst. 2)Následující položky lze považovat za část rozšířené inspekce. Inspektoři si musí být vědomi, že mohou ohrozit bezpečný výkon určitých činností na lodi, například činností souvisejících s nákladem, jestliže je požadováno, aby během těchto činností byly prováděny zkoušky přímo na ně působící.1. LODĚ OBECNĚ (kategorie v oddílu A)- vypínání a zapínání nouzového generátoru,- inspekce nouzového osvětlení,- činnost nouzových požárních čerpadel s dvěma požárními hadicemi připojenými na hlavní požární vedení,- činnost podpalubních čerpadel,- uzavírání vodotěsných dveří,- spuštění jednoho pobřežního záchranného člunu na vodu,- zkouška nouzového dálkové zastavení například pro kotle, ventilátory a palivová čerpadla,- zkouška řídicího zařízení včetně pomocného řídicího zařízení,- inspekce nouzového zdroje energie pro rádiové zařízení,- inspekce a ve vhodné míře přezkoušení oddělování úseku strojovny.2. ROPNÉ TANKERYKromě položek uvedených v bodě 1 mohou být považovány za součást rozšířené inspekce ropných tankerů také tyto položky:- pevné palubní pěnové systémy,- všeobecná protipožární zařízení,- inspekce protipožárních sprch ve strojovně, čerpací místnosti a ubytovacích prostorách,- kontrola tlaku inertních plynů a obsahu kyslíku v nich,- kontrola souboru havarijní protokol [viz rezoluce IMO A.744 (18)] pro zjištění možných podezřelých oblastí vyžadujících inspekci.3. LODĚ PŘEPRAVUJÍCÍ VOLNĚ LOŽENÝ NÁKLADKromě položek uvedených v bodě 1 mohou být považovány za součást rozšířené inspekce lodí přepravujících volně ložený náklad také tyto položky:- možná koroze strojního zařízení na palubě,- možná deformace nebo koroze krytů průvlaků,- možné praskliny nebo místní koroze příčných přepážek,- přístup k lodnímu prostoru s nákladem,- kontrola souboru havarijní protokol [viz IMO rezoluci A.744 (18)] pro zjištění možných podezřelých oblastí vyžadujících inspekci.4. TANKERY NA PLYN A CHEMIKÁLIEKromě položek uvedených v bodě 1 mohou být považovány za součást rozšířené inspekce tankerů na plyn a chemikálie také tyto položky:- kontrolní a bezpečnostní zařízení týkající se teploty, tlaku a úbytku obsahu nákladních nádrží,- zařízení na analyzování kyslíku a měřiče výbušnosti včetně jejich kalibrace. Dostupnost chemické detekční techniky (měchy) s příslušným počtem vhodných plynových detekčních trubiček pro specifický přepravovaný náklad,- zařízení pro únik z kabin poskytující vhodnou ochranu dýchání a zraku pro každou osobu na palubě (pokud je požadováno, případně podle výrobků uvedených v mezinárodním osvědčení o způsobilosti nebo osvědčení o způsobilosti pro hromadnou přepravu nebezpečných chemikálií nebo hromadnou přepravu zkapalněných plynů),- kontrola, zda jsou přepravované výrobky uvedeny v mezinárodním osvědčení o způsobilosti nebo v osvědčení o způsobilosti pro hromadnou přepravu nebezpečných chemikálií nebo pro hromadnou přepravu zkapalněných plynů, podle toho, co je vhodné,- pevná protipožární palubní zařízení, ať již pěnová nebo suchá chemická nebo jiná požadovaná pro přepravovaný výrobek.5. OSOBNÍ LODĚKromě položek uvedených v bodě 1 mohou být za součást rozšířené inspekce osobních lodí považovány tyto položky:- zkouška systému zjišťování požáru a poplachového systému,- zkouška řádného uzavírání protipožárních dveří,- zkouška systému místního rozhlasu,- protipožární výcvik, kdy musí být přinejmenším demonstrována výstroj hasičů a kdy se účastní část posádky,- prokázání, že klíčoví členové posádky jsou seznámeni s rozvrhem kontroly škod.Pokud je to vhodné, může se souhlasem velitele nebo provozovatele lodě inspekce pokračovat, zatímco loď pluje z přístavu členského státu nebo do tohoto přístavu. Inspektoři nesmí překážet lodnímu provozu, ani nesmí vyvolávat situace, kdy by podle úsudku velitele lodě mohla být ohrožena bezpečnost cestujících, posádky a lodi.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIKRITÉRIA PRO ZADRŽENÍ LODI(podle čl. 9 odst. 3)ÚvodPro určení, zda závady zjištěné během inspekce opravňují k zadržení dané lodě, použije inspektor kritéria uvedená níže v oddílech 1 a 2.Oddíl 3 obsahuje příklady závad, které samy o sobě mohou opravňovat k zadržení dotčené lodě (viz čl. 9 odst. 3).1. Hlavní kritériaPři uplatňování svého odborného úsudku, zda má být loď zadržena, používá inspektor tato kritéria:Časový rozvrh:Lodě nezpůsobilé pokračovat v plavbě po moři musí být zadrženy po první inspekci bez ohledu na to, jak dlouho zůstane loď v přístavu.Kritérium:Loď je zadržena, jestliže jsou závady závažné do té míry, aby inspektor považoval za vhodné vrátit se a přesvědčit se, zda závady byly odstraněny před odplutím lodě.To, že inspektor pociťuje potřebu vrátit se na loď, je měřítkem závažnosti závad. Tato povinnost však nevzniká v každém případě. Jde jen o to, že orgán si musí tím či oním způsobem ověřit, a to přednostně další návštěvou, že závady byly před odjezdem lodě odstraněny.2. Použitelnost hlavních kritériíPři rozhodování, zda závady zjištěné na lodi jsou závažné natolik, aby opravňovaly k zadržení lodě, posoudí inspektor, zda:1. loď má odpovídající a platnou dokumentaci;2. loď má posádku požadovanou v dokladu o minimálním bezpečném obsazení posádkou.Během inspekce inspektor navíc zhodnotí, zda jsou loď nebo posádka schopny po celou nejbližší nadcházející cestu:3. bezpečně manévrovat;4. bezpečně zacházet s nákladem, přepravovat, kontrolovat a upravovat jej;5. bezpečně obsluhovat strojovnu;6. udržovat patřičný chod a řízení lodě;7. účinně bojovat proti požáru v kterékoliv části lodě, bude-li to zapotřebí;8. urychleně a bezpečně opustit loď, bude-li to třeba, a zajistit záchranu;9. zabraňovat znečištění životního prostředí;10. udržovat dostatečnou stabilitu;11. udržovat