Důležité právní upozornění

|

31985L0205

Směrnice Komise ze dne 18. února 1985, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 71/127/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zpětných zrcátek motorových vozidel

Úřední věstník L 090 , 29/03/1985 S. 0001 - 0029 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 14 S. 0158  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 18 S. 0215  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 14 S. 0158  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 18 S. 0215  CS.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12  ET.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12  HU.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12  LT.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12  LV.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12  MT.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12  PL.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12  SK.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12  SL.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 12

		Směrnice Komiseze dne 18. února 1985,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 71/127/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zpětných zrcátek motorových vozidel(85/205/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], ve znění směrnice 80/1267/EHS [2], a zejména na článek 11 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 71/127/EHS ze dne 1. března 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zpětných zrcátek motorových vozidel [3], ve znění směrnice Komise 79/795/EHS [4],vzhledem k tomu, že na základě získaných zkušeností a současného stavu techniky je nyní možné nejen rozšířit některé požadavky směrnice 71/127/EHS a lépe je přizpůsobit skutečným podmínkám zkoušení, ale též je zpřísnit v zájmu zvýšení bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích;vzhledem k tomu, že vnější zpětná zrcátka na straně spolujezdce u vozidel kategorie M1 (osobní automobily) a N1 (lehké nákladní automobily), ač nejsou povinná, nezbytně vyžadují úpravu konstrukce zrcátka i jeho ochranného pouzdra, aby rozměry těchto zařízení minimalizovaly vibrace a čelní odpor při zajištění optimálního pole výhledu;vzhledem k tomu, že v případě tahačů návěsů kategorie N3 (vozidel pro dopravu těžkých nákladů) se stávající požadavky ukazují nedostatečné, pokud se týká pole výhledu podél vozidla na straně spolujezdce a za vozidlem, a že k odstranění tohoto nedostatku je nezbytná montáž přídavného "širokoúhlého" zpětného zrcátka;vzhledem k tomu, že v případě všech vozidel kategorie N3 (nákladní automobily s přívěsem nebo bez přívěsu a tahače návěsů) se stávající požadavky ukazují nedostatečné, pokud se týká pole výhledu v oblasti přiléhající k boku kabiny řidiče na straně spolujezdce, a že k odstranění tohoto nedostatku je nezbytná montáž "blízkopohledového" zpětného zrcátka;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 71/127/EHS se mění takto:1. Článek 7 se nahrazuje tímto:"Článek 71. Od 1. října 1985 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se zpětných zrcáteka) - odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 třetí odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, ani- zakázat první uvedení vozidla do provozu,pokud zpětná zrcátka tohoto typu vozidla nebo těchto vozidel splňují požadavky této směrnice;b) - odmítnout udělit EHS schválení typu konstrukční části nebo vnitrostátní schválení typu pro typ zpětného zrcátka, pokud tato zpětná zrcátka splňují požadavky této směrnice, ani- zakázat uvedení na trh zpětných zrcátek opatřených značkou EHS schválení typu konstrukční části vydanou v souladu s požadavky této směrnice, na trh.2. Od 1. října 1986 členské státya) - nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 třetí odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ vozidla, jehož zpětná zrcátka nesplňují požadavky této směrnice,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, jehož zpětná zrcátka nesplňují požadavky této směrnice,b) - nesmějí již udělit EHS schválení typu konstrukční části pro typ zpětného zrcátka, pokud nesplňuje požadavky této směrnice,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu konstrukční části pro typ zpětného zrcátka, pokud nesplňuje požadavky této směrnice.3. Od 1. října 1988 mohou členské státy zakázat první uvedení do provozu vozidel, s výjimkou vozidel uvedených v bodě 2.1.3 přílohy III, jejichž zpětná zrcátka nesplňují požadavky této směrnice.Od 1. října 1992 mohou členské státy zakázat první uvedení do provozu vozidel uvedených v bodě 2.1.3 přílohy III, jejichž zpětná zrcátka nesplňují požadavky této směrnice. Mohou také zakázat uvedení na trh zpětných zrcátek, která nejsou opatřena značkou schválení typu konstrukční části vydanou v souladu s požadavky této směrnice."2. Přílohy se nahrazují přílohami této směrnice.Odkazy na přílohy v textu směrnice 71/127/EHS se považují za odkazy na odpovídající ustanovení příloh této směrnice tímto způsobem:- bod 2 přílohy I odpovídá příloze II,- bod 2.6 přílohy I odpovídá dodatku 2 k příloze II.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1985. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. února 1985.Za KomisiCockfieldmístopředseda[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 34.[3] Úř. věst. L 68, 22.3.1971, s. 1.[4] Úř. věst. L 239, 22.9.1979, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 1DEFINICE1. "Zpětným zrcátkem" se rozumí zařízení, jehož účelem je poskytovat jasný pohled směrem dozadu a do strany vozidla v polích výhledu podle bodu 5 přílohy III, s výjimkou složitých optických systémů, jako jsou periskopy.2. "Vnitřním zpětným zrcátkem" se rozumí zařízení podle bodu 1, které může být namontováno v prostoru pro cestující ve vozidle.3. "Vnějším zpětným zrcátkem" se rozumí zařízení podle bodu 1, které může být namontováno na vnějším povrchu vozidla.4. "Kontrolním zpětným zrcátkem" se rozumí jiné zpětné zrcátko než zařízení typu podle bodu 1, které může být namontováno uvnitř nebo vně vozidla za účelem poskytnutí jiných polí výhledu, než které jsou definovány v bodu 5 přílohy III.5. "Typem zpětného zrcátka" se rozumějí zařízení, která se významně neliší v těchto zásadních hlediscích:5.1 rozměry a poloměr křivosti odrazného povrchu zpětného zrcátka;5.2 konstrukce, tvar nebo materiály zpětných zrcátek, včetně spojení s karoserií.třída I: | vnitřní zpětná zrcátka poskytující pole výhledu definované v bodu 5.2 přílohy III; |třída II a III: | "hlavní" vnější zpětná zrcátka poskytující pole výhledu definované v bodu 5.3 přílohy III; |třída IV: | "širokoúhlá" vnější zpětná zrcátka poskytující pole výhledu definované v bodu 5.4 přílohy III; |třída V: | "blízkopohledová" vnější zpětná zrcátka poskytující pole výhledu definované v bodu 5.5 přílohy III. |6. 7. "Poloměrem r" se rozumí střední hodnota poloměrů křivosti měřených na odrazném povrchu metodou podle bodu 2 dodatku k této příloze.8. "Hlavními poloměry křivosti v jednom bodě na odrazném povrchu (ri)" se rozumějí hodnoty získané pomocí přístroje definovaného v dodatku 1 a naměřené na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem zrcátka rovnoběžně s úsečkou b definovanou v bodu 2.2.1 přílohy II a na oblouku kolmém k této úsečce.9. r=r+ r′i210. "Středem odrazného povrchu" se rozumí těžiště viditelné plochy odrazného povrchu.11. "Poloměrem křivosti součástí zpětného zrcátka" se rozumí poloměr c oblouku kružnice, který se nejvíce přibližuje zakřivenému tvaru dotyčné součásti.12. "Zornými body řidiče" se rozumějí dva body vzdálené od sebe 65 mm a nacházející se 635 mm svisle nad R-bodem sedadla řidiče definovaným v dodatku 2 k této příloze. Přímka spojující tyto body je kolmá ke střední podélné svislé rovině vozidla. Střed úsečky spojující oba zorné body leží v podélné svislé rovině, která musí procházet středem konstrukční polohy sedění řidiče podle údaje výrobce.13. "Ambinokulárním viděním" se rozumí celkové pole výhledu získané složením monokulárních polí výhledu pravého a levého oka (viz obrázek).+++++ TIFF +++++E | = vnitřní zpětné zrcátko |OD | = oči řidiče |OE |ID | = zdánlivé monokulární obrazy |IE |I | = zdánlivý ambinokulární obraz |A | = zorný úhel levého oka |B | = zorný úhel pravého oka |C | = binokulární zorný úhel |D | = ambinokulární zorný úhel |14. "Typem vozidla z hlediska zpětných zrcátek" se rozumějí motorová vozidla, která se neliší v těchto zásadních hlediscích:14.1 vlastnosti karoserie, které omezují pole výhledu;14.2 souřadnice R-bodu;14.3 stanovené polohy a typy povinných a nepovinných (jsou-li namontována) zpětných zrcátek.15. "Vozidly kategorií M1, M2, M3, N1, N2 a N3" se rozumějí vozidla definovaná v příloze I směrnice 70/156/EHS.