title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/31/ES ze dne 11. března 2008 , kterou se mění směrnice 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi

text:
               20.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 81/57

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/31/ES
   ze dne 11. března 2008,
   kterou se mění směrnice 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES (3) stanoví, že některá opatření mají být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4).

               (2)

               Rozhodnutí 1999/468/ES bylo změněno rozhodnutím 2006/512/ES, které zavedlo regulativní postup s kontrolou pro přijímání opatření obecného významu, jejichž předmětem je změna jiných než podstatných prvků základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy, a to i zrušením některých těchto prvků nebo doplněním aktu o nové jiné než podstatné prvky.

               (3)

               Aby se v souladu s prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise (5) k rozhodnutí 2006/512/ES mohl regulativní postup s kontrolou použít pro nástroje přijaté postupem podle článku 251 Smlouvy, které jsou již v platnosti, musí být tyto nástroje upraveny podle platných postupů.

               (4)

               Je třeba zmocnit Komisi k přijetí obecných podmínek pro výzkum a vývoj, ke změně příloh a k přijetí programu přezkoumání. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky směrnice 98/8/ES, včetně jejím doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (5)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že změny, které se provádějí touto směrnicí ve směrnici 98/8/ES, jsou technické povahy a týkají se pouze postupů projednávání ve výborech, nevyžadují provedení v členských státech. Proto není nutné přijmout k tomuto účelu zvláštní ustanovení,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny
   Směrnice 98/8/ES se mění takto:

               1)

               V článku 10 se odstavec 5 mění takto:

                           a)

                           v bodě i) se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
                           „Hodnocení se rozešle v souladu s čl. 11 odst. 2 pro rozhodnutí přijaté Komisí postupem stanoveným v článku 27. Toto rozhodnutí, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijme regulativním postupem s kontrolou podle čl. 28 odst. 4.“;

                           b)

                           v bodě ii) se bod 5 nahrazuje tímto:

                                       „5)

                                       úplné dokumentace s údaji o hodnocení, které slouží nebo posloužily k zařazení do přílohy I, I A nebo I B, se poskytnou výboru uvedenému v čl. 28 odst. 1.“

               2)

               V článku 11 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
               „4.   Komise v souladu s článkem 27 vypracuje neprodleně po obdržení hodnocení návrh rozhodnutí, které se přijme do dvanácti měsíců ode dne, kdy Komise obdržela hodnocení uvedené v odstavci 2. Toto rozhodnutí, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijme regulativním postupem s kontrolou podle čl. 28 odst. 4.“

               3)

               V článku 16 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Po přijetí této směrnice zahájí Komise desetiletý pracovní program systematického přezkoumání všech účinných látek, které jsou již na trhu ke dni uvedenému v čl. 34 odst. 1 jako účinné látky biocidních přípravků pro jiné účely, než jsou účely definované v čl. 2 odst. 2 písm. c) a d). Nařízeními se upraví vytyčení a provádění programu včetně stanovení priorit pro hodnocení různých účinných látek a harmonogramu. Tato nařízení, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 28 odst. 4. Do dvou let před dokončením pracovního programu předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku dosaženém v rámci tohoto programu.
               Během tohoto desetiletého období a ode dne uvedeného v čl. 34 odst. 1 je možné rozhodnout o tom, že se účinná látka zařadí do přílohy I, I A nebo I B a za jakých podmínek, nebo o tom, že se uvedená účinná látka nezařadí do přílohy I, I A nebo I B v případech, kdy nejsou splněny požadavky článku 10 nebo požadované informace a údaje nebyly předloženy v předepsané lhůtě. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 28 odst. 4.“

               4)

               V článku 17 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
               „5.   Přijmou se obecné podmínky pro uplatňování tohoto článku, zejména maximální množství účinných látek nebo biocidních přípravků, které mohou být během pokusů uvolněny, a minimální údaje, které mají být předloženy, aby bylo možné provést hodnocení v souladu s odstavcem 2. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 28 odst. 4.“

               5)

               V článku 27 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Na konci této lhůty pro podání připomínek Komise vypracuje návrh rozhodnutí příslušným postupem podle čl. 28 odst. 2 nebo 4 na základě těchto prvků:

                           a)

                           dokumentů obdržených od členského státu hodnotícího dokumentace;

                           b)

                           všech stanovisek získaných od poradních vědeckých výborů;

                           c)

                           připomínek obdržených od ostatních členských států a žadatelů a

                           d)

                           jakýchkoliv jiných relevantních informací.“

               6)

               Článek 28 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                           „1.   Komisi je nápomocen Stálý výbor pro biocidní přípravky.“;

                           b)

                           odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                           „2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
                           Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.“;

                           c)

                           odstavec 3 se nahrazuje tímto:
                           „3.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
                           Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.“;

                           d)

                           doplňuje se nový odstavec, který zní:
                           „4.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.“

               7)

               Článek 29 se nahrazuje tímto:
               „Článek 29
               Přizpůsobení technickému pokroku
               Jsou přijímána opatření nezbytná k přizpůsobení příloh II A, II B, III A, III B, IV A nebo IV B nebo popisů typů produktů v příloze V technickému pokroku nebo ke specifikaci požadavků na údaje o každém z těchto typů produktů. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, včetně jejím doplněním o nové prvky, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 28 odst. 4.“

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 11. března 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J. LENARČIČ

      (1)  Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. listopadu 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 3. března 2008.

      (3)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2008/16/ES (Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 48).

      (4)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  Úř. věst. C 255, 21.10.2006, s. 1.


title: Směrnice Komise 2002/1/ES ze dne 7. ledna 2002, kterou se mění směrnice 94/39/ES, pokud jde o krmiva pro podporu jaterní funkce v případě chronické jaterní nedostatečnostiText s významem pro EHP

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0001

Úřední věstník L 005 , 09/01/2002 S. 0008 - 0009

		Směrnice Komise 2002/1/ESze dne 7. ledna 2002,kterou se mění směrnice 94/39/ES, pokud jde o krmiva pro podporu jaterní funkce v případě chronické jaterní nedostatečnosti(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 93/74/EHS ze dne 13. září 1993 o krmivech určených ke zvláštním účelům výživy [1], naposledy pozměněnou směrnicí 1999/29/ES [2], a zejména na čl. 6 písm. c) uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnicí 94/39/ES [3], ve znění směrnice 95/9/ES [4], přijala Komise seznam určených užití krmiv pro zvláštní účely výživy.(2) Další vědecký výzkum ukázal, že není nutné snížit obsah tuku v krmivech určených k podpoře jaterní funkce při chronické jaterní nedostatečnosti u koček a psů. Výzkum však ukázal, že by bylo prospěšné v označení uvést, že zvířata krmená takovými krmivy musí mít stále k dispozici vodu.(3) Směrnice 94/39/ES by se proto měla upravit.(4) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro krmiva,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 94/39/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 20. listopadu 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 7. ledna 2002.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 237, 22.9.1993, s. 23.[2] Úř. věst. L 115, 4.5.1999, s. 32.[3] Úř. věst. L 207, 10.8.1994, s. 20.[4] Úř. věst. L 91, 22.4.1995, s. 35.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV části B přílohy směrnice 94/39/ES se zvláštní účel výživy"Podpora jaterní funkce v případě chronické jaterní nedostatečnosti"u psů a koček nahrazuje tímto:"Zvláštní účel výživy | Hlavní nutriční charakteristiky | Druh nebo kategorie zvířat | Prohlášení v označení | Doporučená doba používání | Jiná ustanovení |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |Podpora jaternķ funkce v pųķpadģ chronické jaternķ nedostatečnosti | Vysoce jakostní bílkoviny, snížený obsah bílkovin, vysoký obsah esenciálních mastných kyselin a vysoce stravitelných uhlohydrátů | Psi | Zdroj(e) bílkovinObsah esenciálních mastných kyselinVysoce stravitelné uhlohydráty včetně jejich případné úpravySodíkCelkovż obsah mģdi | Na počátku, 6 měsíců | Na obalu, nádobě nebo etiketě musí být uvedeno: "Před použitím nebo před prodloužením doby používání se doporučuje vyžádat si stanovisko veterinárního lékaře." V návodu k použití uveďte: "Stále musí být k dispozici voda" |Vysoce jakostní bílkoviny, snížený obsah bílkovin a vysoký obsah esenciálních mastných kyselin | Kočky | Zdroj(e) bílkovinObsah esenciálních mastných kyselinSodíkCelkovż obsah mģdi | Na počátku, 6 měsíců | Na obalu, nádobě nebo etiketě musí být uvedeno: "Před použitím nebo před prodloužením doby používání se doporučuje vyžádat si stanovisko veterinárního lékaře." V návodu k pouití musí být uvedeno: "Voda musí být vdy k dispozici."" |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 17. července 1989, kterou se přizpůsobují technickému pokroku směrnice Rady 70/157/EHS, 70/220/EHS, 72/245/EHS, 72/306/EHS, 80/1268/EHS a 80/1269/EHS týkající se motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0491

Úřední věstník L 238 , 15/08/1989 S. 0043 - 0049 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 9 S. 0090  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 9 S. 0090