neporušení vodotěsnosti;12. navazovat spojení v nesnázích;13. zajišťovat bezpečné a dobré zdravotní podmínky na lodi.Je-li odpověď na kteroukoli z uvedených položek záporná při uvážení všech zjištěných nedostatků, musí být vážně zváženo zadržení lodě. Kombinace závad méně závažné povahy může rovněž opravňovat k zadržení lodě.3. Pro potřebu inspektora při využívání těchto řídicích zásad následuje seznam závad seskupených podle příslušných úmluv a předpisů, považovaných za závažné do té míry, že opravňují k zadržení dotčené lodě. Tento seznam se nepovažuje za vyčerpávající.3.1 ObecněChybějící platná osvědčení požadovaná odpovídajícími právními akty. Nicméně lodi plující pod vlajkou států, které nejsou smluvními stranami úmluv (příslušných právních aktů) nebo neuplatňují jiné odpovídající právní akty, nejsou oprávněné mít osvědčení stanovená úmluvami nebo jinými příslušnými právními akty. Proto nepřítomnost požadovaných osvědčení sama o sobě nezakládá důvod k zadržení těchto lodí. Při uplatňování klauzule "žádné příznivější zacházení" je však před odplutím lodě požadován podstatná shoda s požadavky.3.2. Oblasti podle úmluvy SOLAS (odkazy jsou uváděny v závorkách)1. Porucha řádné činnosti pohonu lodě a ostatního hlavního strojního zařízení, stejně jako elektrických zařízení.2. Nedostatečná čistota strojovny, nadměrné množství směsí mazadel a vody v podpalubích, izolace trubek včetně výfukového potrubí ve strojovně je znečištěna mazadly, nesprávná činnost a uspořádání podpalubních čerpadel.3. Porucha řádné činnosti nouzového generátoru, osvětlení, baterií a spínačů.4. Porucha řádné činnosti hlavního a pomocného řídicího zařízení lodě.5. Nepřítomnost, nedostatečná kapacita nebo podstatné narušení stavu osobních záchranných pomůcek, záchranných člunů a spouštěcích zařízení.6. Nepřítomnost, nevyhovující stav nebo podstatné narušení systému zjišťování požáru, požárních hlásičů, protipožárního vybavení, pevných zařízení k likvidaci požárů, ventilačních průduchů, požárních sprch, rychle se uzavírajících zařízení do té míry, že nemohou vyhovovat určenému použití.7. Nepřítomnost, podstatné narušení nebo porucha řádné činnosti protipožární ochrany nákladní paluby na tankerech.8. Nepřítomnost, nevyhovující stav nebo podstatné narušení světel, sestav pro signalizaci a zvukových signálů.9. Nepřítomnost, porucha řádné činnosti rádiového zařízení pro spojení v případě nesnází a ohrožení bezpečnosti.10. Nepřítomnost nebo porucha řádné činnosti navigačního zařízení s ohledem na pravidlo SOLAS V/12 písm. o).11. Nepřítomnost opravených navigačních map a všech ostatních příslušných plavebních publikací nezbytných pro plánovanou plavbu s ohledem na to, že jako náhražka map mohou být použity elektronické mapy.12. Nepřítomnost nejiskřící výfukové ventilace čerpadel v nákladních prostorách (pravidlo SOLAS II-2/59.3.1).3.3 Oblasti podle předpisu IBC (odkazy jsou uváděny v závorkách)1. Doprava látek, které nejsou uvedeny v osvědčení o způsobilosti nebo chybějící informace o nákladu (16.2).2. Chybějící nebo poškozená bezpečnostní vysokotlaká zařízení (8.2.3).3. Elektrická zařízení nejsou vnitřně bezpečná nebo neodpovídají požadavkům předpisu (10.2.3).4. Zdroje vznícení na ohrožených místech uvedených v 10.2 (11.3.15).5. Porušení zvláštních požadavků (15).6. Překročení nejvýše povolené kvality nákladu na jednu nádrž (16.1).7. Nedostatečná tepelná ochrana citlivých výrobků (16.6).3.4 Oblasti podle předpisu IGC (odkazy jsou uváděny v závorkách)1. Doprava látek neuvedených v osvědčení o způsobilosti nebo chybějící informace o nákladu (18.1).2. Chybějící uzavírací zařízení v prostorách ubytovacích a obslužných (3.2.6).3. Přepážky nejsou plynotěsné (3.3.2).4. Vadné vzduchové uzávěry (3.6).5. Chybějící nebo vadné rychle se uzavírající ventily (5.6).6. Chybějící nebo vadné bezpečnostní ventily (8.2).7. Elektrické instalace nejsou vnitřně bezpečné nebo neodpovídají požadavkům předpisu (10.2.4).8. Ventilátory v nákladním prostoru nejsou schopné provozu (12.1.).9. Tlaková poplašná zařízení pro nákladní nádrže nejsou schopná provozu (13.4.1).10. Zařízení na zjišťování plynů a toxických plynů jsou vadná (13.6).11. Pro dopravu látek, které mají být utlumovány, chybí platné osvědčení o inhibitorech (17/19).3.5 Oblasti podle úmluvy o nákladové značce1. Značné plochy poškození nebo koroze nebo důlkové koroze lodní obšívky a s tím související výztuže palub a trupu, což působí na schopnost plavby po moři nebo možnost přibírat místní náklad, pokud nejsou provedeny řádné dočasné opravy pro cestu do přístavu s možností trvalých oprav.2. Rozpoznaný případ nedostatečné stability.3. Nepřítomnost nebo nedostatečné a nespolehlivé informace ve schválené formě, které rychle a jednoduše umožňují veliteli lodě zajistit nakládání a zátěž lodě tak, aby byla udržena bezpečnostní mez stability ve všech etapách a při měnících se podmínkách cesty a aby se zabránilo nepřijatelnému namáhání struktury lodě.4. Nepřítomnost, podstatné narušení nebo závada uzavíracího zařízení, systému uzavírání lodních poklopů a vodotěsných dveří.5. Přetížení.6. Absence značky ponoru nebo nečitelnost značky ponoru.3.6 Oblasti podle úmluvy MARPOL, přílohy I (odkazy jsou v závorkách)1. Nepřítomnost, vážné narušení nebo porucha řádné činnosti zařízení čištění ropou znečištěné vody, systému zaznamenávajícího a kontrolujícího vypouštění ropy nebo uspořádání poplachového systému 15 ppm.2. Zbývající kapacita nádrže na odpadový a znečištěný olej nedostačuje pro určenou cestu.3. Není k dispozici kniha záznamů o ropě [20 (5)].4. Je připevněno neschválené vedení výpusti.3.7 Oblasti podle úmluvy MARPOL, přílohy II (odkazy jsou uvedeny v závorkách)1. Nepřítomnost