title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES ze dne 16. prosince 1996 o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0073

Úřední věstník L 032 , 03/02/1997 S. 0001 - 0037

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/73/ESze dne 16. prosince 1996o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vlákenEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že směrnice Rady 72/276/EHS ze dne 17. července 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se některých metod kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken [4] byla opakovaně a podstatně pozměněna; že by z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti měla být uvedená směrnice kodifikována;vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES ze dne 16. prosince 1996 o názvech textilií [5] vyžaduje označování etiketami k určení složení vlákenných směsí textilních výrobků spolu s prováděním kontrol shody těchto výrobků s údaji na etiketě prostřednictvím analýzy;vzhledem k tomu, že metody používané při úředních zkouškách v členských státech ke stanovení složení vlákenných směsí textilních výrobků by měly být jednotné, pokud jde jak o předúpravu vzorků, tak i o jejich kvantitativní analýzu;vzhledem k tomu, že směrnice 96/74/ES předpokládá, že metody odběru vzorků a analýzy, které se mají používat v členských státech pro účely stanovení složení vlákenných směsí výrobků, budou stanoveny v samostatných směrnicích; že příloha II této směrnice stanoví 15 jednotných metod analýzy pro většinu textilních výrobků složených z dvousložkových směsí, jež jsou na trhu;vzhledem k tomu, že technický pokrok vyžaduje časté přizpůsobování technických specifikací, které jsou uvedeny v samostatných směrnicích o metodách textilních analýz; že za účelem usnadnění provádění opatření pro to vyžadovaných musí být v rámci Výboru pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami stanoven postup, který zajistí úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí;vzhledem k tomu, že v případě dvousložkových směsí, pro které neexistuje na úrovni Společenství žádná jednotná metoda analýzy, mohou laboratoře pověřené prováděním zkoušek stanovit složení takovéto směsi za použití jakékoli platné metody, kterou mají k dispozici, přičemž uvedou v protokolu o zkoušce získaný výsledek a, pokud je znám, stupeň přesnosti použité metody;vzhledem k tomu, že ustanovení této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami;vzhledem k tomu, že touto směrnicí nesmí být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v příloze III, části B,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se týká metod kvantitativní analýzy některých dvousložkových směsí textilních vláken včetně přípravy laboratorních a zkušebních vzorků.Článek 2"Laboratorním vzorkem" se rozumí vzorek o vhodné velikosti pro analýzu, připravený ze vzorků odebraných z dávek, postupně odebíraných z celkového množství výrobků určených ke zkoušce."Zkušebním vzorkem" se rozumí část laboratorního vzorku potřebná k získání jednotlivého výsledku zkoušky.Článek 3Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby v souladu se směrnicí 96/74/ES byla ustanovení příloh I a II o metodách kvantitativní analýzy některých dvousložkových směsí textilních vláken, včetně přípravy laboratorních a zkušebních vzorků, použita při všech úředních zkouškách pro stanovení složení textilních výrobků uváděných na trh.Článek 4Každá laboratoř pověřená prováděním zkoušek dvousložkových směsí, pro které neexistuje na úrovni Společenství jednotná metoda analýzy, stanoví složení takových směsí za použití jakékoliv platné metody, kterou má k dispozici, přičemž v protokolu o zkoušce uvede získaný výsledek a, pokud je znám, stupeň přesnosti použité metody.Článek 51. Zřizuje se Výbor pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami, dále jen "výbor", složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Výbor přijme svůj jednací řád.3. Přizpůsobování metod kvantitativní analýzy uvedených v příloze II technickému pokroku musí probíhat v souladu s postupem stanoveným v článku 6.Článek 61. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata.Rada se usnese kvalifikovanou většinou.c) Pokud se Rada neusnese do tří měsíců od předložení návrhu, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 7Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 8Zrušují se směrnice uvedené v části A přílohy III, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států, které se týkají lhůt pro provedení obsažených v části B přílohy III.Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.Článek 9Tato směrnice je určena členským státům.Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 16. prosince 1996.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaI. Yates[1] Úř. věst. C 96, 6.4.1994, s. 20.[2] Úř. věst. C 195, 18.7.1994, s. 20.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 15. února 1995 (Úř. věst. C 56, 6.3.1995, s. 53), společný postoj Rady ze dne 26. února 1996 (Úř. věst. C 196, 6.7.1996, s. 20) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. června 1996 (Úř. věst. C 198, 8.7.1996, s. 25), rozhodnutí Rady ze dne 7. října 1996.[4] Úř. věst. L 173, 31.7.1972, s. 1, směrnice naposledy pozměněná směrnicí 87/184/EHS (Úř. věst. L 75, 17.3.1987, s. 21).[5] Úř. věst. L 32, 3.2.1997, s. 38.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPŘÍPRAVA LABORATORNÍCH A ZKUŠEBNÍCH VZORKŮ PRO STANOVENÍ SLOŽENÍ VLÁKENNÝCH SMĚSÍ TEXTILNÍCH VÝROBKů1. OBLAST POUŽITÍTato příloha uvádí postupy pro získání laboratorních vzorků vhodné velikosti k předúpravě pro kvantitativní analýzu (tj. o hmotnosti nepřesahující 100 g) ze vzorků dávky a pro výběr zkušebních vzorků z laboratorních vzorků, které byly předupraveny za účelem odstranění nevlákenných látek [1].2. DEFINICE2.1. Dávka – množství materiálu, které je hodnoceno na základě jedné série výsledků zkoušky. Může zahrnovat např. všechen materiál v jedné dodávce látky; veškerou tkaninu utkanou z jednoho osnovního válu; zásilku příze, balík nebo skupinu balíků surového vlákna.2.2. Vzorek dávky – část dávky, která byla odebrána jako reprezentativní vzorek celku a která je k dispozici laboratoři. Velikost a povaha tohoto vzorku dávky musí být dostatečná, aby byla přiměřeně překonána nestejnoměrnost dávky a umožněna snadná manipulace v laboratoři [2].2.3. Laboratorní vzorek – část vzorku dávky, která je podrobena předúpravě za účelem odstranění nevlákenných látek a ze které jsou odebírány zkušební vzorky. Velikost a povaha vzorku dávky musí být dostatečná, aby byla přiměřeně překonána nestejnoměrnost vzorku dávky [3].2.4. Zkušební vzorek– část materiálu potřebná k získání jednotlivého výsledku zkoušky a vybraná z laboratorního vzorku.3. PODSTATA METODYLaboratorní vzorek se vybere tak, aby reprezentoval vzorek dávky.Zkušební vzorky se odebírají z laboratorního vzorku tak, aby každý z nich reprezentoval laboratorní vzorek.4. ODBĚR VZORKŮ Z VOLNÝCH VLÁKEN4.1. Neorientovaná vlákna - laboratorní vzorek se získá náhodným výběrem chomáčků ze vzorku dávky. Celý laboratorní vzorek se důkladně promísí pomocí laboratorního mykacího stroje [4]. Pavučina z mykacího stroje či směs, jakož i volná vlákna a vlákna zachycená na zařízení použitém k mísení, se podrobí předúpravě. Pak se z pavučiny či směsi, z volných vláken a z vláken zachycených na zařízení odebere zkušební vzorek v poměru k hmotnosti.Jestliže pavučina z mykacího stroje zůstane po předúpravě neporušená, odeberou se zkušební vzorky způsobem popsaným v bodu 4.2. Je-li pavučina z mykacího stroje předúpravou narušena, připraví se každý zkušební vzorek náhodným odběrem nejméně 16 malých chomáčků o vhodném a přibližně stejném rozměru, které se pak sloučí.4.2. Orientovaná vlákna (mykaná vlákna, pavučiny, prameny, přásty) - z náhodně vybraných částí vzorku dávky se vyřízne nejméně 10 vzorků tak, aby zahrnovaly celý průřez, každý přibližně o hmotnosti 1 g. Takto vytvořený laboratorní vzorek se podrobí předúpravě. Jednotlivé odříznuté části se spojí tak, že se položí vedle sebe a zkušební vzorek se odebere z celého průřezu tak, aby se odebrala část z každé z deseti délek.5. ODBĚR VZORKŮ PŘÍZE5.1. Příze na cívkách nebo v přadenech - Vzorky se odebírají ze všech cívek nebo přaden vzorku dávky.Odvinou se vhodné spojené stejné délky z každé cívky nebo přadena, buď navinutím přaden se stejným počtem ovinů na třídícím vijáku [5] nebo jinými prostředky. Jednotlivé délky se uloží vedle sebe buď jako jediné přadeno nebo svazek ve formě kabelu a vytvoří laboratorní vzorek, přičemž je třeba se ujistit, aby obsahoval stejné délky z každé cívky v přadenu nebo svazku ve formě kabelu.Laboratorní vzorek se podrobí předúpravě.Z laboratorního vzorku se odeberou zkušební vzorky vyříznutím svazku nití stejné délky z přadena nebo svazku ve formě kabelu, přičemž se musí pečlivě dbát na to, aby svazek obsahoval všechny nitě ve vzorku.106Nt,kde1  je délka příze v cm,N  je počet cívek odebraných ze vzorku dávky,t  je délková hmotnost příze v tex.Je-li hodnota Nt vysoká, tj. více než 2000, navine se těžší přadeno a rozřízne se napříč ve dvou místech, aby se vytvořil svazek ve formě kabelu o vhodné hmotnosti. Konce vzorku ve formě kabelu musí být před předúpravou spolehlivě spojeny a zkušební vzorky se odeberou z místa dostatečně vzdáleného od tohoto spojení.5.2. 105Nt,kde1  je délka vzorku v cm,N  je počet nití v osnově,t  je délková hmotnost příze v tex.6. ODBĚR VZORKŮ PLOŠNÝCH TEXTILIÍ6.1. Ze vzorku dávky, který se skládá z jediného reprezentativního odstřihu látky, se vystřihne proužek po úhlopříčce od jednoho rohu ke druhému a odstraní se okraje.- × 104G,kdeP  je plocha vzorku v cm2,x  je hmotnost vzorku v g,G  je plošná hmotnost látky v g/m2.Laboratorní vzorek se podrobí předúpravě a pak se proužek příčně rozstřihne na čtyři stejně dlouhé části, které se položí na sebe.Zkušební vzorky se odeberou ze všech částí navrstveného materiálu proříznutím všech vrstev tak, aby každý vzorek obsahoval stejnou délku každé vrstvy.Má-li textilie tkaný vzor, odebere se laboratorní vzorek ve směru osnovy o rozměru, který se rovná nejméně jedné osnovní střídě vzoru. Je-li při splnění této podmínky takový laboratorní vzorek příliš velký, aby mohl být upravován jako celek, rozřeže se na stejné části, ty se samostatně předupraví a před odebráním zkušebního vzorku se položí na sebe, přičemž se dbá na to, aby se odpovídající části vzoru nepřekrývaly.6.2. Ze vzorku dávky, který se skládá z několika odstřihů,- zpracuje každý odstřih podle bodu 6.1 a každý výsledek se uvede samostatně.7. ODBĚR VZORKŮ ZHOTOVENÝCH A HOTOVÝCH VÝROBKŮVzorek dávky je obvykle celý zhotovený nebo hotový výrobek nebo jeho reprezentativní část.V případě potřeby se stanoví procentuální podíl různých částí výrobku, které nemají stejný obsah vláken, aby mohl být ověřen soulad s článkem 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES ze dne 16. prosince 1996 o názvech textilií.Odebere se reprezentativní laboratorní vzorek z části zhotoveného nebo hotového výrobku, jehož složení musí být uvedeno na etiketě. Má-li zboží několik etiket, odeberou se reprezentativní laboratorní vzorky z každé části odpovídající dané etiketě.Jestliže výrobek, jehož složení má být určeno, není homogenní, může být nezbytné odebrat laboratorní vzorky z každé části výrobku a stanovit poměrné podíly jednotlivých částí ve vztahu k celému výrobku.Poté se vypočte procentuální podíl, přičemž se berou v úvahu poměrné podíly zkoumaných částí.Laboratorní vzorky se podrobí předúpravě.Poté se odeberou reprezentativní zkušební vzorky z předupravených laboratorních vzorků.