		Směrnice Komiseze dne 17. července 1989,kterou se přizpůsobují technickému pokroku směrnice Rady 70/157/EHS, 70/220/EHS, 72/245/EHS, 72/306/EHS, 80/1268/EHS a 80/1269/EHS týkající se motorových vozidel(89/491/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/157/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motorových vozidel [1] ve znění směrnice 87/354/EHS [2], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 70/220/EHS ze dne 20. března 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší plyny zážehových motorů motorových vozidel [3] ve znění směrnice 88/436/EHS [4], a zejména na článek 5 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 72/245/EHS ze dne 20. června 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potlačení vysokofrekvenčního rušení způsobovaného zážehovými motory namontovanými do motorových vozidel [5], a zejména na článek 4 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 72/306/EHS ze dne 2. srpna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím znečišťujících látek ze vznětových motorů vozidel [6], a zejména na článek 4 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 80/1268/EHS ze dne 16. prosince 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřeby paliva motorových vozidel [7], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 80/1269/EHS ze dne 16. prosince 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se výkonu motoru motorových vozidel [8] ve znění směrnice 88/195/EHS [9], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice Rady 88/76/EHS [10], kterou se mění směrnice 70/220/EHS, uvádí požadavky vztahující se k použití bezolovnatého benzinu; že přizpůsobení stávajících motorů na bezolovnatý benzin nutně vede v mnoha případech k technickým změnám, které souvisejí s dodržením uvedených směrnic; že je vhodné usnadnit správní vyřizování vyplývajících změn schvalování typu příslušných vozidel v zájmu rychlého nárůstu užívání bezolovnatého benzinu; že je také nutné upřesnit požadavky směrnice 88/76/EHS tak, aby se zamezilo tankování takového benzinu u vozidel vybavených zařízeními pro regulaci emisí, která by mohla být nepříznivě ovlivněna působením olovnatého benzinu; že je rovněž vhodné zavést nové referenční palivo pro vznětové motory blíže uvedené v této směrnici do směrnice 72/306/EHS týkající se emisí kouře těchto motorů; že je vhodné přizpůsobit při této příležitosti technická ustanovení směrnice 80/1269/EHS týkající se výkonu motoru odpovídajícímu nařízení Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů;vzhledem k tomu, že je žádoucí provést změny obsažené v této směrnici co nejdříve v odpovídajících vnitrostátních právních předpisech; že tyto změny jsou zvláště potřebné pro přechodné období, kdy společně budou existovat vozidla na olovnatý benzin a vozidla vyžadující bezolovnatý benzin;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou ve shodě se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic pro motorová vozidla technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Následující směrnice se mění v souladu s přílohami této směrnice:- směrnice 70/157/EHS se mění v souladu s přílohou I,- směrnice 70/220/EHS se mění v souladu s přílohou II,- směrnice 72/245/EHS se mění v souladu s přílohou III,- směrnice 72/306/EHS se mění v souladu s přílohou IV,- směrnice 80/1268/EHS se mění v souladu s přílohou V,- směrnice 80/1269/EHS se mění v souladu s přílohou VI.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1990. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. července 1989.Za KomisiMartin Bangemannmístopředseda[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 16.[2] Úř. věst. L 192, 11.7.1987, s. 43.[3] Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 1.[4] Úř. věst. L 214, 6.8.1988, s. 1.[5] Úř. věst. L 152, 6.7.1972, s. 15.[6] Úř. věst. L 190, 20.8.1972, s. 1.[7] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 36.[8] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 46.[9] Úř. věst. L 92, 9.4.1988, s. 50.[10] Úř. věst. L 36, 9.2.1988, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IZMĚNY PŘÍLOHY I SMĚRNICE 70/157/EHSDoplňuje se nový bod, který zní:"6. ROZŠÍŘENÍ EHS SCHVÁLENÍ TYPU6.1 Typy vozidel upravené pro provoz na bezolovnatý benzin6.1.1 Schválení typu vozidla upraveného nebo seřízeného tak, aby vozidlo bylo způsobilé pouze k provozu na bezolovnatý benzin podle požadavku směrnice 85/210/EHS, se rozšíří, pokud výrobce prohlásí a schvalující orgán schválí, že hladina akustického tlaku upraveného vozidla nepřekročí mezní hodnoty stanovené v bodu 5.2.2.1.6.2 Typy vozidel upravené pro jakýkoli jiný účel6.2.1 Schválení typu vozidla se může rozšířit na vozidla, která se liší vlastnostmi uvedenými v příloze III, pokud schvalující orgán usoudí, že provedené změny nemohou mít podstatný nepříznivý vliv na hladinu akustického tlaku tohoto vozidla."--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZMĚNY PŘÍLOHY I SMĚRNICE 70/220/EHS1. Na začátek bodu 2.2 se vkládá nová věta, která zní:"2.2 "Referenční hmotností" se rozumí hmotnost vozidla v pohotovostním stavu po odečtení paušální hmotnosti řidiče 75 kg zvýšenou o paušální hmotnost 100 kg."2. Bod 3.2.4 se nahrazuje tímto:"3.2.4 u vozidel vybavených zážehovými motory prohlášení, zda je užit bod 5.1.2.1 (omezený otvor) nebo bod 5.1.2.2 (označení), a v druhém případě popis označení."3. Vkládají se nové body, které zní:"5.1.2.1 S výhradou bodu 5.1.2.2 musí být vstupní otvor palivové nádrže konstruován tak, aby zabránil plnění palivové nádrže z výtokové hubice benzinového čerpadla, která má vnější průměr 23,6 mm nebo větší.5.1.2.2 Bod 5.1.2.1 se nevztahuje na vozidla, u nichž jsou splněny obě následující podmínky:5.1.2.2.1 vozidlo je navrženo a konstruováno tak, že žádné zařízení určené pro regulaci emise plynných škodlivin nemůže být nepříznivě ovlivněno olovnatým benzinem, a5.1.2.2.2 je nápadně, čitelně a nesmazatelně označeno symbolem pro bezolovnatý benzin (bod 4.26) uvedeným v ISO 2757-1985 [1] v poloze bezprostředně viditelné pro osobu plnící palivovou nádrž. Další přídavná označení jsou přípustná."[1] Znázorněno jako obrázek 22 v příloze II směrnice 78/316/EHS.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIZMĚNY PŘÍLOHY I SMĚRNICE 72/245/EHSDoplňuje se nový bod, který zní:"8. ROZŠÍŘENÍ EHS SCHVÁLENÍ TYPU8.1 Typy vozidel upravené pro provoz na bezolovnatý benzin8.1.1 Schválení typu vozidla upraveného nebo seřízeného tak, aby bylo způsobilé pouze k provozu na bezolovnatý benzin podle směrnice 85/210/EHS, se rozšíří, pokud výrobce potvrdí, že rádiové odrušení upraveného vozidla vyhovuje mezním hodnotám stanoveným pro shodnost výroby v bodu 9 této přílohy.8.2. Typy vozidel upravené pro jakýkoli jiný účel8.2.1 Schválení typu vozidla se může rozšířit na typy vozidel, které se liší vlastnostmi uvedenými v bodu 2.2 této přílohy, pokud schvalující orgán usoudí, že provedené změny nemohou mít podstatný nepříznivý vliv na potlačení rádiového rušení tohoto vozidla."--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVZMĚNY PŘÍLOHY V SMĚRNICE 72/306/EHSPříloha V se nahrazuje tímto:"TECHNICKÉ VLASTNOSTI REFERENČNÍHO PALIVA PŘEDEPSANÉHO PRO ZKOUŠKY SCHVÁLENÍ TYPU A PRO OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBYCEC referenční palivo RF-03-A-84 [1], [3], [7]| | Meze a jednotky | ASTM metoda |Cetanové číslo | | min. 49 | D 613 || max. 53 |Hustota při 15 oC (kg/l) | | min. 0,835 | D 1298 || max. 0,845 |Destilace50 %90 % | 50 % | min. 245 oC | D 86 |90 % | min. 320 oC || max. 340 oC |Konečný bod varu | | max. 370 oC |Bod vzplanutí | | min. 55 oC | D 93 |Bod ucpání filtru za studena (CFPP) | | min. – | EN 116 (CEN) || max. –5 oC |Viskozita při 40 oC | | min. 2,5 mm2/S | D 445 || max. 3,5 mm2/S |Obsah síry | | min.(uveďte) | D 1266/D2622 D 2785 || max. 0,3 % hmot. |Koroze mědi | | max. 1 | D 130 |Conradsonovo uhlíkové reziduum v 10 % destilačním zbytku | | max. 0,2 % hmot. | D 189 |Obsah popela | | max. 0,01 % hmot. | D 482 |Obsah vody | | max. 0,05 % hmot. | D 95/D1744 |Neutralizační číslo (číslo kyselosti) | | max. 0,2 mg KOH/g |Oxidační stabilita Přísady | | max. 2,5 mg/100 m | D 2274 |Poměr vodík-uhlík | | (uveďte) |--------------------------------------------------PŘÍLOHA VZMĚNY PŘÍLOHY I SMĚRNICE 80/1268/EHS1. Bod 3.1.1 se mění takto:Slova "naposledy pozměněná směrnicí 78/665/EHS se zrušují."2. Doplňuje se nový bod, který zní:"7. ROZŠÍŘENÍ EHS SCHVÁLENÍ TYPU7.1 Typy vozidel upravené pro provoz na bezolovnatý benzin7.1.1 Schválení typu vozidla upraveného nebo seřízeného tak, aby bylo způsobilé pouze k provozu na bezolovnatý benzin podle směrnice 85/210/EHS, se rozšíří se souhlasem schvalujícího orgánu za následujících alternativních podmínek:7.1.1.1 výrobce potvrdí, že spotřeba paliva pro každou ze zkušebních podmínek se nezvýší o více než o 5 % hodnoty naměřené na původním neupraveném typu schvalovaného vozidla. V tomto případě se rozšířením potvrdí hodnoty původního schválení typu, nebo7.1.1.2 výrobce udá nové hodnoty spotřeby paliva pro kteroukoli ze tří zkušebních podmínek, které překročí o více než 5 % hodnoty naměřené na původním neupraveném typu schvalovaného vozidla. V tomto případě se pro upravený typ vozidla rozšířením vymezí nově udané hodnoty.7.2 Typy vozidel upravené pro jakýkoli jiný účel7.2.1 Schválení typu vozidla se může rozšířit na typy vozidel, které se liší vlastnostmi uvedenými v příloze II, pokud schvalující orgán usoudí, že provedené změny nemohou mít podstatný nepříznivý vliv na spotřebu paliva tohoto vozidla."--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIZMĚNY PŘÍLOHY I SMĚRNICE 88/1269/EHS1. Bod 8 se nahrazuje tímto:"8. ROZŠÍŘENÍ EHS SCHVÁLENÍ TYPU8.1 Typy vozidel upravené pro provoz na bezolovnatý benzin8.1.1 Schválení typu vozidla upraveného nebo seřízeného tak, aby bylo způsobilé pouze k provozu na bezolovnatý benzin podle směrnice 85/210/EHS, se rozšíří se souhlasem schvalujícího orgánu za těchto podmínek:8.1.1.1 buď výrobce potvrdí, že výkon motoru upraveného vozidla zůstává v limitech pro shodnost výroby, jak je uvedeno v bodu 9.2 podle měření na původním neupraveném typu schvalovaného vozidla. V tomto případě se rozšířením potvrdí hodnoty podle původního schválení typu,8.1.1.2 anebo výrobce udá nové hodnoty výkonu motoru, které jsou menší než hodnoty naměřené na původním neupraveném typu schvalovaného vozidla. V tomto případě se pro upravený typ vozidla rozšířením uvedou nově určené hodnoty.8.2 Typy vozidel upravené pro jakýkoli jiný účelVeškeré další úpravy motoru z hlediska charakteristik uvedených v dodatku 1 nebo v dodatku 2 této přílohy se oznámí příslušnému orgánu státní správy. Tento orgán pak může:8.2.1 buď usoudit, že provedené změny nemohou mít pravděpodobně podstatný nepříznivý vliv na výkon motoru,8.2.2 anebo požadovat další stanovení výkonu motoru zkouškami, které považuje za nezbytné."2. Bod 9 se nahrazuje tímto:"9. TOLERANCE PRO MĚŘENÍ NETTO VÝKONU9.1 Netto výkon udávaný výrobcem pro typ motoru může být přijat, pokud se neliší více než o ±2 % pro maximální výkon a více než o ±4 % pro ostatní body měření na křivce s tolerancí otáček ±1,5 % od hodnot naměřených technickou zkušebnou na motoru dodaném ke zkouškám.9.2 Během ověřovacích zkoušek shodnosti výroby se výkon měří při dvojích otáčkách motoru S1 a S2, které odpovídají naměřeným bodům maximálního výkonu a maximálního točivého momentu a které byly přijaty pro typ. Pro tyto dvoje otáčky motoru s tolerancí ±5 % se netto výkon měřený alespoň v jednom bodě v rozsahu otáček S1 ±5 % a otáček S2 ±5 % nesmí lišit o více než ±5 % od schvalované hodnoty."--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2006/107/ES ze dne 20. listopadu 2006 , kterou se z důvodu přistoupení Bulharska a Rumunska upravují směrnice 89/108/EHS týkající se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES týkající se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy

text:
               20.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 363/411

      SMĚRNICE RADY 2006/107/ES
   ze dne 20. listopadu 2006,
   kterou se z důvodu přistoupení Bulharska a Rumunska upravují směrnice 89/108/EHS týkající se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES týkající se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na smlouvu o přistoupení Bulharska a Rumunska (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Bulharska a Rumunska, a zejména na článek 56 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V článku 56 aktu o přistoupení se stanoví, že u právních aktů orgánů, které zůstávají v platnosti po dni 1. ledna 2007 a musejí být upraveny v důsledku přistoupení, ale jejich nezbytné úpravy nebyly uvedeny v aktu o přistoupení nebo v jeho přílohách, přijme tyto nezbytné úpravy Rada s výjimkou případů, kdy původní právní akt přijala Komise.

               (2)

               V závěrečném aktu konference, která vypracovala smlouvu o přistoupení, se uvádí, že vysoké smluvní strany se na politické úrovni dohodly na souboru úprav, které je v důsledku přistoupení nutno provést v právních aktech přijatých orgány, a Rada a Komise jsou v něm zároveň vyzvány, aby tyto úpravy přijaly před přistoupením, případně jejich znění doplnily a aktualizovaly podle vývoje práva Evropské unie.

               (3)

               Směrnice Rady 89/108/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě (2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (3) by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 89/108/EHS a 2000/13/ES se mění v souladu s přílohou.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději ke dni přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost s výhradou vstupu a dnem vstupu smlouvy o přistoupení Bulharska a Rumunska v platnost.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 20. listopadu 2006.

            Za Radu

            předseda

         J. KORKEAOJA

      (1)  Úř. věst. L 157, 21.6.2005, s. 11.

      (2)  Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 34.

      (3)  Úř. věst. L 109, 6.5.2000, s. 29.

      PŘÍLOHA
      VOLNÝ POHYB ZBOŽÍ
      POTRAVINY

                  1.

                  31989 L 0108: směrnice Rady 89/108/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě (Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 34), ve znění:

                              —

                              11994 N: Aktu o podmínkách přistoupení a o úpravách smluv – přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království (Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 21),
                              12003 T: Aktu o podmínkách přistoupení a o úpravách smluv – přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33),

                              —

                              32003 R 1882: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne 29.9.2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

                        V čl. 8 odst. 1 písm. a) se doplňují nové odrážky, které znějí:

                              „—

                              :

                              v bulharštině

                              :

                              бързо замразена,

                              —

                              :

                              v rumunštině

                              :

                              congelare rapidă.“

                  2.

                  32000 L 0013: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (Úř. věst. L 109, 6.5.2000, s. 29), ve znění:

                              —

                              32001 L 0101: směrnice Komise 2001/101/ES ze dne 26.11.2001 (Úř. věst. L 310, 28.11.2001, s. 19),

                              —

                              12003 T: Aktu o podmínkách přistoupení a o úpravách smluv – přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33),

                              —

                              32003 L 0089: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/89/ES ze dne 10.11.2003 (Úř. věst. L 308, 25.11.2003, s. 15).

                              a)

                              Ve čl. 5 odst. 3 se seznam začínající slovy „ve španělštině“ a končící slovy „joniserande strålning“ nahrazuje tímto seznamem:

                                          „—

                                          v bulharštině:
                                          ‚облъчено‘ nebo ‚обработено с йонизиращо лъчение‘,

                                          —

                                          ve španělštině:
                                          ‚irradiado‘ nebo ‚tratado con radiación ionizante‘,

                                          —

                                          v češtině:
                                          ‚ozářeno‘ nebo ‚ošetřeno ionizujícím zářením‘,

                                          —

                                          v dánštině:
                                          ‚bestrålet/...‘ nebo ‚strålekonserveret‘ nebo ‚behandlet med ioniserende stråling‘ nebo ‚ykonserveret med ioniserende stråling‘,

                                          —

                                          v němčině:
                                          ‚bestrahlt‘ nebo ‚mit ionisierenden Strahlen behandelt‘,

                                          —

                                          v estonštině:
                                          ‚kiiritatud‘ nebo ‚töödeldud ioniseeriva kiirgusega‘,

                                          —

                                          v řečtině:
                                          ‚επεξεργασμένο με ιονίζουσα ακτινοβολία‘ nebo ‚ακτινοβολημένο‘,

                                          —

                                          v angličtině:
                                          ‚irradiated‘ nebo ‚treated with ionising radiation‘,

                                          —

                                          ve francouzštině:
                                          ‚traité par rayonnements ionisants‘ nebo ‚traité par ionisation‘,

                                          —

                                          v italštině:
                                          ‚irradiato‘ nebo ‚trattato con radiazioni ionizzanti‘,

                                          —

                                          v lotyštině:
                                          ‚apstarots‘ nebo ‚apstrādāts ar jonizējošo starojumu‘,

                                          —

                                          v litevštině:
                                          ‚apšvitinta‘ nebo ‚apdorota jonizuojančiąja spinduliuote‘,

                                          —

                                          v maďarštině:
                                          ‚sugárkezelt vagy ionizáló energiával kezelt‘,

                                          —

                                          v maltštině:
                                          ‚ittrattat bir-radjazzjoni‘ nebo ‚ittrattat b'radjazzjoni jonizzanti‘,

                                          —

                                          v nizozemštině:
                                          ‚doorstraald‘ nebo ‚door bestraling behandeld‘ nebo ‚met ioniserende stralen behandeld‘,

                                          —

                                          v polštině:
                                          ‚napromieniony‘ nebo ‚poddany działaniu promieniowania jonizującego‘,

                                          —

                                          v portugalštině:
                                          ‚irradiado‘ nebo ‚tratado por irradiação‘ nebo ‚tratado por radiação ionizante‘,