--------------------------------------------------Dodatek 1 k příloze IPOSTUP URČENÍ POLOMĚRU KŘIVOSTI r ODRAZNÉHO POVRCHU ZPĚTNÉHO ZRCÁTKA1. MĚŘENÍ1.1 ZařízeníPoužije se "sférometr" znázorněný na obrázku 1.1.2 Měřicí body1.2.1 Hlavní poloměry křivosti se měří ve třech bodech ležících co nejblíže polohám v jedné třetině, polovině a dvou třetinách vzdálenosti na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem zrcátka a rovnoběžném s úsečkou b nebo na oblouku procházejícím středem zrcátka, který je k úsečce b kolmý, je-li tento oblouk delší.1.2.2 Není-li vzhledem k rozměrům zrcátka možné dosáhnout měření ve směrech definovaných v bodu 8 této přílohy, mohou technické zkušebny odpovědné za zkoušky provést měření podle tohoto bodu ve dvou kolmých směrech co nejbližších výše předepsaným směrům.2. VÝPOČET POLOMĚRU KŘIVOSTI rr =r+ r+ rp33,kde:rp1 = je poloměr křivosti v prvním měřicím bodu,rp2 = je poloměr křivosti v druhém měřicím bodu,rp3 = je poloměr křivosti v třetím měřicím bodu.+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Dodatek 2 k příloze IPOSTUP PRO URČENÍ H-BODU A PRO OVĚŘENÍ VZÁJEMNÉ POLOHY R-BODU A H-BODUPro tento účel jsou použitelné odpovídající části přílohy III směrnice 77/649/EHS.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIKONSTRUKČNÍ POŽADAVKY A ZKOUŠKY POŽADOVANÉ PRO EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO ZPĚTNÁ ZRCÁTKA1. OBECNÉ POŽADAVKY1.1 Všechna zpětná zrcátka musí být seřiditelná.1.2 Okraj odrazného povrchu musí být uložen v ochranném krytu (ochranném pouzdře apod.), který musí být na svém obvodu ve všech bodech a ve všech směrech zaoblen s poloměrem křivosti c rovným 2,5 mm nebo větším. Vyčnívá-li odrazný povrch z ochranného pouzdra, nesmí být poloměr křivosti c okraje vyčnívající části menší než 2,5 mm a odrazný povrch musí být možno zasunout do ochranného pouzdra silou 50 N, kterou se působí v místě největšího vyčnívání z ochranného pouzdra vodorovným směrem přibližně rovnoběžným se střední podélnou rovinou vozidla.1.3 Je-li zpětné zrcátko namontováno na rovinném povrchu, musí mít všechny jeho části bez ohledu na polohu seřízení zrcátka poloměr křivosti c nejméně 2,5 mm, včetně částí, které po zkoušce podle bodu 4.2 zůstanou spojeny s držákem zrcátka a kterých se může za statického stavu dotknout koule o průměru 165 mm u vnitřních zpětných zrcátek nebo o průměru 100 mm u vnějších zpětných zrcátek.1.3.1 Kritéria poloměru křivosti podle bodu 1.3 se nevztahují na okraje upevňovacích děr nebo vybrání, jejichž průměr nebo nejdelší úhlopříčka je menší než 12 mm, jestliže jsou jejich hrany zaobleny.1.4 Zařízení pro připevnění zpětného zrcátka k vozidlu musí být navrženo tak, aby válec o poloměru 50 mm, jehož osu tvoří osa nebo některá z os otáčení zajišťující vychýlení zpětného zrcátka ve směru možného nárazu, protínal alespoň část povrchu, k němuž je zařízení připevněno.1.5 U vnějších zpětných zrcátek se na části uvedené v bodech 1.2 a 1.3 odpovídající požadavky nevztahují, jsou-li tyto části zhotoveny z materiálu, jehož tvrdost není větší než 60 podle Shoreho stupnice A.1.6 U částí vnitřních zpětných zrcátek, které jsou zhotoveny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A a které jsou namontovány na tuhém držáku, se požadavky bodů 1.2 a 1.3 vztahují jen na držák.2. ROZMĚRY2.1 Vnitřní zpětná zrcátka (třída I)a = 15 cm ×1 +1000r2.2 Hlavní vnější zpětná zrcátka (třídy II a III)2.2.1 Rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby bylo možné do něj vepsat:- obdélník o výšce 4 cm a délce základny, která, měřená v centimetrech, má hodnotu a.- úsečku, která je rovnoběžná s výškou obdélníku a jejíž délka, vyjádřená v centimetrech, má hodnotu b.2.2.2 Minimální hodnoty a a b jsou uvedeny v tabulce:Třída zpětného zrcátka | Kategorie vozidel, pro něž jsou zpětná zrcátka určena | a | b |II | M2, M3, N2 a N3 | 171 + 1000r | 20 |III | M1 a N1 N3 (pokud jsou použitelné požadavky bodu 2.1.3 přílohy III) | 131 + 1000r | 7 |2.3 "Širokoúhlá" vnější zpětná zrcátka (třída IV)Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo pole výhledu podle bodu 5.4 přílohy III, v případě nutnosti ve spojení s vnějším zpětným zrcátkem třídy II.2.4 "Blízkopohledové" vnější zpětné zrcátko (třída V)Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo pole výhledu podle bodu 5.5 přílohy III.3. ODRAZNÝ POVRCH A SOUČINITEL ODRAZIVOSTI3.1 Odrazný povrch zpětného zrcátka musí být buď rovinný, nebo sféricky vypuklý.3.2 Rozdíly mezi poloměry křivosti3.2.1 Rozdíl mezi poloměry ri nebo r’i a rp v kterémkoli vztažném bodě nesmí být větší než 0,15 r.3.2.2 Rozdíl mezi kterýmkoli z poloměrů křivosti (rp1,rp2 a rp3) a r nesmí být větší než 0,15 r.3.2.3 Není-li r menší než 3000 mm, nahradí se hodnota 0,15 r uvedená v bodech 3.2.1 a 3.2.2 hodnotou 0,25 r.3.3 Hodnota r nesmí být menší než:3.3.1 1200 mm u vnitřních zpětných zrcátek (třídy I) a hlavních vnějších zpětných zrcátek třídy III.3.3.2 1800 mm u hlavních vnějších zpětných zrcátek třídy II.3.3.3 400 mm u "širokoúhlých" vnějších zpětných zrcátek (třídy IV) a u "blízkopohledových" vnějších zpětných zrcátek (třídy V).3.4 Hodnota normálového součinitele odrazivosti, stanoveného metodou popsanou v dodatku I k této příloze nesmí být menší než 40 %.Má-li odrazný povrch dvě polohy ("denní" a "noční"), musí "denní" poloha dovolovat rozeznávání barev signálů používaných v silniční dopravě. Hodnota normálového součinitele odrazivosti při "noční" poloze nesmí být menší než 4 %.3.5 Při běžném užívání si musí odrazný povrch zachovat vlastnosti uvedené v bodu 3.4 i po delším vystavení nepříznivým povětrnostním podmínkám.4. ZKOUŠKY4.1 Zpětná zrcátka se podrobí zkouškám podle bodů 4.2 a 4.3.4.1.1 Zkouška podle bodu 4.2 se nevyžaduje u vnějších zpětných zrcátek, jejichž žádná část není nezávisle na poloze seřízení níže než 2 m nad vozovkou, jestliže zatížení vozidla odpovídá maximální konstrukční hmotnosti.Tato výjimka se vztahuje též na upevňovací části zpětných zrcátek (připevňovací desky, raménka, otočné klouby atd.), které se nacházejí níže než 2 m nad vozovkou a které nepřesahují celkovou šířku vozidla měřenou v příčné svislé rovině procházející nejnižším místem upevnění zrcátka nebo kterýmkoli bodem před touto rovinou, jestliže v této konfiguraci je celková šířka větší.V těchto případech musí být dodán popis stanovující, že zpětné zrcátko musí být namontováno tak, aby splňovalo výše uvedené podmínky polohy jeho upevňovacích částí na vozidle.Jestliže se tato výjimka použije, musí být držák nesmazatelně označen značkou+++++ TIFF +++++a tato skutečnost musí být zaznamenána v certifikátu schválení typu konstrukční části.4.2 Rázová zkouška4.2.1 Popis zkušebního zařízení4.2.1.1 Zkušební zařízení se skládá z kyvadla, které se může kývat kolem dvou vodorovných vzájemně kolmých os, z nichž jedna je kolmá k rovině dráhy spuštěného kyvadla.Na konci kyvadla je kladivo tvořené tuhou koulí o průměru (165 ± 1) mm potaženou pryží tloušťky 5 mm a tvrdosti 50 podle Shoreho stupnice A.Kyvadlo je opatřeno zařízením umožňujícím stanovit maximální úhel vychýlení ramena v rovině spouštění.V souladu s požadavky na rázovou zkoušku stanovenými v bodu 4.2.2.6 slouží k přidržování vzorků podpěra pevně spojená s podstavcem kyvadla.Na obrázku 1 jsou uvedeny rozměry zkušebního zařízení a specifické konstrukční údaje.+++++ TIFF +++++Obrázek 14.2.1.2 m= md1).4.2.2 Popis zkoušky4.2.2.1 Zpětné zrcátko se připevní k podpěře postupem doporučeným výrobcem zrcátka, popřípadě výrobcem vozidla.4.2.2.2 Umístění zpětného zrcátka pro zkoušku4.2.2.2.1 Zpětná zrcátka se na kyvadlovém zařízení pro rázovou zkoušku umístí tak, aby jejich osy byly v podobné vodorovné a svislé poloze, v jaké jsou po namontování na vozidlo podle montážního návodu žadatele.4.2.2.2.2 Je-li zpětné zrcátko seřiditelné vzhledem ke své základně, musí být zkušební poloha taková, aby natáčecí zařízení bylo v nejnepříznivější poloze v mezích stanovených žadatelem.4.2.2.2.3 Má-li zpětné zrcátko zařízením k seřizování vzdálenosti od základny, nastaví se toto zařízení do polohy, při níž je vzdálenost mezi ochranným pouzdrem a základnou nejkratší.4.2.2.2.4 Je-li odrazný povrch v ochranném pouzdře pohyblivý, seřídí se tak, aby jeho horní okraj, který je nejdále od vozidla, byl v poloze největšího vyčnívání z ochranného pouzdra.4.2.2.3 S výjimkou zkoušky vnitřních zpětných zrcátek (viz bod 4.2.2.6.1) musí vodorovná rovina a podélná svislá rovina procházející středem kladiva při kyvadle ve svislé poloze procházet středem zrcátka definovaným v bodu 10 přílohy I. Podélný směr kývání kyvadla musí být rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla.4.2.2.4 Jestliže za podmínek seřízení podle bodů 4.2.2.1 a 4.2.2.2 omezují části zpětného zrcátka překyv kladiva, musí být bod nárazu posunut ve směru kolmém k příslušné ose otáčení.Toto posunutí nesmí být větší, než je bezpodmínečně nutné k provedení zkoušky; musí se omezit tak, aby:- buď byla koule ohraničující kladivo přinejmenším tečná k válci definovanému v bodu 1.4,- nebo aby bod dotyku kladiva byl ve vzdálenosti nejméně 10 mm od obvodu odrazného povrchu.4.2.2.5 Zkouška se provede tak, že se kladivo nechá spadnout z výšky odpovídající úhlu kyvadla 60° od svislice tak, aby narazilo na zpětné zrcátko v okamžiku, kdy kyvadlo dosáhlo svislé polohy.4.2.2.6 Zpětná zrcátka se podrobí rázu za těchto různých podmínek:4.2.2.6.1 Vnitřní zpětná zrcátka:Zkouška 1: Bod nárazu je definován v bodu 4.2.2.3. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zpětné zrcátko na straně s odrazným povrchem.Zkouška 2: Bod nárazu je na okraji ochranného pouzdra; náraz je veden pod úhlem 45° k rovině odrazného povrchu zrcátka a probíhá vodorovnou rovinou procházející středem zrcátka. Náraz musí směřovat na stranu s odrazným povrchem.4.2.2.6.2 Vnější zpětná zrcátka:Zkouška 1: Bod nárazu je definován v bodu 4.2.2.3 nebo 4.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zpětné zrcátko na straně s odrazným povrchem.Zkouška 2: Bod nárazu je definován v bodu 4.2.2.3 nebo 4.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zpětné zrcátko na straně protilehlé odraznému povrchu.Jsou-li zpětná zrcátka třídy II nebo III připevněna k témuž držáku jako zpětná zrcátka třídy IV, provedou se výše uvedené zkoušky na dolním zrcátku. Technická zkušebna provádějící zkoušky však může, pokud to shledá nezbytným, opakovat jednu nebo obě tyto zkoušky na horním zpětném zrcátku, pokud je zrcátko níže než 2 m nad vozovkou.4.3 Ohybová zkouška ochranného pouzdra připevněného ke stopce4.3.1 Tato zkouška se provede na všech vnějších zpětných zrcátkách s výjimkou zrcátek třídy V.4.3.2 Popis zkouškyOchranné pouzdro se vodorovně uloží do zkušebního zařízení tak, aby seřizovací části držáku bylo možno spolehlivě upnout. Konec ochranného pouzdra, který je ve směru největšího rozměru ochranného pouzdra nejblíže k bodu připevnění seřizovací části, se znehybní pevnou zarážkou šířky 15 mm překrývající celou šířku ochranného pouzdra.Na opačný konec ochranného pouzdra se umístí stejná zarážka tak, aby se na ni mohlo působit stanoveným zkušebním zařízením (obrázek 2).Konec ochranného pouzdra protilehlý konci, na který se působí silou, se může upnout a nemusí se udržovat v poloze vyznačené na obrázku 2.Příklad zařízení pro ohybovou zkoušku ochranných pouzder zpětných zrcátek+++++ TIFF +++++Obrázek 24.3.3 Zkušební zatížení je 25 kg a udržuje se po dobu jedné minuty.5. VÝSLEDKY ZKOUŠKY5.1 Při zkouškách podle bodu 4.2 musí kyvadlo po nárazu pokračovat v kyvu tak, aby průmět polohy, kterou zaujímá rameno na spouštěcí rovinu, svíral se svislicí úhel nejméně 20°.Přesnost měření úhlu musí být v rozmezí ± 1°.5.1.1 Tento požadavek se nevztahuje na zpětná zrcátka přilepená na čelní sklo, na která se po zkoušce vztahuje požadavek stanovený v bodu 5.2.5.1.2 U všech zpětných zrcátek třídy II a u zpětných zrcátek třídy III, která jsou připevněna k témuž držáku jako zrcátka třídy IV, se požadovaný úhel překyvu kyvadla vůči svislici snižuje ze 20° na 10°.5.2 Jestliže se u zpětných zrcátek přilepených na čelní sklo při zkouškách podle bodu 4.2 ulomí držák zrcátka, nesmí zbývající část přečnívat od základny více než o 1 cm, přičemž konfigurace zbytku po zkoušce musí vyhovovat podmínkám stanoveným v bodu 1.3.5.3 Při zkouškách podle bodů 4.2 a 4.3 se odrazný povrch zrcátka nesmí rozbít. Rozbití odrazného povrchu je však přípustné, je-li splněna některá z těchto podmínek:5.3.1 úlomky skla nadále lnou k zadní části ochranného pouzdra nebo k povrchu pevně spojenému s ochranným pouzdrem, přičemž je přípustné částečné oddělení skla, pokud jeho rozměr na obou stranách praskliny není větší než 2,5 mm. Je přípustné, aby se v místě nárazu od povrchu skla oddělily drobné střepiny;5.3.2 odrazný povrch je zhotoven z bezpečnostního skla.--------------------------------------------------Dodatek 1 k příloze IIZKUŠEBNÍ POSTUP PRO URČENÍ ODRAZIVOSTI1. DEFINICE1.1 Standardní osvětlovací zdroj CIE A [1]: kolorimetrický osvětlovací zdroj představující černé těleso při T68 = 2855,6 K1.2 Standardní zdroj CIE A [2]: plynem plněná žárovka s wolframovým vláknem s provozní teplotou barvy T68 = 2855,6 K.1.3 Standardní kolorimetrický pozorovací přístroj CIE 1931 [3]: přijímač záření, jehož kolorimetrické charakteristiky odpovídají hodnotám spektrálních trichromatických složekxyz(λ) (viz tabulku).1.4 Spektrální trichromatické složky CIE [4]: trichromatické hodnoty spektrálních složek izoenergetického spektra v systému CIE (XYZ).1.5 Fotopické vidění [5]: vidění normálním okem, je-li přizpůsobeno hladinám jasu nejméně několika kandel na čtvereční metr.2. PŘÍSTROJ2.1 ObecněPřístroj se skládá ze zdroje světla, držáku zkoušeného vzorku, přijímače s fotosnímačem a indikátorem (viz obrázek 1) a z prostředků k potlačení účinku vnějšího světla.Přijímač může obsahovat Ulbrichtovu kouli usnadňující měření odrazivosti nerovinných (vypuklých) zrcátek (viz obrázek 2).2.2 Spektrální charakteristiky světelného zdroje a přijímačeSvětelným zdrojem je standardní zdroj CIE A spojený s optickým systémem zajišťujícím téměř rovnoběžný svazek světelných paprsků. K udržování stálého napětí na žárovce za provozu přístroje se doporučuje použít stabilizátor napětí.Přijímač musí obsahovat fotosnímač se speciální odezvou úměrnou fotopické světelné účinnosti standardního kolorimetrického pozorovacího přístroje CIE (1931) (viz tabulku). Lze použít též jinou kombinaci osvětlovacího zdroje s filtrem a přijímačem, která poskytuje celkově rovnocenné výsledky jako standardní osvětlovací zdroj CIE A a fotopické vidění. Používá-li se v přijímači Ulbrichtova koule, musí být vnitřní povrch koule opatřen povlakem matné (difuzní) spektrálně neselektivní bílé barvy.2.3 Geometrické podmínkySvazek dopadajících světelných paprsků musí svírat s kolmicí na zkoušený povrch pokud možno úhel Θ 0,44 ± 0,09 rad (neboli 25 ± 5°) a nesmí překročit horní mezní hodnotu (tj. 0,53 rad neboli 30°). Osa přijímače musí s touto kolmicí svírat úhel Θ rovnající se úhlu dopadajícího svazku světelných paprsků (viz obrázek 1). Svazek dopadajících světelných paprsků musí mít při dopadu na zkušební povrch průměr nejméně 19 mm. Odrážený svazek paprsků nesmí být širší než citlivá plocha fotosnímače, nesmí pokrývat méně než 50 % této plochy a musí pokud možno překrývat stejnou část plochy jako svazek paprsků použitý při kalibraci přístroje.Používá-li se v přijímači Ulbrichtova koule, musí být její průměr nejméně 127 mm. Otvory ve stěně koule pro vzorek a dopadající svazek paprsků musí být dostatečně velké, aby umožňovaly plný průchod dopadajícího i odraženého svazku paprsků. Fotosnímač musí být umístěn tak, aby přímo nezachycoval světlo dopadajícího ani odraženého svazku paprsků.2.4 Elektrické charakteristiky soustavy fotosnímač-indikátorVýstup fotosnímače udávaný indikátorem musí být lineární funkcí svítivosti na fotocitlivé ploše. Musí být zajištěny prostředky (elektrické nebo optické, popř. obojí) k usnadnění nulovacího a kalibračního seřizování. Tyto prostředky nesmějí ovlivnit linearitu nebo spektrální charakteristiky přístroje. Přesnost soustavy přijímač-indikátor musí být v rozmezí ± 2 % plné výchylky nebo ± 10 % měřené hodnoty, podle toho, která hodnota je menší.2.5 Držák zkoušeného vzorkuTento mechanismus musí umožňovat umístění zkušebního vzorku tak, aby se osy ramene zdroje a přijímače protínaly na odrazném povrchu. Tento odrazný povrch může být uvnitř vzorku zrcátka nebo na některé z jeho stran, podle toho, zda jde o typ zpětného zrcátka s prvním povrchem, druhým povrchem nebo o hranolové zrcátko sklopného typu.3. POSTUP3.1 Metoda přímé kalibraceU metody přímé kalibrace se jako porovnávací etalon užívá vzduch. Tato metoda se používá u přístrojů konstruovaných tak, že dovolují kalibraci v rozsahu 100 % stupnice zapojením přijímače přímo do osy světelného zdroje (viz obrázek 1).Tato metoda dovoluje v určitých případech (např. při měření povrchů s malou odrazivostí) použití mezilehlého kalibračního bodu (mezi 0 a 100 % rozsahu stupnice). V těchto případech je zapotřebí zařadit do optické dráhy neutrální filtr se známou prostupností a seřizovat kalibrační systém, dokud měřič neukazuje procento prostupnosti neutrálního filtru. Před zahájením měření odrazivosti se tento filtr vyjme.3.2 Metoda nepřímé kalibraceMetoda nepřímé kalibrace se používá u přístrojů se stálým zdrojem a stálou geometrií přijímače. Je zapotřebí vhodně kalibrovaný a udržovaný etalon odrazivosti. Tímto porovnávacím etalonem má být pokud možno rovinné zrcátko s hodnotou odrazivosti co nejbližší zkoušeným vzorkům.3.3 Měření rovinných zrcátekOdrazivost vzorků rovinných zrcátek lze měřit na přístrojích, u nichž se používá přímá nebo nepřímá metoda kalibrace. Hodnota odrazivosti se přímo odečte na stupnici