[1] V některých případech je nezbytné jednotlivé zkušební vzorky předupravit.[2] Pro zhotovené a hotové výrobky viz bod 7.[3] Viz bod 1.[4] Laboratorní mykací stroj může být nahrazen mísičem vláken nebo mohou být vlákna mísena metodou tvorby a odhazování chomáčků.[5] Mohou-li být cívky umístěny na vhodnou cívečnici, může jich být současně navíjena celá řada.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIMETODY KVANTITATIVNÍ ANALÝZY NĚKTERÝCH DVOUSLOŽKOVÝCH SMĚSÍ TEXTILNÍCH VLÁKEN1. OBECNÁ USTANOVENÍÚvodMetody kvantitativní analýzy směsí textilních vláken jsou založeny na dvou hlavních postupech, ručním dělení a chemickém dělení jednotlivých druhů vláken.Metodu ručního dělení je třeba používat všude tam, kde je to možné, protože obecně dává přesnější výsledky než chemická metoda. Může být použita pro všechny textilie, jejichž vlákenné složky netvoří dokonalou směs, například příze složené z několika součástí, z nichž každá je zhotovena pouze z jednoho druhu vlákna, nebo tkaniny, u nichž je útek z jiného druhu vlákna než osnova, nebo páratelné pletené textilie, které jsou zhotoveny z přízí různých druhů.Metody kvantitativní chemické analýzy jsou obecně založeny na selektivním rozpouštění jednotlivých složek směsi. Po odstranění jedné složky je zvážen nerozpustný zbytek a je vypočten podíl rozpustné složky ze ztráty hmotnosti. Tato první část přílohy poskytuje obecné informace k analýze všech směsí vláken metodou, o které se pojednává v příloze, bez ohledu na jejich složení. Musí být tedy použita společně s následujícími jednotlivými oddíly této přílohy, které obsahují podrobné postupy použitelné pro jednotlivé směsi vláken. Analýza může být založena na principu jiném než je selektivní rozpouštění; potom jsou všechny podrobnosti uvedeny v příslušném oddíle.Směsi vláken používané v průběhu zpracování a v menší míře i v hotových textiliích mohou obsahovat nevlákenné látky jako jsou tuky, vosky nebo preparace či vodorozpustné látky, které se vyskytují buď v surovině, nebo jsou přidávány pro usnadnění zpracování. Nevlákenné látky musí být před analýzou odstraněny. Z tohoto důvodu je rovněž uvedena metoda pro odstranění olejů, tuků, vosků a vodorozpustných látek.Textilie mohou dále obsahovat pryskyřice nebo jiné látky přidané s cílem propůjčit jim zvláštní vlastnosti. Takové látky, k nimž patří ve výjimečných případech barviva, mohou narušovat působení činidla na rozpustnou složku a/nebo mohou být částečně či úplně tímto činidlem odstraněny. Tyto přidané látky mohou být příčinou chyb, a proto musí být před analýzou vzorku odstraněny. Jestliže není možné tyto přidané látky odstranit, nemohou být již použity metody kvantitativní chemické analýzy uvedené v této příloze.Barvivo v barvených vláknech se považuje za neoddělitelnou část vlákna a neodstraňuje se.Analýzy jsou prováděny na základě suché hmotnosti a postup stanovení této suché hmotnosti je uveden.Výsledek se získá přepočtem suché hmotnosti každého druhu vláken pomocí smluvních přirážek uvedených v příloze II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES ze dne 16. prosince 1996 o názvech textilií.Před provedením každé analýzy musí být identifikována všechna vlákna přítomná ve směsi. U některých metod se nerozpustná složka směsi může částečně rozpouštět v činidle, které bylo použito k rozpouštění rozpustné složky. Kde je to možné, měla by být zvolena taková činidla, která mají malý nebo žádný vliv na nerozpustná vlákna. Je-li známo, že během analýzy dojde ke ztrátě hmotnosti, měl by být výsledek opraven; k tomuto účelu jsou uvedeny opravné koeficienty. Tyto koeficienty byly stanoveny v několika laboratořích zpracováním vláken čištěných v rámci předúpravy, pomocí příslušných činidel uvedených v metodách analýzy. Tyto opravné koeficienty platí pouze pro nedegradovaná vlákna a pokud vlákna před zpracováním nebo během zpracování degradovala, je nutné použít jiné opravné koeficienty. Uvedené chemické metody platí pro jednotlivé analýzy. Jak v případě ručního dělení, tak i v případě chemického dělení se musí provést alespoň dvojí stanovení na samostatném zkušebním vzorku. Pokud se vyskytnou pochybnosti a není to technicky nemožné, musí se pro ověření provést další analýza za použití alternativního postupu, kdy se složka, která tvořila zbytek při standardní metodě, nejdříve rozpustí.I. OBECNÉ INFORMACE O METODÁCH KVANTITATIVNÍ CHEMICKÉ ANALÝZY SMĚSÍ TEXTILNÍCH VLÁKENObecné informace k metodám kvantitativní chemické analýzy směsí vláken.I.1. Oblast použitíOblast použití každé metody stanoví, pro která vlákna je metoda použitelná.I.2. Podstata metodyPo identifikaci složek směsi se vhodnou předúpravou odstraní nevlákenný materiál a poté jedna ze složek, obvykle selektivním rozpouštěním [1]. Nerozpustný zbytek se zváží a podíl rozpustné složky se vypočte ze ztráty hmotnosti. Pokud to nečiní technické obtíže, je výhodnější rozpouštět největší vlákennou složku, čímž se jako zbytek získá vlákno s nižším zastoupením.I.3. Materiály a zařízeníI.3.1. Přístroje a pomůckyI.3.1.1. Filtrační kelímky a váženky, které jsou dostatečně velké, aby obsáhly tyto kelímky, nebo jakékoliv jiné přístroje, které dávají shodné výsledky.I.3.1.2. Odsávací baňka.I.3.1.3. Exsikátor obsahující silikagel s indikátorem vlhkosti.I.3.1.4. Sušárna s odvětráním pro sušení zkušebních vzorků při teplotě 105° ± 3 °C.I.3.1.5. Analytické váhy s přesností 0,0002 g.I.3.1.6. Soxhletův extrakční přístroj nebo jiný přístroj, který dává shodné výsledky.I.3.2. ČinidlaI.3.2.1. Petrolether, redestilovaný, rozmezí bodu varu 40 – 60 °C.I.3.2.2. Další činidla jsou uvedena v příslušných oddílech každé metody. Všechna použitá činidla musí být chemicky čistá.I.3.2.3. Destilovaná nebo deionizovaná voda.I.4. Klimatizace a zkušební ovzdušíProtože se stanovuje suchá hmotnost, není nutné vzorek klimatizovat nebo provádět analýzy v klimatizovaném ovzduší.I.5. Laboratorní vzorekOdebere se laboratorní vzorek, který reprezentuje vzorek dávky a postačuje pro přípravu všech potřebných zkušebních vzorků, z nichž každý má hmotnost nejméně 1 g.I.6. Předúprava laboratorního vzorku [2]Pokud je přítomna látka, která nemá být brána v úvahu při výpočtech procentuálních podílů (viz čl. 12 bod 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES ze dne 16. prosince 1996 o názvech textilií), musí být tato látka nejdříve odstraněna vhodnou metodou, která neovlivní žádnou z vlákenných složek.Za tímto účelem je nevlákenná látka, která může být extrahována pomocí petroletheru a vody, odstraněna úpravou vzorku usušeného na vzduchu v Soxhletově extrakčním přístroji petroletherem po dobu jedné hodiny při nejmenší rychlosti 6 cyklů za hodinu. Petrolether se nechá ze vzorku vypařit a vzorek je poté extrahován přímým zpracováním, tzn. že se nejprve namáčí ve vodě po dobu jedné hodiny při pokojové teplotě a poté po dobu další hodiny při teplotě 65 ± 5 °C za občasného míchání kapaliny. Poměr kapalina: vzorek je 100: 1. Přebytečná voda se ze vzorku odstraní ždímáním, odsáváním nebo odstřeďováním a poté se vzorek nechá usušit na vzduchu.Pokud není možné nevlákenné látky odstranit extrakcí pomocí petroletheru a vody, měly by se odstranit jinou vhodnou metodou, která podstatně nemění žádnou z vlákenných složek a která nahradí výše popsanou metodu s použitím vody. Je však třeba poznamenat, že u některých nebělených přírodních rostlinných vláken (např. juta, kokosová vlákna) neodstraní běžná předúprava petroletherem a vodou všechny přírodní nevlákenné látky; přesto se další předúprava nepoužívá, pokud vzorek neobsahuje úpravárenský prostředek nerozpustný jak v petroletheru tak ve vodě.V protokolu o zkoušce musí být podrobně popsány metody použité pro předúpravu.I.7. Postup zkouškyI.7.1 Obecné pokynyI.7.1.1. SušeníVšechny postupy sušení se provádějí v sušárně s odvětráním po dobu nejméně 4 hodiny a nejvíce 16 hodin při teplotě 105 ± 3 °C, přičemž dveře sušárny jsou uzavřené. Pokud je doba sušení kratší než 14 hodin, ověřuje se, zda bylo dosaženo konstantní hmotnosti vzorku. Hmotnost může být považována za konstantní, jestliže změna hmotnosti po dalším sušení po dobu 60 minut je menší než 0,05 %.Není dovoleno dotýkat se kelímků a váženek, vzorků nebo zbytků holýma rukama během sušení, ochlazování a vážení.Vzorky se suší ve vážence s víčkem položeným vedle. Po vysušení se váženka před vyjmutím ze sušárny uzavře a rychle se přenese do exsikátoru.Filtrační kelímek se suší v sušárně, ve vážence s víčkem položeným vedle. Po vysušení se váženka uzavře a rychle se přenese do exsikátoru.Je-li použit jiný přístroj než filtrační kelímek, musí být sušení v sušárně provedeno tak, aby byla suchá hmotnost vláken stanovena beze ztrát.I.7.1.2. OchlazováníVeškeré ochlazování se provádí v exsikátoru umístěném vedle vah po dobu nejméně 2 hodiny, dokud se nedocílí úplného ochlazení váženek.I.7.1.3. VáženíPo ochlazení se váženka zváží tak, aby bylo vážení ukončeno do 2 minut po vyjmutí z exsikátoru. Váží se s přesností na 0,0002 g.I.7.2. Postup zkouškyZ předupraveného laboratorního vzorku se odebere zkušební vzorek o hmotnosti nejméně 1 g. Příze nebo tkanina se rozstříhá na odstřihy asi 10 mm dlouhé a co možná nejvíce se rozvlákní. Vzorek se suší ve vážence, ochladí se v exsikátoru a zváží. Vzorek se přemístí do skleněné nádoby uvedené v příslušné části odpovídající metody Společenství, váženka se ihned převáží a z rozdílu se vypočítá suchá hmotnost vzorku. Poté se provede zkouška uvedená v příslušné části použitelné metody. Zbytek vzorku se prozkoumá pod mikroskopem, aby se ověřilo, že bylo úpravou skutečně zcela odstraněno rozpustné vlákno.I.8. Výpočet a vyjádření výsledkůHmotnost nerozpustné složky se vyjádří jako procentuální podíl z celkové hmotnosti vláken obsažených ve směsi. Procentuální podíl rozpustné složky se získá rozdílem. Výsledky se vypočtou na základě suché hmotnosti čistých vláken, která se opraví pomocí (a) smluvních přirážek a (b) opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráty hmotnosti během předúpravy a analýzy. Výpočty se provádějí podle vzorce uvedeného v bodu I.8.2.I.8.1. Výpočet procentuálního hmotnostního podílu nerozpustné složky v čistém a suchém stavu bez ohledu na ztrátu hmotnosti vláken během předúpravy vzorku.P% =,kdeP1  je procentuální podíl čisté a suché nerozpustné složkym  je suchá hmotnost vzorku po předúpravěr  je suchá hmotnost zbytkud  je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti nerozpustné složky v činidle během analýzy. Vhodné hodnoty pro "d" jsou uvedeny v příslušné části každé metody.Uvedené hodnoty pro "d" jsou samozřejmě běžné hodnoty použitelné pro chemicky nedegradovaná vlákna.I.8.2. Výpočet procentuálního podílu nerozpustné složky na základě suché hmotnosti čistých vláken s použitím smluvních přirážek a případně opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráta hmotnosti během předúpravy.P% =100 Pa+ b100Pa+ b100+a+ b100,kdeP1A  je procentuální podíl nerozpustné složky beroucí v úvahu smluvní přirážky a ztráty hmotnosti vzniklé během předúpravyP1  je procentuální podíl čisté suché nerozpustné složky vypočtený podle vzorce uvedeného v bodu I.8.1.a1  je smluvní přirážka pro nerozpustnou složku (viz příloha II směrnice o názvech textilií)a2  je smluvní přirážka pro rozpustnou složku (viz příloha II směrnice o názvech textilií)b1  je procentuální podíl ztráty hmotnosti nerozpustné složky vzniklé během předúpravyb2  je procentuální podíl ztráty hmotnosti rozpustné složky vzniklé během předúpravyProcentuální podíl druhé složky (P2A %) se rovná rozdílu 100 - P1A %.Je-li použit zvláštní způsob předúpravy, stanoví se hodnoty b1 a b2, pokud je to