příručky P&A.2. Náklad není rozdělen podle kategorií [3 (4)].3. Není k dispozici kniha o nákladu [9 (6)].4. Jsou dopravovány olejovité látky, aniž by byly splněny příslušné požadavky nebo bylo příslušně pozměněno osvědčení (14).5. Je připevněno neschválené vedení výpusti.3.8 Oblasti podle úmluvy STCWPočet, složení nebo osvědčení posádky neodpovídá dokumentu o minimálním bezpečném obsazení posádkou.3.9 Oblasti podle úmluvy MOP1. Nedostatek potravin na cestu do příštího přístavu.2. Nedostatek pitné vody na cestu do příštího přístavu.3. Nepřiměřeně nehygienické podmínky na lodi.4. Na lodi plující v oblastech, kde mohou být teploty extrémně nízké, není vytápění v nástavbě.5. Nadměrné množství odpadků, překážející zařízení nebo náklad nebo jiné okolnosti jsou příčinou nebezpečného stavu v průchodech a ubytovacích prostorách.3.10 Oblasti, které nemusí znamenat zdržení, ale kde například musí být dočasně pozastavena manipulace s náklademPorucha řádné činnosti nebo údržby systému inertních plynů, řízení týkajícího se nákladu nebo strojního zařízení jsou považovány za dostatečné důvody k zastavení manipulace s nákladem.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIIMINIMÁLNÍ KRITÉRIA PRO INSPEKTORY(podle čl. 12 odst. 1)1. Inspektor musí být k provádění státní přístavní inspekce pověřen příslušným orgánem členského státu.2. Inspektor musí buď:- ukončit minimálně jeden rok služby jako inspektor státu vlajky zabývající se inspekcí a vydáváním osvědčení v souladu s úmluvami,- a musí míta) osvědčení o způsobilosti jako velitel lodě, které umožňuje, aby převzal úkol velení lodě o hrubé prostornosti 1600nebo více (viz úmluvu STCW, pravidlo II/2), nebob) osvědčení o způsobilosti jako hlavní strojní důstojník, které umožňuje, aby převzal tento úkol na lodi, jejíž hlavní energetické zařízení má výkon nejméně 3000kW (viz úmluvu STCW, pravidlo III/2), neboc) vykonanou zkoušku jako námořní konstruktér, strojní důstojník nebo inženýr námořnických oborů a pracovat v této funkci nejméně pět let, přičemž- inspektoři uvedení v písmenech a) a b) musí sloužit nejméně pět let na moři jako palubní nebo strojní důstojníci;neboinspektor musí- mít odpovídající univerzitní diplom nebo rovnocenné školení a- být vyškolen a kvalifikován ve škole pro inspektory lodní bezpečnosti a- sloužit nejméně dva roky jako inspektor státu vlajky zabývající se inspekcí a vydáváním osvědčení v souladu s úmluvami.3. Schopnost komunikovat ústně a písemně s námořníky v jazyce nejobvykleji používaném na moři.4. Přiměřené znalosti ustanovení mezinárodních úmluv a ostatních příslušných postupů týkajících se státní přístavní inspekce.5. Inspektoři nesplňující výše uvedená kritéria jsou rovněž přijímáni, pokud jsou zaměstnáni orgánem členského státu příslušným pro státní přístavní inspekci ke dni přijetí této směrnice.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 6. prosince 1979, kterou se mění směrnice 76/308/EHS o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z operací, které jsou součástí systému financování Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu, zemědělských dávek a cel

text:
Důležité právní upozornění

|

31979L1071

Úřední věstník L 331 , 27/12/1979 S. 0010 - 0010 Finské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 2 S. 0158  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 02 Svazek 8 S. 0035  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 2 S. 0158  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 02 Svazek 6 S. 0120  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 02 Svazek 6 S. 0120

		Směrnice Radyze dne 6. prosince 1979,kterou se mění směrnice 76/308/EHS o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z operací, které jsou součástí systému financování Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu, zemědělských dávek a cel(79/1071/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 99 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že v současné době není v zásadě možné vymáhat v jednom členském státě pohledávku týkající se daně z přidané hodnoty podloženou dokladem vystaveným orgány jiného členského státu;vzhledem k tomu, že působnost vnitrostátních předpisů týkajících se vymáhání daně z přidané hodnoty je omezena na území daného státu, což je samo o sobě překážkou ve vytvoření a fungování společného trhu; že je proto nezbytné přijmout společná pravidla pro vzájemnou pomoc členských států pro účely vymáhání těchto pohledávek; že se tato pravidla musí rovněž vztahovat na vymáhání úroků a nákladů vztahujících se k pohledávkám;vzhledem k tomu, že Rada směrnicí 76/308/EHS [3] stanovila společná pravidla pro vymáhání pohledávek vyplývajících z operací, které jsou součástí systému financování Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu, zemědělských dávek a cel;vzhledem k tomu, že je možné použít stejná pravidla pro daňové účely; že proto postačí rozšířit působnost směrnice 76/308/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Název směrnice Rady 76/308/EHS se mění takto:"Směrnice Rady ze dne 15. března 1976 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z operací, které jsou součástí systému financování Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu, zemědělských dávek a cel a daně z přidané hodnoty".Článek 2Článek 2 směrnice 76/308/EHS se mění takto:a) dosavadní písmeno d) se označuje jako písmeno e);b) za písmeno c) se vkládá nové písmeno, které zní:"d) daně z přidané hodnoty".Článek 3Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1981.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 6. prosince 1979.Za RadupředsedaL. Preti[1] Úř. věst. C 57, 7.3.1977, s. 62.[2] Úř. věst. C 56, 7.3.1977, s. 79.[3] Úř. věst. L 73, 19.3.1976, s. 18.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 29. dubna 1981, kterou se stanoví analytická metoda Společenství pro úřední kontrolu vinylchloridu uvolňovaného z materiálů a předmětů do potravin