                                          —

                                          v rumunštině:
                                          ‚radiate‘ nebo ‚tratate cu radiaţii ionizate‘,

                                          —

                                          ve slovenštině:
                                          ‚ošetrené ionizujúcim žiarením‘,

                                          —

                                          ve slovinštině:
                                          ‚obsevano‘ nebo ‚obdelano z ionizirajočim sevanjem‘,

                                          —

                                          ve finštině:
                                          ‚säteilytetty‘ nebo ‚käsitelty ionisoivalla säteilyllä‘,

                                          —

                                          ve švédštině:
                                          ‚bestrålad‘ nebo ‚behandlad med joniserande strålning‘.“

                              b)

                              V čl. 10 odst. 2 se seznam začínající slovy „ve španělštině“ a končící slovy „sista förbrukningsdag“ nahrazuje tímto seznamem:

                                          „—

                                          v bulharštině: ‚използвай преди‘,

                                          —

                                          ve španělštině: ‚fecha de caducidad‘,

                                          —

                                          v češtině: ‚spotřebujte do‘,

                                          —

                                          v dánštině: ‚sidste anvendelsesdato‘,

                                          —

                                          v němčině: ‚verbrauchen bis‘,

                                          —

                                          v estonštině: ‚kõlblik kuni‘,

                                          —

                                          v řečtině: ‚ανάλωση μέχρι‘,

                                          —

                                          v angličtině: ‚use by‘,

                                          —

                                          ve francouzštině: ‚à consommer jusqu'au‘,

                                          —

                                          v italštině: ‚da consumare entro‘,

                                          —

                                          v lotyštině: ‚izlietot līdz‘,

                                          —

                                          v litevštině: ‚tinka vartoti iki‘,

                                          —

                                          v maďarštině: ‚fogyasztható‘,

                                          —

                                          v maltštině: ‚uża sa‘,

                                          —

                                          v nizozemštině: ‚te gebruiken tot‘,

                                          —

                                          v polštině: ‚należy spożyć do‘,

                                          —

                                          v portugalštině: ‚a consumir até‘,

                                          —

                                          v rumunštině: ‚expiră la data de‘,

                                          —

                                          ve slovenštině: ‚spotrebujte do‘,

                                          —

                                          ve slovinštině: ‚porabiti do‘,

                                          —

                                          ve finštině: ‚viimeinen käyttöajankohta‘,

                                          —

                                          ve švédštině: ‚sista förbrukningsdag‘.“


title: Směrnice Rady ze dne 30. ledna 1978, kterou se pošesté mění směrnice Rady ze dne 23. října 1962 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se barviv povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě

text:
Důležité právní upozornění

|

31978L0144

Úřední věstník L 044 , 15/02/1978 S. 0020 - 0022 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0049  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 20 S. 0092  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0049  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0096  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 8 S. 0096

		Směrnice Radyze dne 30. ledna 1978,kterou se pošesté mění směrnice Rady ze dne 23. října 1962 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se barviv povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě(78/144/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že směrnice Rady ze dne 23. října 1962 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se barviv povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [3], naposledy pozměněná směrnicí 76/399/EHS [4], stanoví společný seznam barviv;vzhledem k tomu, že na úrovni Společenství byla technologická užitečnost oxidu titaničitého (E 171) a oxidů a hydroxidů železa (E 172) prokázána nejen pro barvení povrchů potravin, ale také pro barvení potravin jako takových;vzhledem k tomu, že s ohledem na nejnovější vědecké a toxikologické informace je možné v rámci Společenství povolit použití výše uvedených látek;vzhledem k tomu, že si podle přílohy VII kapitoly IX aktu o přistoupení mohou Dánsko, Irsko a Spojené království ponechat do 31. prosince 1977 v platnosti vnitrostátní právní předpisy, které povolují použití určitých barviv a látek pro jejich ředění a rozpouštění, které nejsou uvedeny v seznamu Společenství;vzhledem k tomu, že za určitých okolností má riboflavin-5′-fosfát technologické výhody před riboflavinem (E 101), který je již zařazen do přílohy I směrnice;vzhledem k tomu, že dosud nebyl ukončen vědecký výzkum některých z těchto látek, a není tedy možné přijmout konečné rozhodnutí o tom, zda by měly být látky brilantní modř FCF, hněď FK, čokoládová hněď HT, červeň 2G, riboflavin-5′-fosfát a žluť 2G a látky pro ředění a rozpouštění barviv uvedené v aktu o přistoupení povoleny v rámci Společenství,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Článek 2 směrnice ze dne 23. října 1962 se nahrazuje tímto:"Článek 21. Odchylně od článku 1 mohou členské státy povolit použití látek uvedených v příloze II v potravinách.2. Do tří let od oznámení této směrnice Komise přezkoumá odchylky podle odstavce 1 a navrhne Radě nezbytné změny."Článek 2Příloha I směrnice ze dne 23. října 1962 se mění takto:Odrážky čísel E 171 a E 172 se přesouvají z části II do části I a vkládají se za E 163.Článek 3Příloha II směrnice ze dne 23. října 1962 se nahrazuje tímto:"PŘÍLOHA IIa) Barviva určená pro barvení potravin a jejich povrchůObecný název(1) | Schultz (2) | C.I. (2) | DFG (2) | Chemický název nebo popis |Brilantní modř FCF | 770 | 42090 | — | dinatrium-bis[4-(N-ethyl-N-{(3-sulfonato)fenyl]methyl}amino)fenyl]-(2-sulfofenyl)methylium |Hněď FK | — | — | — | směs obsahující hlavně disodnou sůl 1-[(sulfofenyl)azo]benzen-2,4-diaminu a 1-methyl-5-(4-sulfofenylazo)benzen-2,4-diaminu |Čokoládová hněď HT | — | 20285 | — | dinatrium-4,4’-{[2,4-dihydroxy-5-(hydroxymethyl)-1,3-fenylen]bisazo}bis(naftalen-1-sulfonát) |Červeň 2G | 40 | 18050 | — | dinatrium-5-acetamido-3-(fenylazo)-4-hydroxynaftalen-2,7-disulfonát |Ribofalvin-5′-fosfát | — | — | — | fosfátester riboflavinu |Žluť 2G | — | 18965 | — | dinatrium-2,5-dichlor-4-[5-hydroxy-3-methyl-4-(4-sulfonatofenylazo)-1H-pyrazol-1-yl]benzen-1-sulfonát |b) Látky pro ředění a rozpouštění barviv:ethylacetátdiethyletherglycerol-monoacetátglycerol-diacetátglycerol-triacetátisopropylalkoholpropylenglykoloctová kyselinahydroxid sodnýhydroxid amonný(1) (2) Viz poznámky k příloze I."Článek 4Články 1, 2 a 3 nabývají účinku dnem 1. ledna 1978.Článek 5Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do jednoho roku od oznámení této směrnice a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. ledna 1978.Za RadupředsedaP. Dalsager[1] Úř. věst. C 6, 9.1.1978, s. 132.[2] Stanovisko ze dne 14. a 15. prosince 1977 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. 115, 11.11.1962, s. 2645/62.[4] Úř. věst. L 108, 26.4.1976, s. 19.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/164/EU ze dne 22. prosince 2009 , kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění přílohy II a III směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků (Text s významem pro EHP)

text:
               23.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 344/41

      SMĚRNICE KOMISE 2009/164/EU
   ze dne 22. prosince 2009,
   kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění přílohy II a III směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,
   po konzultaci s Vědeckým výborem pro bezpečnost spotřebitele,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Použití látky s názvem olej z verbeny (Lippia citriodora Kunth.) v kosmetických prostředcích je v současné době zakázáno, přičemž tato látka je uvedena v příloze II směrnice 76/768/EHS pod referenčním číslem 450. Zákaz této látky byl přijat na základě stanoviska z května 2000 vydaného Vědeckým výborem pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky určené spotřebitelům, který byl nahrazen Vědeckým výborem pro spotřební zboží na základě rozhodnutí Komise 2004/210/ES (2) a později Vědeckým výborem pro bezpečnost spotřebitele na základě rozhodnutí Komise 2008/721/ES (3). Vědecký výbor pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky určené spotřebitelům doporučil zákaz esenciálních olejů z verbeny (Lippia citriodora Kunth.) a jejich derivátů, např. concrete extraktů a absolute extraktů, při použití jako vonná přísada, protože mohou vyvolat senzibilizaci.

               (2)

               Vědecký výbor pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky určené spotřebitelům však ve stanovisku vydaném v roce 2001 dospěl k závěru, že absolute extrakt z verbeny (Lippia citriodora Kunth.) by neměl být používán v koncentraci v konečném kosmetickém výrobku vyšší než 0,2 %. Je proto vhodné zahrnout absolute extrakt z verbeny (Lippia citriodora Kunth.) a jeho příslušné omezení do přílohy III části 1 směrnice 76/768/EHS. Je rovněž vhodné změnit referenční číslo 450 v příloze II za účelem upřesnění, že jsou zakázány látky s názvem esenciální oleje z verbeny (Lippia citriodora Kunth.) a jejich deriváty jiné než absolute extrakt při použití jako vonná přísada.