možné, provedením předúpravy používané při analýze u každé čisté vlákenné složky. Čistými vlákny se rozumí vlákna zbavená všech nevlákenných látek s výjimkou těch, které běžně obsahují (v surovině nebo přidané při zpracování), v takovém stavu, ve kterém se nalézají v analyzovaném materiálu (nebělená, bělená).Nejsou-li pro analýzu k dispozici čistá separovaná vlákna použitá při výrobě zboží, použijí se průměrné hodnoty b1 a b2 zjištěné při zkouškách čistých vláken podobných těm, která jsou ve zkoušené směsi.Je-li použit běžný způsob předúpravy, tj. extrakce petroletherem a vodou, neberou se obecně opravné koeficienty b1 a b2 v úvahu s výjimkou nebělené bavlny, neběleného lnu a neběleného konopí, kde ztráty hmotnosti způsobené předúpravou jsou obvykle stanoveny ve výši 4 %, a v případě polypropylenu ve výši 1 %.V případě ostatních vláken se obvykle při výpočtech neberou ztráty hmotnosti způsobené předúpravou v úvahu.II. METODA KVANTITATIVNÍ ANALÝZY RUČNÍM DĚLENÍMII.1. Oblast použitíTato metoda je použitelná pro všechny typy textilních vláken za předpokladu, že nevytváří dokonalou směs a že je možno je ručně dělit.II.2. Podstata metodyPo identifikaci textilních složek se vhodnou předúpravou odstraní nevlákenné látky a poté se vlákna ručně oddělí, usuší a zváží, aby se vypočítal podíl každého druhu vlákna ve směsi.II.3. Přístroje a pomůckyII.3.1. Váženky nebo jiné přístroje, které dávají shodné výsledky.II.3.2. Exsikátor obsahující silikagel s indikátorem vlhkosti.II.3.3. Sušárna s odvětráním pro sušení zkušebních vzorků při teplotě 105 ± 3 °C.II.3.4. Analytické váhy s přesností 0,0002 g.II.3.5. Soxhletův extrakční přístroj nebo jiný přístroj, který dává shodné výsledky.II.3.6. Jehla.II.3.7. Zákrutoměr nebo obdobný přístroj.II.4. ČinidlaII.4.1. Petrolether, redestilovaný, rozmezí bodu varu 40 °C až 60 °C.II.4.2. Destilovaná nebo deionizovaná voda.II.5. Klimatizace a zkušební ovzdušíViz bod I.4.II.6. Laboratorní vzorekViz bod I.5.II.7. Předúprava laboratorního vzorkuViz bod I.6.II.8. Postup zkouškyII.8.1. Analýza přízíZ laboratorního vzorku se po předúpravě odebere zkušební vzorek o hmotnosti nejméně 1 g. U velmi jemné příze se analýza může provádět na délce nejméně 30 m bez ohledu na její hmotnost.Příze se rozstříhá na kousky vhodné délky a jednotlivé druhy vláken se oddělují pomocí jehly a, pokud je to nutné, pomocí zákrutoměru. Takto získané druhy vláken se ukládají do předem zvážených váženek a suší se při teplotě 105 ± 3 °C, dokud není dosaženo konstantní hmotnosti, jak je popsáno v bodech I.7.1. a I.7.2.II.8.2. Analýza plošných textiliíZ laboratorního vzorku se po předúpravě odebere zkušební vzorek neobsahující okraje o hmotnosti nejméně 1 g s pečlivě zastřiženými okraji, aby nedocházelo ke třepení, a s paralelními útkovými nebo osnovními nitěmi nebo u pletenin ve směru sloupků a řádků. Jednotlivé druhy vláken se oddělí a uloží do předem zvážených váženek; poté se postupuje, jak je popsáno v bodu II.8.1.II.9. Výpočet a vyjádření výsledkůHmotnost každé vlákenné složky se vyjádří jako procentuální podíl z celkové hmotnosti vláken obsažených ve směsi. Výsledky se vypočtou na základě suché hmotnosti čistých vláken, která se upraví pomocí (a) smluvních přirážek a (b) opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráty hmotnosti během předúpravy vzorků.II.9.1. Výpočet procentuálního hmotnostního podílu čisté suché vlákenné složky bez ohledu na ztrátu hmotnosti vláken během předúpravy:P% =100 mm+ m=1 +mm,kdeP1 %  je procentuální podíl první čisté a suché složkym1  je čistá a suchá hmotnost první složkym2  je čistá a suchá hmotnost druhé složky.II.9.2. Výpočet procentuálního podílu každé složky s opravou pomocí smluvních přirážek a popřípadě opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráta hmotnosti během předúpravy, se provede podle bodu I.8.2.III.1. Přesnost metodPřesnost uvedená u jednotlivých metod se vztahuje k reprodukovatelnosti.Reprodukovatelnost se týká spolehlivosti, tj. blízkosti shody mezi experimentálními hodnotami získanými pracovníky v různých laboratořích nebo v různých časových obdobích při použití stejné metody a jednotlivými výsledky získanými u vzorků shodné homogenní směsi.Reprodukovatelnost se vyjadřuje konfidenčním intervalem pro výsledky, a to s konfidenční úrovní 95 %.Znamená to, že rozdíl mezi dvěma výsledky série analýz provedených v různých laboratořích by byl při běžném a správném použití metody na stejnou a homogenní směs překročen pouze v pěti případech ze sta.III.2. Protokol o zkoušceIII.2.1. Uvede se, že analýza byla provedena v souladu se zde popsanou metodou.III.2.2. Uvede se podrobný popis případné zvláštní předúpravy (viz bod I.6).III.2.3. Uvedou se jednotlivé výsledky a aritmetický průměr výsledků, zaokrouhlené na jedno desetinné místo.2. JEDNOTLIVÉ METODY – SOUHRNNÁ TABULKAMetoda číslo | Oblast použití | Činidlo || |1 | acetátová vlákna | další stanovená vlákna | aceton |2 | stanovená proteinová vlákna | další stanovená vlákna | chlornan |3 | viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalových vláken | bavlna | kyselina mravenčí a chlorid zinečnatý |4 | polyamid nebo nylon | další stanovená vlákna | kyselina mravenčí 80 % hmot. |5 | Acetát | triacetát | benzylalkohol |6 | triacetátová vlákna | další stanovená vlákna | dichlormethan |7 | stanovená celulosová vlákna | polyester | kyselina sírová 75 % hmot. |8 | akrylová, stanovená modakrylová vlákna nebo stanovená chlorovlákna | další stanovená vlákna | dimethylformamid |9 | stanovená chlorovlákna | další stanovená vlákna | sirouhlík/aceton, 55,5/44,5 % obj. |10 | Acetát | stanovená chlorovlákna | bezvodá (ledová) kyselina octová |11 | Hedvábí | vlna nebo zvířecí chlupy | kyselina sírová 75 % hmot. |12 | Juta | stanovená živočišná vlákna | metoda určující obsah dusíku |13 | polypropylenová vlákna | další stanovená vlákna | xylen |14 | chlorovlákna (homopolymery vinylchloridu) | další stanovená vlákna | metoda s koncentrovanou kyselinou sírovou |15 | chlorovlákna, stanovená modakrylová, stanovená elastanová, acetátová, triacetátová vlákna | další stanovená vlákna | cyklohexanon |METODA č. 1ACETÁTOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím acetonu)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. acetátu (19)s2. vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), lnem (7), konopím (8), jutou (9), manilským konopím (10), alfou (11), kokosovým vláknem (12), broomem (13), ramií (14), sisalem (15), měďnatými vlákny (21), modalovými vlákny (22), proteinem (23), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30) a polyesterem (31).Tuto metodu nelze za žádných okolností použít pro ta acetátová vlákna, která byla na povrchu deacetylována.2. PODSTATA METODYAcetát se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní acetonem. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě nutnosti opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého acetátu se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyErlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.3.2. ČinidloAceton.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanovení a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se na 1 gram vzorku přidá 100 ml acetonu, baňka se protřepe a nechá stát 30 minut při pokojové teplotě za občasného míchání a poté se kapalina filtruje zváženým filtračním kelímkem.Tato úprava se opakuje ještě dvakrát (tj. celkem tři extrakce), ale pouze po dobu 15 minut tak, aby celková doba úpravy v acetonu byla jedna hodina. Zbytek se přenese do filtračního kelímku. Ve filtračním kelímku se zbytek promývá acetonem a ten se odvádí odsáváním. Kelímek se znovu naplní acetonem a ten se nechá samovolně odtéct.Nakonec se kelímek vyprázdní odsáváním, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 2STANOVENÁ PROTEINOVÁ VLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím chlornanu)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. stanovených proteinových vláken, jmenovitě: vlny (1), zvířecích chlupů (2 a 3), hedvábí (4), regenerovaných proteinových vláken (23)s2. bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), viskózou (25), akrylem (26), chlorovlákny (27), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (31), polypropylenem (33), elastanem (39) a skleněnými vlákny (40).Jsou-li přítomna rozdílná proteinová vlákna, udává metoda jejich celkové množství, nikoli však jejich jednotlivé procentuální podíly.2. PODSTATA METODYProteinové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní roztokem chlornanu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě nutnosti opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého proteinového vlákna se zjistí rozdílem.Pro přípravu roztoku chlornanu lze použít chlornan lithný nebo chlornan sodný.Chlornan lithný se doporučuje použít v případech s malým počtem analýz nebo analýz prováděných v poměrně dlouhých časových intervalech. Procentuální podíl chlornanu v tuhém chlornanu lithném je na rozdíl od chlornanu sodného totiž v podstatě konstantní. Je-li znám procentuální podíl chlornanu, nemusí se obsah chlornanu kontrolovat jodometricky pro každou analýzu, neboť se může pracovat s konstantní navážkou chlornanu lithného.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu 250 ml;ii) termostat nastavitelný na teplotu 20 ± 2 °C.3.2. Činidlai) Chlornanové činidloa) Roztok chlornanu lithnéhoSestává z čerstvě připraveného roztoku obsahujícího 35 ± 2 g/l aktivního chlóru (přibližně 1 M), ke kterému se přidá 5 ± 0,5 g/l předem rozpuštěného hydroxidu sodného. K přípravě se rozpustí 100 g chlornanu lithného obsahujících 35 % aktivního chlóru (nebo 115 g obsahujících 30 % aktivního chlóru) v přibližně 700 ml destilované vody, přidá se 5 g hydroxidu sodného rozpuštěného v přibližně 200 ml destilované vody a doplní se na 1 litr destilovanou vodou. Roztok, který byl čerstvě připraven, není nutno kontrolovat jodometricky.b) Roztok chlornanu sodnéhoSestává z čerstvě připraveného roztoku obsahujícího 35 ± 2 g/l aktivního chlóru (přibližně 1 M), ke kterému se přidá 5 ± 0,5 g/l předem rozpuštěného hydroxidu sodného.Před každou analýzou je nutno zkontrolovat jodometricky obsah aktivního chlóru v roztoku.ii) Roztok zředěné kyseliny octové5 ml bezvodé (ledové) kyseliny octové se doplní do 1 litru vodou.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto: Přibližně 1 g vzorku se smíchá s přibližně 100 ml roztoku chlornanu (lithného nebo sodného) v 250 ml baňce a důkladně se protřepe, aby se vzorek navlhčil.Poté se baňka umístí na 40 minut do termostatu při teplotě 20 °C a plynule nebo alespoň v pravidelných intervalech se protřepává. Rozpouštění vlny probíhá exotermicky, a proto se musí reakční teplo rozptylovat a odvádět. Jinak mohou vzniknout značné chyby způsobené počátečním rozpouštěním nerozpustných vláken.Po 40 minutách se obsah baňky filtruje zváženým skleněným filtračním kelímkem a případná zbytková vlákna se přenesou do filtračního kelímku propláchnutím baňky malým množstvím chlornanu. Kelímek se vyprázdní odsáváním a zbytek se postupně promyje vodou, zředěnou kyselinou octovou a nakonec vodou, přičemž se po každém přidání kapaliny kelímek vyprázdní odsáváním. Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče.Nakonec se kelímek vyprázdní odsáváním, kelímek se zbytkem se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00 s výjimkou bavlny, viskózy a modalových vláken, pro které hodnota "d" = 1,01, a nebělené bavlny, pro kterou hodnota "d" = 1,03.