text:
Důležité právní upozornění

|

31981L0432

Úřední věstník L 167 , 24/06/1981 S. 0006 - 0011 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0140  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0203  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0140  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 11 S. 0203

		Směrnice Komiseze dne 29. dubna 1981,kterou se stanoví analytická metoda Společenství pro úřední kontrolu vinylchloridu uvolňovaného z materiálů a předmětů do potravin(81/432/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 78/142/EHS ze dne 30. ledna 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se materiálů a předmětů obsahujících monomerní vinylchlorid a určených pro styk s potravinami [1], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že článek 2 směrnice 78/142/EHS stanoví, že materiály a předměty nesmějí do potravin, které jsou s nimi ve styku nebo které s nimi byly ve styku, uvolňovat žádný vinylchlorid zjistitelný metodou, jejíž detekční limit je 0,01 mg/kg, a článek 3 stanoví, že tento limit musí být kontrolován analytickou metodou Společenství;vzhledem k tomu, že se metoda popsaná v příloze ukázala na základě řady mezilaboratorních okružních zkoušek jako dostatečně přesná a opakovatelná, aby mohla být přijata jako metoda Společenství;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potraviny,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Analýzy nezbytné pro úřední kontrolu vinylchloridu uvolňovaného materiály a předměty do potravin se provádějí metodou popsanou v příloze této směrnice.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1982. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. dubna 1981.Za KomisiKarl-Heinz Narjesčlen Komise[1] Úř. věst. L 44, 15.2.1978, s. 15.--------------------------------------------------PŘÍLOHASTANOVENÍ VINYLCHLORIDU UVOLNĚNÉHO MATERIÁLY A PŘEDMĚTY DO POTRAVIN1. ROZSAH A OBLAST POUŽITÍTouto metodou se stanoví obsah vinylchloridu v potravinách.2. PODSTATA METODYObsah vinylchloridu (VC) v potravinách se stanoví plynovou chromatografií, metodou "head space", tj. odběru vzorku z prostoru nad substrátem.3. REAKČNÍ ČINIDLA3.1. Vinylchlorid o čistotě vyšší než 99,5 % (V/V).3.2. N,N-dimethylacetamid (DMA) bez veškerých nečistot, se stejným retenčním časem za podmínek zkoušky jako VC nebo jako vnitřní standard (3.3).3.3. Diethylether nebo cis-but-2-en v DMA (3.2) jako roztok vnitřního standardu. Tyto vnitřní standardy nesmějí obsahovat žádné nečistoty se stejným retenčním časem jako má VC za podmínek zkoušky.3.4. Destilovaná nebo demineralizovaná voda rovnocenné čistoty.4. PŘÍSTROJE A POMŮCKYPoznámka:Přístroj nebo díl přístroje je zmíněn pouze tehdy, jedná-li se o zvláštní typ nebo o zvláštní specifikaci. Předpokládá se, že obvyklé laboratorní zařízení je k dispozici.4.1. Plynový chromatograf vybavený dávkovačem "head space" nebo zařízením pro ruční vstřikování vzorků.4.2. Plameno-ionizační detektor nebo jiné detektory uvedené v bodě 7.4.3. Kolona pro plynovou chromatografii.Kolona musí umožňovat oddělení píku vzduchu, VC a vnitřního standardu, pokud je použit.Dále kombinace systémů 4.2 a 4.3 musí umožňovat, aby signál získaný pro roztok obsahující 0,005 mg VC/litr DMA nebo 0,005 mg VC/kg DMA byl nejméně pětkrát vyšší než pozadí.4.4. Ampule nebo lahvičky na vzorky musí být opatřeny septy ze silikonu nebo butylové pryže.Při technikách ručního dávkování vzorku může v ampuli nebo v lahvičce při dávkování vzorku z prostoru nad substrátem pomocí injekční stříkačky vzniknout podtlak. Proto se pro ruční techniky, při nichž nejsou před dávkováním ampule natlakovány, doporučuje použití velkých ampulí.4.5. Injekční mikrostříkačky.4.6. Plynotěsné stříkačky pro ruční dávkování vzorku z prostoru nad substrátem.4.7. Analytické váhy s přesností 0,1 mg.5. POSTUPUPOZORNĚNÍ: | VC je nebezpečná látka a při pokojové teplotě je v plynném stavu. Příprava roztoku by tedy měla být prováděna v dobře odvětrané digestoři. |Poznámka:Proveďte všechna nezbytná opatření pro zabránění úniku VC nebo DMA.Při ručních technikách dávkování vzorku by měl být použit vnitřní standard (3.3).Při použití vnitřního standardu by měl být během celé analýzy používán tentýž roztok.5.1. Příprava standardního roztoku VC (roztok A)5.1.1. Koncentrovaný standardní roztok VC o koncentraci přibližně 2000 mg/kgDo vhodné skleněné nádoby zvážené s přesností na 0,1 mg se vpraví určité množství (například 50 ml) DMA (3.2). Vážení se zopakuje. K DMA se pomalým vstřikováním přidá určité množství (například 0,1 g) VC (3.1) v kapalné nebo plynné formě. VC lze přidat také jeho probubláním do DMA za předpokladu, že se použije zařízení, které zabrání ztrátám DMA. Vážení s přesností na 0,1 mg se zopakuje. Vyčká se dvě hodiny do ustavení rovnováhy. Při použití vnitřního standardu se vnitřní standard přidá v takovém množství, aby koncentrace vnitřního standardu v koncentrovaném standardním roztoku VC byla stejná jako koncentrace roztoku vnitřního standardu připraveného podle bodu 3.3. Standardní roztok se uchovává v ledničce.5.1.2. Příprava zředěného standardního roztoku VCOdebere se zvážené množství koncentrovaného standardního roztoku VC (5.1.1) a zředí se na známý objem nebo na známou hmotnost DMA (3.2) nebo roztokem vnitřního standardu (3.3). Koncentrace výsledného zředěného standardního roztoku (roztok A) se vyjádří v mg/l nebo mg/kg.5.1.3. Sestrojení kalibrační křivky pomocí roztoku