               (3)

               Na základě směrnice 2008/42/ES ze dne 3. dubna 2008, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků za účelem přizpůsobení jejích příloh II a III technickému pokroku (4), bylo několik allylesterů obsahujících allylalkohol jako nečistotu zahrnuto do přílohy III části 1 směrnice 76/768/EHS. Látka allyl phenethyl ether může rovněž obsahovat allylalkohol jako nečistotu. Pokud jde o tuto látku, vydal Vědecký výbor pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky určené spotřebitelům v roce 2000 stanovisko, v němž doporučuje horní limit pro koncentraci allylalkoholu jako nečistoty ve výši 0,1 %.

               (4)

               S ohledem na stanovisko Vědeckého výboru pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky určené spotřebitelům a rovněž z důvodů důslednosti je vhodné zahrnout látku allyl phenethyl ether a její příslušné omezení do přílohy III části 1 směrnice 76/768/EHS.

               (5)

               Skupina látek Terpene terpenoids sinpine je v současnosti upravena pod referenčním číslem 130 v příloze III části 1 směrnice 76/768/EHS. Slovo „sinpine“ je však obchodní značka, a mělo by proto být z označení této skupiny látek vypuštěno.

               (6)

               Směrnice 76/768/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (7)

               V zájmu zajištění hladkého přechodu od stávajícího složení kosmetických prostředků ke složení, které je v souladu s požadavky stanovenými v této směrnici, je třeba stanovit odpovídající přechodná období.

               (8)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické prostředky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Přílohy II a III směrnice 76/768/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby od 15. února 2011 nebyly výrobci v Unii nebo dovozci usazenými v Unii uváděny na trh žádné kosmetické prostředky, které nejsou v souladu s touto směrnicí.
   Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby od 15. srpna 2011 nebyly prodávány ani poskytovány konečnému spotřebiteli v Unii žádné kosmetické prostředky, které nejsou v souladu s touto směrnicí.
   Článek 3
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. srpna 2010. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
   Budou tyto předpisy používat od 15. února 2011.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 22. prosince 2009.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 169.

      (2)  Úř. věst. L 66, 4.3.2004, s. 45.

      (3)  Úř. věst. L 241, 10.9.2008, s. 21.

      (4)  Úř. věst. L 93, 4.4.2008, s. 13.

      PŘÍLOHA
      Směrnice 76/768/EHS se mění takto:

                  1)

                  V příloze II se slova u položky s referenčním číslem 450 „Olej z verbeny (Lippia citriodora Kunth.) (č. CAS 8024-12-2), při použití jako vonná přísada“ nahrazují slovy „Esenciální oleje z verbeny (Lippia citriodora Kunth.) a jejich deriváty, jiné než absolute extrakt, (č. CAS 8024-12-2), při použití jako vonná přísada“.

                  2)

                  Část 1 přílohy III se mění takto:

                              a)

                              za položku s referenčním číslem 151 se vkládá nová položka, která zní:

                                          Referenční číslo

                                          Látka

                                          Omezení

                                          Podmínky použití a varování, které musí být tištěny na etiketě

                                          Oblast aplikace a/nebo použití

                                          Nejvyšší povolená koncentrace v konečném kosmetickém výrobku

                                          Jiná omezení a požadavky

                                          a

                                          b

                                          c

                                          d

                                          e

                                          f

                                          „151 bis

                                          Allyl phenethyl ether č.
                                          CAS 14289-65-7
                                          č. ES 238-212-2

                                          Koncentrace volného allylalkoholu v etheru by měla být nižší než 0,1 %“

                              b)

                              doplňuje se nová položka, která zní:

                                          Referenční číslo

                                          Látka

                                          Omezení

                                          Podmínky použití a varování, které musí být tištěny na etiketě

                                          Oblast aplikace a/nebo použití

                                          Nejvyšší povolená koncentrace v konečném kosmetickém výrobku

                                          Jiná omezení a požadavky

                                          a

                                          b

                                          c

                                          d

                                          e

                                          f

                                          „X

                                          Absolute extrakt z verbeny
                                          (Lippia citriodora Kunth.)
                                          č. CAS 8024-12-2

                                          0,2 %“

                              c)

                              ve sloupci „b“ položky týkající se referenčního čísla 130 se slova „Terpene terpenoids sinpine“ nahrazují slovy „Terpenes a terpenoids“.


title: Směrnice Rady 2009/55/ES ze dne 25. května 2009 o osvobození od daní, které se vztahuje na trvalé přemístění osobního majetku soukromých osob z členského státu (kodifikované znění)

text:
               10.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 145/36

      SMĚRNICE RADY 2009/55/ES
   ze dne 25. května 2009
   o osvobození od daní, které se vztahuje na trvalé přemístění osobního majetku soukromých osob z členského státu
   (kodifikované znění)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 83/183/EHS ze dne 28. března 1983 o osvobození od daní, které se vztahuje na trvalý dovoz osobního majetku jednotlivců z členského státu (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Měla by být zachována další opatření ve prospěch soukromých osob, aby si obyvatelé členských států lépe uvědomili činnost Společenství a aby byly ve Společenství zajištěny podmínky vnitřního trhu.

               (3)

               Daňové překážky bránící tomu, aby si soukromé osoby přemístily z jednoho členského státu svůj osobní majetek nacházející se v jiném členské státě, mohou zejména bránit volnému pohybu osob uvnitř Společenství. Tyto překážky by proto měly být pokud možno odstraněny osvobozením od daní.

               (4)

               Toto osvobození od daní se může vztahovat pouze na přemisťování zboží, které není obchodní nebo spekulativní povahy. Proto by měly být stanovena omezení a podmínky uplatňování osvobození od daní.

               (5)

               V důsledku harmonizačních ustanovení přijatých v oblastech spotřebních daní a daně z přidané hodnoty pozbyly předpisy o osvobozeních a úlevách od těchto daní při přemístění opodstatnění.

               (6)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a pro jejich použitelnost uvedených v části B přílohy I,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA I

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   Oblast působnosti
   1.   Každý členský stát za podmínek a v případech níže stanovených osvobodí trvalé přemístění osobního majetku soukromou osobou z jiného členského státu od daní ze spotřeby, které se na toto přemístění obvykle vztahují.
   2.   Tato směrnice se nevztahuje na

               a)

               daň z přidané hodnoty;

               b)

               spotřební daně;

               c)

               zvláštní nebo periodické poplatky a daně ukládané na používání majetku uvedeného v odstavci 1 v určité zemi, jako jsou například poplatky za registraci motorových vozidel, silniční daně a televizní poplatky.

         Článek 2
   Podmínky týkající se majetku
   1.   Pro účely této směrnice se „osobním majetkem“ rozumí majetek pro soukromé použití dotyčných osob nebo pro potřeby jejich domácnosti. Tento majetek nesmí svou povahou nebo množstvím odrážet žádný obchodní zájem ani nesmí být určen pro ekonomickou činnost ve smyslu čl. 9 odst. 1 a článků 10 až 13 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (5). Za osobní majetek se však považují i nástroje, které dotyčná osoba potřebuje k výkonu svého zaměstnání nebo povolání.
   2.   Osvobození od daní podle článku 1 se vztahuje na osobní majetek, který

               a)

               byl získán za obecných podmínek daňového systému na domácím trhu některého z členských států a nevztahuje se na něj při výstupu z členského státu výstupu žádné osvobození od daní ani žádné vrácení daní. Pro účely této směrnice se má za to, že zboží, které bylo pořízeno za podmínek uvedených v článku 151 směrnice 2006/112/ES, s výjimkou jeho odst. 1 prvního pododstavce písm. e), tyto podmínky splňuje;

               b)

               dotyčná osoba skutečně používala před změnou bydliště nebo před zřízením rekreačního objektu. U motorových vozidel (včetně jejich přívěsů), obytných přívěsů, rekreačních lodí a rekreačních letadel mohou členské státy požadovat, aby je dotyčná osoba používala po dobu alespoň šesti měsíců před změnou bydliště.

         U zboží uvedeného ve druhé větě písmene a) mohou členské státy požadovat

               i)

               u motorových vozidel (včetně jejich přívěsů), obytných přívěsů, rekreačních lodí a rekreačních letadel, aby je dotyčná osoba používala po dobu alespoň dvanáct měsíců před změnou bydliště;

               ii)

               u jiného zboží, aby je dotyčná osoba používala po dobu alespoň šesti měsíců před změnou bydliště.

