title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0009

Úřední věstník L 077 , 27/03/1996 S. 0020 - 0028

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ESze dne 11. března 1996o právní ochraně databázíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 a články 66 a 100a této Smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],(1) vzhledem k tomu, že právní ochrana databází není v současnosti ve všech členských státech dostatečná; že pokud taková ochrana existuje, má různou podobu;(2) vzhledem k tomu, že tyto rozdíly v právní ochraně databází zajišťované právními předpisy členských států mají přímé nepříznivé účinky na fungování vnitřního trhu, zejména na svobodu fyzických a právnických osob poskytovat produkty a služby databází a služby on-line na základě harmonizované právní úpravy v celém Společenství; že přijetím nových právních předpisů členskými státy v této oblasti, která nyní nabývá na mezinárodním významu, se mohou tyto rozdíly ještě prohloubit;(3) vzhledem k tomu, že by měly být odstraněny stávající rozdíly, které narušují fungování vnitřního trhu, a mělo by být zamezeno vzniku nových, zatímco rozdíly, které nemají nepříznivý účinek na fungování vnitřního trhu nebo na rozvoj informačního trhu ve Společenství by neměly být odstraňovány, ani by nemělo být zamezováno jejich vzniku;(4) vzhledem k tomu, že ochrana databází autorským právem je v členských státech poskytována v různých formách podle vnitrostátních právních předpisů a judikatury a že pokud právní rozdíly, s ohledem na rozsah a podmínky této ochrany v jednotlivých členských státech, přetrvávají, mohou taková neharmonizovaná práva duševního vlastnictví bránit volnému pohybu zboží nebo služeb v rámci Společenství;(5) vzhledem k tomu, že autorské právo představuje nadále vhodnou formu výlučného práva pro autory databází;(6) vzhledem k tomu, že neexistuje-li harmonizovaná právní úprava nekalé soutěže ani judikatura, je třeba vydat další opatření, která by zamezila neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování obsahu databáze;(7) vzhledem k tomu, že pořízení databází vyžaduje značné lidské, technické a finanční prostředky, zatímco je možné tyto databáze rozmnožovat nebo zpřístupňovat za zlomek nákladů potřebných k jejich samostatnému vytvoření;(8) vzhledem k tomu, že neoprávněné vytěžování a/nebo zužitkování obsahu databáze představuje činnost, která může mít vážné hospodářské a technické důsledky;(9) vzhledem k tomu, že databáze jsou základním nástrojem pro rozvoj informačního trhu v rámci Společenství; že tento nástroj může být rovněž využíván v mnoha dalších oblastech;(10) vzhledem k tomu, že exponenciální nárůst informací produkovaných nebo zpracovávaných ve Společenství i na celém světě ve všech odvětvích obchodu a průmyslu vyžaduje ve všech členských státech investice do vyspělých systémů zpracování informací;(11) vzhledem k tomu, že v současnosti existuje značná nerovnováha ve výši investic v odvětví databází jak mezi jednotlivými členskými státy, tak mezi Společenstvím a hlavními světovými producenty databází ze třetích zemí;(12) vzhledem k tomu, že investice do moderních systémů ukládání a zpracování informací se ve Společenství uskuteční, pouze pokud bude zaveden stálý a jednotný systém na ochranu práv pořizovatelů databází;(13) vzhledem k tomu, že na základě této směrnice jsou chráněny soubory, někdy nazývané "kompilace", děl, údajů nebo jiných prvků, které jsou uspořádány, ukládány a zpřístupňovány prostředky zahrnujícími elektronické, elektromagnetické nebo elektrooptické nebo obdobné postupy;(14) vzhledem k tomu, že ochrana poskytovaná na základě této směrnice by měla být rozšířena i na jiné než elektronické databáze;(15) vzhledem k tomu, že kritéria pro určení, zda bude databáze chráněna autorským právem, by měla být omezena na skutečnost, že výběr nebo uspořádání obsahu databáze představuje vlastní tvůrčí činnost autora; že se tato ochrana vztahuje na strukturu databáze;(16) vzhledem k tomu, že pro posouzení, zda databázi lze chránit autorským právem, by se nemělo přihlížet k jiným kritériím než k jedinečnosti ve smyslu duševní tvůrčí činnosti autora a že by zejména neměla být posuzována kvalita nebo estetická hodnota;(17) vzhledem k tomu, že "databázemi" se rozumějí soubory literárních, uměleckých, hudebních nebo jiných děl, jakož i soubory prací nebo jiných prvků, jako jsou texty, zvuky, obrazy, čísla, fakta a údaje; že se musí jednat o soubory děl, údajů nebo jiných nezávislých prvků, které jsou systematicky nebo metodicky uspořádány a mohou být jednotlivě přístupné; že z toho vyplývá, že záznam audiovizuálního, kinematografického, literárního nebo hudebního díla jako takový nespadá do oblasti působnosti této směrnice;(18) vzhledem k tomu, že tato směrnice se nedotýká svobody autorů rozhodnout se, zda a v jakém rozsahu dovolí, aby byla jejich díla zařazena do databáze a zejména, zda je jimi vyslovený souhlas výhradní či nikoli; že ochrana databází zvláštním právem není na újmu stávajících práv týkajících se obsahu databáze; že zejména v případě, že autor nebo nositel souvisejícího práva souhlasí, aby některá jeho díla nebo jiný předmět ochrany byly zařazeny do databáze na základě nevýhradní licenční smlouvy, může třetí strana užívat těchto děl nebo jiných předmětů ochrany na základě souhlasu autora nebo nositele práva souvisejícího s právem autorským, aniž by vůči němu bylo uplatněno zvláštní právo pořizovatele databáze, pokud tato díla či jiné předměty ochrany nebudou z databáze vytěženy ani zužitkovány;(19) vzhledem k tomu, že kompilace několika záznamů provedení hudebních děl na CD zpravidla nespadá do oblasti působnosti této směrnice, jednak proto, že jako kompilace nesplňuje předpoklady pro ochranu podle autorského práva, jednak proto, že tento případ nepředstavuje dostatečně podstatný vklad, aby se na něj vztahovalo zvláštní právo;(20) vzhledem k tomu, že ochrana podle této směrnice se může rovněž vztahovat na prvky nezbytné pro provoz nebo vyhledávání v určitých databázích, jako jsou thesaurus nebo systémy indexace;(21) vzhledem k tomu, že ochrana poskytovaná podle této směrnice se vztahuje na databáze, v nichž jsou díla, údaje