indikátoru.3.4 Měření nerovinných (vypuklých) zrcátekX = Enxne+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Trichromatické hodnoty spektrálních složek standardního kolorimetrického pozorovacího přístroje CIE 1931 [6](Tabulka byla převzata z publikace CIE 50 (45) (1970))λ [nm] | x-(λ) | y-(λ) | z-(λ) |380 | 0,001 4 | 0,000 0 | 0,006 5 |390 | 0,004 2 | 0,000 1 | 0,020 1 |400 | 0,014 3 | 0,000 4 | 0,067 9 |410 | 0,043 5 | 0,001 2 | 0,207 4 |420 | 0,134 4 | 0,004 0 | 0,645 6 |430 | 0,283 9 | 0,011 6 | 1,385 6 |440 | 0,348 3 | 0,023 0 | 1,747 1 |450 | 0,336 2 | 0,038 0 | 1,772 1 |460 | 0,290 8 | 0,060 0 | 1,669 2 |470 | 0,195 4 | 0,091 0 | 1,287 6 |480 | 0,095 6 | 0,139 0 | 0,813 0 |490 | 0,032 0 | 0,208 0 | 0,465 2 |500 | 0,004 9 | 0,323 0 | 0,272 0 |510 | 0,009 3 | 0,503 0 | 0,158 2 |520 | 0,063 3 | 0,710 0 | 0,078 2 |530 | 0,165 5 | 0,862 0 | 0,042 2 |540 | 0,290 4 | 0,954 0 | 0,020 3 |550 | 0,433 4 | 0,995 0 | 0,008 7 |560 | 0,594 5 | 0,995 0 | 0,003 9 |570 | 0,762 1 | 0,952 0 | 0,002 1 |580 | 0,916 3 | 0,870 0 | 0,001 7 |590 | 1,026 3 | 0,757 0 | 0,001 1 |600 | 1,062 2 | 0,631 0 | 0,000 8 |610 | 1,002 6 | 0,503 0 | 0,000 3 |620 | 0,854 4 | 0,381 0 | 0,000 2 |630 | 0,642 4 | 0,265 0 | 0,000 0 |640 | 0,447 9 | 0,175 0 | 0,000 0 |650 | 0,283 5 | 0,107 0 | 0,000 0 |660 | 0,164 9 | 0,061 0 | 0,000 0 |670 | 0,087 4 | 0,032 0 | 0,000 0 |680 | 0,046 8 | 0,017 0 | 0,000 0 |690 | 0,022 7 | 0,008 2 | 0,000 0 |700 | 0,011 4 | 0,004 1 | 0,000 0 |710 | 0,005 8 | 0,002 1 | 0,000 0 |720 | 0,002 9 | 0,001 0 | 0,000 0 |730 | 0,001 4 | 0,000 5 | 0,000 0 |740 | 0,000 7 | 0,000 2 [7] | 0,000 0 |750 | 0,000 3 | 0,000 1 | 0,000 0 |760 | 0,000 2 | 0,000 1 | 0,000 0 |770 | 0,000 1 | 0,000 0 | 0,000 0 |780 | 0,000 0 | 0,000 0 | 0,000 0 |[1] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[2] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[3] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[4] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[5] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[6] Zkrácená tabulka. Hodnoty y-(λ) = V(λ) jsou zaokrouhleny na čtyři desetinná místa.[7] Změněno v roce 1966 ze 3 na 2.--------------------------------------------------Dodatek 2 k příloze IIPOŽADAVKY NA EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI A ZNAČENÍ ZPĚTNÝCH ZRCÁTEK1. ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI1.1 Žádost o EHS schválení typu konstrukční části pro typ zpětného zrcátka podává držitel výrobní nebo obchodní značky nebo jeho pověřený zástupce.1.2 Pro každý typ zpětného zrcátka je nutno k žádosti přiložit:1.2.1 technický popis stanovující zejména typ (typy) vozidla, pro které je zpětné zrcátko určeno;1.2.2 dostatečně podrobné výkresy pro identifikaci zpětného zrcátka spolu s návodem pro montáž; výkresy musí znázorňovat navrhovanou polohu čísla schválení typu konstrukční části a doplňkové značky obdélníku, který je součástí značky EHS schválení typu konstrukční části;1.2.3 čtyři vzorky zpětného zrcátka: tři pro zkoušky a jeden k uchování v technické zkušebně pro další zkoušky, které se mohou později ukázat nezbytné. Technická zkušebna může požadovat další vzorky.2. NÁPISYVzorky typu zpětného zrcátka předkládané k EHS schválení typu konstrukční části musí být opatřeny zřetelně čitelnou a nesmazatelnou výrobní nebo obchodní značkou žadatele a musí mít dostatečnou plochu pro značku EHS schválení typu konstrukční části; tato plocha musí být vyznačena na výkresech podle bodu 1.2.2.3. EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI3.1 Jestliže typ zpětného zrcátka, který byl předložen v souladu s bodem 1, splňuje požadavky bodů 1 až 5 přílohy II, udělí se pro něj EHS schválení typu konstrukční části a přidělí se mu číslo schválení typu konstrukční části.3.2 Toto číslo nesmí být přiděleno jinému typu zpětného zrcátka.4. ZNAČENÍ4.1 Každé zpětné zrcátko, které se shoduje s typem, pro který bylo uděleno schválení typu konstrukční části podle této směrnice, musí být opatřeno značkou EHS schválení typu konstrukční části.4.2 Značku EHS schválení typu konstrukční části tvoří obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno "e" a rozlišovací číslo nebo písmena členského státu, který udělil schválení typu: 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 6 pro Belgii, 11 pro Spojené království, 13 pro Lucembursko, 18 pro Dánsko, IRL pro Irsko, GR pro Řecko. V blízkosti obdélníku musí být rovněž umístěno číslo EHS schválení typu konstrukční části. Toto číslo se skládá z čísla schválení typu konstrukční části uvedeného na certifikátu vystaveném pro dotyčný typ (viz dodatek 3), kterému předcházejí dvě číslice udávající pořadové číslo poslední změny směrnice Rady 71/127/EHS ve znění ke dni, kdy bylo EHS schválení typu konstrukční části uděleno. Pořadové číslo změny a číslo schválení typu konstrukční části uvedené na certifikátu se oddělí hvězdičkou. Pořadové číslo této směrnice je 02.4.3 Značku EHS schválení typu konstrukční části doplní značka I, II, III, IV nebo V udávající třídu, do které typ zpětného zrcátka patří. Tato doplňková značka se umístí v jakékoliv vhodné poloze poblíž obdélníku s vepsaným písmenem "e".4.4 Značka EHS schválení typu konstrukční části a doplňková značka se nesmazatelně vyznačí na neoddělitelnou část zpětného zrcátka tak, aby byly zřetelně viditelné i po namontování zpětného zrcátka na vozidlo.4.5 Níže jsou uvedeny čtyři příklady značky EHS schválení typu konstrukční části s doplňkovou značkou.Příklady značek EHS schválení typu konstrukční části a doplňkových značek+++++ TIFF +++++Zpětné zrcátko opatřené touto značkou EHS schválení typu konstrukční části je zrcátko třídy I (vnitřní zpětné zrcátko), jehož typ byl schválen ve Francii (e2) pod číslem 02*35.+++++ TIFF +++++Zpětné zrcátko opatřené touto značkou EHS schválení typu konstrukční části je zrcátko třídy II (vnější zpětné zrcátko), jehož typ byl schválen v Nizozemsku (e4) pod číslem 02*187.+++++ TIFF +++++Zpětné zrcátko opatřené touto značkou EHS schválení typu konstrukční části je zrcátko třídy V ("blízkopohledové" vnější zpětné zrcátko), jehož typ byl schválen v Řecku (eGR) pod číslem 02*39.+++++ TIFF +++++Zpětné zrcátko opatřené touto značkou EHS schválení typu konstrukční části je zrcátko třídy IV ("širokoúhlé" vnější zpětné zrcátko), jehož typ byl schválen v Itálii (e3) pod číslem 02*1248.--------------------------------------------------Dodatek 3 k příloze IIVZOR CERTIFIKÁTU EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO ZPĚTNÉ ZRCÁTKO+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIPOŽADAVKY NA MONTÁŽ ZPĚTNÝCH ZRCÁTEK NA VOZIDLA1. OBECNĚ1.1 Zpětná zrcátka musí být namontována takovým způsobem, aby zrcátko významně neměnilo změřené pole výhledu nebo aby se nechvělo takovou měrou, že by mohlo být příčinou nesprávné interpretace obrazu vnímaného řidičem.1.2 Podmínky uvedené v bodu 1.1 musí být dodrženy při pohybu vozidla rychlostí do 80 % jeho maximální konstrukční rychlosti, avšak nejvýše 150 km/h.2. POČET2.1 Minimální počet povinných zpětných zrcátek2.1.1 Pole výhledu stanovená v bodu 5 musí být zajištěna minimálním počtem povinných zpětných zrcátek podle tabulky:Kategorie Vozidla | Vnitřní zpětná zrcátka třída I | Vnější zpětná zrcátka |Hlavní zpětná zrcátka | Širokoúhlá zpětná zrcátka třída IV | Blízkopohledová zpětná zrcátka třída V |třída II | třída III |M1 | 1 (viz bod 2.1.2) | — (viz bod 2.1.2.3) | 1 na straně řidiče (avšak viz bod 2.2.1 této přílohy) | — | — |M2 | — | 2 (1 na levé a 1 na pravé straně) | — | — | — (viz body 2.2.2 a 3.7) |M3 | — | 2 (1 na levé a 1 na pravé straně) | — | — | — (viz body 2.2.2 a 3.7) |N1 | 1 (viz bod 2.1.2) | — (viz bod 2.1.2.3) | 1 na straně řidiče (avšak viz bod 2.2.1 této přílohy) | — | — |N2 | — (viz bod 2.2.3) | 2 (1 na levé a 1 na pravé straně) | — | — (viz bod 2.2.4) | — (viz body 2.2.2 a 3.7) |N3 s přívěsem nebo bez N3 Tahače návěsů | — (viz bod 2.2.3) | 2 (1 na levé a 1 na pravé straně) | — | — (viz bod 2.2.4) | 1 (viz bod 3.7) |— (viz bod 2.2.3) | 2 (1 na levé a 1 na pravé straně) | — (viz bod 2.1.3) | 1 | 1 (viz bod 3.7) |2.1.2 V případě vozidel kategorie M1 a N1 však platí:2.1.2.1 jestliže vnitřní zpětné zrcátko nesplňuje požadavky stanovené v bodu 5.2, musí být na vozidle namontováno další zpětné zrcátko na opačné straně vozidla než povinné zrcátko podle bodu 2.1.1;2.1.2.2 jestliže vnitřní zpětné zrcátko neumožňuje výhled směrem dozadu, jeho namontování se nepožaduje;2.1.2.3 jsou přípustná vnější zpětná zrcátka třídy II.2.1.3 Jestliže však u vozidel kategorie N3 konstrukce technicky znemožňuje dosažení polí výhledu podle bodů 5.3.2.2 a 5.4 a je-li zpětné zrcátko třídy IV namontováno na stejném držáku jako zpětné zrcátko třídy II, může být zpětné zrcátko třídy II nahrazeno zpětným zrcátkem třídy III.Tato výjimka platí pouze do 1. října 1992.2.2 Maximální