         3.   Příslušné orgány požadují doklad toho, že podmínky stanovené v odstavci 2 jsou splněny, u motorových vozidel (včetně jejich přívěsů), obytných přívěsů, rekreačních lodí a rekreačních letadel. U jiného majetku požadují takový doklad pouze tehdy, existuje-li závažné podezření z podvodu.
   Článek 3
   Podmínky přemístění
   Přemístění majetku může být provedeno najednou nebo vícekrát ve lhůtách stanovených v článcích 7 a 10.
   Článek 4
   Povinnosti následující po přemístění
   Přemístěná motorová vozidla (včetně jejich přívěsů), obytné přívěsy, rekreační lodě a rekreační letadla nelze na nikoho převést a nikomu pronajmout ani zapůjčit v době dvanácti měsíců poté, co byly přemístěny s osvobozením od daní, s výjimkou řádně odůvodněných okolností, které uznají příslušné orgány členského státu určení.
   Článek 5
   Zvláštní podmínky pro některé druhy majetku
   Osvobození od daní při přemístění jezdeckých koní, motorových silničních vozidel (včetně jejich přívěsů), obytných přívěsů, rekreačních lodí a rekreačních letadel je přiznáno pouze tehdy, přemisťuje-li soukromá osoba své obvyklé bydliště do členského státu určení.
   Článek 6
   Obecná pravidla pro určování bydliště
   1.   Pro účely této směrnice se „obvyklým bydlištěm“ rozumí místo, kde určitá osoba žije obvykle, tj. alespoň 185 dnů v každém kalendářním roce, kvůli svým osobním a pracovním vazbám, nebo nemá-li žádné pracovní vazby, kvůli osobním vazbám, z nichž vyplývá úzké spojení mezi dotyčnou osobou a místem, kde žije.
   Za obvyklé bydliště osoby, kterou pracovní vazby poutají k jinému místu než vazby osobní, a která proto žije střídavě na různých místech nacházejících se ve dvou nebo více členských státech, se však považuje místo, k němuž má osobní vazby, pokud se tam taková osoba pravidelně vrací. Tato poslední podmínka nemusí být splněna, žije-li dotyčná osoba v určitém členském státě proto, aby vykonala úkol, který má určitou dobu trvání. Docházka na vysokou školu nebo do školy nemá za následek změnu obvyklého bydliště.
   2.   Soukromé osoby prokazují své obvyklé bydliště jakýmikoliv vhodnými prostředky, například průkazem totožnosti nebo jiným platným dokladem.
   3.   Pokud mají příslušné orgány členského státu určení pochybnosti o platnosti prohlášení o obvyklém bydlišti učiněného podle odstavce 2, nebo pro účely určitých zvláštních kontrol mohou požadovat další údaje nebo důkazy.
   KAPITOLA II

      PŘEMÍSTĚNÍ OSOBNÍHO MAJETKU V SOUVISLOSTI SE ZMĚNOU OBVYKLÉHO BYDLIŠTĚ

   Článek 7
   1.   Osvobození od daní podle článku 1, jedná-li se o osobní majetek přemístěný soukromou osobou při změně jejího obvyklého bydliště, se přizná za podmínek stanovených v článcích 2 až 5.
   Přiznání osvobození od daní, aniž jsou dotčeny případné předpisy vztahující se na tranzit Společenství, je podmíněn sestavením seznamu majetku na zvláštním listu, k němuž je přiloženo, pokud to příslušný stát požaduje, prohlášení, jehož vzor a obsah se určí postupem podle čl. 248a odst. 2 Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (6). Na seznamu majetku nesmí být požadováno žádné označení jeho hodnoty.
   2.   Poslední část majetku musí být přemístěna nejpozději dvanáct měsíců po změně obvyklého bydliště. Je-li podle článku 3 během uvedeného období majetek přemisťován vícekrát, smějí členské státy požadovat předložení souhrnného seznamu, na nějž se lze odvolávat při následujícím stěhování přes jiný celní úřad, pouze při prvním přemístění. Takový souhrnný seznam může být doplněn se souhlasem příslušných orgánů členského státu určení.
   KAPITOLA III

      PŘEMÍSTĚNÍ OSOBNÍHO MAJETKU V SOUVISLOSTI SE ZAŘIZOVÁNÍM NEBO OPUŠTĚNÍM REKREAČNÍHO OBJEKTU

   Článek 8
   1.   Osvobození od daní podle článku 1 se přizná pro osobní majetek přemístěný soukromou osobou k zařízení rekreačního objektu za podmínek stanovených v článcích 2 až 5.
   Toto osvobození se přizná jen tehdy, pokud

               a)

               je dotyčná osoba vlastníkem svého rekreačního objektu nebo si jej pronajímá na dobu alespoň dvanácti měsíců;

               b)

               přemístěný majetek odpovídá obvyklému vybavení rekreačního objektu.

         2.   Osvobození od daní se rovněž přizná za podmínek uvedených v odstavci 1, pokud je po opuštění rekreačního objektu majetek dopravován do obvyklého bydliště nebo do jiného rekreačního objektu, za předpokladu, že daný majetek byl skutečně ve vlastnictví dotyčné osoby a že jej používala už před zřízením rekreačního objektu.
   Poslední část majetku musí být přemístěna nejpozději dvanáct měsíců po opuštění rekreačního objektu.
   KAPITOLA IV

      PŘEMÍSTĚNÍ MAJETKU PŘI SŇATKU

   Článek 9
   1.   Aniž jsou dotčeny články 2 až 5, má každý při svém sňatku právo na osvobození od daní podle čl. 1 odst. 1, přemisťuje-li do členského státu, kam hodlá přemístit své obvyklé bydliště, osobní majetek, který si pořídil nebo užíval, za těchto podmínek:

               a)

               přemístění se uskuteční v období, které počíná dva měsíce přede dnem zamýšleného sňatku a končí čtyři měsíce po skutečném dni sňatku;

               b)

               dotyčná osoba předloží doklad o tom, že k sňatku došlo nebo že bylo zahájeno předsňatkové řízení.

         2.   Osvobození od daní se rovněž přizná, pokud jde o dary obvyklé při příležitosti sňatku, které osobě splňující podmínky uvedené v odstavci 1 zasílají osoby, které mají obvyklé bydliště v jiném členském státě, než je stát určení. Toto osvobození od daní se vztahuje na dary s jednotkovou hodnotou nepřevyšující 350 EUR. Členské státy však mohou přiznat osvobození od daní v případě, kdy je hodnota 350 EUR překročena, nepřekročí-li hodnota žádného daru osvobozeného od daní 1 400 EUR.
   3.   Je-li majetek přemisťován přede dnem sňatku, mohou členské státy přiznání takového osvobození od daní vázat na poskytnutí přiměřené jistoty.
   4.   Nepředloží-li daná osoba důkaz o svém sňatku do čtyř měsíců ode dne udaného pro tento sňatek, vzniká daňová povinnost dnem přemístění.
   KAPITOLA V

      PŘEMÍSTĚNÍ OSOBNÍHO MAJETKU ZEMŘELÉ OSOBY ZÍSKANÉHO DĚDICTVÍM

   Článek 10
   Odchylně od čl. 2 odst. 2 a 3, článku 4 a čl. 5 odst. 2, aniž jsou však dotčena ostatní ustanovení článků 2, 3 a 5, je soukromá osoba, která dědictvím (causa mortis) získá vlastnictví nebo užívací právo k osobnímu majetku zemřelé osoby, který se nachází v některém členském státě, při přemístění takového majetku do jiného členského státu, v němž má bydliště, oprávněna k osvobození od daní podle čl. 1 odst. 1 za těchto podmínek:

               a)

               dotyčná osoba předloží příslušným orgánům členského státu určení osvědčení vydané notářem nebo jiným příslušným orgánem členského státu výstupu, že majetek, který přemisťuje, byl získán dědictvím;

               b)

               majetek je přemístěn nejpozději dva roky ode dne, kdy se dotyčná osoba stane jeho vlastníkem.

         KAPITOLA VI

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 11
   1.   Členské státy usilují o omezení formalit pro přemístění uskutečňované soukromými osobami v mezích a za podmínek stanovených touto směrnicí a rovněž usilují o odstranění formalit pro přemístění, z nichž vyplývají kontroly, které vedou ke značnému vykládání a nakládání při vstupu do členského státu určení.
   2.   Členské státy mohou zachovat nebo zavést volnější podmínky pro přiznání osvobození od daní, než jsou stanoveny v této směrnici, s výjimkou těch, které jsou uvedeny v čl. 2 odst. 2 písm. a).
   3.   Aniž je dotčen čl. 2 odst. 2, nesmějí členské státy při provádění této směrnice uplatňovat ve Společenství osvobození od daní, která jsou méně výhodná než ta, která přiznávají, když soukromé osoby přemisťují osobní majetek ze třetích zemí.
   Článek 12
   1.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice, a zejména ta, která vyplynou z použití čl. 11 odst. 2 a 3. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.
   2.   Komise každé dva roky po konzultaci členských států předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech.
   Článek 13
   Směrnice 83/183/EHS ve znění směrnic uvedených v části A přílohy I se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a pro jejich použitelnost uvedených v části B přílohy I.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 14
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 15
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 25. května 2009.

            Za Radu

            předseda

         J. ŠEBESTA

      (1)  Stanovisko ze dne 16. prosince 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko ze dne 17. září 2008 (Úř. věst. C 77, 31.3.2009, s. 148).

      (3)  Úř. věst. L 105, 23.4.1983, s. 64.

      (4)  Viz příloha I část A.

      (5)  Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1.

      PŘÍLOHA I

         CÁST A

         Zrušená směrnice a její následné změny

      (uvedených v článku 13)

                  Směrnice Rady 83/183/EHS
                  (Úř. věst. L 105, 23.4.1983, s. 64).

                  Směrnice 89/604/EHS
                  (Úř. věst. L 348, 29.11.1989, s. 28).

                  Směrnice 91/680/EHS
                  (Úř. věst. L 376, 31.12.1991, s. 1).

                  Pouze pokud jde o čl. 2 odst. 2 třetí odrážku

                  Směrnice 92/12/EHS
                  (Úř. věst. L 76, 23.3.1992, s. 1).

                  Pouze pokud jde o čl. 23 odst. 3 druhou odrážku

         CÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu

      (uvedené v článku 13)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  83/183/EHS

                  1. ledna 1984

                  89/604/EHS

                  1. července 1990

                  91/680/EHS

                  1. ledna 1993 (1)

                  92/12/EHS

                  1. ledna 1993 (2)

         (1)  Členské státy přijmou nezbytné právní a správní předpisy tak, aby takto přijaté úpravy podle čl. 1 bodů 1 až 20 a 22, 23 a 24 a článku 2 směrnice 91/680/EHS nabyly účinnosti dnem 1. ledna 1993.