nebo jiné prvky uspořádány systematicky nebo metodicky; že tyto prvky nemusí být nezbytně ve skutečnosti hmotně uloženy v uspořádané podobě;(22) vzhledem k tomu, že elektronické databáze ve smyslu této směrnice mohou rovněž zahrnovat zařízení jako CD-ROM a CD-I;(23) vzhledem k tomu, že termín "databáze" nelze použít pro počítačové programy používané při pořizování nebo provozu databáze; že tyto programy jsou chráněny směrnicí Rady 91/250/EHS ze dne 14. května 1991 o právní ochraně počítačových programů [4];(24) vzhledem k tomu, že pronájem a půjčování databází v oblasti autorského práva a souvisejících práv je upraveno výlučně směrnicí Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem [5];(25) vzhledem k tomu, že doba trvání ochrany autorského práva je již upravena směrnicí Rady 93/98/EHS ze dne 29. října 1993 o harmonizaci doby ochrany autorského práva a určitých práv s ním souvisejících [6];(26) vzhledem k tomu, že díla chráněná autorským právem a jiné předměty ochrany chráněné právy souvisejícími s právem autorským, které jsou začleněny do databáze, zůstávají nadále chráněny příslušnými výlučnými právy a nemohou být proto začleněny do databáze nebo z ní vyňaty bez souhlasu nositele práva nebo jeho právního nástupce;(27) vzhledem k tomu, že autorská práva k dílům a související práva k jiným předmětům ochrany začleněným do databáze nejsou nijak dotčena existencí samostatného práva k výběru nebo uspořádání těchto děl a jiných předmětů ochrany v databázi;(28) vzhledem k tomu, že osobnostní autorská práva fyzické osoby, která vytvořila databázi, náležejí autorovi a budou vykonávána v souladu s právními předpisy členských států a s ustanoveními Bernské úmluvy o ochraně literárních a uměleckých děl; že taková práva nespadají do oblasti působnosti této směrnice;(29) vzhledem k tomu, že závisí na členských státech, kterou úpravu použijí pro vytváření databáze zaměstnancem; že proto tato směrnice nebrání členským státům, aby ve svých právních předpisech stanovily, že v případě databáze, která byla vytvořena zaměstnancem při plnění jeho povinností nebo na základě pokynů zaměstnavatele, je zaměstnavatel výlučně oprávněn k výkonu všech majetkových práv k takto vytvořené databázi, není-li smluvně dohodnuto jinak;(30) vzhledem k tomu, že výlučná práva autora by měla zahrnovat právo na určení, jakým způsobem bude dílo užito a kým, a zejména právo na kontrolu rozšiřování díla na neoprávněné osoby;(31) vzhledem k tomu, že ochrana databází autorským právem zahrnuje rovněž zpřístupňování databází jiným způsobem než rozšiřováním rozmnoženin;(32) vzhledem k tomu, že členské státy jsou povinny zajistit alespoň hmotnou rovnocennost svých vnitrostátních ustanovení pro případ činnosti podléhající omezením podle této směrnice;(33) vzhledem k tomu, že otázka vyčerpání práva na rozšiřování nevzniká v případě databází on-line, které spadají do oblasti poskytování služeb; že totéž platí pro hmotnou rozmnoženinu databáze, jež byla pořízena uživatelem dané služby se souhlasem nositele práva; že na rozdíl od případu CD-ROM nebo CD-I, kde je duševní vlastnictví vázáno na hmotný podklad, tj. na zboží, představuje každá služba on-line činnost, která podléhá schválení, stanoví-li tak autorské právo;(34) vzhledem k tomu, že jakmile se však nositel práva rozhodne zpřístupnit uživateli rozmnoženinu databáze pomocí služby on-line nebo jiným způsobem, musí být nicméně tomuto oprávněnému uživateli umožněn přístup k databázi a dána možnost užívat ji způsobem a za účelem stanoveným v licenční smlouvě uzavřené s nositelem práva, a to i když přístup a užívání vyžaduje vyhrazenou činnost;(35) vzhledem k tomu, že by měl být sestaven seznam výjimek z vyhrazených činností, přičemž je třeba vzít v úvahu, že autorské právo ve smyslu této směrnice se vztahuje pouze na výběr a uspořádání obsahu databáze; že členským státům by měla být dána možnost stanovit tyto výjimky v konkrétních případech; že tato možnost by měla být využívána v souladu s Bernskou úmluvou a měla by být omezena na případy, kdy se výjimky týkají struktury databáze; že je třeba rozlišovat mezi výjimkami pro případ užívání pro osobní potřebu a výjimkami pro případ pořizování rozmnoženin pro osobní účely, které se týkají vnitrostátních předpisů některých členských států o poplatcích za nenahrané nosiče a za nahrávací zařízení;(36) vzhledem k tomu, že ve smyslu této směrnice se "vědeckým výzkumem" rozumí jak oblast přírodních věd, tak i humanitních věd;(37) vzhledem k tomu, že touto směrnicí není dotčen čl. 10 odst. 1 Bernské úmluvy;(38) vzhledem k tomu, že nárůst užívání digitální technologie vystavuje pořizovatele databází nebezpečí, že obsah jeho databáze bude rozmnožován a elektronicky upravován bez jeho souhlasu k pořízení jiné databáze o stejném obsahu, což však nepředstavuje porušení autorského práva k uspořádání obsahu jeho databáze;(39) vzhledem k tomu, že vedle cíle zajistit ochranu autorského práva na základě jedinečnosti výběru a uspořádání obsahu databáze je cílem této směrnice chránit pořizovatele databáze proti přisvojení výsledků z finančních a odborných vkladů při získávání a shromažďování obsahu, a to zajištěním ochrany celé databáze nebo její podstatné části proti některým činům uživatele nebo soutěžitele;(40) vzhledem k tomu, že předmětem tohoto zvláštního práva je zajistit ochranu vkladů do pořízení, ověření nebo předvedení obsahu databáze na omezenou dobu trvání práva; že tento vklad může spočívat v poskytnutí finančních prostředků a/nebo ve vynaložení času, práce a energie;(41) vzhledem k tomu, že cílem zvláštního práva je poskytnout pořizovateli databáze možnost zabránit neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části; že pořizovatelem databáze je osoba, která vyvine iniciativu a nese riziko za provedení vkladů; že jsou tímto z definice pořizovatele vyloučeni subdodavatelé;(42) vzhledem k tomu, že zvláštní právo zabránit neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování se týká činnosti uživatele, která překračuje jeho legitimní práva a působí tak újmu vkladům; že právo zakázat vytěžení a/nebo zužitkování celého obsahu nebo jeho podstatné části se týká nejen vytvoření parazitujícího