počet nepovinných zpětných zrcátek2.2.1 U vozidel kategorií M1 a N1 je přípustné vnější zpětné zrcátko namontované na opačné straně vozidla, než na které je namontováno povinné vnější zpětné zrcátko podle bodu 2.1.1.2.2.2 U vozidel kategorií M2, M3 a N2 je přípustné vnější zpětné zrcátko třídy V.2.2.3 U vozidel kategorií N2 a N3 je přípustné vnitřní zpětné zrcátko.2.2.4 U vozidel kategorií N2 a N3, s výjimkou tahačů návěsů, je přípustné vnější zpětné zrcátko třídy IV.2.2.5 Zpětná zrcátka podle bodů 2.2.1 a 2.2.4 musí splňovat požadavky této směrnice.Na zpětná zrcátka podle bodu 2.2.3 se však nevztahuje bod 5 této přílohy.2.2.6 Tato směrnice se nevztahuje na kontrolní zpětná zrcátka podle bodu 4 přílohy I. Tato vnější zpětná zrcátka však musí být namontována nejméně 2 m nad vozovkou, jestliže zatížení vozidla odpovídá jeho maximální přípustné celkové hmotnosti.3. UMÍSTĚNÍ3.1 Zpětná zrcátka musí být umístěna tak, aby řidič sedící na sedadle v obvyklé jízdní poloze měl jasný výhled na silnici za vozidlem a do strany (stran) vozidla.3.2 Vnější zpětná zrcátka musí být viditelná bočními okny nebo částí čelního skla stíranou stíračem. Z konstrukčních důvodů se však tento požadavek nevztahuje na vnější zpětná zrcátka namontovaná na pravé straně vozidel kategorií M2 a M3 v členských státech s pravostranným provozem a na levé straně vozidel stejných kategorií v členských státech s levostranným provozem.3.3 Pro každé vozidla v provedení podvozku s kabinou, u kterého se měří pole výhledu, musí být výrobcem uvedeny největší a nejmenší šířky karoserie a v případě potřeby simulovány maketou čelního panelu. Veškeré konfigurace vozidla a zpětných zrcátek uvažované při zkouškách musí být uvedeny v certifikátu EHS schválení typu vozidla z hlediska montáže zpětných zrcátek (viz dodatek).3.4 Předepsané vnější zpětné zrcátko na straně řidiče musí být umístěno tak, aby úhel mezi střední podélnou svislou rovinou vozidla a svislou rovinou procházející středem zpětného zrcátka a středem úsečky dlouhé 65 mm, která spojuje oba zorné body řidiče, nebyl větší než 55°.3.5 Zpětná zrcátka nesmějí přečnívat před vnější obrys karoserie vozidla podstatně více, než je nezbytné k splnění požadavků na pole výhledu stanovených v bodu 5.3.6 Je-li spodní okraj vnějšího zpětného zrcátka při plně zatíženém vozidle vzdálen od vozovky méně než 2 m, nesmí toto zpětné zrcátko přečnívat celkovou šířku vozidla, měřenou bez vnějších zrcátek, o více než 0,2 m.3.7 Zpětná zrcátka třídy V musí být na vozidlech namontována tak, aby bez ohledu na jejich polohu po seřízení žádná část těchto zpětných zrcátek nebo jejich držáků nebyla níže než 2 m nad vozovkou, jestliže zatížení vozidla odpovídá jeho maximální přípustné celkové hmotnosti.Tato zpětná zrcátka nesmí být namontována na vozidlech, u nichž výška kabiny je taková, že tento požadavek nemůže být splněn.3.8 Za podmínek stanovených v bodech 3.5, 3.6 a 3.7 mohou zpětná zrcátka překročit maximální přípustnou šířku vozidla.4. SEŘIZOVÁNÍ4.1 Řidič musí být schopen seřizovat vnitřní zpětné zrcátko ze své jízdní polohy.4.2 Vnější zpětné zrcátko umístěné na straně řidiče musí být možno seřizovat zevnitř vozidla při zavřených dveřích, okno může být otevřené. Poloha zrcátka se však může aretovat zvenčí.4.3 Bod 4.2 se nevztahuje na vnější zpětná zrcátka, která po vysunutí ze sklopené polohy mohou být bez seřizování vrácena do původní polohy.5. POLE VÝHLEDU5.1 ObecněNíže definovaná pole výhledu se vztahují k ambinokulárnímu vidění, přičemž oči jsou v poloze "zorných bodů řidiče" definovaných v bodu 12 přílohy 1. Pole výhledu se stanoví na vozidle v provozním stavu podle bodu 2.6 přílohy 1 směrnice 70/156/EHS, rozšířeném o jednoho cestujícího hmotnosti 75 kg ± 1 % na předním sedadle. Pole výhledu se stanoví průhledem oken, jejichž celkový součinitel průchodu světla měřený kolmo k povrchu je nejméně 70 %.5.2 Vnitřní zpětná zrcátka (třída I)Pole výhledu musí být takové, aby řidič byl schopen vidět přinejmenším 20 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která má střed na střední podélné svislé rovině vozidla a sahá od místa vzdáleného 60 m za zornými body řidiče k obzoru (obrázek 3).5.3 Hlavní vnější zpětná zrcátka (třídy II a III)5.3.1 Levá vnější zpětná zrcátka u vozidel jezdících po pravé straně vozovky a pravá vnější zrcátka u vozidel jezdících po levé straně vozovky5.3.1.1 Pole výhledu musí být takové, aby řidič byl schopen vidět přinejmenším 2,5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena vpravo (u vozidel jezdících vpravo) nebo vlevo (u vozidel jezdících vlevo) rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním levým (u vozidel jezdících vpravo) nebo pravým bodem vozidla (u vozidel jezdících vlevo) a která sahá od místa vzdáleného 10 m za zornými body řidiče až k obzoru (obrázky 4 a 5).5.3.2 Pravá vnější zpětná zrcátka u vozidel jezdících vpravo a levá vnější zpětná zrcátka u vozidel jezdících vlevo5.3.2.1 U vozidel kategorie M1 a vozidel kategorie N1, jejichž maximální hmotnost nepřekračuje 2 t, musí být pole výhledu takové, aby řidič byl schopen vidět přinejmenším 4 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena vlevo (u vozidel jezdících vpravo) nebo vpravo (u vozidel jezdících vlevo) rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním pravým (u vozidel jezdících vpravo) nebo levým bodem vozidla (u vozidel jezdících vlevo) a která sahá od místa vzdáleného 20 m za zornými body řidiče až k obzoru (viz obrázek 4).5.3.2.2 U jiných vozidel než podle bodu 5.3.2.1 musí být pole výhledu takové, aby řidič byl schopen vidět přinejmenším 3,5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena vlevo (u vozidel jezdících vpravo) nebo vpravo (u vozidel jezdících vlevo) rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním pravým (u vozidel jezdících vpravo) nebo levým bodem vozidla (u vozidel jezdících vlevo) a která sahá od místa vzdáleného 30 m za zornými body řidiče až k obzoru.Mimo to musí být vozovka řidičem viditelná v šíři 0,75 m, počínaje bodem vzdáleným 4 m směrem dozadu od svislé (příčné) roviny procházející zornými body řidiče (obrázek 5).5.4 "Širokoúhlá" vnější zpětná zrcátka (třída IV)5.4.1 Pole výhledu musí být takové, aby řidič byl schopen vidět přinejmenším 12,5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena vlevo (u vozidel jezdících vpravo) nebo vpravo (u vozidel jezdících vlevo) rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním pravým (u vozidel jezdících vpravo) a krajním levým bodem vozidla (u vozidel jezdících vlevo) a která sahá přinejmenším od vzdálenosti 15 m do vzdálenosti 25 m za zornými body řidiče. Mimo to musí být vozovka řidičem viditelná v šíři 2,5 m, počínaje bodem vzdáleným 3 m směrem dozadu od svislé (příčné) roviny procházející zornými body řidiče (viz obrázek 6).5.5 "Blízkopohledová" vnější zpětná zrcátka (třída V)Pole výhledu musí být takové, aby řidič byl schopen vidět rovinnou a vodorovnou část vozovky podél boku vozidla ohraničenou těmito svislými rovinami (viz obrázky 7a a 7b):5.5.1 rovinou rovnoběžnou se střední svislou podélnou rovinou vozidla, která prochází bodem vzdáleným 0,2 m od krajního pravého (u vozidel jezdících vpravo) nebo levého (u vozidel jezdících vlevo) bodu kabiny;5.5.2 v příčném směru rovinou rovnoběžnou s rovinou podle bodu 5.5.1 a vzdálenou od ní 1 m;5.5.3 vzadu rovinou rovnoběžnou se svislou rovinou procházející zornými body řidiče a ležící 1,25 m za touto rovinou;5.5.4 vpředu rovinou rovnoběžnou se svislou rovinou procházející zornými body řidiče a ležící 1 m před touto rovinou. Je-li svislá příčná rovina procházející přední hranou nárazníku vozidla vzdálena méně než 1 m před svislou rovinou procházející zornými body řidiče, pole výhledu se ohraničí touto rovinou (viz obrázek 7b).5.6 U zpětných zrcátek skládajících se z více odrazných povrchů, které mají buď rozdílné zakřivení, nebo vzájemně vytvářejí zlom, musí alespoň jeden z odrazných povrchů poskytovat pole výhledu a mít rozměry (viz bod 2.2.2 přílohy II) uvedené pro třídu, k níž tato zrcátka náleží.5.7 Překážky ve výhledu5.7.1 Vnitřní zpětné zrcátko (třída I)5.7.1.1 Zmenšení pole výhledu takovým zařízením, jako jsou opěrky hlavy, sluneční clony, stírače zadního skla, prvky vyhřívání zadního skla, je přípustné za předpokladu, že všechna tato zařízení společně nezpůsobí zmenšení předepsaného pole výhledu o více než 15 %.5.7.1.2 Zakrytí výhledu se měří při nejnižší poloze opěrek hlavy a při sklopených slunečních clonách směrem dozadu.5.7.2 Vnější zpětná zrcátka (třídy II, III, IV a V)U výše uvedených polí výhledu se neberou v úvahu překážky způsobené karoserií a některými jejími částmi, jako jsou dveřní kliky, obrysové svítilny, směrové svítilny, ukončení zadních nárazníků a součásti zařízení pro čištění odrazné plochy, pokud vyvolávají celkové zakrytí výhledu menší než 10 % předepsaného pole výhledu.5.8 Zkušební postupPole výhledu se stanoví tak, že se v zorných bodech umístí výkonné světelné zdroje a měří se světlo dopadající na kontrolní svislou promítací plochu. Mohou se použít i jiné rovnocenné metody.Vnitřní zpětné zrcátko+++++ TIFF +++++Hlavní vnější zpětná zrcátkaVozidlo jezdící na pravé straně vozovky+++++ TIFF +++++Vozidlo kategorie M1 a N1 o hmotnosti do 2 t+++++ TIFF +++++Vozidla kategorií jiných než M1 a N1 o hmotnosti do 2 t+++++ TIFF +++++Širokoúhlé zpětné zrcátko+++++ TIFF +++++"Blízkopohledové" vnější zpětné zrcátko--------------------------------------------------Dodatek k příloze IIIPŘÍLOHA K CERTIFIKÁTU EHS SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA Z HLEDISKA MONTÁŽE ZPĚTNÝCH ZRCÁTEK(Čl. 4 odst. 2 a článek 10 směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 30. října 1990, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/649/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pole výhledu řidičů motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31990L0630