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 3VISKÓZA, MĚĎNATÁ VLÁKNA NEBO STANOVENÉ TYPY MODALOVÝCH VLÁKEN A BAVLNA(Metoda s použitím kyseliny mravenčí a chloridu zinečnatého)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. viskózy (25) nebo měďnatých vláken (21), včetně stanovených typů modalových vláken (22),s2. bavlnou (5).Je-li zjištěna přítomnost modalových vláken, musí se provést předběžná zkouška, aby se zjistilo, zda jsou v činidle rozpustná.Tuto metodu nelze použít pro směsi, v nichž by byla bavlna silně chemicky degradována nebo v nichž jsou viskózová nebo měďnatá vlákna nedokonale rozpustná vzhledem k přítomnosti určitých barviv nebo úprav, které nemohou být zcela odstraněny.2. PODSTATA METODYViskóza, měďnatá nebo modalová vlákna se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní činidlem sestávajícím z kyseliny mravenčí a chloridu zinečnatého. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho upravená hmotnost se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchých viskózových, měďnatých nebo modalových vláken se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml;ii) přístroj umožňující zahřátí Erlenmeyerovy baňky na teplotu 40 ± 2 °C.3.2. Činidlai) Roztok obsahující 20 g roztaveného bezvodého chloridu zinečnatého a 68 g bezvodé kyseliny mravenčí, doplněný na 100 g vodou (tj. 20 hmotnostních podílů roztaveného bezvodého chloridu zinečnatého ku 80 hmotnostním podílům 85 % hmot. kyseliny mravenčí).Poznámka:V této souvislosti je třeba věnovat pozornost bodu I.3.2.2., ve kterém se stanoví, že všechna používaná činidla musí být chemicky čistá; navíc je nezbytné používat pouze roztavený bezvodý chlorid zinečnatý.ii) Roztok hydroxidu amonného: 20 ml koncentrovaného roztoku hydroxidu amonného (hustota 0,880 g/ml) se doplní do 1 litru vodou.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto: Vzorek se ihned vloží do baňky předem zahřáté na teplotu 40 °C. Na 1 gram vzorku se přidá 100 ml roztoku chloridu zinečnatého v kyselině mravenčí předem zahřátého na teplotu 40 °C. Baňka se zazátkuje a důkladně se protřepe. Baňka s obsahem se ponechá při stálé teplotě 40 °C po dobu dvou a půl hodiny a protřepává se v hodinových intervalech. Obsah baňky se poté filtruje zváženým filtračním kelímkem a pomocí činidla se vypláchnou do kelímku všechna vlákna zbývající v baňce. Opláchnou se 20 ml činidla.Kelímek a zbytek se důkladně promyje vodou o teplotě 40 °C. Vlákenný zbytek se propláchne přibližně 100 ml studeného roztoku čpavku (viz 3.2.ii), přičemž musí být zajištěno, že tento zbytek zůstane celý ponořený v roztoku po dobu 10 minut [3]; poté se důkladně propláchne studenou vodou.Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče. Nakonec se odstraní zbývající kapalina odsáváním, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" pro bavlnu je 1,02.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 2.METODA č. 4POLYAMID NEBO NYLON A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím 80 % hmot. kyseliny mravenčí)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. polyamidu nebo nylonu (30)s2. vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalovými vlákny (22), viskózou (25), akrylem (26), chlorovlákny (27), polyesterem (31), polypropylenem (33) a skleněnými vlákny (40).Jak bylo uvedeno výše, tuto metodu lze rovněž použít pro směsi obsahující vlnu, avšak pokud obsah vlny přesahuje 25 %, musí být použita metoda č. 2 (rozpouštění vlny v roztoku alkalického chlornanu sodného).2. PODSTATA METODYPolyamidové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí kyseliny mravenčí. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě nutnosti opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého polyamidu nebo nylonu se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyErlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.3.2. Činidlai) Kyselina mravenčí (80 % hmot., relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,186). 880 ml 90 % hmot. kyseliny mravenčí (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,204) se doplní na 1 litr vodou. Případně se doplní 780 ml 98 až 100 % hmot. kyseliny mravenčí (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,220) na 1 litr vodou.Koncentrace není kritická v rozsahu 77 % až 83 % hmot. kyseliny mravenčí.ii) Zředěný roztok čpavku: 80 ml koncentrovaného roztoku čpavku (relativní hustota při teplotě 20 °C: 0,880) se doplní na 1 litr vodou.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto: Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce o objemu nejméně 200 ml se na 1 gram vzorku přidá 100 ml kyseliny mravenčí. Baňka se zazátkuje a protřepe, aby se vzorek navlhčil. Ponechá se stát po dobu 15 minut při pokojové teplotě a za občasného protřepání. Obsah baňky se filtruje zváženým filtračním kelímkem a případná zbytková vlákna se přenesou do kelímku vymytím baňky malým množstvím roztoku kyseliny mravenčí. Kelímek se vyprázdní odsáváním a zbytek na filtru se postupně promyje kyselinou mravenčí, horkou vodou, zředěným roztokem čpavku a nakonec studenou vodou, přičemž se po každém přidání kelímek vyprázdní odsáváním. Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče. Nakonec se kelímek vyprázdní odsáváním, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 5ACETÁT A TRIACETÁT(Metoda s použitím benzylalkoholu)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:— acetátu (19)s— triacetátem (24).2. PODSTATA METODYAcetátové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní benzylalkoholem při teplotě 52 ± 2 °C.Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží: jeho hmotnost se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého acetátu se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.ii) Mechanická třepačka.iii) Termostat nebo jiný přístroj umožňující vystavení Erlenmeyerovy baňky teplotě 52 ± 2 °C.3.2. Činidlai) Benzylalkohol,ii) Ethanol.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se přidá 100 ml benzylalkoholu na 1 gram vzorku. Baňka se zazátkuje, zajistí se na třepačce tak, aby byla ponořena ve vodní lázni udržované při teplotě 52 ± 2 °C a protřepává se při této teplotě 20 minut.(Místo použití mechanické třepačky může být baňka důkladně protřepávána ručně).Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Do baňky se přidá další dávka benzylalkoholu a protřepává se jako předtím po 20 minut při teplotě 52 ± 2 °C.Kapalina se filtruje filtračním kelímkem. Postup se opakuje potřetí.Nakonec se nalije kapalina a zbytek do filtračního kelímku; všechna zbývající vlákna se z baňky vypláchnou do filtračního kelímku dodatečným množstvím benzylalkoholu při teplotě 52 ± 2 °C. Kelímek se nyní úplně vyprázdní.Vlákna se přenesou do baňky, propláchnou se ethanolem a po ručním protřepání baňky se filtruje filtračním kelímkem.Toto proplachování se opakuje dvakrát nebo třikrát. Zbytek se přenese do kelímku a důkladně vymačká. Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKUVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 6TRIACETÁTOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím dichlormethanu)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. triacetátu (24)s2. vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (31) a skleněnými vlákny (40).Poznámka:Triacetátová vlákna, která byla zvláštní úpravou částečně zmýdelněna, již nejsou v daném činidle úplně rozpustná. V takovém případě není metoda použitelná.2. PODSTATA METODYTriacetátové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí dichlormethanu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě nutnosti opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého triacetátu se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyErlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.3.2. ČinidloDichlormethan (methylenchlorid).4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml dichlormethanu na 1 gram vzorku, baňka se zazátkuje, každých 10 minut se protřepe, aby se vzorek navlhčil, a ponechá se stát po dobu 30 minut při pokojové teplotě, přičemž se v pravidelných intervalech protřepává. Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Do baňky obsahující zbytek se přidá 60 ml dichlormethanu, ručně se protřepe a obsah baňky se filtruje filtračním kelímkem. Zbytková vlákna se přenesou do kelímku vymytím baňky malým množstvím dichlormethanu. Kelímek se vyprázdní odsáváním, aby se odstranila přebytečná kapalina, znovu se naplní dichlormethanem a ten se nechá samovolně odtéct.Nakonec se přebytečná kapalina odsaje, zbytek se upraví vroucí vodou, aby se odstranilo veškeré rozpouštědlo, odsaje se, filtrační kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00 s výjimkou polyesteru, pro který hodnota "d" je 1,01.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 7STANOVENÁ CELULOSOVÁ VLÁKNA A POLYESTER(Metoda s použitím 75 % hmot. kyseliny sírové)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. bavlny (5), lnu (7), konopí (8), ramie (14), měďnatých vláken (21), modalu (22), viskózy (25)s2. polyesterem (31).2. PODSTATA METODYCelulosové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí 75 % hmot. kyseliny sírové. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Podíl suchého celulosového vlákna se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 500 ml.ii) Termostat nebo jiný přístroj umožňující zahřátí Erlenmeyerovy baňky na teplotu 50 ± 5 °C.3.2. Činidlai) Kyselina sírová 75 ± 2 % hmot.Připraví se opatrným přidáním 700 ml kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84) k 350 ml destilované vody za současného ochlazování. Po ochlazení roztoku na pokojovou teplotu se doplní vodou na 1 litr.ii) Zředěný roztok čpavku80 ml roztoku čpavku (relativní hustota při teplotě 20 °C: 0,88) se doplní vodou na 1 litr.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 500 ml se přidá 200 ml 75 % hmot. kyseliny sírové na 1 gram vzorku, baňka se zazátkuje a opatrně protřepe, aby se vzorek navlhčil. Baňka se udržuje při teplotě 50 ± 5 °C po dobu 1 hodiny a protřepává se v pravidelných, asi 10 minutových intervalech. Obsah baňky se odsáváním filtruje zváženým filtračním kelímkem. Všechna zbytková vlákna se přenesou vymytím baňky malým množstvím 75 % hmot. kyseliny sírové. Kelímek se vyprázdní odsáváním a zbytek na filtru se jednou promyje novou dávkou kyseliny sírové. Neodsává se, dokud kyselina samovolně neodteče.Zbytek se postupně promyje několikrát studenou vodou, dvakrát zředěným roztokem čpavku a poté důkladně studenou vodou, přičemž se kelímek vyprázdní odsáváním po každém přidání kapaliny. Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče. Nakonec se z kelímku odsáváním odstraní zbývající kapalina, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 8AKRYLOVÁ, STANOVENÁ MODAKRYLOVÁ VLÁKNA NEBO STANOVENÁ CHLOROVLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím dimethylformamidu)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. akrylu (26), stanovených modakrylových vláken (29) nebo stanovených chlorovláken (27) [4]s2. vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), polyamidem nebo nylonem (30) a polyesterem (31).Tato metoda je rovněž použitelná pro akrylová a stanovená modakrylová vlákna upravená předběžně metalizovanými barvivy, avšak není použitelná pro vlákna barvená s dodatečným chromováním.2. PODSTATA METODYAkrylová vlákna, stanovená modakrylová vlákna nebo stanovená chlorovlákna se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí dimethylformamidu zahřátého ve vroucí vodní lázni. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi a procentuální podíl suchých vláken akrylových, modakrylových nebo chlorovláken se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.ii) Vroucí vodní lázeň.3.2. ČinidloDimethylformamid (bod varu 153 ± 1 °C) neobsahující více než 0,1 % vody.Toto činidlo je toxické, doporučuje se proto pracovat pod digestoří.