konkurenčního produktu, ale také každého uživatele, který svou činností způsobí z kvalitativního nebo kvantitativního hlediska závažnou újmu na vkladu;(43) vzhledem k tomu, že v případě přenosu on-line se právo zakázat zužitkování nevyčerpá ani s ohledem na databázi ani s ohledem na hmotnou rozmnoženinu databáze nebo její část pořízenou příjemcem přenosu se souhlasem nositele práva;(44) vzhledem k tomu, že pokud je k zobrazení obsahu databáze na obrazovce třeba trvalý nebo dočasný přenos celého obsahu nebo jeho podstatné části na jiný podklad, měl by takový úkon podléhat souhlasu nositele práva;(45) vzhledem k tomu, že právo zakázat neoprávněné vytěžování a/nebo zužitkování neznamená v žádném případě rozšíření ochrany autorského práva na pouhá fakta nebo údaje;(46) vzhledem k tomu, že právo zabránit neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování celých děl, údajů nebo prvků databáze či jejich podstatných částí by nemělo vést ke vzniku nového práva k těmto dílům, údajům nebo prvkům samotným;(47) vzhledem k tomu, že v zájmu soutěže mezi dodavateli informačních produktů a služeb nesmí být ochrana zvláštním právem vykonávána způsobem, který by usnadňoval zneužití dominantního postavení, zejména s ohledem na tvorbu a rozšiřování nových produktů a služeb představujících přidanou hodnotu duševní, dokumentační, technické, hospodářské nebo obchodní povahy; a že ustanovením této směrnice tedy není dotčeno použití pravidel hospodářské soutěže Společenství a členských států;(48) vzhledem k tomu, že cíl této směrnice, který spočívá v poskytnutí přiměřené a jednotné úrovně ochrany databází jako prostředku k zajištění odměny pro pořizovatele databáze, je odlišný od cíle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [7], která má zaručit volný pohyb osobních údajů na základě harmonizovaných pravidel stanovených na ochranu základních práv, zejména práva na soukromí, které je uznáno v článku 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod; že ustanoveními této směrnice nejsou dotčeny právní předpisy na ochranu údajů;(49) vzhledem k tomu, že bez ohledu na právo zamezit vytěžování a/nebo zužitkování celé databáze nebo její podstatné části by mělo být stanoveno, že pořizovatel databáze nebo nositel práva nemůže zabránit oprávněnému uživateli databáze, aby z ní vytěžil a zužitkoval nepodstatné části databáze; že uživatel nesmí přitom nepřiměřeným způsobem poškozovat oprávněné zájmy nositele zvláštního práva, nositele autorského práva ani práv souvisejících s autorským právem k dílu nebo jiným předmětům ochrany obsaženým v databázi;(50) vzhledem k tomu, že členské státy by měly mít možnost udělovat výjimky z práva zamezovat neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování podstatné části obsahu databáze v případě vytěžení pro osobní potřebu, pro účely názorného vyučování nebo vědeckého výzkumu nebo v případě, kdy se jedná o vytěžování a/nebo zužitkování pro účely veřejné bezpečnosti nebo správního či soudního řízení; že těmito opatřeními nejsou dotčena výlučná práva pořizovatele na využití databáze a že nesmějí být užita k obchodním účelům;(51) vzhledem k tomu, že v případě, že členské státy využijí možnost povolit oprávněnému uživateli databáze vytěžení podstatné části obsahu pro účely názorného vyučování nebo vědeckého výzkumu, mohou omezit toto povolení jen na určité kategorie vzdělávacích nebo výzkumných institucí;(52) vzhledem k tomu, že ty členské státy, které mají zvláštní právní úpravu srovnatelnou se zvláštním právem stanoveným touto směrnicí, mohou s ohledem na nové právo zachovat výjimky přiznané tradičně podle této právní úpravy;(53) vzhledem k tomu, že důkazní břemeno týkající se dne dohotovení databáze nese pořizovatel databáze;(54) vzhledem k tomu, že důkazní břemeno o splnění předpokladů vedoucích k závěru, že významnou změnu obsahu databáze je třeba považovat za podstatný nový vklad, nese pořizovatel databáze, která vyplyne z tohoto vkladu;(55) vzhledem k tomu, že podstatný nový vklad, který má za následek nový běh trvání ochrany, může zahrnovat důkladné ověřování obsahu databáze;(56) vzhledem k tomu, že právo na ochranu před neoprávněným vytěžováním a/nebo zužitkováním se uplatní pro databázi, jejímiž pořizovateli jsou státní příslušníci třetích zemí nebo osoby s obvyklým bydlištěm ve třetích zemích, nebo pro databázi pořízenou právnickou osobou, která není ve smyslu Smlouvy usazena v členském státě, pouze tehdy, poskytují-li tyto třetí země srovnatelnou ochranu databázím pořízeným státními příslušníky členského státu nebo osobami s obvyklým bydlištěm na území Společenství;(57) vzhledem k tomu, že vedle sankcí stanovených v právu členských států při porušení autorského práva nebo jiných práv, by měly členské státy zajistit vhodné sankce proti neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování obsahu databáze;(58) vzhledem k tomu, že vedle ochrany poskytované touto směrnicí pro strukturu databáze autorským právem a pro její obsah zvláštním právem proti neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování se v členských státech nadále používají ostatní právní předpisy členských států týkající se nabídky produktů a služeb databáze;(59) vzhledem k tomu, že se tato směrnice nedotýká uplatňování pravidel případně stanovených v právních předpisech členských států upravujících televizní vysílání audiovizuálních programů na databáze složené z audiovizuálních děl;(60) vzhledem k tomu, že některé členské státy v současnosti chrání autorským právem databáze, které nesplňují kritéria pro autorskoprávní ochranu podle této směrnice; že i když mohou být dotčené databáze předmětem ochrany podle práva stanoveného touto směrnicí proti neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování obsahu databáze, je doba trvání ochrany podle tohoto práva výrazně kratší než doba ochrany přiznávaná podle stávající platné vnitrostátní právní úpravy; že harmonizace kritérií pro stanovení, zda bude databáze chráněna podle autorského práva, nesmí mít za následek zkrácení doby trvání ochrany, kterou nyní mají nositelé příslušných práv; že by měla být stanovena výjimka; že účinky této výjimky by se měly omezit na území dotčených členských států,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IOBLAST PŮSOBNOSTČlánek 1Oblast působnosti1. Tato směrnice se vztahuje na právní ochranu databází nezávisle na jejich formě.2. Pro účely této směrnice se "databází" rozumí soubor děl, údajů nebo jiných nezávislých prvků, které jsou systematicky nebo metodicky uspořádány a které jsou jednotlivě přístupné elektronickými nebo jinými prostředky.3. Ochrana podle této směrnice se nevztahuje na počítačové programy používané při pořizování nebo provozování databází přístupných elektronickými prostředky.