Úřední věstník L 341 , 06/12/1990 S. 0020 - 0029 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 20 S. 0022  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 20 S. 0022

		Směrnice Komiseze dne 30. října 1990,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/649/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pole výhledu řidičů motorových vozidel(90/630/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 77/649/EHS ze dne 27. září 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pole výhledu řidičů motorových vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 88/366/EHS [2], a zejména na článek 5 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že na základě získaných zkušeností a současného stavu techniky lze nyní upřesnit postup zkoušení stanovený v příloze III směrnice 77/649/EHS, a zejména jej uvést do souladu s nejnovějšími výsledky vývoje v rámci Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha III směrnice 77/649/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. května 1991 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se pole výhledu- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS [3] nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, ani- zakázat uvedení vozidla do provozu,pokud pole výhledu řidičů tohoto typu vozidla nebo těchto vozidel splňuje požadavky směrnice 77/649/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. října 1991 členské státy- nesmějí vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ vozidla, u nějž pole výhledu řidiče nesplňuje požadavky směrnice 77/649/EHS ve znění této směrnice,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, u nějž pole výhledu řidičů nesplňuje požadavky směrnice 77/649/EHS ve znění této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. května 1991. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. října 1990.Za KomisiMARTIN Bangemannmístopředseda[1] Úř. věst. L 267, 19.10.1977, s. 1.[2] Úř. věst. L 181, 12.7.1988, s. 40.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPříloha III směrnice 77/649/EHS se nahrazuje tímto:"Příloha IIIPOSTUP STANOVENÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU PRO MÍSTA K SEZENÍ V MOTOROVÝCH VOZIDLECH1. ÚČELPostup popsaný v této příloze se používá ke stanovení polohy H-bodu a skutečného úhlu trupu pro jedno nebo několik míst k sezení v motorovém vozidle a k ověření vztahu mezi změřenými údaji a konstrukčními hodnotami udanými výrobcem vozidla [1].2. DEFINICEPro účely této přílohy:2.1 "Vztažnými údaji" se rozumí jedna nebo několik z těchto vlastností místa k sezení:2.1.1 H-bod a R-bod a jejich vzájemný vztah;2.1.2 skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vzájemný vztah.2.2 "Trojrozměrným zařízením ke stanovení H-bodu" (zařízením 3DH) se rozumí zařízení používané ke stanovení H-bodů a skutečných úhlů trupu. Popis zařízení je uveden v dodatku 1 k této příloze.2.3 "H-bodem" se rozumí střed otáčení trupu a stehna zařízení 3DH umístěného na sedadle vozidla podle bodu 4. H-bod se nachází ve středu osy zkušebního zařízení, tj. mezi zaměřovači H-bodu na obou stranách zařízen 3DH. H-bod teoreticky odpovídá R-bodu (dovolené odchylky – viz bod 3.2.2). Jakmile je H-bod stanoven postupem podle bodu 4, považuje se za pevný bod ve vztahu k čalounění sedáku a při seřizování sedadla se jím pohybuje.2.4 "R-bodem" nebo "vztažným bodem místa k sezení" se rozumí konstrukční bod určený výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený ve vztahu k trojrozměrnému vztažnému systému.2.5 "Čárou trupu" se rozumí osa tyče trupu zařízení 3DH plně sklopeného vzad;2.6 "Skutečným úhlem trupu" se rozumí úhel, který svírá svislice procházející H-bodem s čárou trupu, změřený pomocí úhloměrné stupnice sklonu zad na zařízení 3DH. Skutečný úhel trupu teoreticky odpovídá konstrukčnímu úhlu trupu (dovolené odchylky – viz bod 3.2.2).2.7 "Konstrukčním úhlem trupu" se rozumí úhel, který svírá svislice procházející R-bodem s čárou trupu v poloze odpovídající konstrukční poloze opěradla sedadla určené výrobcem.2.8 "Střední rovinou sedící osoby" C/LO se rozumí střední rovina zařízení 3DH umístěného v každém konstrukčním místě k sezení; je představována souřadnicí H-bodu na ose y. U samostatných sedadel je střední rovina sedadla shodná se střední rovinou sedící osoby. U ostatních sedadel je střední rovina sedící osoby výrobcem.2.9 "Trojrozměrným vztažným systémem" se rozumí systém popsaný v dodatku 2 k této příloze.2.10 "Výchozími vztažnými značkami" se rozumějí fyzické body (otvory, plošky, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem.2.11 "Měřicí polohou vozidla" se rozumí poloha vozidla určená souřadnicemi výchozích vztažných značek v trojrozměrném vztažném systému.3. POŽADAVKY3.1 Uvedení údajůPro každé místo k sezení, u něhož jsou zapotřebí vztažné hodnoty k prokázání souladu s touto směrnicí, musí být ve formuláři podle dodatku 3 k této příloze uvedeny tyto údaje (všechny nebo jejich přiměřený výběr):3.1.1 souřadnice R-bodu vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému;3.1.2 konstrukční úhel trupu;3.1.3 veškeré údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy podle bodu 4.3.3.2 Vztah mezi změřenými a konstrukčními hodnotami3.2.1 Souřadnice H-bodu a hodnota skutečného úhlu trupu, získané postupem podle bodu 4, se jednotlivě porovnají se souřadnicemi R-bodu a hodnotou konstrukčního úhlu trupu udanými výrobcem vozidla.3.2.2 Vzájemná poloha R-bodu a H-bodu a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se považují pro dotyčné místo k sezení za uspokojivé, jestliže H-bod určený svými souřadnicemi se nachází uvnitř čtverce s vodorovnými a svislými stranami délky 50 mm, jehož úhlopříčky se protínají v R-bodu, a jestliže se skutečný úhel trupu liší od konstrukčního úhlu trupu nejvýše o 5°.3.2.3 Jsou-li tyto podmínky splněny, použije se R-bod a konstrukční úhel trupu k prokázání souladu s touto směrnicí.3.2.4 Jestliže H-bod nebo skutečný úhel trupu nesplňují požadavky bodu 3.2.2, stanoví se H-bod a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem tedy třikrát). Vyhoví-li výsledky dvou z těchto tří stanovení požadavkům, pokládají se požadavky bodu 3.2.2 za splněné.3.2.5 Jestliže výsledky nejméně dvou ze tří měření podle bodu 3.2.4 nesplňují požadavky bodu 3.2.2 nebo nelze provést ověření, protože výrobce vozidla neposkytl údaje týkající se polohy R-bodu nebo konstrukčního úhlu trupu, použije se těžiště tří změřených bodů nebo aritmetický průměr tří změřených úhlů; tyto výsledky se považují za použitelné ve všech případech, kdy je v této směrnici uveden R-bod nebo konstrukční úhel trupu.4. POSTUP STANOVENÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU4.1 Vozidlo se podle uvážení výrobce předehřeje na teplotu (20 ± 10) °C, aby bylo zajištěno, že materiál sedadla dosáhl pokojové teploty. Jestliže zkoušené sedadlo dosud nebylo použito k sezení, posadí se na sedadlo osoba hmotnosti 70 kg až 80 kg nebo zkušební zařízení dvakrát po dobu jedné minuty, aby se prohnul sedák a opěradlo. Požaduje-li to výrobce, zůstanou úplné sestavy sedadel před instalací zařízení 3DH nezatíženy po dobu nejméně 30 minut.4.2 Vozidlo se umístí do měřicí polohy podle bodu 2.11.4.3 Je-li sedadlo seřiditelné, nastaví se nejprve do krajní zadní obvyklé polohy pro řízení nebo pro jízdu podle údajů výrobce, přičemž se bere v úvahu pouze podélné seřízení sedadla, nikoli posuv sedadla používaný pro jiné účely, než je obvyklá poloha pro řízení nebo jízdu. Existují-li jiné způsoby seřízení (seřízení výšky, úhlu sklonu, opěradla apod.), nastaví se sedadlo do polohy určené výrobcem vozidla. U odpružených sedadel se pevně nastaví svislá poloha, aby odpovídala obvyklé poloze pro řízení určené výrobcem.4.4 Oblast místa k sezení, která