APoznámka:Kalibrační křivka musí být sestrojena pomocí bodů z alespoň sedmi duplicitních stanovení.Opakovatelnost naměřených hodnot [1] musí být menší než 0,002 mg VC/l nebo kg DMA.Kalibrační křivka musí být těmito body proložena metodou nejmenších čtverců, tzn. regresní křivka musí být vypočtena pomocí této rovnice:y = ax + akde:a=n∑xy — ∑x·∑yn∑x2 — ∑x2a:a=∑x2 — ∑x·∑xyn∑x2 — ∑x2kde:y = výška nebo plocha píku každého jednotlivého stanovení,x = koncentrace odpovídající bodu na regresní křivce,n = počet provedených stanovení (n ≥ 14).Křivka musí být lineární, tzn. směrodatná odchylka (s) rozdílů mezi naměřenými hodnotami (yi) a odpovídajícími hodnotami vypočtenými z regresní křivky (zi) dělená střední hodnotou všech naměřených hodnot (y) nesmí překročit 0,07,což je vyjádřeno rovnicí:≤ 0·07kde:s =∑y— zi2n — 1a:y=yikde:yi = každá jednotlivá naměřená hodnota,zi = hodnota vypočtená z kalibrační křivky, odpovídající hodnotě (yi),n = ≥ 14.Připraví se dvě série alespoň sedmi ampulí (4.4). Do každé ampule se přidá zředěný standardní roztok VC (5.1.2) a DMA (3.2) nebo roztok vnitřního standardu v DMA (3.3) v takovém objemu, aby výsledné koncentrace VC duplicitních roztoků byly přibližně 0, 0,005, 0,010, 0,020, 0,030, 0,040, 0,050 atd. mg/l nebo mg/kg DMA a aby všechny ampule obsahovaly stejné množství roztoku. Množství zředěného standardního roztoku VC (5.1.2) musí být takové, aby poměr mezi celkovým objemem (μl) přidaného roztoku VC a množstvím (g nebo ml) DMA nebo roztoku vnitřního standardu (3.3) nebyl vyšší než pět. Ampule se těsně uzavřou a dále se postupuje podle bodů 5.4.2, 5.4.3 a 5.4.5. Sestrojí se graf, v němž jsou na svislé ose vyneseny plochy (nebo výšky) píků VC ze stanovení duplicitních roztoků nebo poměry těchto ploch (nebo výšek) píků a ploch (nebo výšek) píků odpovídajících vnitřním standardům a na vodorovné ose jsou vyneseny koncentrace VC v duplicitních roztocích.5.2. Ověření správnosti přípravy standardních roztoků připravených podle bodu 5.15.2.1. Příprava druhého standardního roztoku VC (roztok B)Zopakuje se postup popsaný v bodech 5.1.1 a 5.1.2 a připraví se druhý zředěný standardní roztok, v tomto případě o koncentraci rovné 0,02 mg VC/litr nebo 0,02 mg VC/kg DMA nebo roztoku vnitřního standardu. Tento roztok se vpraví do dvou ampulí (4.4). Ampule se těsně uzavřou a dále se postupuje podle bodů 5.4.2, 5.4.3 a 5.4.5.5.2.2. Ověření roztoku APokud se průměr dvou stanovení s roztokem B (5.2.1) plynovou chromatografií neliší o více než 5 % od odpovídajícího bodu na kalibrační křivce sestrojené v bodě 5.1.3, je roztok ověřen. Pokud je rozdíl větší než 5 %, roztoky připravené podle bodů 5.1 a 5.2 se vyřadí a postup se opakuje od začátku.5.3. Sestrojení kalibrační křivky pro metodu se standardním přídavkemPoznámka:Křivka musí být sestrojena pomocí bodů ze sedmi duplicitních stanovení.Křivka musí být těmito body proložena metodou nejmenších čtverců (5.1.3. druhá odrážka).Křivka musí být lineární, tzn. směrodatná odchylka (s) rozdílů mezi naměřenými hodnotami (yi) a odpovídajícími hodnotami vypočtenými z regresní křivky (zi) dělená střední hodnotou všech naměřených hodnot (y) nesmí překročit 0,07 (5.1.3 čtvrtá odrážka).5.3.1 Příprava vzorkuVzorek potraviny, která má být analyzována, musí pocházet z reprezentativního vzorku potraviny dodané k analýze. Potravina musí tedy být před odběrem vzorku zhomogenizována nebo rozdrcena na malé kousky a promíchána.5.3.2. PostupPřipraví se dvě série alespoň sedmi ampulí (4.4). Do každé ampule se naváží 5 g vzorku ze zkoumané potraviny (5.3.1). Je třeba zajistit, aby do každé ampule bylo naváženo stejné množství. Ampule se ihned uzavřou. Do každé ampule se na každý gram vzorku přidá 1 ml nejlépe destilované vody nebo demineralizované vody rovnocenné čistoty popřípadě vhodného rozpouštědla. (Poznámka: u homogenních vzorků není přidání destilované nebo demineralizované vody nezbytné.) Do každé ampule se přidá zředěný standardní roztok VC (5.1.2) obsahující, je-li to třeba, vnitřní standard (3.3) v takovém množství, aby koncentrace VC přidaného do ampulí byla rovna 0, 0,005, 0,010, 0,020, 0,030, 0,040, 0,050 atd. mg/kg potraviny. Je třeba zajistit, aby celkový objem DMA nebo DMA obsahujícího vnitřní standard (3.3.) byl v každé ampuli stejný. Množství zředěného standardního roztoku VC (5.1.2.) a popřípadě přidaného DMA musí být takové, aby poměr mezi celkovým objemem (μl) těchto roztoků a množstvím potraviny (g) obsažené v ampuli byl co nejmenší a roven nejvýše pěti a byl pro všechny ampule stejný. Ampule se těsně uzavřou a dále se postupuje podle bodu 5.4.5.4. Stanovení plynovou chromatografií5.4.1. Ampule se protřepou tak, aby nedošlo ke styku kapaliny a septa (4.4) a aby se vytvořil co nejhomogennější roztok nebo suspenze vzorku potraviny.5.4.2. Všechny těsně uzavřené ampule (5.2, 5.3) se vloží na dvě hodiny do vodní lázně při 60 ± 1 °C, aby se ustavila rovnováha. Podle potřeby se ampule opět protřepou.5.4.3. Z ampule, z prostoru nad substrátem, se odebere vzorek. Pokud se provádí ruční dávkování, musí se při odběru reprodukovatelného vzorku (viz bod 4.4) postupovat opatrně. Zejména stříkačka musí být předehřáta na teplotu vzorku. Měří se plocha (nebo výška) píků odpovídajících VC a vnitřnímu standardu, pokud byl použit.5.4.4. Sestrojí se graf, v němž jsou na svislé ose vyneseny plochy (nebo výšky) píků VC nebo poměry těchto ploch (nebo výšek) píků a ploch (nebo výšek) píků odpovídajících vnitřních standardů a na vodorovné ose jsou vynesena množství VC (mg) přidaného k vzorku potraviny naváženého do každé ampule (kg). Odečítá se velikost úseku na svislé ose grafu. Takto získaná hodnota je koncentrací VC ve vzorku zkoumané potraviny.5.4.5. Jakmile