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá na 1 gram vzorku 80 ml dimethylformamidu zahřátého ve vroucí vodní lázni, baňka se zazátkuje, protřepe, aby se vzorek navlhčil, a zahřívá se ve vroucí vodní lázni po dobu 1 hodiny. Baňka a její obsah se během této doby opatrně ručně pětkrát protřepe.Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem, přičemž vlákna zůstávají v baňce. Do baňky se přidá dalších 60 ml dimethylformamidu a zahřívá se ve vroucí vodní lázni dalších 30 minut, přičemž se baňka a její obsah během této doby opatrně ručně dvakrát protřepe.Obsah baňky se filtruje filtračním kelímkem odsáváním.Zbytková vlákna se přenesou do kelímku vymytím baňky dimethylformamidem. Kelímek se vyprázdní odsáváním. Zbytek se postupně propláchne 1 litrem horké vody o teplotě 70 – 80 °C, přičemž se kelímek pokaždé naplní vodou. Po každém přidání vody se voda nechá nejprve samovolně odtéct a pak se kelímek krátce odsaje. Vytéká-li promývací kapalina kelímkem příliš pomalu, může se použít mírné odsávání.Nakonec se kelímek se zbytkem usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00 s výjimkou těchto případů:vlna | 1,01 |bavlna | 1,01 |měďnaté vlákno | 1,01 |modalové vlákno | 1,01 |polyesterové vlákno | 1,01 |6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 9STANOVENÁ CHLOROVLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím směsi sirouhlíku a acetonu 55,5/44,5)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. stanovených chlorovláken (27), zejména stanovených polyvinylchloridových vláken, též dodatečně chlorovaných, [5]s2. vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (31), skleněnými vlákny (40).Přesahuje-li obsah vlny nebo hedvábí ve směsi 25 %, musí být použita metoda č. 2.Přesahuje-li obsah polyamidu nebo nylonu ve směsi 25 %, musí být použita metoda č. 4.2. PODSTATA METODYChlorovlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí azeotropní směsi sirouhlíku a acetonu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě nutnosti opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého polyvinylchloridového vlákna se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.ii) Mechanická třepačka.3.2. Činidlai) Azeotropní směs sirouhlíku a acetonu (55,5 % obj. sirouhlíku a 44,5 % obj. acetonu). Toto činidlo je toxické, doporučuje se proto pracovat pod digestoří.ii) Ethanol (92 % obj.) nebo methanol.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml azeotropní směsi na 1 gram vzorku. Baňka se bezpečně uzavře a protřepává na mechanické třepačce nebo důkladně rukou po dobu 20 minut při pokojové teplotě. Supernatant se odstraní filtrací zváženým filtračním kelímkem.Úprava se opakuje se 100 ml čerstvého činidla. Tento cyklus operací pokračuje, dokud nezůstane hodinové sklíčko po odpaření kapky extrakčního roztoku beze stopy po odparku polymeru. Zbytek se vypláchne do filtračního kelímku za použití většího množství činidla, kapalina se odstraní odsáváním a kelímek a zbytek se dále propláchne 20 ml alkoholu a poté třikrát vodou. Promývací kapalina se nechá samovolně odtéct a teprve pak se odsává. Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.Poznámka:Při použití určitých směsí, které mají vysoký obsah chlorovláken, může dojít k podstatnému vysrážení vzorku během sušení, následkem čehož je zpomaleno rozpouštění chlorovláken rozpouštědlem. To však neovlivní konečné rozpouštění chlorovlákna.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 10ACETÁT A STANOVENÁ CHLOROVLÁKNA(Metoda s použitím bezvodé (ledové) kyseliny octové)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. acetátu (19)se2. stanovenými chlorovlákny (27), zejména polyvinylchloridovými vlákny, též dodatečně chlorovanými.2. PODSTATA METODYAcetátové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí bezvodé (ledové) kyseliny octové. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchých acetátových vláken se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.ii) Mechanická třepačka.3.2. ČinidloBezvodá (ledová) kyselina octová (více než 99 %). S tímto činidlem se musí manipulovat opatrně, neboť je vysoce žíravé.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml bezvodé (ledové) kyseliny octové na 1 gram vzorku. Baňka se bezpečně uzavře a protřepává na mechanické třepačce nebo důkladně rukou po dobu 20 minut při pokojové teplotě. Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Uvedený postup se opakuje ještě dvakrát za použití vždy 100 ml čerstvého činidla, takže se extrakce provádí celkem třikrát. Zbytek se přenese do filtračního kelímku, kapalina se odstraní odsáváním a kelímek a zbytek se propláchnou 50 ml bezvodé (ledové) kyseliny octové a poté třikrát vodou. Po každém propláchnutí se kapalina nechá samovolně odtéct a teprve pak se odsává. Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 11HEDVÁBÍ A VLNA NEBO ZVÍŘECÍ CHLUPY(Metoda s použitím 75 % hmot. kyseliny sírové)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. hedvábí (4)s2. vlnou (1) nebo zvířecími chlupy (2 a 3).2. PODSTATA METODYHedvábné vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí 75 % hmot. kyseliny sírové [6].Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží. Jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého hedvábí se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyErlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.3.2. Činidlai) Kyselina sírová 75 ± 2 % hmot.Připraví se opatrným přidáním 700 ml kyseliny sírové (hustota při teplotě 20 °C: 1,84) k 350 ml destilované vody za současného ochlazování.Po ochlazení na pokojovou teplotu se roztok doplní vodou na výsledný objem 1 litr.ii) Zředěný roztok kyseliny sírové: pomalu se přidává 100 ml kyseliny sírové (hustota při teplotě 20 °C: 1,84) do 1900 ml destilované vody.iii) Zředěný roztok čpavku: 200 ml koncentrovaného čpavku (hustota při teplotě 20 °C: 0,880) se doplní vodou na výsledný objem 1 litr.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml 75 % hmot. kyseliny sírové na 1 gram vzorku a baňka se zazátkuje. Důkladně se protřepe a nechá se stát 30 minut při pokojové teplotě. Opět se protřepe a nechá se stát 30 minut. Naposledy se protřepe a obsah baňky se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Zbývající vlákna se z baňky vypláchnou 75 % hmot. kyselinou sírovou. Zbytek v kelímku se postupně promyje 50 ml zředěné kyseliny sírové, 50 ml vody a 50 ml zředěného čpavku. Vlákna se před odsáváním ponechávají vždy ve styku s kapalinou po dobu asi 10 minut. Nakonec se vlákna propláchnou vodou, přičemž se ponechají ve styku s vodou po dobu asi 30 minut. Kapalina se odsaje, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" pro vlnu je 0,985 [7].6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 12JUTA A STANOVENÁ ŽIVOČIŠNÁ VLÁKNA(Metoda určující obsah dusíku)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. juty (9)se2. stanovenými živočišnými vlákny.Složka živočišných vláken se může skládat pouze ze zvířecích chlupů (2 a 3) nebo vlny (1) nebo jakékoli směsi těchto dvou složek. Tato metoda není použitelná pro textilní směsi obsahující nevlákenné látky (barviva, úpravy atd.) s obsahem dusíku.2. PODSTATA METODYStanoví se obsah dusíku ve směsi a z tohoto údaje a ze známého či předpokládaného obsahu dusíku obou složek se vypočte poměr každé složky.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Kjeldahlova digesční baňka o objemu 200 ml až 300 ml.ii) Kjeldahlův destilační přístroj s injektorem páry.iii) Titrační přístroj s přesností 0,05 ml.3.2. Činidlai) Toluen.ii) Methanol.iii) Kyselina sírová, relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84 [8].iv) Síran draselný [9]v) Oxid seleničitý [10]vi) Roztok hydroxidu sodného (400 g/l). Rozpustí se 400 g hydroxidu sodného ve 400 - 500 ml vody a zředí se vodou na 1 litr.vii) Směsný indikátor. Rozpustí se 0,1 g methylenové červeně v 95 ml ethanolu a 5 ml vody a smíchá se s 0,5 g bromokrezolové zeleně rozpuštěné ve 475 ml ethanolu a 25 ml vody.viii) Roztok kyseliny borité: Rozpustí se 20 g kyseliny borité v 1 litru vody.ix) Kyselina sírová 0,02 N (standardní odměrný roztok).4. PŘEDÚPRAVA ZKUŠEBNÍHO VZORKUTato předúprava nahrazuje předúpravu popsanou v obecných ustanoveních.Vzorek usušený na vzduchu se extrahuje v Soxhletově přístroji směsí 1 dílu toluenu a 3 dílů methanolu po dobu 4 hodin při nejmenší rychlosti 5 cyklů za hodinu. Rozpouštědlo se nechá na vzduchu ze vzorku odpařit a jeho poslední stopy se odstraní v sušárně při teplotě 105 ± 3 °C. Poté se vzorek extrahuje ve vodě (50 ml vody na 1 gram vzorku) za varu pod zpětným chladičem po dobu 30 minut. Filtruje se, vzorek se vrátí do baňky a extrahování se opakuje se stejným objemem vody. Filtruje se, odmačkáváním, odsáváním nebo odstřeďováním se odstraní přebytečná voda ze vzorku a poté se vzorek nechá usušit na vzduchu.Poznámka:Při použití toluenu a methanolu musí být brány v úvahu jejich toxické účinky a přijata veškerá nezbytná bezpečnostní opatření.5. POSTUP ZKOUŠKY5.1. Obecná ustanoveníPři odběru, sušení a vážení vzorku se postupuje podle obecných ustanovení.5.2. Podrobný postupVzorek se přenese do Kjeldahlovy digesční baňky. Ke vzorku o hmotnosti nejméně 1 g obsaženému v digesční baňce se přidá v tomto pořadí: 2,5 g síranu draselného, 0,1 g až 0,2 g oxidu seleničitého a 10 ml kyseliny sírové (relativní hustota 1,84). Baňka se zahřívá nejprve mírně, dokud nejsou vlákna rozrušena, a poté silněji, dokud není roztok čirý a téměř bezbarvý. Poté se zahřívá ještě dalších 15 minut. Baňka se nechá ochladit, obsah se opatrně zředí 10 ml až 20 ml vody, ochladí se, obsah se přenese kvantitativně do odměrné baňky o objemu 200 ml a doplní se vodou po značku, aby vznikl mineralizovaný roztok.Do 100 ml Erlenmeyerovy baňky se dá asi 20 ml roztoku kyseliny borité a baňka se umístí pod chladič Kjeldahlova destilačního přístroje tak, aby byla výstupní trubice ponořena právě pod hladinou roztoku kyseliny borité. Přesně 10 ml mineralizovaného roztoku se přenese do destilační baňky, do nálevky se přidá roztok hydroxidu sodného o objemu nejméně 5 ml, zátka se lehce nadzdvihne a roztok hydroxidu sodného se nechá pomalu vytékat do baňky. Pokud mineralizovaný roztok a roztok hydroxidu sodného vytvoří dvě oddělené vrstvy, promíchají se opatrným protřepáváním. Destilační baňka se mírně zahřeje a zavede se do ní pára z vyvíječe páry. Shromáždí se asi 20 ml destilátu, Erlenmeyerova baňka se umístí níže tak, aby konec výstupní trubice chladiče byl asi 20 mm nad hladinou kapaliny, a destiluje se další 1 minutu. Konec výstupní trubice se opláchne vodou a oplachovací kapalina se zachytí do Erlenmeyerovy baňky. Erlenmeyerova baňka se vyjme, nahradí se jinou Erlenmeyerovou baňkou obsahující asi 10 ml roztoku kyseliny borité a shromáždí se v ní asi 10 ml destilátu.Oba destiláty se odděleně titrují 0,02 N kyselinou sírovou za použití směsného indikátoru. Celkový titr obou destilátů se zaznamená. Je-li titr druhého destilátu více než 0,2 ml, zkouška se opakuje a začne se opět destilací za použití čerstvé alikvotní části mineralizovaného roztoku.Provede se slepé stanovení, tj. mineralizace a destilace pouze za použití činidel.6. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ6.1. Procentuální podíl obsahu dusíku v suchém vzorku se vypočítá takto:A % =28N,kdeA = je procentuální podíl dusíku v čistém suchém vzorku,V = je celkový objem standardní kyseliny sírové použité při stanovení v ml,b = je celkový objem standardní kyseliny sírové použité při slepém stanovení v ml,N = je normalita standardní kyseliny sírové,W = je suchá hmotnost vzorku v g.6.2. Při použití hodnot 0,22 % pro obsah dusíku v jutě a 16,2 % pro obsah dusíku v živočišných vláknech, přičemž obě hodnoty jsou vyjádřeny v procentuálním podílu suché hmotnosti vláken, se vypočítá složení směsi takto:PA % =× 100,kdePA % = je procentuální podíl živočišných vláken v čistém suchém vzorku.7. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 13POLYPROPYLENOVÁ VLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím xylenu)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. polypropylenových vláken (33)s2. vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), acetátovými (19), meďnatými (21), modalovými (22), triacetátovými (24), viskózovými (25), akrylovými (26), polyamidovými nebo nylonovými (30), polyesterovými (31) a skleněnými vlákny (40).2. PODSTATA METODYPolypropylenové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí vroucího xylenu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl polypropylenu se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.ii) Zpětný chladič (vhodný pro kapaliny s vysokým bodem varu) se zábrusem uzpůsobeným k nasazení Erlenmeyerovy baňky (i).3.2. ČinidloXylen destilující mezi teplotami 137 °C a 142 °C.Poznámka:Toto činidlo má vysokou zápalnost a toxicitu par. Při použití je nutné provést příslušná bezpečnostní opatření.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce (viz 3.1.i)) se přidá 100 ml xylenu (viz 3.2) na 1 gram vzorku. Připojí se zpětný chladič (viz 3.1.ii)), obsah se uvede do varu a udržuje se na bodu varu po dobu 3 minut. Horká kapalina se ihned filtruje zváženým filtračním kelímkem (viz poznámka 1). Tento postup se opakuje dvakrát, vždy za použití 50 ml čerstvého rozpouštědla.Zbytek, který zůstane v baňce, se postupně promyje 30 ml vroucího xylenu (dvakrát), poté dvakrát 75 ml petroletheru (bod I.3.2.1. obecných ustanovení). Po druhém promývání petroletherem se obsah baňky filtruje filtračním kelímkem, zbytková vlákna se přenesou do kelímku pomocí malého množství petroletheru a rozpouštědlo se nechá odpařit. Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.Poznámky:1. Filtrační kelímek, přes který má být xylen filtrován, musí být předem zahřátý.2. Po použití vroucího xylenu zajistěte, aby byla baňka obsahující zbytek před přidáním petroletheru dostatečně ochlazena.3. Ke snížení nebezpečí vzniku ohně a toxicity pro obsluhu je možné použít přístroj pro extrakci za horka a využít vhodné postupy, které dávají stejné výsledky [11].5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 14CHLOROVLÁKNA (HOMOPOLYMERY VINYLCHORIDU) A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím koncentrované kyseliny sírové)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. chlorovláken (27) založených na homopolymerech vinylchloridu, též dodatečně chlorovaných,s2. bavlnou (5), acetátovými (19), měďnatými (21), modalovými (22), triacetátovými (24), viskózovými (25), stanovenými akrylovými (26), stanovenými modakrylovými (29), polyamidovými nebo nylonovými (30) a polyesterovými vlákny (31).Uvedená modakrylová vlákna jsou ta, která dávají čirý roztok po ponoření do koncentrované kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84).Tuto metodu lze použít místo metod č. 8 a 9.2. PODSTATA METODYSložky jiné než chlorovlákna (tj. vlákna uvedená v bodu 2 odst. 1) se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí koncentrované kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84). Zbytek skládající se z chlorovlákna se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost v případě nutnosti opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl druhé složky se vypočte z rozdílu hmotnosti.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.ii) Skleněná tyčinka s plochým koncem.3.2. Činidlai) Kyselina sírová koncentrovaná (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84).ii) Kyselina sírová, přibližně 50 % hmot. vodný roztok.Připravuje se opatrným přidáváním 400 ml kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84) k 500 ml destilované nebo deionizované vody za stálého ochlazování. Po ochlazení na pokojovou teplotu se roztok doplní vodou do 1 litru.iii) Zředěný roztok čpavku.60 ml koncentrovaného roztoku čpavku (relativní hustota při teplotě 20 °C: 0,880) se zředí destilovanou vodou do 1 litru.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Ke vzorku obsaženému v baňce (viz 3.1.i)) se přidá 100 ml kyseliny sírové (viz 3.2.i)) na 1 g vzorku.Obsah baňky se ponechá při pokojové teplotě po dobu 10 minut a občas se promíchá skleněnou tyčinkou. Je-li zpracovávána tkanina nebo pletenina, mírně se přitlačí na stěnu baňky skleněnou tyčinkou, aby se oddělil materiál rozpouštěný kyselinou sírovou.Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Do baňky se přidá nových 100 ml kyseliny sírové (viz 3.2.i)) a celý postup se opakuje. Obsah baňky se přenese do filtračního kelímku, kam se přenese pomocí skleněné tyčinky i vlákenný zbytek. Je-li to nezbytné, přidá se do baňky malé množství koncentrované kyseliny sírové (viz 3.2.i)), aby se odstranila všechna vlákna ulpívající na stěnách. Filtrační kelímek se vyprázdní odsáváním; filtrát se odstraní vyprázdněním či výměnou filtračního kelímku, zbytek v kelímku se postupně promyje roztokem 50 % kyseliny sírové (viz 3.2.ii)), destilované nebo deionizované vody (viz I.3.2.3 obecných ustanovení), roztokem čpavku (viz 3.2.iii)) a nakonec se důkladně promyje destilovanou nebo deionozovanou vodou, přičemž se kelímek po každém přidání zcela vyprázdní odsáváním. (Nesmí se odsávat v průběhu promývání, ale až teprve poté, co kapalina samovolně odteče).Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00.6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.METODA č. 15CHLOROVLÁKNA, STANOVENÁ MODAKRYLOVÁ, STANOVENÁ ELASTANOVÁ, ACETÁTOVÁ, TRIACETÁTOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA(Metoda s použitím cyklohexanonu)1. OBLAST POUŽITÍTato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:1. acetátových vláken (19), triacetátových vláken (24), chlorovláken (27), stanovených modakrylových (29), stanovených elastanových vláken (39)s2. vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými (21), modalovými (22), viskózovými (25), polyamidovými nebo nylonovými (30), akrylovými (26) a skleněnými vlákny (40).Pokud jsou přítomna modakrylová nebo elastanová vlákna, je třeba nejdříve provést předběžnou zkoušku, aby se zjistilo, zda je vlákno v činidle zcela rozpustné.Směsi obsahující chlorovlákna lze analyzovat rovněž s použitím metody č. 9 nebo 14.2. PODSTATA METODYAcetátová a triacetátová vlákna, chlorovlákna, stanovená modakrylová a stanovená elastanová vlákna se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí cyklohexanonu při teplotě blízké bodu varu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl chlorovláken, vláken modakrylových, elastanových, acetátových a triacetátových se zjistí rozdílem.3. PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)3.1. Přístroje a pomůckyi) Přístroj pro extrakci za horka vhodný pro použití při zkušebním postupu podle oddílu 4. (Viz obrázek: Jedná se o variantu přístroje popsaného v Melliand Textilberichte 56 (1975), s. 643 - 645).ii) Filtrační kelímek pro uložení vzorku.iii) Porézní přepážka (stupeň poréznosti 1).iv) Zpětný chladič vhodný pro připojení k destilační baňce.v) Zařízení k ohřevu.3.2. Činidlai) Cyklohexanon, bod varu 156 °C.ii) Ethylalkohol, 50 % obj.Poznámka:Cyklohexanon je hořlavý a toxický. Při jeho použití je nutno provést příslušná bezpečnostní opatření.4. POSTUP ZKOUŠKYPři zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:Do destilační baňky se nalije 100 ml cyklohexanonu na 1 gram materiálu, nasadí se extrakční přístroj, do kterého se předem umístí filtrační kelímek se vzorkem a mírně nakloněnou porézní přepážkou. Nasadí se zpětný chladič. Kapalina se uvede do varu a extrakce se provádí po dobu 60 minut při nejmenší rychlosti 12 cyklů za 1 hodinu. Po extrakci a ochlazení se odstraní extrakční část přístroje, vyjme se filtrační kelímek a odstraní se porézní přepážka. Obsah filtračního kelímku se promyje třikrát až čtyřikrát 50 % ethylalkoholem zahřátým na teplotu 60 °C a následně 1 litrem vody o teplotě 60 °C.Během promývání nebo mezi promýváním se neodsává. Kapalina se nechá odtéct samovolně a teprve poté se odsává.Nakonec se kelímek se zbytkem usuší, ochladí a zváží.5. VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮVýsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota "d" je 1,00 s těmito výjimkami:hedvábí | 1,01 |akrylová vlákna | 0,98 |6. PŘESNOSTU homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.+++++ TIFF +++++Obrázek podle bodu 3.1. písm. i metody č. 15.[1] Výjimku představuje metoda č. 12. Je založena na stanovení obsahu podstatné látky jedné ze dvou složek.[2] Viz příloha I. oddíl I.[3] Aby bylo zajištěno ponoření vlákenného zbytku do roztoku čpavku po dobu 10 minut, je možné např. použít nástavec k filtračnímu kelímku vybavený kohoutkem, který může upravovat průtok roztoku čpavku.[4] Před prováděním analýzy se musí zkontrolovat rozpustnost těchto modakrylových vláken nebo chlorovláken v daném činidle.[5] Před provedením analýzy se musí zkontrolovat rozpustnost polyvinylchloridových vláken v činidle.[6] Divoká hedvábí, jako např. tussah, nejsou v 75 % hmot. kyselině sírové úplně rozpustná.[7] Divoká hedvábí, jako např. tussah, nejsou v 75 % hmot. kyselině sírové úplně rozpustná.[8] Činidla nesmějí obsahovat dusík.[9] Činidla nesmějí obsahovat dusík.[10] Činidla nesmějí obsahovat dusík.[11] Viz např. přístroj popsaný v Melliand Textilberichte 56 (1975), s. 643 - 645.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIČÁST AZRUŠENÉ SMĚRNICE(podle článku 8)- Směrnice Rady 72/276/EHS (Úř. věst. L 173, 31.7.1972, s. 1) a její následné změny:- směrnice Komise 79/76/EHS (Úř. věst. L 17, 24.1.1979, s. 17)- směrnice Rady 81/75/EHS (Úř. věst. L 57, 4.3.1981, s. 23)- směrnice Komise 87/184/EHS (Úř. věst. L 75, 17.3.1987, s. 21)ČÁST BLHŮTY pro PROVEDENÍSměrnice | Lhůty pro provedení |72/276/EHS | 18. leden 1974 |79/76/EHS | 28. červen 1979 |81/75/EHS | 27. únor 1982 |87/184/EHS | 1. září 1988 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVSROVNÁVACÍ TABULKATato směrnice | Směrnice 72/276/EHS |Článek 1 | Článek 1 |Článek 2 | Článek 2 |Článek 3 | Článek 3 |Článek 4 | Článek 4 |Článek 5 | Článek 5 |Článek 6 | Článek 6 |Článek 7 | Čl. 7odst. 2) |Článek 8 | -- |Článek 9 | Článek 8 |Příloha I | Příloha I |Příloha II oddíl I | Příloha II oddíl I |Příloha II oddíl II | Příloha II oddíl II |Příloha II, metoda č. 1 | Příloha II, metoda č. 1 |Příloha II, metoda č. 2 | Příloha II, metoda č. 2 |Příloha II, metoda č. 3 | Příloha II, metoda č. 3 |Příloha II, metoda č. 4 | Příloha II, metoda č. 4 |Příloha II, metoda č. 5 | Příloha II, metoda č. 5 |Příloha II, metoda č. 6 | Příloha II, metoda č. 6 |Příloha II, metoda č. 7 | Příloha II, metoda č. 7 |Příloha II, metoda č. 8 | Příloha II, metoda č. 8 |Příloha II, metoda č. 9 | Příloha II, metoda č. 9 |Příloha II, metoda č. 10 | Příloha II, metoda č. 10 |Příloha II, metoda č. 11 | Příloha II, metoda č. 11 |Příloha II, metoda č. 12 | Příloha II, metoda č. 13 |Příloha II, metoda č. 13 | Příloha II, metoda č. 14 |Příloha II, metoda č. 14 | Příloha II, metoda č. 15 |Příloha II, metoda č. 15 | Příloha II, metoda č. 16 |Příloha III | -- |Příloha IV | -- |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/100/ES ze dne 16. září 2009 o vzájemném uznávání lodních osvědčení plavidel vnitrozemské plavby (Text s významem pro EHP)