přijde do styku se zařízením 3DH, se pokryje bavlněnou tkaninou dostatečné velikosti a vhodné struktury (prostou bavlněnou tkaninou s 18,9 vláken na cm2 a měrnou hmotností 0,228 kg/m2 nebo úpletovou či netkanou textilií obdobných vlastností).Pokud se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, musí mít podlaha, na níž je sedadlo umístěno, tytéž základní vlastnosti [2] jako podlaha vozidla, ve kterém má být sedadlo použito.4.5 Sestava sedací a trupové části zařízení 3DH se umístí tak, aby se střední rovina sedící osoby C/LO shodovala se střední rovinou zařízení 3DH. Na žádost výrobce může být zařízení 3DH posunuto směrem dovnitř vozidla oproti C/LO, pokud by natolik vyčnívalo, že by okraj sedadla neumožňoval jeho vyrovnání.4.6 Ke skořepině sedací části se připevní sestavy dolních končetin (chodidla a bérce) buď jednotlivě, nebo s použitím tyče T a sestavy dolních končetin. Přímka procházející zaměřovači H-bodu musí být rovnoběžná se základnou a kolmá ke střední podélné rovině sedadla.4.7 Poloha chodidel a bérců zařízení 3DH se nastaví tímto způsobem:4.7.1 Konstrukční místo k sezení: řidič a cestující na vnějším předním sedadle4.7.1.1 Obě sestavy chodidel a bérců se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze, v případě nutnosti mezi ovládacími pedály. Pokud je to možné, umístí se levé chodidlo přibližně stejně daleko nalevo od střední roviny zařízení 3DH jako pravé chodidlo napravo. Libela ověřující příčnou orientaci zařízení 3DH se v případě potřeby uvede do vodorovné polohy přestavěním skořepiny sedací části nebo posunutím sestav chodidel a bérců směrem dozadu. Přímka, která prochází zaměřovači H-bodu, musí zůstat kolmá ke střední podélné rovině sedadla.4.7.1.2 Jestliže levý bérec nelze udržet v poloze rovnoběžné s pravým bércem a levé chodidlo nelze opřít o podlahu karoserie, posune se levé chodidlo tak, aby bylo opřeno. Je nutno zachovat souosost zaměřovačů H-bodu.4.7.2 Konstrukční místo k sezení: cestující na zadních sedadlechU zadních nebo pomocných sedadel se bérce umístí podle určení výrobce. Jestliže chodidla spočívají na částech podlahy v různé úrovni, slouží jako vztažné chodidlo, které nejdříve přijde do styku s předním sedadlem, a druhé chodidlo se nastaví tak, aby se libela udávající příčnou orientaci sedací části zařízení 3DH ustálila ve vodorovné poloze.4.7.3 Ostatní předpokládaná místa k sezeníPoužije se obecný postup podle bodu 4.7.1 s tou výjimkou, že chodidla se umístí podle určení výrobce.4.8 Nasadí se závaží bérců a stehen a zařízení 3DH se vyrovná.4.9 Skořepina zádové části se sklopí dopředu k přednímu dorazu a zařízení 3DH se pomocí tyče T odtáhne od opěradla sedadla. Zařízení 3DH se znovu usadí do polohy na sedadle některým z těchto způsobů:4.9.1 Má-li zařízení 3DH tendenci klouzat dozadu, použije se tento postup. Zařízení 3DH se nechá klouzat dozadu do okamžiku, kdy již není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržující sílu, tj. dokud se skořepina sedací části nedotkne opěradla sedadla. V případě potřeby se upraví poloha bérce.4.9.2 Pokud zařízení 3DH nemá tendenci sklouznout dozadu, použije se tento postup. Zařízení 3DH se působením vodorovné síly na tyč T posune směrem dozadu, dokud se skořepina sedací části nedotkne opěradla sedadla (viz obrázek 2 v dodatku 1 k této příloze).4.10 Na sestavu skořepin sedací a zádové části zařízení 3DH se v místě styku měřicího v průsečíku kyčelní úhloměrné stupnice a pouzdra T působí silou (100 ± 10) N. Směr působení síly se udržuje podél přímky procházející uvedeným průsečíkem k bodu těsně nad pouzdrem stehenní tyče (viz obrázek 2 v dodatku 1 k této příloze). Potom se skořepina zádové části opatrně vrátí na opěradlo sedadla. Během této poslední části postupu je třeba dbát, aby zařízení 3DH nesklouzlo směrem dopředu.4.11 Nasadí se pravé a levé závaží sedací části a potom střídavě osm závaží trupu. Je třeba zachovat vodorovné nastavení zařízení 3DH.4.12 Skořepina zádové části se sklopí dopředu, aby se uvolnil tlak na opěradlo sedadla. Zařízením 3DH se třikrát kývne ze strany na stranu v rozsahu 10° (5° na každou stranu od svislé střední roviny) a zpět, aby se uvolnilo případné nahromaděné tření mezi zařízením a sedadlem.Během kývání může mít tyč T zařízení 3DH tendenci odchýlit se od předepsaného vodorovného a svislého nastavení. Proto je nutno tyč T během kývavých pohybů přiměřenou boční silou přidržet. Během přidržování tyče T a kývání zařízením 3DH je nutno dbát, aby se na zařízení neúmyslně nepůsobilo vnějšími silami ve svislém směru nebo ve směru dopředu a dozadu.Chodidla zařízení 3DH nesmějí být při tomto úkonu přidržována. Pokud se poloha chodidel změní, zatím se v nové poloze ponechají.Skořepina zádové části se opatrně vrátí na opěradlo sedadla a ověří se, zda jsou obě libely v nulové poloze. Pokud se během kývavých pohybů zařízení 3DH chodidla posunula, uvedou se znovu do původní polohy takto:Postupně se obě chodidla zdvihnou nad podlahu jen do takové výšky, při níž se pohyb chodidel zastaví. Při zdvihání jsou chodidla volně otočná a nesmí na ně působit zatížení zepředu nebo ze strany. Po navrácení chodidel do spodní polohy se paty musí dotýkat příslušné části konstrukce.Příčná libela musí být v nulové poloze; v případě potřeby se na horní část skořepiny zádové části ze strany zatlačí, aby se vyrovnala skořepina sedací části zařízení na sedadle.4.13 Při přidržování tyče T, aby zařízení 3DH nesklouzlo dopředu po sedáku sedadla, se postupuje tímto způsobem:a) skořepina zádové části se přisune zpět k opěradlu sedadla;b) na tyč trupu se přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě aplikuje a uvolňuje vodorovné zatížení velikosti do 25 N, dokud úhloměrná stupnice úhlu zad neukáže, že se po uvolnění zatížení dosáhlo stabilní polohy. Je třeba zajistit, aby na zařízení 3DH nepůsobilo ze strany nebo směrem dolů žádné vnější zatížení. Je-li nutné další vyrovnání zařízení 3DH, sklopí se skořepina zádové části dopředu, zařízení se vyrovná a postup podle bodu 4.12 se opakuje.4.14 Provedou se tato měření:4.14.1 Změří se souřadnice H-bodu vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému.4.14.2 Na úhloměrné stupnici úhlu zad zařízení 3DH při tyči trupu v krajní zadní poloze se zjistí skutečný úhel trupu.4.15 Je-li třeba zařízení 3DH znovu usadit, ponechá se sestava sedadla před novým usazením po dobu nejméně 30 min. bez zatížení. Zařízení 3DH nemá být na sestavě sedadla ponecháno v zatíženém stavu déle, než vyžaduje provedení zkoušky.4.16 Je-li možné považovat sedadla v téže řadě za podobná (u lavicového sedadla, shodných sedadel apod.), stanoví se pro každou řadu sedadel pouze jeden H-bod a jeden skutečný úhel trupu, přičemž zařízení 3DH podle dodatku 1 k této příloze se usadí na místo považované pro dotyčnou řadu za reprezentativní. Tímto místem je:4.16.1 u přední řady sedadlo řidiče;4.16.2 u zadní řady nebo zadních řad některé z krajních sedadel.Dodatek 1POPIS TROJROZMĚRNÉHO ZAŘÍZENÍ PRO STANOVENÍ H-BODU [1] (zařízení 3DH)1. Skořepiny zádové a sedací částiSkořepiny zádové a sedací části jsou zhotoveny z vyztuženého plastu a kovu; napodobují lidský trup a stehna a jsou otočně spojeny v H-bodu. K tyči trupu otočné v H-bodu je připevněna úhloměrná stupnice pro měření skutečného úhlu trupu. Seřiditelná stehenní tyč připevněná ke skořepině sedací části určuje osu stehen a slouží jako základní přímka pro úhloměrnou stupnici kyčelního úhlu.2. Prvky těla a dolních končetinDolní části končetin jsou připojeny k sestavě skořepiny sedací části tyčí T spojující kolena, která je příčným prodloužením seřiditelné stehenní tyče. V segmentech dolních částí končetin jsou zabudovány stupnice pro měření kolenních úhlů. Sestavy bot a chodidel jsou kalibrovány pro měření úhlu chodidla. K prostorové orientaci zařízení slouží dvě libely. V těžišti jednotlivých prvků těla jsou umístěna závaží, kterými se vyvolává průhyb sedadla odpovídající muži hmotnosti 76 kg. Veškeré spoje zařízení 3DH je nutno kontrolovat, zda jsou volně pohyblivé bez znatelného tření.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Dodatek 2TROJROZMĚRNÝ VZTAŽNÝ SYSTÉM1. Trojrozměrný vztažný systém je definován třemi pravoúhlými rovinami určenými výrobcem vozidla (viz připojený obrázek) [1].2. Měřicí polohy vozidla se dosáhne jeho postavením na nosnou plochu tak, aby souřadnice výchozí vztažných značek odpovídaly hodnotám určeným výrobcem.3. Souřadnice R-bodu a H-bodu se stanovují ve vztahu k výchozí vztažným značkám určeným výrobcem vozidla.+++++ TIFF +++++Dodatek 3+++++ TIFF +++++"[1] U jiných míst k sezení než předních sedadel, u nichž nelze H-bod stanovit pomocí trojrozměrného zařízení 3DH nebo jinými postupy, může být podle uvážení příslušného orgánu jako vztažný bod použit R-bod určený výrobcem.[2] Úhel sklonu, výškový rozdíl upevnění sedadla, struktura povrchu apod.[1] Toto zařízení odpovídá popisu v normě ISO 6549-1980. Podrobnosti konstrukce zařízení 3DH sdělí Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commmonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.[1] Vztažný systém odpovídá normě ISO 4130-1978.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2000/74/ES ze dne 22. listopadu 2000, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 93/29/EHS o označení ovládačů, sdělovačů a indikátorů pro dvoukolová a tříkolová motorová vozidlaText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0074