Článek 2Omezení oblasti působnostiTato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny předpisy Společenství upravující, na:a) právní ochranu počítačových programů;b) práva na pronájem a na půjčování a některá práva související s autorským právem v oblasti duševního vlastnictví;c) dobu trvání ochrany autorského práva a některých práv s ním souvisejících.KAPITOLA IIAUTORSKÉ PRÁVOČlánek 3Předmět ochrany1. Podle této směrnice jsou databáze, které způsobem výběru nebo uspořádáním obsahu představují vlastní duševní výtvor autora, chráněny jako takové podle autorského práva. Pro určení, zda podléhají této ochraně, se neuplatní žádná další kritéria.2. Autorskoprávní ochrana databází podle této směrnice se nevztahuje na jejich obsah a není na újmu práv k tomuto obsahu.Článek 4Autorství databáze1. Autorem databáze je fyzická osoba nebo skupina fyzických osob, které databázi vytvořily, nebo připouští-li to právní předpisy členských států, právnická osoba považovaná těmito právními předpisy za nositele práva.2. Uznávají-li právní předpisy členského státu kolektivní díla, náležejí majetková práva osobě, jíž přísluší autorské právo.3. Je-li databáze vytvořená společně skupinou fyzických osob, jsou nositeli výlučných práv tyto osoby společně.Článek 5Vyhrazené činnostiV souvislosti se způsobem vyjádření databáze, která může být předmětem ochrany autorského práva, má autor databáze výlučné právo provádět nebo povolovata) dočasné nebo trvalé rozmnožování celé databáze nebo její části jakýmikoli prostředky a v jakékoli podobě;b) překlad, zpracování, úpravu a jakoukoli jinou změnu;c) jakoukoli formu rozšiřování databáze nebo jejích rozmnoženin na veřejnost. První prodej rozmnoženiny databáze nositelem práv nebo s jeho souhlasem ve Společenství vyčerpá právo na kontrolu opětného prodeje této rozmnoženiny ve Společenství;d) jakékoli sdělování, zobrazování nebo předvádění na veřejnosti;e) jakékoli rozmnožování a rozšiřování, sdělování, zobrazování nebo předvádění na veřejnosti výsledků činností uvedených v písmenu b).Článek 6Výjimky z vyhrazených činností1. Oprávněný uživatel databáze nebo jejích rozmnoženin může vykonávat všechny činnosti uvedené v článku 5, které jsou nezbytné pro přístup k obsahu databáze a pro její obvyklé užívání tímto uživatelem, bez souhlasu autora databáze. Je-li uživatel oprávněn užívat pouze část databáze, vztahuje se toto ustanovení jen na tuto část.2. Členské státy mohou stanovit omezení práv uvedených v článku 5 v těchto případech:a) rozmnožování databáze v neelektronické podobě pro osobní potřebu;b) užívání databáze výlučně pro účely názorného vyučování nebo vědeckého výzkumu, je-li uveden pramen, v rozsahu odůvodněném sledovaným nevýdělečným účelem;c) užívání pro účely veřejné bezpečnosti nebo správního či soudního řízení;d) jiné výjimky z autorského práva, které jsou tradičně upraveny vnitrostátním právem, aniž jsou dotčena písmena a), b) a c).3. V souladu s Bernskou úmluvou o ochraně literárních a uměleckých děl nelze tento článek vykládat tak, že je možné jej uplatňovat způsobem, který byl nepřiměřeně na újmu oprávněným zájmům nositele práva nebo byl v rozporu s obvyklým užíváním databáze.KAPITOLA IIIZVLÁŠTNÍ PRÁVOČlánek 7Předmět ochrany1. Členské státy stanoví pro pořizovatele databáze právo zabránit vytěžování a/nebo zužitkování celého obsahu databáze nebo jeho kvalitativně nebo kvantitativně podstatné části, pokud pořízení, ověření nebo předvedení tohoto obsahu potvrzuje kvalitativně a/nebo kvantitativně podstatný vklad.2. Pro účely této kapitoly se rozumí:a) "vytěžováním" trvalý nebo dočasný přenos celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části na jiný podklad, a to jakýmikoli prostředky nebo jakýmkoli způsobem;b) "zužitkováním" jakýkoli způsob zpřístupnění veřejnosti celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části rozšiřováním rozmnoženin, pronájmem, spojením on-line nebo jinými způsoby přenosu. Prvním prodejem rozmnoženiny databáze ve Společenství nositelem práva nebo s jeho souhlasem se vyčerpá právo na kontrolu opětného prodeje této rozmnoženiny ve Společenství;Veřejné půjčování se nepovažuje za vytěžování ani zužitkování.3. Právo podle odstavce 1 může být převedeno, postoupeno nebo může být předmětem licenční smlouvy.4. Právo podle odstavci 1 se uplatní nezávisle na tom, zda daná databáze podléhá ochraně podle autorského práva nebo podle jiných práv. Uplatní se rovněž nezávisle na tom, zda obsah databáze podléhá ochraně podle autorského práva nebo podle jiných práv. Ochranou databází podle práva podle odstavce 1 nejsou dotčena práva týkající se jejich obsahu.5. Opakované a systematické vytěžování a/nebo zužitkování nepodstatných částí obsahu databáze, které předpokládá činnost v rozporu s obvyklým užíváním databáze nebo které neodůvodněně poškozuje oprávněné zájmy pořizovatele databáze, není dovoleno.Článek 8Práva a povinnosti oprávněného uživatele1. Pořizovatel databáze, která je jakýmkoli způsobem zpřístupněna veřejnosti, nesmí bránit oprávněnému uživateli databáze ve vytěžování a/nebo zužitkování kvalitativně nebo kvantitativně nepodstatných částí jejího obsahu nezávisle na účelu využití. Je-li oprávněný uživatel oprávněn vytěžovat a/nebo zužitkovat pouze část databáze, uplatní se tento odstavec pro tuto část.2. Oprávněný uživatel databáze, která je zpřístupněna jakýmkoli způsobem veřejnosti, nesmí provádět úkony, které jsou v rozporu s obvyklým užíváním databáze nebo které neodůvodněně poškozují oprávněné zájmy pořizovatele databáze.3. Oprávněný uživatel databáze, která je zpřístupněna jakýmkoli způsobem veřejnosti, nesmí způsobit újmu nositeli autorského práva nebo práva s ním souvisejícího k dílům nebo jiným předmětům ochrany obsaženým v databázi.