se v chromatogramu objeví píky DMA, odstraní se z kolony (4.3) vhodnou metodou přebytečný DMA.6. VÝSLEDKYMnožství VC uvolněné materiálem nebo předmětem do zkoumané potraviny vyjádřené v mg/kg je definováno jako průměr dvou stanovení (5.4) za předpokladu, že je splněno kritérium opakovatelnosti podle bodu 8.7. POTVRZENÍ MNOŽSTVÍ VCV případech, kdy množství VC uvolněného z materiálů nebo předmětů do potravin vypočtené podle bodu 6 překračuje kritérium v čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 78/142/EHS ze dne 30. ledna 1978, musí být výsledky získané z každého ze dvou stanovení (5.4) potvrzeny jedním z těchto tří způsobů:i) použitím alespoň jedné jiné kolony (4.3) se stacionární fází jiné polarity. Tento postup by se měl opakovat tak dlouho, dokud nebude získán chromatogram bez známek překryvu píku VC nebo píku vnitřního standardu s píky složek vzorku potraviny;ii) použitím jiného detektoru, například mikroelektrolytického vodivostního detektoru [2];iii) použitím hmotnostní spektrometrie. Pokud jsou v tomto případě nalezeny molekulové ionty o hmotnosti (m/e) 62 a 64 v poměru 3:1, lze tuto skutečnost považovat s velkou pravděpodobností za potvrzení přítomnosti VC. V případě pochybností musí být zkontrolováno celé hmotové spektrum.8. OPAKOVATELNOSTRozdíl výsledků dvou zkoušek (5.4) provedených současně nebo rychle za sebou se stejným vzorkem, stejným analytikem a za stejných podmínek nesmí překročit 0,003 mg VC/kg potraviny.[1] Viz doporučení ISO DIS 5725; 1977.[2] Viz Journal of Chromatografic Science, Vol. 12, březen 1974, s. 152.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/115/ES ze dne 22. prosince 2003, kterou se mění směrnice 94/35/ES o náhradních sladidlech pro použití v potravinách

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0115

Úřední věstník L 024 , 29/01/2004 S. 0065 - 0071

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/115/ESze dne 22. prosince 2003,kterou se mění směrnice 94/35/ES o náhradních sladidlech pro použití v potravináchEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny podle článku 6 směrnice Rady 89/107/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravinářských přídatných látek povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [3],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES ze dne 30. června 1994 o náhradních sladidlech pro použití v potravinách [5] stanoví seznam náhradních sladidel, která mohou být používána ve Společenství, a podmínky jejich použití.(2) Od roku 1996 shledal Vědecký výbor pro potraviny dvě nová náhradní sladidla, sukralózu a aspartamacesulfam, sodnou sůl, přijatelnými pro použití v potravinách.(3) Stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny k cyklamové kyselině a její sodné a vápenaté soli (které vedlo ke stanovení nového přijatelného denního příjmu (ADI)) a nedávné studie o příjmu cyklamátů vedly ke snížení nejvyšších použitelných množství cyklamové kyseliny a její sodné a vápenaté soli.(4) Názvy určitých kategorií potravin ve směrnici 94/35/ES by měly být přizpůsobeny s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy [6] a na zvláštní směrnice, které byly přijaty pro některé skupiny potravin uvedené v příloze I směrnice Rady 89/398/EHS [7].(5) Použití dotyčných potravinářských přídatných látek je v souladu s obecnými kritérii stanovenými v příloze II směrnice 89/107/EHS.(6) V článcích 53 a 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin [8], se stanoví postupy pro přijetí mimořádných opatření u potravin pocházejících ze Společenství nebo dovezených ze třetí země. Umožňují Komisi přijmout taková opatření v situacích, kdy potravina může představovat vážné riziko pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo životní prostředí a nelze-li takovému riziku dostatečně čelit opatřeními přijatými dotyčným členským státem nebo státy.(7) Opatření nezbytná pro provedení směrnice 94/35/ES by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [9].(8) Směrnice 94/35/ES by proto měla být změněna,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 94/35/ES se mění takto:1. Článek 4 se nahrazuje tímto:"Článek 4Postupem podle článku 7 lze rozhodnout o tom,- zda se má potravina považovat za potravinu, která patří do jedné z kategorií uvedených v příloze ve třetím sloupci, v případě, kdy existují rozdílné názory na to, zda lze použít náhradní sladidla v dané potravině za podmínek stanovených v této směrnici, a- zda je potravinářská přídatná látka uvedená v příloze a povolená podle zásady quantum satis používána v souladu s kritérii podle článku 2."2. V čl. 5 odst. 2 se doplňuje nová odrážka, která zní:"— u aspartamuacesulfamu, sodné soli: "obsahuje zdroj fenylalaninu"."3. Článek 7 se nahrazuje tímto:"Článek 71. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat zřízený článkem 58 nařízení (ES) č. 178/2002 [10] (dále jen "výbor").2. Odkazuje-li se na tento článek, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES [11] s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád."4. Příloha se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 2Nejpozději do 29. ledna 2006 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku v probíhajícím novém hodnocení přídatných látek a předběžný časový plán budoucích hodnocení, zejména pro sukralózu a aspartamacesulfam, sodnou sůl. Nová hodnocení jsou provedena na základě údajů o spotřebě předložených členskými státy, přičemž jsou zohledněny účinky přídatných látek na ohrožené skupiny populace.