text:
               2.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 259/8

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/100/ES
   ze dne 16. září 2009
   o vzájemném uznávání lodních osvědčení plavidel vnitrozemské plavby
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 76/135/EHS ze dne 20. ledna 1976 o vzájemném uznávání lodních osvědčení plavidel vnitrozemské plavby (3) byla podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být kodifikována.

               (2)

               V zájmu větší bezpečnosti vnitrozemské plavby ve Společenství je vhodné dosáhnout vzájemného uznávání lodních osvědčení plavidel vnitrozemské plavby.

               (3)

               Je nutné vymezit, za jakých okolností a podmínek mohou členské státy přerušit průjezd plavidla.

               (4)

               Je nezbytné, aby se opatření stanovená v této směrnici použila na plavidla, na něž se nevztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES ze dne 12. prosince 2006, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby (5).

               (5)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy II,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   V souladu s článkem 21 směrnice 2006/87/ES se tato směrnice vztahuje na plavidla používaná pro přepravu zboží na vnitrozemských vodních cestách s nosností 20 tun a více:

               a)

               o délce nejvýše 20 m, nebo

               b)

               jejichž objem vyjádřený jako součin délky (L), šířky (B) a ponoru (T) dosahuje nejvýše 100 m3.

         Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení nařízení o kontrole plavby na Rýně a Dohody o přepravě nebezpečných látek na Rýně (ADNR).
   Článek 2
   1.   Členské státy v potřebném rozsahu stanoví postupy nezbytné pro vydání lodních osvědčení.
   Členský stát však může vyjmout z oblasti působnosti této směrnice plavidla, která neopouštějí vnitrozemské vodní cesty na jeho území.
   2.   Lodní osvědčení vydává členský stát, v němž je plavidlo registrováno nebo v němž se nachází jeho domovský přístav, a v ostatních případech členský stát, kde má vlastník plavidla bydliště nebo sídlo. Členský stát může požádat jiný členský stát o vydání lodního osvědčení pro plavidla provozovaná jeho státními příslušníky. Členské státy mohou přenést své pravomoci na schválené subjekty.
   3.   Lodní osvědčení se vyhotovují v úředních jazycích orgánů Evropské unie; obsahují přinejmenším údaje uvedené v příloze a používají systém číslování uvedený v příloze I.
   Článek 3
   1.   S výhradou odstavců 3 až 6 uznává každý členský stát lodní osvědčení vydaná jiným členským státem, pokud jde o plavbu po jeho vnitrostátních vodních cestách, v souladu s článkem 2 na stejném základě, jako by je vydal sám.
   2.   Odstavec 1 se použije, pouze pokud bylo lodní osvědčení vydáno nebo naposledy prodlouženo před méně než 5 lety a je dosud platné.
   Lodní osvědčení vydané na základě nařízení o kontrole plavby na Rýně je přijímáno jako důkaz ve smyslu odstavců 3 a 5 po celou dobu jeho platnosti.
   3.   Členské státy mohou požadovat splnění technických požadavků stanovených v nařízení o kontrole plavby na Rýně. Jako důkaz splnění mohou požadovat lodní osvědčení uvedené v odst. 2 druhém pododstavci.
   4.   Členské státy mohou požadovat, aby plavidla, která přepravují nebezpečné látky ve smyslu ADNR, splňovala požadavky stanovené v uvedené dohodě. Jako důkaz mohou požadovat, aby bylo vydáno povolení podle uvedené dohody.
   5.   Plavidla, která splňují požadavky stanovené v nařízení o kontrole plavby na Rýně, se mohou plavit po všech vnitrozemských vodních cestách Společenství. Důkazem splnění těchto požadavků může být lodní osvědčení uvedené v pododstavci 2 odstavce 2.
   Zvláštní podmínky pro přepravu nebezpečných látek jsou na všech vodních cestách Společenství považovány za splněné, pokud plavidla splňují požadavky ADNR. Důkazem může být povolení uvedené v odstavci 4.
   6.   Členské státy mohou na námořních plavebních cestách požadovat splnění dalších podmínek rovnocenných těm, které musí splňovat jejich vlastní plavidla. Členské státy o svých námořních plavebních cestách informují Komisi, která na základě informací dodaných členskými státy vyhotoví jejich seznam.
   Článek 4
   1.   Každý členský stát může pozastavit platnost lodního osvědčení, které vydal.
   2.   Každý členský stát může na svém území přerušit průjezd plavidla, pokud při jeho kontrole zjistí, že je v takovém stavu, že ohrožuje své okolí, a to do odstranění zjištěných závad. Průjezd plavidla může také přerušit, pokud při jeho kontrole zjistí, že plavidlo nebo jeho vybavení nesplňují podmínky stanovené v lodním osvědčení nebo případně v dalších dokumentech uvedených v článku 3.
   3.   Členský stát, který přeruší průjezd plavidla nebo naznačí úmysl to udělat, nedojde-li k odstranění zjištěných závad, informuje o důvodech svého rozhodnutí příslušné orgány členského státu, které vydaly lodní osvědčení nebo jiné dokumenty uvedené v článku 3.
   4.   Veškerá rozhodnutí přerušit průjezd plavidla přijatá na základě předpisů provádějících tuto směrnici musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznámí zúčastněné straně s uvedením informace o opravných prostředcích podle právních předpisů platných ve členských státech a o lhůtách pro jejich uplatnění.
   Článek 5
   Směrnice 76/135/EHS, ve znění směrnice uvedené v části A přílohy II, se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůty pro provedení zmíněné směrnice ve vnitrostátním právu uvedené v části B přílohy II.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
   Článek 6
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 7
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 16. září 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předsedkyně

         C. MALMSTRÖM

      (1)  Úř. věst. C 204, 9.8.2008, s. 47.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. června 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 13. července 2009.