Článek 9Výjimky ze zvláštního právaČlenské státy mohou stanovit, že oprávněný uživatel databáze, která je jakýmkoli způsobem zpřístupněna veřejnosti, může bez souhlasu jejího pořizovatele vytěžit nebo zužitkovat podstatnou část jejího obsahu,a) jde-li o vytěžování obsahu neelektronické databáze pro osobní potřebu;b) jde-li o vytěžování pro účely názorného vyučování nebo vědeckého výzkumu, je-li uveden pramen, v rozsahu odůvodněném sledovaným nevýdělečným cílem;c) jde-li o vytěžování a/nebo zužitkování pro účely veřejné bezpečnosti nebo správního či soudního řízení.Článek 10Ochranná doba1. Právo podle článku 7 vzniká dnem dohotovení databáze. Trvá patnáct let od 1. ledna roku následujícího po dni dohotovení.2. V případě databáze, která je zpřístupněna jakýmkoli způsobem veřejnosti před uplynutím období uvedeného v odstavci 1, trvá doba ochrany tímto právem patnáct let od 1. ledna roku následujícího po dni, kdy byla tato databáze zpřístupněna veřejnosti poprvé.3. Jakákoli kvalitativně nebo kvantitativně podstatná změna obsahu databáze, zejména jakákoli podstatná změna vyplývající z nahromadění následných dodatků, výmazů nebo změn, jejímž výsledkem je databáze, která představuje z kvalitativního nebo kvantitativního hlediska podstatný vklad, umožňuje poskytnout databázi vyplývající z tohoto vkladu vlastní dobu ochrany.Článek 11Osoby oprávněné k ochraně podle zvláštního práva1. Právo podle článku 7 se vztahuje na databáze, jejichž pořizovatel nebo nositel práv je státním příslušníkem členského státu nebo je usazen na území Společenství.2. Odstavec 1 se rovněž vztahuje na podniky a společnosti, které jsou zřízené v souladu s právem členského státu a které mají své sídlo, správní ústředí nebo hlavní provozovnu ve Společenství; mají-li však tyto podniky nebo společnosti na území Společenství pouze své sídlo, musí být jejich činnost skutečně a trvale svázána s hospodářstvím členského státu.3. Rada na návrh Komise sjedná dohody o rozšíření práva podle článku 7 na databáze, které byly vytvořeny ve třetích zemích a které nespadají do oblasti působnosti odstavců 1 a 2. Doba ochrany rozšířená na databáze podle tohoto postupu nepřesáhne dobu ochrany podle článku 10.KAPITOLA IVSPOLEČNÁ USTANOVENÍČlánek 12SankceČlenské státy stanoví vhodné sankce pro případ porušení práv uvedených v této směrnici.Článek 13Zachování ostatních ustanoveníTouto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy upravující zejména autorské právo, práva s ním související nebo další práva a povinnosti vztahující se na údaje, díla nebo jiné prvky začleněné do databáze, patentové právo, ochranné známky, průmyslové vzory, ochranu národního kulturního pokladu, kartelové právo a právo nekalé soutěže, obchodní tajemství, bezpečnost, informace důvěrné povahy, ochranu osobních údajů a soukromí, přístup k veřejným dokumentům a smluvní právo.Článek 14Časová působnost1. Autorskoprávní ochrana podle této směrnice se uplatní i v případě databází, které byly vytvořeny přede dnem uvedeným v čl. 16 odst. 1, pokud k tomuto dni splňují požadavky této směrnice na autorskoprávní ochranu databází.2. Bez ohledu na odstavec 1, nesplňuje-li databáze chráněná podle autorského práva v členském státě ke dni vyhlášení této směrnice kritéria způsobilosti pro autorskoprávní ochranu podle čl. 3 odst. 1 této směrnice, nemá to za následek zkrácení zbývající doby ochrany zaručené touto úpravou v členském státě.3. Ochrana podle ustanovení této směrnice s ohledem na právo podle článku 7 se rovněž vztahuje na databáze, jejichž pořízení bylo dokončeno během patnácti let předcházejících dni uvedenému v čl. 16 odst. 1 a jež k tomuto dni splňovaly požadavky stanovené v článku 7.4. Ochranou poskytnutou podle odstavců 1 a 3 nejsou dotčeny sjednané dohody a práva nabytá přede dnem uvedeným v těchto odstavcích.5. V případě databáze, jejíž pořízení nebylo dokončeno během patnácti let předcházejících dni uvedenému v čl. 16 odst. 1, uplyne ochranná doba podle článku 7 patnáct let od 1. ledna roku následujícího po tomto dni.Článek 15Závaznost některých ustanoveníSmluvní ustanovení v rozporu s čl. 6 odst. 1 a s článkem 8 jsou od počátku neplatná.Článek 16Závěrečná ustanovení1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1998.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.3. Nejpozději do konce třetího roku po dni uvedeném v odstavci 1 a poté každé tři roky předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o uplatňování této směrnice, v níž, zejména na základě zvláštních informací poskytovaných členskými státy posoudí uplatňování zvláštního práva včetně článků 8 a 9 a zejména ověří, zda uplatňování této úpravy vyvolalo zneužití dominantního postavení nebo jiné porušování volné soutěže, které by odůvodňovalo přijetí vhodných opatření včetně zavedení úpravy nucené licence. Komise v případě potřeby předloží návrhy na přizpůsobení této směrnice vývoji v odvětví databází.Článek 17Tato směrnice je určena členským státům.Ve Štrasburku dne 11. března 1996.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaL. Dini[1] Úř. věst. C 156, 23.6.1992, s. 4 a Úř. věst. C 308, 15.11.1993, s. 1.[2] Úř. věst. C 19, 25.1.1993, s. 3.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 23. července 1993 (Úř. věst. C 194, 19.7.1993, s. 144), společný postoj Rady ze dne 10. července 1995 (Úř. věst. C 288, 30.10.1995, s. 14), rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. prosince 1995 (Úř. věst. C 17, 22. 1. 1996) a rozhodnutí Rady ze dne 26. února 1996.[4] Úř. věst. L 122, 17.5.1991, s. 42. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 93/98/EHS (Úř. věst. L 290, 24.11.1993, s. 9).[5] Úř. věst. L 346, 27.11.1992, s. 61.[6] Úř. věst. L 290, 24.11.1993, s. 9.[7] Úř. věst. L 281, 23.1.1995, s. 31.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0043

Úřední věstník L 180 , 19/07/2000 S. 0022 - 0026