         (2)  Dánské království může nicméně s ohledem na čl. 9 odst. 3 zavést právní a správní předpisy nezbytné k provedení tohoto ustanovení nejpozději 1. ledna 1993.

      PŘÍLOHA II

         SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 83/183/EHS

                  Tato směrnice

                  Čl. 1 odst. 1

                  Čl. 1 odst. 1

                  —

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a)

                  —

                  Čl. 1 odst. 2 písm. b)

                  Čl. 1 odst. 2

                  Čl. 1 odst. 2 písm. c)

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 2 první pododstavec písm. a)

                  Čl. 2 odst. 2 první pododstavec písm. a)

                  Čl. 2 odst. 2 první pododstavec písm. b)

                  Čl. 2 odst. 2 první pododstavec písm. b)

                  Čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec návětí

                  Čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec návětí

                  Čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec první odrážka

                  Čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec bod i)

                  Čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec bod ii)

                  Čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec závětí

                  —

                  Čl. 2 odst. 3

                  Čl. 2 odst. 3

                  Článek 3

                  Články 3 až 6

                  Článek 4

                  Článek 4

                  Čl. 5 odst. 1

                  —

                  Čl. 5 odst. 2

                  Článek 5

                  Článek 6

                  Článek 6

                  Čl. 7 odst. 1 písm. a)

                  Čl. 7 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 7 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 7 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 7 odst. 2

                  Čl. 7 odst. 2

                  Čl. 8 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 8 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 8 odst. 1 druhý pododstavec návětí

                  Čl. 8 odst. 1 druhý pododstavec návětí

                  Čl. 8 odst. 1 druhý pododstavec body i) a ii)

                  Čl. 8 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) a b)

                  Čl. 8 odst. 2

                  Čl. 8 odst. 2

                  Články 9, 10 a 11

                  Články 9, 10 a 11

                  Čl. 12 odst. 1

                  —

                  Čl. 12 odst. 2

                  Čl. 12 odst. 1

                  Čl. 12 odst. 3

                  Čl. 12 odst. 2

                  —

                  Článek 13

                  —

                  Článek 14

                  Článek 13

                  Článek 15

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice Komise ze dne 28. října 1991, kterou se popatnácté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0632

Úřední věstník L 338 , 10/12/1991 S. 0023 - 0024

		Směrnice Komiseze dne 28. října 1991,kterou se popatnácté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek(91/632/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [1], naposledy pozměněnou směrnicí 79/831/EHS [2], a zejména na články 19, 20 a 21 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že Spolková republika Německo a Dánské království požádaly o změnu v označování některých látek a uvědomilo o tom Komisi podle článku 23 směrnice 67/548/EHS;vzhledem k tomu, že zkoumání seznamu nebezpečných látek v příloze I směrnice 67/548/EHS ukázalo, že je nezbytné tento seznam přizpůsobit s ohledem na současné vědecké a technické poznatky;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic pro odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 67/548/EHS se mění takto:1. odpovídající položky přílohy I uvedené směrnice se nahrazují položkami přílohy I této směrnice;2. položky v příloze II této směrnice se poprvé vkládají do přílohy I uvedené směrnice;3. položky, jejichž číslo ES je uvedeno v příloze III této směrnice, se vyřazují z přílohy I uvedené směrnice.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 1993. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 28. října 1991.Za KomisiCarlo Ripa di Meanačlen Komise[1] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1.[2] Úř. věst. L 259, 15.10.1979, s. 10.--------------------------------------------------PŘÍLOHA I, PŘÍLOHA II a PŘÍLOHA IIITyto přílohy budou zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství L 338 A.(Viz oznámení zveřejněné na zadní straně obálky tohoto Úředního věstníku.)--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/21/ES ze dne 11. března 2008 , kterou se mění směrnice Rady 91/675/EHS o zřízení Evropského výboru pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi

text:
               19.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 76/48

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/21/ES
   ze dne 11. března 2008,
   kterou se mění směrnice Rady 91/675/EHS o zřízení Evropského výboru pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 91/675/EHS (3) stanoví, že některá opatření mají být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4).

               (2)

               Rozhodnutí 1999/468/ES bylo změněno rozhodnutím 2006/512/ES, kterým byl zaveden regulativní postup s kontrolou pro přijímání opatření obecného významu, jejichž předmětem je změna jiných než podstatných prvků základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy, a to i zrušením některých těchto prvků nebo doplněním aktu o nové jiné než podstatné prvky.

               (3)

               Aby se v souladu s prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise (5) k rozhodnutí 2006/512/ES mohl regulativní postup s kontrolou použít pro nástroje přijaté postupem podle článku 251 Smlouvy, které jsou již v platnosti, musí být tyto nástroje upraveny podle platných postupů.

               (4)

               Tato opatření nezbytná k provedení směrnic v oblasti přímého pojištění jiného než životního, přímého životního pojištění, zajištění a zaměstnaneckého penzijního pojištění by měla být přijata v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky uvedených směrnic, včetně jejich doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (5)

               Směrnice 91/675/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že změny, které se provádějí touto směrnicí ve směrnici 91/675/EHS, jsou technické povahy a týkají se pouze postupů projednávání ve výborech, nevyžadují provedení v členských státech. Proto není nutné přijmout k tomuto účelu zvláštní ustanovení,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny
   Směrnice 91/675/EHS se mění takto:

               1)

               Článek 2 se nahrazuje tímto:
               „Článek 2
               Odkazuje-li se na tento článek, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES (6) s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.

               2)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 2a
               Odkazuje-li se na tento článek, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
               Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.“

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 11. března 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J. LENARČIČ

      (1)  Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. listopadu 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 3. března 2008.

      (3)  Úř. věst. L 374, 31.12.1991, s. 32. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/1/ES (Úř. věst. L 79, 24.3.2005, s. 9).

      (4)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  Úř. věst. C 255, 21.10.2006, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).“


title: Směrnice Rady 2004/80/ES ze dne 29. dubna 2004 o odškodňování obětí trestných činů