Úřední věstník L 300 , 29/11/2000 S. 0024 - 0027

		Směrnice Komise 2000/74/ESze dne 22. listopadu 2000,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 93/29/EHS o označení ovládačů, sdělovačů a indikátorů pro dvoukolová a tříkolová motorová vozidla(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/7/ES [2], a zejména na článek 16 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 93/29/EHS ze dne 14. června 1993 o označení ovládačů, sdělovačů a indikátorů pro dvoukolová a tříkolová motorová vozidla [3], a zejména na článek 16 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice 93/29/EHS je jednou ze zvláštních směrnic pro postup EHS schvalování typu zavedeného směrnicí 92/61/EHS. V důsledku toho se ustanovení směrnice 92/61/EHS o systémech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích vozidel vztahují i na tuto směrnici.(2) Technologický vývoj nyní dovoluje přizpůsobit směrnici 93/29/EHS technickému pokroku. K zajištění řádného fungování systému schvalování typu jako celku je nutné některé požadavky zmíněné směrnice vyjasnit nebo doplnit.(3) Pro dosažení tohoto cíle by se měla označení a identifikace některých značek uvést do shody se směrnicí 78/316/EHS ze dne 21. prosince 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vnitřní výbavy motorových vozidel (označení ovládačů, sdělovačů a indikátorů) [4], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 93/91/EHS [5], a měly by se objasnit některé informace v informačním dokumentu.(4) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku zřízeného článkem 13 směrnice 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [6], naposledy pozměněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/40/ES [7],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy I a II směrnice 93/29/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 2002 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se označení ovládačů, sdělovačů a indikátorů- odmítnout udělit ES schválení typu pro typ dvoukolového nebo tříkolového vozidla nebo- zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu dvoukolových a tříkolových vozidel,jestliže označení ovládačů, sdělovačů a indikátorů vyhovuje požadavkům směrnice 93/29/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. července 2002 členské státy odmítnou udělit ES schválení typu pro jakýkoli nový typ dvoukolového nebo tříkolového vozidla z důvodů týkajících se značení ovládačů, sdělovačů a indikátorů, jestliže nejsou splněny požadavky směrnice 93/29/EHS ve znění této směrnice.Článek 31. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 2001. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy od 1. ledna 2002.Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. listopadu 2000.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 72.[2] Úř. věst. L 106, 3.5.2000, s. 1.[3] Úř. věst. L 188, 29.7.1993, s. 1.[4] Úř. věst. L 81, 28.3.1978, s. 3.[5] Úř. věst. L 284, 19.11.1993, s. 25.[6] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[7] Úř. věst. L 203, 10.8.2000, s. 9.--------------------------------------------------PŘÍLOHAI. Příloha I se mění takto:1.Bod 2.1.1 se nahrazuje tímto zněním:"2.1.1. Tyto značky musejí být znázorněny zřetelně proti pozadí."2.————————— Bod 2.1.5 se mění takto:K nadpisu obrázku 3 se doplňují slova:"Poznámka:Pokud jsou pro levou a pravou směrovou svítilnu samostatné sdělovače, mohou být samostatně použity též obě šipky."Obrázek 12 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++"Obrázek 12Zadní mlhová svítilna (3)Barva sdělovače: oranžová"Nadpis obrázku 13 se nahrazuje tímto:""Nadpis obrázku 14 se nahrazuje tímto:"",Obrázek 15 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++"Obrázek 15Spínač osvětleníBarva sdělovače: zelená"Nadpis obrázku 16 se nahrazuje tímto:""Obrázek 17 se zrušuje.Dosavadní obrázky 18 a 19 se označují jako 17 a 18.Poznámka (1) se nahrazuje tímto:"(1) Ohraničené plochy značky mohou být vyplněny."II. Příloha II se mění takto:Dodatek 1 se nahrazuje tímto zněním:"Dodatek 1+++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 98/38/ES ze dne 3. června 1998, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/151/EHS o některých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorůText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31998L0038

Úřední věstník L 170 , 16/06/1998 S. 0013 - 0014

		Směrnice Komise 98/38/ESze dne 3. června 1998,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/151/EHS o některých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 74/150/EHS ze dne 4. června 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů [1], naposledy pozměněnou směrnicí 97/54/ES Evropského parlamentu a Rady [2], a zejména na článek 13 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 74/151/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se určitých konstrukčních částí a vlastností kolových zemědělských a lesnických traktorů [3], naposledy pozměněnou směrnicí 97/54/ES, a zejména na článek 4 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že se zřetelem k nabytým zkušenostem a technickému pokroku je nyní vhodné upravit požadavky na konstrukční části a vlastnosti uvedené v článku 2 směrnice 74/151/EHS;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic technickému pokroku zřízeného směrnicí 74/150/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy I až VI směrnice 74/151/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. května 1999 nesmějí členské státy- odmítnout udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, ani- zakázat první uvedení traktoru do provozu,pokud tento typ traktoru nebo tyto traktory splňují požadavky směrnice 74/151/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. října 1999 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS pro typ traktoru, který nesplňuje požadavky směrnice 74/151/EHS ve znění této směrnice, a- mohou odmítnout udělit vnitrostátního schválení typu pro typ traktoru, který nesplňuje požadavky směrnice 74/151/EHS ve znění této směrnice.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. května 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice nabývá účinnosti dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 3. června 1998.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 84, 28.3.1972, s. 10.[2] Úř. věst. L 277, 10.10.1997, s. 24.[3] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 25.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPřílohy I až VI směrnice 74/151/EHS se mění takto:a) (netýká se českého znění)b) V příloze II- se dvě odrážky bodu 1 nahrazují tímto:- "— délka: 255 mm nebo 520 mm,- — šířka: 165 mm nebo 120 mm.Volba musí brát v úvahu rozměry platné v členském státě určení.",- bod 2.1 se nahrazuje tímto:"2.1 Umístění tabulky ve vztahu k šířce traktoruStřed tabulky nemá být dále vpravo, než je rovina souměrnosti traktoru.Levá boční hrana tabulky nemá být dále vlevo, než je svislá rovina rovnoběžná s rovinou souměrnosti traktoru a dotýkající se krajního bodu v největší šířce příčného řezu traktorem.",- bod 2.4 se nahrazuje tímto:"Výška umístění spodní hrany tabulky nad vozovkou nesmí být menší než 0,3 m; výška umístění horní hrany tabulky nad vozovkou nesmí být větší než 4,0 m."c) V příloze III se v bodě 2 doplňuje nová věta, která zní:"Palivové potrubí a plnicí otvor musí být umístěny mimo kabinu."d) Příloha IV se nahrazuje tímto:"PŘÍLOHA IVPŘÍDAVNÁ ZÁVAŽÍPokud musí být traktor z důvodu splnění požadavků pro EHS schválení typu vybaven přídavnými závažími, musí být tato závaží dodána výrobcem traktoru, musí být určena k montáži a být označena značkou výrobce a údajem o jejich hmotnosti v kilogramech s přesností ± 5 %. U závaží pro přední nápravu, která jsou určena k častému odnímání a montáži a jsou opatřena rukojetí, musí být zachována bezpečná vůle nejméně 25 mm pro uchopení rukojeti. Způsob nasazení přídavných závaží musí být takový, aby se předešlo jakémukoli jejich neúmyslnému uvolnění (např. při převrácení traktoru)."e) V příloze V se bod 2.1.4 nahrazuje tímto:"2.1.4 "f) V příloze VI se v bodě II.1 doplňuje tato věta:"Výustka výfukového potrubí musí být umístěna tak, aby výfukové plyny nemohly znečisťovat vnitřek kabiny."--------------------------------------------------