		Směrnice Rady 2000/43/ESze dne 29. června 2000,kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 13 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Smlouva o Evropské unii představuje novou etapu v procesu vytváření co nejužšího svazku mezi národy Evropy.(2) V souladu s článkem 6 Smlouvy o Evropské unii je Evropská unie založena na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod, jakož i právního státu, zásadách, které jsou společné členským státům, a ctí základní práva zaručená Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod a ta, jež vyplývají z ústavních tradic společných členským státům, jako obecné zásady práva Společenství.(3) Právo všech osob na rovnost před zákonem a na ochranu proti diskriminaci je obecným právem uznaným Všeobecnou deklarací lidských práv, Úmluvou OSN o odstranění všech forem diskriminace žen, Mezinárodní úmluvou o odstranění všech forem rasové diskriminace a Pakty OSN o občanských a politických právech a o hospodářských, sociálních a kulturních právech a Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod, jichž jsou všechny členské státy signatáři.(4) Je důležité dodržovat tato základní práva a svobody včetně svobody sdružování. Je rovněž důležité v souvislosti s přístupem ke zboží a službám a s jejich poskytováním dodržovat ochranu soukromého a rodinného života a úkony prováděné v této souvislosti.(5) Evropský parlament přijal několik usnesení o boji proti rasismu v Evropské unii.(6) Evropská unie odmítá všechny teorie, které se pokoušejí určit existenci rozdílných lidských ras. Používání výrazu "rasa" v této směrnici nijak neznamená přijetí takových teorií.(7) Evropská rada na zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 vyzvala Komisi, aby co možná nejrychleji předložila návrhy na provádění článku 13 Smlouvy o ES, pokud jde o boj proti rasismu a xenofobii.(8) Hlavní směry politiky zaměstnanosti v roce 2000, schválené Evropskou radou na zasedání v Helsinkách ve dnech 10. a 11. prosince 1999, zdůrazňují potřebu podporovat trh práce prospívající sociálnímu začlenění tím, že formulují ucelenou soustavu politik zaměřených na boj proti diskriminaci skupin, jako jsou etnické menšiny.(9) Diskriminace na základě rasy nebo etnického původu může ohrozit dosažení cílů Smlouvy o ES, zejména dosažení vysoké úrovně zaměstnanosti a sociální ochrany, zvyšování životní úrovně a kvality života, hospodářské a sociální soudržnosti a solidarity. Může rovněž ohrozit cíl rozvíjet Evropskou unii jako prostor svobody, bezpečnosti a práva.(10) Komise předložila sdělení o rasismu, xenofobii a antisemitismu v prosinci 1995.(11) Rada přijala dne 15. července 1996 společnou akci (96/443/JHA) o boji proti rasismu a xenofobii [5], jíž se členské státy zavazují zajistit účinnou soudní spolupráci v oblasti protiprávního jednání založeného na rasistickém nebo xenofobním chování.(12) Pro zajištění rozvoje demokratických a tolerantních společností, které umožňují účast všech jednotlivců bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ, je třeba provést zvláštní akci v oblasti diskriminace na základě rasy nebo etnického původu, která by překračovala rámec přístupu k zaměstnání a samostatně výdělečné činnosti a která by se vztahovala na oblasti, jako je výchova, sociální ochrana včetně sociálního zabezpečení a zdravotní péče, sociální výhody a přístup ke zboží a službám a k jejich dodávkám.(13) Za tímto účelem musí být ve Společenství zakázána jakákoli přímá nebo nepřímá diskriminace na základě rasy nebo etnického původu v oblastech upravených v této směrnici. Tento zákaz diskriminace by se měl rovněž vztahovat na státní příslušníky třetích zemí, ale nezahrnuje rozdíly v zacházení na základě státní příslušnosti a nejsou jím dotčena ustanovení upravující vstup a pobyt státních příslušníků třetích zemí a jejich přístup k zaměstnání a práci.(14) Při zavádění zásady rovného zacházení bez ohledu na rasu nebo etnický původ usiluje Společenství v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o ES o odstranění nerovností a o podporu rovnosti mezi muži a ženami, zejména z toho důvodu, že ženy jsou často obětmi několikanásobné diskriminace.(15) Posouzení skutečností, které vedou ke zjištění, že došlo k přímé nebo nepřímé diskriminaci, náleží vnitrostátním soudním nebo jiným příslušným orgánům v souladu s vnitrostátním právem nebo zvyklostmi. Ty mohou zejména stanovit, že nepřímá diskriminace může být zjištěna jakýmikoli prostředky včetně statistických údajů.(16) Je důležité chránit všechny fyzické osoby proti diskriminaci na základě rasy nebo etnického původu. Členské státy by rovněž měly zajistit, podle potřeby a v souladu s jejich vnitrostátními tradicemi a zvyklostmi, ochranu právnických osob, pokud jsou diskriminovány na základě rasy nebo etnického původu svých členů.(17) Zákazem diskriminace by nemělo být dotčeno zachování nebo přijetí opatření určených k předcházení nebo k vyrovnání znevýhodnění skupiny osob určité rasy nebo etnického původu a tato opatření mohou umožňovat existenci organizací osob určité rasy nebo etnického původu, je-li jejich hlavním cílem podpora zvláštních potřeb těchto osob.(18) Za výjimečných podmínek může být rozdílné zacházení odůvodněno, pokud charakteristika rasy nebo etnického původu představuje podstatný a určující profesní požadavek, a je-li jeho cíl legitimní a požadavek přiměřený. Vymezení těchto okolností členský stát přiloží k informacím poskytovaným členskými státy Komisi.(19) Osoby, které byly předmětem diskriminace na základě rasy nebo etnického původu by měly mít odpovídající prostředky právní ochrany. Pro zajištění účinnější úrovně ochrany by sdružení nebo právnické osoby měly být rovněž zmocněny zahajovat s využitím postupů stanovených členskými státy řízení ve prospěch a na podporu jakékoli oběti, aniž jsou dotčeny vnitrostátní procesní předpisy týkající se zastupování a obhajoby před soudy.(20) Účinné zavádění zásady rovnosti vyžaduje přiměřenou právní ochranu proti pronásledování.(21) Předpisy týkající se důkazního břemene musí být upraveny, jakmile vznikne domněnka diskriminace, a pokud se tato situace prokáže, vyžaduje účinné zavádění zásady rovného zacházení, aby důkazní břemeno přešlo zpět na odpůrce.(22) Členské státy nemusí uplatňovat předpisy o důkazním břemenu v řízeních, v nichž zjišťování skutečností náleží soudu nebo jinému příslušnému orgánu. Mezi tato řízení patří ta, v nichž je žalobce zbaven povinnosti dokazovat skutečnosti, jejichž zjišťování náleží soudu nebo jinému příslušnému orgánu.