      (3)  Úř. věst. L 21, 29.1.1976, s. 10.

      (4)  Viz část A přílohy II.

      (5)  Úř. věst. L 389, 30.12.2006, s. 1.

      PŘÍLOHA I

         MINIMÁLNÍ ÚDAJE, KTERÉ MUSÍ LODNÍ OSVĚDČENÍ OBSAHOVAT

      (uvedené v čl. 2 odst. 3)
      Údaje se dělí do tří kategorií:

                  I.

                  :

                  povinné

                  :

                  žádný zvláštní znak

                  II.

                  :

                  požadované v případě potřeby

                  :

                  (×)

                  III.

                  :

                  užitečné, ale nepovinné

                  :

                  (+)

                  1.

                  Název orgánu nebo subjektu vydávajícího dokument

                  2.

                              a)

                              Název dokumentu

                              b)

                              (+) Číslo dokumentu

                  3.

                  Stát vydávající lodní osvědčení

                  4.

                  Jméno a bydliště nebo sídlo vlastníka plavidla

                  5.

                  Název plavidla

                  6.

                  (×) Místo a číslo registrace

                  7.

                  (×) Domovský přístav

                  8.

                  (+) Konstrukční typ

                  9.

                  (+) Použití

                  10.

                  Hlavní charakteristiky:

                              a)

                              celková délka v metrech

                              b)

                              celková šířka v metrech

                              c)

                              hloubka pod čarou ponoru při maximálním ponoru v metrech

                  11.

                  (×) Nosnost v tunách nebo výtlak v metrech krychlových při maximálním ponoru

                  12.

                  (×) Vyznačení plavebního ponoru

                  13.

                  (×) Nejvyšší povolený počet cestujících

                  14.

                  (×) Celkový výkon motorů v HP nebo kW

                  15.

                  Nejnižší možný volný bok v centimetrech

                  16.

                              a)

                              Prohlášení: Výše uvedené plavidlo je způsobilé k plavbě

                              b)

                              (×) Za těchto podmínek

                              c)

                              (×) Vyznačení případných omezení

                  17.

                              a)

                              Platnost do

                              b)

                              Datum vydání

                  18.

                  Razítko a podpis orgánu nebo subjektu vydávajícího lodní osvědčení

      PŘÍLOHA II
      ČÁST A

         Zrušená směrnice a směrnice, kterou se uvedená směrnice mění

      (uvedené v článku 5)

                  Směrnice Rady 76/135/EHS

                  (Úř. věst. L 21, 29.1.1976, s. 10)

                  Směrnice Rady 78/1016/EHS

                  (Úř. věst. L 349, 13.12.1978, s. 31)

            ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu

      (uvedené v článku 5)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  76/135/EHS

                  19. ledna 1977

                  78/1016/EHS

                  —

      PŘÍLOHA III

         Srovnávací tabulka

                  Směrnice 76/135/EHS

                  Tato směrnice

                  Čl. 1 návětí a písm. a)

                  Čl. 1 první pododstavec návětí

                  Čl. 1 písm. b)

                  —

                  —

                  Čl. 1 první pododstavec písm. a) a b)

                  Čl. 1 poslední věta

                  Čl. 1 druhý pododstavec

                  Články 2 až 4

                  Články 2 až 4

                  Článek 5

                  —

                  Článek 6

                  —

                  Článek 7

                  —

                  —

                  Článek 5

                  —

                  Článek 6

                  Článek 8

                  Článek 7

                  Příloha

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II

                  —

                  Příloha III


title: Směrnice Rady 97/61/ES ze dne 20. října 1997, kterou se mění příloha směrnice 91/492/EHS o hygienických předpisech pro produkci a uvádění živých mlžů na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0061

Úřední věstník L 295 , 29/10/1997 S. 0035 - 0036

		Směrnice Rady 97/61/ESze dne 20. října 1997,kterou se mění příloha směrnice 91/492/EHS o hygienických předpisech pro produkci a uvádění živých mlžů na trhRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 91/492/EHS ze dne 15. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci a uvádění živých mlžů na trh [1], a zejména na článek 11 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že směrnice 91/492/EHS stanoví v kapitole V přílohy přípustné mezní hodnoty pro dva druhy mořských toxinů nebezpečných pro veřejné zdraví;vzhledem k tomu, že podle vědeckých důkazů se v produkčních oblastech mlžů objevil nový druh mořského toxinu "Amnesic Shellfish Poisoning" (ASP), který může ohrozit zdraví spotřebitelů;vzhledem k tomu, že požadavky veřejného zdraví na živé mlže uvedené v kapitole V přílohy směrnice 91/492/EHS musejí být s ohledem na tento nový mořský toxin přizpůsobeny;vzhledem k tomu, že je důležité stanovit pro tento nový mořský toxin přípustnou mezní hodnotu, aby bylo chráněno veřejné zdraví;vzhledem k tomu, že zkušenosti ukazují, že doklad o registraci sloužící k identifikaci partie mlžů uvedený v bodě 6 kapitoly II přílohy směrnice 91/492/EHS musí obsahovat údaje o nákazovém statutu oblasti původu a o čistících nebo sádkovacích úkonech, kterými případně měkkýši prošli;vzhledem k tomu, že musí být možné zjistit původ měkkýšů umístěných na trh; že proto je vhodné, aby údaje v dokladu o registraci byly propojeny s každou partií umístěnou na trh v záznamech vedených střediskem pro expedici;vzhledem k tomu, že by typizovaný vzor dokladu o registraci byl lépe srozumitelný pro provozovatele a inspekční útvar bez ohledu na jazyk, ve kterém je vypracován; že tento vzor musí být předložen Komisí,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 91/492/EHS se mění takto:1. V kapitole II se bod 6 nahrazuje tímto:"6. Na žádost producenta musí být příslušným úřadem vydán doklad o registraci, sloužící k identifikaci partie mlžů během přepravy z produkční oblasti do střediska pro expedici, střediska pro čištění, sádkovací oblasti nebo do zpracovatelského závodu. Pro každou partii musí producent vyplnit čitelně a nesmazatelně odpovídající části dokladu o registraci, který musí obsahovat tyto údaje:- totožnost a adresu producenta,- datum sběru,- umístění produkční oblasti popsané co nejpodrobněji nebo číselným kódem,- nákazový status produkční oblasti podle kapitoly I,- druhy vodních korýšů a měkkýšů se schránkami a jejich množství, uvedené co nejpodrobněji,- číslo schválení a místo určení pro balení, sádkování, čištění nebo zpracování.Doklad o registraci musí opatřen datem a podepsán producentem.Doklady o registraci musejí být číslovány souvisle a postupně. Příslušný úřad musí vést evidenci obsahující čísla dokladů o registraci spolu se jmény osob shromažďujících živé mlže, kterým byly tyto doklady vydány. Doklad o registraci pro každou partii živých mlžů musí být opatřen datem dodávky partie mlžů do střediska pro expedici, do střediska pro čištění, do sádkovací oblasti nebo do zpracovatelského závodu, a musí být provozovateli takových středisek, oblastí nebo závodů uchováván po dobu nejméně 12 měsíců. Kromě toho, producent je rovněž povinen uchovávat tento doklad po stejnou dobu.Pokud je sběr prováděn pracovníky střediska pro expedici nebo střediska pro čištění, sádkovací oblasti nebo zpracovatelského závodu, doklad o registraci může být nahrazen stálým povolením k přepravě uděleným příslušným úřadem. Typizovaný vzor dokladu o registraci, obsahující odkaz na různé požadavky, které v něm musejí být zahrnuty a které jsou uvedeny v kapitolách II, III a IV této přílohy, bude předložen Komisí postupem podle článku 12 směrnice."2. V kapitole III se bod 9 nahrazuje tímto:"9. po výlovu ze sádkovací oblasti, musí každou partii během přepravy ze sádkovací oblasti do schváleného střediska pro expedici, schváleného střediska pro čištění nebo do schváleného zpracovatelského závodu doprovázet doklad o registraci, jehož vzor je vypracován Komisí postupem podle článku 12 směrnice, obsahující, vedle údajů uvedených v kapitole II bodě 6 této přílohy, zejména umístění a schvalovací číslo sádkovací oblasti a dobu trvání sádkování, jakož i další údaje nezbytné k identifikaci produktu a zjištění jeho původu.Tento požadavek však není vyžadován v případě, kdy stejní pracovníci působí jak v sádkovací oblasti, tak ve středisku pro expedici, středisku pro čištění nebo ve zpracovatelském závodě."3. V kapitole IV části III bodě 13 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:"Střediska pro čištění, která odesílají zásilky živých mlžů do středisek pro expedici, musejí zásilku doplnit dokladem o registraci, jehož vzor je vypracován Komisí postupem podle článku 12 směrnice, obsahujícím, vedle údajů uvedených v kapitole II bodě 6 této přílohy, zejména schvalovací číslo, adresu střediska pro čištění, dobu trvání čištění, datum vstupu a výstupu ze střediska pro čištění, jakož i další údaje nezbytné k identifikaci produktu a zjištění jeho původu."4. V kapitole IV části IV se bod 4 nahrazuje tímto:"4. Střediska pro expedici musejí pro potřeby příslušného úřadu vést záznamy o:- výsledcích mikrobiologického vyšetření živých mlžů ze schválené produkční oblasti nebo sádkovací oblasti nebo střediska pro čištění,- datech přijetí a množství živých mlžů dodaných do střediska pro expedici a příslušných dokladech o registraci,- podrobnostech o expedici, které zahrnují jméno a adresu příjemce, datum a množství vyexpedovaných živých mlžů a číslo nebo čísla příslušných vstupních dokladů o registraci.Tyto údaje musejí být řazeny chronologicky a musejí být uchovávány po dobu stanovenou příslušným úřadem, nejméně však po dobu 12 měsíců."5. V kapitole V se vkládá nový bod 7a, který zní:"7a. celkové množství "Amnesic Shellfish Poisoning" (ASP) v jedlých částech měkkýšů (celé tělo nebo jednotlivé jedlé části) nesmí být vyšší než 20 mikrogramů kyseliny domoové na gram při testování metodou HPLC;."Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1998. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 20. října 1997.Za RadupředsedaF. Boden[1] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 1. Směrnice ve znění aktu o přistoupení z roku 1994.--------------------------------------------------