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí tak, aby- povolily obchodování s výrobky, které jsou v souladu s touto směrnicí, a jejich používání nejpozději do 29. ledna 2005,- zakázaly obchodování s výrobky, které nejsou v souladu s touto směrnicí, a jejich používání nejpozději do 29. července 2005; s výrobky uvedenými na trh před tímto dnem, které nejsou v souladu s touto směrnicí, se však může obchodovat do 29. ledna 2006.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. prosince 2003.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaA. Matteoli[1] Úř. věst. C 262 E, 29.10.2002, s. 429.[2] Úř. věst. C 85, 8.4.2003, s. 34.[3] Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 27. Směrnice ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/34/ES (Úř. věst. L 237, 10.9.1994, s. 1).[4] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 10. dubna 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 25. června 2003 (Úř. věst. C 277 E, 18.11.2003, s. 1) a stanovisko Evropského parlamentu ze dne 22. října 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[5] Úř. věst. L 237, 10.9.1994, s. 3. Směrnice ve znění směrnice 96/83/ES (Úř. věst. L 48, 19.2.1997, s. 16).[6] Úř. věst. L 183, 12.7.2002, s. 51.[7] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 27. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/41/ES (Úř. věst. L 172, 8.7.1999, s. 38).[8] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.[9] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[10] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.[11] Rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23).--------------------------------------------------PŘÍLOHAPříloha směrnice 94/35/ES se mění takto:1. Ve třetím sloupci tabulek se mění názvy těchto kategorií potravin:a) název "Dietní potraviny určené k náhradě celodenní stravy nebo jednotlivého pokrmu při kontrole nadváhy" se nahrazuje názvem "Potraviny určené pro nízkoenergetickou výživu ke snižování hmotnosti podle směrnice 96/8/ES (*)";b) název "Dietní potraviny a doplňky výživy určené k podávání pod lékařským dohledem" se nahrazuje názvem "Dietní potraviny pro zvláštní léčebné účely, jak jsou definovány ve směrnici 1999/21/ES (**)";c) název "Tekuté doplňky stravy a dietní doplňky" se nahrazuje názvem "Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES (***), dodávané v tekuté formě";d) název "Pevné doplňky stravy a dietní doplňky" se nahrazuje názvem "Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, dodávané v pevné formě";e) název "Doplňky stravy a dietní doplňky na bázi vitaminů a minerálních látek, ve formě sirupu nebo žvýkacích tablet" se nahrazuje názvem "Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, na bázi vitaminů nebo minerálních látek a dodávané ve formě sirupu nebo žvýkacích tablet".2. Za tabulky se doplňují tyto poznámky pod čarou:"(*) Směrnice Komise 96/8/ES ze dne 26. února 1996 o potravinách pro nízkoenergetickou výživu ke snižování hmotnosti (Úř. věst. L 55, 6.3.1996, s. 22).(**) Směrnice Komise 1999/21/ES ze dne 25. března 1999 o dietních potravinách pro zvláštní léčebné účely (Úř. věst. L 91, 7.4.1999, s. 29).(***) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy (Úř. věst. L 183, 12.7.2002, s. 51)."3. U látky E 951"Aspartam"se do oddílu"Cukrovinky"doplňuje následující kategorie:"—Essoblaten | 1000 mg/kg" |4. U látky E 952 Cyklamová kyselina a její sodná a vápenatá sůl:a) se nejvyšší použitelné množství "400 mg/l" nahrazuje množstvím "250 mg/l" pro následující kategorie potravin:- ochucené nápoje na bázi vody se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru,- nápoje na bázi mléka a mléčných přípravků nebo nápoje na bázi ovocné šťávy se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru;b) následující kategorie potravin a hodnoty nejvyššího použitelného množství se zrušují:"—Cukrovinky bez přidaného cukru | 500 mg/kg |—Cukrovinky na bázi kakaa nebo sušeného ovoce se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 500 mg/kg |—Cukrovinky na bázi škrobu se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 500 mg/kg |—Žvýkačka bez přidaného cukru | 1500 mg/kg |—Cukrovinky pro osvěžení dechu, bez přidaného cukru | 2500 mg/kg |—Zmrzliny se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 250 mg/kg" |5. Doplňují se tyto tabulky:"ES číslo | Název | Potraviny | Nejvyšší použitelné množství |E 955 | Sukralóza | Nealkoholické nápoje | |—Ochucené nápoje na bázi vody se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 300 mg/l |—Nápoje na bázi mléka a mléčných přípravků nebo nápoje na bázi ovocné šťávy se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 300 mg/l |Dezerty a podobné výrobky | |—Ochucené dezerty na bázi vody se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—Přípravky na bázi mléka a mléčných přípravků se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—Dezerty na bázi ovoce a zeleniny se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—Dezerty na bázi vajec se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—Dezerty na bázi obilovin se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—Dezerty na bázi tuku se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—"Snacky": ochucené balené suché výrobky na bázi škrobu a ořechů s polevou | 200 mg/kg |Cukrovinky | |—Cukrovinky bez přidaného cukru | 1000 mg/kg |—Cukrovinky na bázi kakaa nebo sušeného ovoce se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 800 mg/kg |—Cukrovinky na bázi škrobu se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 1000 mg/kg |—Kornouty a oplatky ke zmrzlině, bez přidaného cukru | 800 mg/kg |—Essoblaten | 800 mg/kg |—Pomazánky na bázi kakaa, mléka, sušeného ovoce nebo tuku se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—Obilné snídaně s obsahem vlákniny vyšším než 15 % a s obsahem otrub nejméně 20 %, se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—Cukrovinky pro osvěžení dechu, bez přidaného cukru | 2400 mg/kg |—Pastilky pro osvěžení dechu s výraznou příchutí, bez přidaného cukru | 1000 mg/kg |—Žvýkačka bez přidaného cukru | 3000 mg/kg |—Cukrovinky ve formě tablet se sníženým obsahem energie | 200 mg/kg |—Cidr a perry | 50 mg/l |—Nápoje sestávající ze směsi nealkoholického nápoje a piva, cidru, perry, lihoviny nebo vína | 250 mg/l |—Alkoholické nápoje obsahující méně než 15 % (obj.) alkoholu | 250 mg/l |—Nealkoholické pivo nebo pivo s obsahem alkoholu do 1,2 % (obj.) | 250 mg/l |—Pivo "Bière de table/Tafelbier/Table beer" (obsah původní mladiny menší než 6 %) kromě piva "Obergäriges Einfachbier" | 250 mg/l |—Piva s titrační kyselostí nejméně 30 miliekvivalentů, počítáno jako NaOH | 250 mg/l |—Tmavá piva typu "oud bruin" | 250 mg/l |—Pivo se sníženým obsahem energie | 10 mg/l |—Zmrzliny se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 320 mg/kg |—Ovocné kompoty se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 400 mg/kg |—Džemy, rosoly a marmelády se sníženým obsahem energie | 400 mg/kg |—Ovocné a zeleninové přípravky se sníženým obsahem energie | 400 mg/kg |—Ovoce a zelenina ve sladkokyselém nálevu | 180 mg/kg |—Feinkostsalat | 140 mg/kg |—Sladkokyselé konzervy nebo polokonzervy z ryb a marinády z ryb, korýšů a měkkýšů | 120 mg/kg |—Polévky se sníženým obsahem energie | 45 mg/l |—Studené omáčky | 450 mg/kg |—Hořčice | 140 mg/kg |—Jemné pečivo určené ke zvláštní výživě | 700 mg/kg |—Potraviny určené pro nízkoenergetickou výživu ke snižování hmotnosti podle směrnice 1996/8/ES | 320 mg/kg |—Dietní potraviny pro zvláštní léčebné účely, jak jsou definovány ve směrnici 1999/21/ES | 400 mg/kg |—Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, dodávané v tekuté formě | 240 mg/l |—Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, dodávané v pevné formě | 800 mg/kg |—Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, na bázi vitaminů a/nebo minerálních látek a dodávané ve formě sirupu nebo žvýkacích tablet | 2400 mg/kg |E 962 | Aspartamacesulfam, sodná sůl | Nealkoholické nápoje | |—Ochucené nápoje na bázi vody se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/l (a) |—Nápoje na bázi mléka a mléčných přípravků nebo nápoje na bázi ovocné šťávy se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/l (a) |Dezerty a podobné výrobky | |—Ochucené dezerty na bázi vody se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/kg (a) |—Přípravky na bázi mléka a mléčných přípravků se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/kg (a) |—Dezerty na bázi ovoce a zeleniny se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/kg (a) |—Dezerty na bázi vajec se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/kg (a) |—Dezerty na bázi obilovin se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/kg (a) |—Dezerty na bázi tuku se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/kg (a) |—"Snacky": ochucené balené suché výrobky na bázi škrobu a ořechů s polevou | 500 mg/kg (b) |Cukrovinky | |—Cukrovinky bez přidaného cukru | 500 mg/kg (a) |—Cukrovinky na bázi kakaa nebo sušeného ovoce se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 500 mg/kg (a) |—Cukrovinky na bázi škrobu se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 1000 mg/kg (a) |—Essoblaten | 1000 mg/kg (b) |—Pomazánky na bázi kakaa, mléka, sušeného ovoce nebo tuku se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 1000 mg/kg (b) |—Obilné snídaně s obsahem vlákniny vyšším než 15 % a s obsahem otrub nejméně 20 %, se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 1000 mg/kg (b) |—Cukrovinky pro osvěžení dechu, bez přidaného cukru | 2500 mg/kg (a) |—Žvýkačka bez přidaného cukru | 2000 mg/kg (a) |—Cidr a perry | 350 mg/l (a) |—Nápoje sestávající ze směsi nealkoholického nápoje a piva, cidru, perry, lihoviny nebo vína | 350 mg/l (a) |—Alkoholické nápoje obsahující méně než 15 % (obj.) alkoholu | 350 mg/l (a) |—Nealkoholické pivo nebo pivo s obsahem alkoholu do 1,2 % obj. | 350 mg/l (a) |—Pivo "Bière de table/Tafelbier/Table beer" (obsah původní mladiny menší než 6 %) kromě piva "Obergäriges Einfachbier" | 350 mg/l (a) |—Piva s titrační kyselostí nejméně 30 miliekvivalentů počítáno jako NaOH | 350 mg/l (a) |—Tmavá piva typu "oud bruin" | 350 mg/l (a) |—Pivo se sníženým obsahem energie | 25 mg/l (b) |—Zmrzliny se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 800 mg/kg (b) |—Ovocné kompoty se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru | 350 mg/kg (a) |—Džemy, rosoly a marmelády se sníženým obsahem energie | 1000 mg/kg (b) |—Ovocné a zeleninové přípravky se sníženým obsahem energie | 350 mg/kg (a) |—Ovoce a zelenina ve sladkokyselém nálevu | 200 mg/kg (a) |—Feinkostsalat | 350 mg/kg (b) |—Sladkokyselé konzervy nebo polokonzervy z ryb a marinády z ryb, korýšů a měkkýšů | 200 mg/kg (a) |—Polévky se sníženým obsahem energie | 110 mg/l (b) |—Studené omáčky | 350 mg/kg (b) |—Hořčice | 350 mg/kg (b) |—Jemné pečivo určené ke zvláštní výživě | 1000 mg/kg (a) |—Potraviny určené pro nízkoenergetickou výživu ke snižování hmotnosti podle směrnice 1996/8/ES | 450 mg/kg (a) |—Dietní potraviny pro zvláštní léčebné účely, jak jsou definovány ve směrnici 1999/21/ES | 450 mg/kg (a) |—Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, dodávané v tekuté formě | 350 mg/l (a) |—Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, dodávané v pevné formě | 500 mg/kg (a) |—Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, na bázi vitaminů a/nebo minerálních látek a dodávané ve formě sirupu nebo žvýkacích tablet | 2000 mg/kg (a) |--------------------------------------------------