(23) Členské státy by měly podporovat dialog mezi sociálními partnery, jakož i s nevládními organizacemi, za účelem projednání různých forem diskriminace a boje proti nim.(24) Ochrana proti diskriminaci na základě rasy nebo etnického původu by byla sama posílena existencí orgánu nebo orgánů v každém členském státě, jenžjež by byl(y) příslušný(é) pro analýzu aktuálních obtíží, pro zkoumání možných řešení a pro poskytování konkrétní pomoci obětem.(25) Tato směrnice stanoví minimální požadavky a umožňuje tak členským státům zachovat nebo přijmout příznivějších ustanovení. Provádění této směrnice nemůže odůvodňovat zhoršení stavu existujícího v každém členském státě.(26) Členské státy by měly zavést účinné, přiměřené a odrazující sankce pro případy porušování povinností vyplývajících z této směrnice.(27) Členské státy mohou pověřit sociální partnery na jejich společnou žádost, aby prováděli tuto směrnici, pokud jde o ustanovení vyplývající z kolektivních smluv, za podmínky, že členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, která jim zajistí, že mohou kdykoli zaručit výsledky uložené touto směrnicí.(28) V souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality, jak jsou uvedeny v článku 5 Smlouvy o ES, nemůže být cílů této směrnice, totiž zajištění společné vysoké úrovně ochrany proti diskriminaci ve všech členských státech, dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodů rozsahu či účinků akce, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství. Tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1ÚčelÚčelem této směrnice je stanovit rámec pro boj s diskriminací na základě rasy nebo etnického původu s cílem zavést v členských státech zásadu rovného zacházení.Článek 2Pojem diskriminace1. Pro účely této směrnice se "zásadou rovného zacházení" rozumí, že neexistuje žádná přímá nebo nepřímá diskriminace na základě rasy nebo etnického původu.2. Pro účely odstavce 1 sea) přímou diskriminací rozumí případ, kdy je s jednou osobou zacházeno z důvodu rasy nebo etnického původu méně příznivým způsobem, než je, bylo nebo by bylo s jinou osobou ve srovnatelné situaci;b) nepřímou diskriminací rozumí případ, kdy by v důsledku navenek neutrálního předpisu, kritéria nebo zvyklosti byla znevýhodněna osoba určité rasy nebo etnického původu v porovnání s jinými osobami, ledaže uvedený předpis, kritérium nebo zvyklost je objektivně odůvodněn legitimním cílem a ledaže prostředky k dosažení tohoto cíle jsou přiměřené a nezbytné.3. Obtěžování se považuje za diskriminaci ve smyslu odstavce 1, pokud dojde k nežádoucímu chování souvisejícímu s rasou nebo etnickým původem, které má za účel nebo za následek narušení důstojnosti osoby a vytvoření zastrašující, nepřátelské, zahanbující, ponižující nebo urážející atmosféry. V této souvislosti může být výraz obtěžování vymezen v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi členských států.4. Jakékoli chování spočívající v navádění k diskriminaci osob na základě rasy nebo etnického původu se považuje za diskriminaci ve smyslu odstavce 1.Článek 3Oblast působnosti1. V rámci pravomocí svěřených Společenství se tato směrnice vztahuje na všechny osoby z veřejného i soukromého sektoru včetně veřejných subjektů, pokud jde oa) podmínky přístupu k zaměstnání, samostatně výdělečné činnosti nebo do pracovního poměru včetně kritérií výběru a podmínek náboru, bez ohledu na obor činnosti a na úroveň profesní hierarchie, včetně pracovního postupu;b) přístup ke všem typům a úrovním odborného poradenství, odborného vzdělávání, dalšího odborného vzdělávání a rekvalifikace, včetně získávání praktických zkušeností;c) podmínky zaměstnání a pracovní podmínky včetně podmínek propouštění a odměňování;d) členství a účast v organizaci zaměstnanců nebo zaměstnavatelů nebo v jakékoli organizaci, jejíž členové vykonávají určité povolání, včetně výhod poskytovaných těmito organizacemi;e) sociální ochranu včetně sociálního zabezpečení a zdravotní péče;f) sociální výhody;g) vzdělání;h) přístup ke zboží a službám, které jsou k dispozici veřejnosti, včetně ubytování, a jejich dodávky.2. Tato směrnice se netýká rozdílů v zacházení na základě státní příslušnosti a nejsou jí dotčeny předpisy a podmínky upravující vstup a pobyt státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti na území členských států, a dále se netýká rozdílů v jakémkoli zacházení souvisejícím s právním postavením dotčených státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti.Článek 4Podstatné a určující profesní požadavkyAniž je dotčen čl. 2 odst. 1 a 2, mohou členské státy stanovit, že rozdíl v zacházení na základě charakteristik souvisejících s rasou nebo etnickým původem nepředstavuje diskriminaci, pokud z povahy profesní činnosti nebo z podmínek jejího výkonu vyplývá, že tyto charakteristiky představují podstatný a určující profesní požadavek, je-li jeho cíl legitimní a požadavek přiměřený.Článek 5Pozitivní činnostPro zajištění plné rovnosti v praxi nebrání zásada rovného zacházení žádnému členskému státu zachovávat nebo přijímat zvláštní opatření pro předcházení nevýhodám souvisejícím s rasou nebo etnickým původem a pro jejich vyrovnání.Článek 6Minimální požadavky1. Členské státy mohou přijmout nebo zachovat předpisy, které jsou příznivější pro ochranu zásady rovného zacházení než ustanovení této směrnice.2. Provádění této směrnice nesmí být v žádném případě důvodem pro snížení úrovně ochrany proti diskriminaci, kterou členské státy již poskytují v oblastech upravených touto směrnicí.KAPITOLA IIOCHRANA A VÝKON PRÁVAČlánek 7Ochrana práv1. Členské státy zajišťují, aby soudní nebo správní řízení, případně včetně dohodovacích řízení směřující k dodržování povinností podle této směrnice, byla dostupná všem osobám, které se cítí poškozeny nedodržováním zásady rovného zacházení, i když vztahy, ve kterých mělo dojít k diskriminaci, již skončily.2. Členské státy zajistí, aby sdružení, organizace nebo právnické osoby, které mají v souladu s kritérii stanovenými jejich vnitrostátními právními předpisy oprávněný zájem na zajištění dodržování této směrnice, mohly ve prospěch nebo na podporu žalobce s jeho souhlasem zahájit jakékoli soudní nebo správní řízení určené pro vymáhání plnění povinností vyplývajících z této směrnice.3. Odstavce 1 a 2 se nedotýkají vnitrostátních právních předpisů o lhůtách pro podávání žalob v případě zásady rovnosti zacházení.