text:
Důležité právní upozornění

|

32004L0080

Směrnice Rady 2004/80/ES ze dne 29. dubna 2004 o odškodnění obětí trestných činů

Úřední věstník L 261 , 06/08/2004 S. 0015 - 0018

		Směrnice Rady 2004/80/ESze dne 29. dubna 2004o odškodňování obětí trestných činůRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 uvedené smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Jedním z cílů Evropského společenství je odstranit překážky volného pohybu osob a služeb mezi členskými státy.(2) Soudní dvůr ve věci "Cowan" [4] shledal, že pokud právo Společenství zaručuje fyzické osobě svobodu odebrat se do jiného členského státu, je nezbytným důsledkem této svobody pohybu ochrana této osoby před újmou v dotčeném členském státě na stejném základě jako u státních příslušníků uvedeného státu a osob, které v něm mají bydliště. Opatření pro usnadnění odškodnění obětí trestných činů tvoří součást plnění tohoto cíle.(3) Evropská rada na zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 vyzvala k vypracování minimálních norem ochrany obětí trestných činů, zejména ohledně přístupu obětí trestných činů ke spravedlnosti a ohledně jejich práv na náhradu škody, včetně náhrady nákladů řízení.(4) Evropská rada na zasedání v Bruselu ve dnech 25. a 26. března 2004 ve svém prohlášení k boji proti terorismu žádala přijetí této směrnice před 1. květnem 2004.(5) Rada přijala dne 15. března 2001 rámcové rozhodnutí 2001/220/SVV o postavení obětí v trestním řízení [5]. Toto rozhodnutí, přijaté na základě hlavy VI Smlouvy o Evropské unii, umožňuje obětem trestných činů požadovat od pachatele odškodnění v rámci trestního řízení.(6) Oběti trestných činů v Evropské unii by měly mít právo na spravedlivé a přiměřené odškodnění za újmu, kterou utrpěly, bez ohledu na to, kde v Evropském společenství byl trestný čin spáchán.(7) Tato směrnice stanoví systém spolupráce pro usnadnění přístupu k odškodnění obětí trestných činů v přeshraničních situacích, který by měl fungovat na základě systémů členských států pro odškodnění obětí úmyslných násilných trestných činů spáchaných na jejich územích. Proto by ve všech členských státech měl existovat mechanismus pro odškodnění.(8) Většina členských států již takové systémy odškodnění zavedla, některé z nich v rámci plnění závazků podle Evropské úmluvy ze dne 24. listopadu 1983 o odškodnění obětí násilných trestných činů.(9) Jelikož opatření této směrnice jsou nezbytná k dosažení cílů Společenství a Smlouva neposkytuje žádné jiné pravomoci pro přijetí navrhované směrnice než pravomoci stanovené v článku 308, je třeba použít uvedený článek.(10) Oběti trestných činů často nebudou schopny získat od pachatele odškodnění, protože pachatel nemusí mít dostatečné prostředky ke splnění soudního rozhodnutí o náhradě škody nebo protože nelze zjistit totožnost pachatele nebo jej nelze trestně stíhat.(11) Je třeba zavést systém spolupráce mezi orgány členských států, který usnadní přístup k odškodnění v případech, kdy byl trestný čin spáchán v jiném členském státě, než je stát bydliště oběti.(12) Tento systém by měl zajistit, aby se oběti trestných činů mohly vždy obrátit na orgán v jejich státě bydliště, a měl by zmírnit praktické a jazykové obtíže, které vznikají v přeshraničních situacích.(13) Systém by měl obsahovat ustanovení umožňující oběti trestného činu nalézt informace nezbytné k podání žádosti a umožňující účinnou spolupráci mezi dotčenými orgány.(14) Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady, které znovu potvrdila zejména Listina základních práv Evropské unie jako obecné zásady práva Společenství.(15) Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž usnadnění přístupu k odškodnění pro oběti trestných činů v přeshraničních situacích, nemůže být z důvodu přeshraničních prvků uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodů rozsahu a účinků navrhované činnosti, jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.(16) Opatření k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [6],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IPŘÍSTUP K ODŠKODNĚNÍ V PŘESHRANIČNÍCH SITUACÍCHČlánek 1Právo podat žádost v členském státě bydlištěČlenské státy zajistí, že v případě, kdy byl spáchán úmyslný násilný trestný čin v jiném členském státě nežli v členském státě, ve kterém má žadatel o odškodnění obvyklé bydliště, má žadatel právo podat žádost orgánu nebo jinému subjektu v členském státě bydliště.Článek 2Příslušnost k platbě odškodněníOdškodnění vyplácí příslušný orgán členského státu, na jehož území byl trestný čin spáchán.Článek 3Příslušné orgány a správní řízení1. Členské státy zřídí nebo určí jeden nebo více orgánů či jiných subjektů příslušných k uplatňování článku 1 (dále jen "asistenční orgány").2. Členské státy zřídí nebo určí jeden nebo více orgánů či jiných subjektů příslušných k rozhodování o žádostech o odškodnění (dále jen "rozhodující orgány").3. Členské státy vyvinou úsilí k tomu, aby na nejnižší míru omezily správní formality požadované od žadatele o odškodnění.Článek 4Informace potenciálním žadatelůmČlenské státy zajistí jakýmkoli způsobem, který považují za vhodný, aby měli potenciální žadatelé o odškodnění přístup k nezbytným informacím o možnostech požádat o odškodnění.Článek 5Pomoc žadateli1. Asistenční orgán poskytne žadateli informace uvedené v článku 4 a požadované formuláře žádostí na základě příručky vypracované v souladu s čl. 13 odst. 2.2. Asistenční orgán žadateli na jeho žádost poskytne obecné pokyny a informace o tom, jak by žádost měla být vyplněna a jaké podklady mohou být požadovány.3. Asistenční orgán žádost nijak neposuzuje.Článek 6Předávání žádostí1. Asistenční orgán předá žádost a veškeré podklady co nejrychleji rozhodujícímu orgánu.2. Asistenční orgán předá žádost prostřednictvím vzorového formuláře uvedeného v článku 14.3. Jazyk žádosti a podkladů je určen v souladu s čl. 11 odst. 1.Článek 7Příjem žádostíPo přijetí žádosti předané v souladu s článkem 6 sdělí rozhodující orgán co nejdříve asistenčnímu orgánu a žadatelia) jméno kontaktní osoby nebo název útvaru příslušného k vyřízení věci;b) potvrzení příjmu žádosti;c) pokud je to možné, uvedení přibližné doby, ve které bude rozhodnutí o žádosti přijato.Článek 8Žádosti o doplňující informaceV případě potřeby poskytne asistenční orgán žadateli obecné pokyny při plnění jakéhokoliv požadavku na doplňující informace od rozhodujícího orgánu.Na žádost žadatele je následně předá co nejdříve přímo rozhodujícímu orgánu a podle potřeby přiloží seznam předávaných podkladů.Článek 9Výslech žadatele1. Pokud se rozhodující orgán v souladu s právem svého členského státu rozhodne vyslechnout žadatele nebo kteroukoli jinou osobu, například svědka nebo znalce, může se obrátit na asistenční orgán, aby zajistil, žea) osoba nebo osoby jsou vyslechnuty přímo rozhodujícím orgánem v souladu s právem svého členského státu, zejména prostřednictvím telefonické koference nebo videokonference nebob) osoba nebo osoby jsou vyslechnuty asistenčním orgánem, v souladu s právem svého členského státu a tento orgán následně předá protokol o výslechu rozhodujícímu orgánu.2. Přímý výslech v souladu s odst. 1 písm. a) může být proveden pouze ve spolupráci s asistenčním orgánem a dobrovolně, aniž by měl rozhodující orgán možnost uložit donucovací opatření.Článek 10Sdělení rozhodnutíRozhodující orgán zašle v souladu s vnitrostátními právními předpisy žadateli a asistenčnímu orgánu co nejdříve po jeho přijetí rozhodnutí o žádosti o odškodnění za použití vzorového formuláře uvedeného v článku 14.Článek 11Jiná ustanovení1. Informace jsou mezi orgány podle článků 6 až 10 předáványa) v úředních jazycích nebo jednom z jazyků členského státu orgánu, kterému je informace zasílána, který odpovídá jednomu z jazyků orgánů Společenství nebob) v jiném jazyce orgánů Společenství, který daný členský stát uvedl jako jazyk, který může přijmout,s výjimkoui) plných znění rozhodnutí přijatých rozhodujícím orgánem, kde se použití jazyků řídí právem jeho členského státu,ii) protokolů o výslechu vypracovaných v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. b), kde použití jazyků určuje asistenční orgán, s výhradou toho, že tento jazyk odpovídá jednomu z jazyků orgánů Společenství.2. Služby, které poskytuje asistenční orgán v souladu s články 1 až 10, nezakládají žádný nárok na úhradu poplatků nebo náhradu nákladů vůči žadateli nebo rozhodujícímu orgánu.3. Formuláře žádostí a veškerá dokumentace předávaná v souladu s články 6 až 10 jsou osvobozeny od ověřování nebo jiné obdobné formality.KAPITOLA IIVNITROSTÁTNÍ SYSTÉMY ODŠKODNĚNÍČlánek 121. Pravidla pro přístup k odškodnění v přeshraničních situacích stanovená v této směrnici fungují na základě platných systémů členských států pro odškodnění obětí násilných trestných činů spáchaných na jejich území.2. Všechny členské státy zajistí, aby jejich vnitrostátní předpisy stanovily existenci systému odškodnění obětí násilných trestných činů spáchaných na jejich území, který zaručuje spravedlivé a přiměřené odškodnění obětí.KAPITOLA IIIPROVÁDĚCÍ USTANOVENÍČlánek 13Informace zasílané Komisi a příručka1. Členské státy do 1. července 2005 předají Komisia) seznam orgánů zřízených nebo určených v souladu s čl. 3 odst. 1 a čl. 3 odst. 2, případně včetně informací o zvláštní a územní působnosti těchto orgánů;b) jazyky uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. a), které mohou orgány přijmout pro účely článků 6 až 10, a úřední jazyk nebo jazyky jiné než jejich vlastní, ve kterých přijímají žádosti předávané v souladu s čl. 11 odst. 1 písm. b);c) informace poskytované v souladu s článkem 4;d) formuláře žádostí o odškodnění.Členské státy vyrozumí Komisi o veškerých pozdějších změnách těchto informací.2. Komise ve spolupráci s členskými státy vypracuje a na internetu zveřejní příručku obsahující informace poskytnuté členskými státy podle odstavce 1. Komise zajistí pořízení nezbytných překladů příručky.Článek 14Vzorový formulář pro předávání žádostí a rozhodnutíDo 31. října 2005 budou postupem podle čl. 15 odst. 2 vypracovány vzorové formuláře pro předávání žádostí a rozhodnutí.Článek 15Výbor1. Komisi je nápomocen výbor.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 16Ústřední kontaktní bodyČlenské státy jmenují ústřední kontaktní bod pro účelya) pomoci při provádění čl. 13 odst. 2;b) podpory úzké spolupráce a výměny informací mezi asistenčními a rozhodujícími orgány v členských státech ac) poskytování pomoci a hledání řešení obtíží, které mohou vznikat při používání článků 1 až 10.Kontaktní body se pravidelně scházejí.Článek 17Příznivější ustanoveníTato směrnice nebrání členským státům, aby za předpokladu, že jsou slučitelná s touto směrnicí,a) zavedly nebo zachovávaly příznivější ustanovení ve prospěch obětí trestných činů či jiných osob postižených trestnými činy;b) zavedly nebo zachovávaly ustanovení pro účely odškodnění obětí trestných činů spáchaných mimo jejich území nebo jiných osob postižených takovými trestnými činy, s výhradou všech podmínek, které pro tento účel členské státy případně stanoví.Článek 18Provedení1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 2006, s výjimkou čl. 12 odst. 2, pro který je dnem uvedení do souladu 1. červenec 2005. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy mohou stanovit, že opatření nezbytná k dosažení souladu s touto směrnicí se použijí pouze na žadatele, jejichž újma vznikla z trestných činů spáchaných po 30. červnu 2005.3. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.4. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 19HodnoceníNejpozději 1. ledna 2009 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o uplatňování této směrnice.Článek 20Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 21UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 29. dubna 2004.Za RadupředsedaM. McDowell[1] Úř. věst. C 45 E, 25. 2. 2003, s. 69.[2] Stanovisko vydané dne 23. října 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 95, 23.4.2003, s. 40.[4] Věc 186/87, Sb. rozh. 1989, s. 195.[5] Úř. věst. L 82, 22.3.2001, s. 1.[6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------