Článek 8Důkazní břemeno1. Členské státy přijmou v souladu se svými právními řády nezbytná opatření, aby, jakmile se osoba cítí poškozena nedodržením zásady rovného zacházení a předloží soudu nebo jinému příslušnému orgánu skutečnosti nasvědčující tomu, že došlo k přímé nebo nepřímé diskriminaci, příslušelo odpůrci prokázat, že nedošlo k porušení zásady rovného zacházení.2. Odstavec 1 nebrání členským státům přijmout pravidla o dokazování, která jsou pro žalobce příznivější.3. Odstavec 1 se nevztahuje na trestní řízení.4. Odstavce 1, 2 a 3 jsou rovněž použitelné na všechna řízení zahájená v souladu s čl. 7 odst. 2.5. Členské státy nemusí uplatňovat odstavec 1 na řízení, v nichž zjišťování skutečností přísluší soudu nebo příslušnému orgánu.Článek 9Ochrana před pronásledovánímČlenské státy zavedou do svých vnitrostátních právních řádů nezbytná opatření pro ochranu osob před jakýmkoli nepříznivým zacházením nebo nepříznivými následky, které jsou reakcí na žalobu nebo na zahájení řízení zaměřených na dodržování zásady rovného zacházení.Článek 10Šíření informacíČlenské státy zajistí, aby s předpisy přijatými k provedení této směrnice, jakož i předpisy, které jsou již platné, byly seznámeny dotčené osoby všemi odpovídajícími prostředky a na celém území.Článek 11Sociální dialog1. Členské státy v souladu se svými tradicemi a vnitrostátními zvyklostmi přijmou vhodná opatření na podporu dialogu mezi sociálními partnery, aby bylo podporováno rovné zacházení včetně sledování praxe na pracovištích, kolektivních smluv, pracovních řádů a výzkumu nebo výměny zkušeností a osvědčené praxe.2. Je-li to v souladu s vnitrostátními tradicemi a zvyklostmi, podpoří členské státy sociální partnery, aniž je dotčena jejich samostatnost, aby na příslušné úrovni uzavírali dohody, které stanoví pravidla proti diskriminaci v oblastech uvedených v článku 3 spadajících do oblasti působnosti kolektivního vyjednávání. Tyto dohody dodržují minimální požadavky stanovené v této směrnici a ve vnitrostátních prováděcích předpisech.Článek 12Dialog s nevládními organizacemiČlenské státy podporují dialog s dotčenými nevládními organizacemi, které mají v souladu s vnitrostátními zvyklostmi a právními předpisy oprávněný zájem přispívat k boji proti diskriminaci na základě rasy nebo etnického původu, za účelem podpory zásady rovného zacházení.KAPITOLA IIISUBJEKTY PRO PODPORU ROVNÉHO ZACHÁZENÍČlánek 131. Členské státy určí jeden nebo několik subjektů pověřených podporou rovného zacházení se všemi osobami bez diskriminace na základě rasy nebo etnického původu. Mohou být součástí orgánů pověřených ochranou lidských práv nebo ochranou práv osob na vnitrostátní úrovni.2. Členské státy zajistí, aby do pravomoci těchto subjektů spadalo- aniž je dotčeno právo obětí a sdružení, organizací a dalších právnických osob uvedených v čl. 7 odst. 2, poskytování nezávislé pomoci obětem diskriminace při podávání návrhů na zahájení řízení z důvodu diskriminace,- příprava nezávislých studií týkajících se diskriminace,- zveřejňování nezávislých zpráv a podávání doporučení k jakékoli otázce související s touto diskriminací.KAPITOLA IVZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 14SouladČlenské státy přijmou nezbytná opatření, abya) byly zrušeny právní a správní předpisy odporující zásadě rovnosti zacházení;b) byla nebo mohla být prohlášena za od počátku neplatná nebo byla pozměněna ustanovení odporující zásadě rovného zacházení, která jsou uvedena ve smlouvách nebo kolektivních smlouvách, vnitřních řádech podniků, jakož i v pravidlech, kterými se řídí ziskové nebo neziskové organizace a nezávislé profese a organizace pracovníků a zaměstnavatelů.Článek 15SankceČlenské státy stanoví systém sankcí za porušování vnitrostátních ustanovení přijatých podle této směrnice a přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Takto stanovené sankce, které mohou zahrnovat vyplácení náhrad oběti, musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tyto předpisy Komisi nejpozději do 19. července 2003 a co nejdříve veškeré následné změny, které se jich týkají.Článek 16ProvedeníČlenské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 19. července 2003 nebo mohou pověřit sociální partnery na jejich společnou žádost provedením této směrnice, pokud jde o ustanovení kolektivních smluv. V těchto případech členské státy zajistí, aby nejpozději do 19. července 2003 sociální partneři zavedli nezbytná opatření dohodou, přičemž členské státy jsou povinny přijmout všechna nezbytná opatření, která jim umožní kdykoli zaručit výsledky požadované touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 17Zpráva1. Členské státy sdělí Komisi do 19. července 2005 a poté každých pět let veškeré informace nezbytné k tomu, aby Komise vypracovala zprávu pro Evropský parlament a Radu o uplatňování této směrnice.2. Zpráva Komise vezme podle potřeby v úvahu názor Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie a stanovisko sociálních partnerů a dotčených nevládních organizací. V souladu se zásadou systematického přihlížení k otázce rovných příležitostí pro muže a ženy zpráva mimo jiné obsahuje zhodnocení dopadu přijatých opatření na ženy a muže. S ohledem na získané informace zahrnuje tato zpráva, je-li to nezbytné, návrhy na přezkoumání a aktualizaci této směrnice.Článek 18Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 19UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 29. června 2000.Za RadupředsedkyněM. Arcanjo[1] Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.[2] Stanovisko ze dne 18.5.2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Stanovisko ze dne 12.4.2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Stanovisko ze dne 31.5.2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[5] Úř. věst. L 185, 24.7.1996, s. 5.--------------------------------------------------