Důležité právní upozornění

|

31996L0038

Směrnice Komise 96/38/es ze dne 17. června 1996, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/115/EHS o kotevních úchytech bezpečnostních pásů motorových vozidel

Úřední věstník L 187 , 26/07/1996 S. 0095 - 0105 CS.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116 ET.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116 HU.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116 LT.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116 LV.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116 MT.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116 PL.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116 SK.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116 SL.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 106  - 116

		Směrnice Komise 96/38/esze dne 17. června 1996,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/115/EHS o kotevních úchytech bezpečnostních pásů motorových vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 95/54/ES [2], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 76/115/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů motorových vozidel [3], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 90/629/EHS [4], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice 76/115/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu EHS schvalování typu zavedeného směrnicí Rady 70/156/EHS; že se proto ustanovení směrnice 70/156/EHS týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vozidel vztahují i na směrnici 76/115/EHS;vzhledem k tomu, že podle čl. 3 odst. 4 a čl. 4 odst. 3 směrnice 70/156/EHS je zejména nutné, aby byl ke každé zvláštní směrnici připojen informační dokument obsahující odpovídající body přílohy I a certifikát schválení typu podle přílohy VI uvedené směrnice;vzhledem k tomu, že je možné zlepšit ochranu cestujících proti vymrštění ze sedadla v případě nehody tím, že se požadují u všech dopředu a dozadu směřujících sedadel ve vozidlech kategorií M2 a M3 (s výjimkou vozidel konstruovaných pro městský provoz a pro stojící cestující) minimálně břišní pásy typu 1 s navíječem, jak požaduje směrnice Komise 90/628/EHS [5];vzhledem k tomu, že vstup v platnost změny směrnice Rady 77/541/EHS [6] naposledy pozměněné směrnicí 90/628/EHS požadující bezpečnostní pásy ve vozidlech M2 a M3 závisí na přizpůsobení technickému pokroku směrnice Rady 74/408/EHS [7], naposledy pozměněné směrnicí 81/577/EHS [8], o pevnosti sedadel a této směrnice o kotevních úchytech bezpečnostních pásů;vzhledem k tomu, že se odkazuje na směrnici Rady 74/60/EHS [9], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 78/632/EHS [10], o vnitřním vybavení motorových vozidel;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku, zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 76/115/EHS se mění takto:1. Článek 1 se nahrazuje tímto:"Tato směrnice se týká kotevních úchytů bezpečnostních pásů motorových vozidel určených pro dospělé cestující na sedadlech směřujících dopředu nebo dozadu."2. V článku 2 se slova "v příloze I" nahrazují slovy "v příloze II části A".3. V článcích 3 a 4 směrnice 76/115/EHS se slova "v přílohách I, III a IV" nahrazují slovy "v přílohách".4. Přílohy se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 1997 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů:- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, ani- zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu vozidla,pokud kotevní úchyty bezpečnostních pásů tohoto typu vozidla nebo tohoto vozidla splňují požadavky směrnice 76/115/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. října 1999 pro vozidla kategorie M2 s maximální hmotností nepřesahující 3500 kg a od 1. října 1997 pro všechna ostatní vozidla členské státy:- nesmějí již udělit EHS schválení typu a- mohou odmítnout udělit vnitrostátního schválení typupro typ vozidla z důvodů týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, pokud tyto úchyty nesplňují požadavky směrnice 76/115/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. října 2001 pro vozidla kategorie M2 s maximální hmotností nepřesahující 3500 kg a od 1. října 1999 pro všechna ostatní vozidla kategorie M členské státy:- považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla podle směrnice 70/156/EHS za neplatná pro účely čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice a- mohou odmítnout registraci, prodej nebo uvedení do provozu nového vozidla, které není doprovázeno prohlášením o shodě podle směrnice 70/156/EHS,z důvodů týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, pokud tyto úchyty nesplňují požadavky směrnice 76/115/EHS ve znění této směrnice.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1996 a neprodleně o tom uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. června 1996.Za KomisiMartin Bangelmannčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 266, 8.11.1995, s. 1.[3] Úř. věst. L 24, 30.1.1976, s. 6.[4] Úř. věst. L 341, 6.12.1990, s. 14.[5] Úř. věst. L 341, 6.12.1990, s. 1.[6] Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 95.[7] Úř. věst. L 221, 12.8.1974, s. 1.[8] Úř. věst. L 209, 29.7.1981, s. 34.[9] Úř. věst. L 38, 11.2.1974, s. 2.[10] Úř. věst. L 206, 29.7.1978, s. 26.--------------------------------------------------PŘÍLOHA1. Připojuje se následující seznam příloh:"SEZNAM PŘÍLOHPŘÍLOHA I: | Definice, žádost o EHS schválení typu, EHS schválení typu, požadavky, zkoušky, shodnost výroby, návod || Dodatek 1: | Minimální počet kotevních úchytů || Dodatek 2: | Umístění dolních kotevních úchytů, požadavky na úhly || Dodatek 3: | Informační dokument || Dodatek 4: | Certifikát schválení typu |PŘÍLOHA II: | Umístění účinných kotevních úchytů bezpečnostních pásů |PŘÍLOHA III: | Napínací přípravek |"2. Příloha I se mění takto:—Za bod 1.14 se vkládá nový bod, který zní:"1.15 "vztažnou zónou" se rozumí prostor mezi dvěma svislými rovinami vzdálenými od sebe 400 mm, ležícími symetricky k H-bodu a definovanými rotací kulové hlavice měřicího přístroje podle popisu v příloze II směrnice 74/60/EHS ze svislé do vodorovné polohy. Přístroj se umístí podle popisu v uvedené příloze a nastaví se na maximální délku 840 mm;"—Bod 2.1 se nahrazuje tímto:"2.1 Žádost o schválení typu podle čl. 3 odst. 4 směrnice 70/156/EHS pro typ vozidla z hlediska kotevních úchytů bezpečnostních pásů podává výrobce vozidla."—Bod 2.2 se nahrazuje tímto:"2.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku 3."–Body 2.2.1 až 2.2.5 se zrušují.—Bod 3 se nahrazuje tímto:"3. EHS schválení typu3.1 Jsou-li splněny odpovídající požadavky, udělí se ES schválení typu podle čl. 4 odst. 3 a popřípadě čl. 4 odst. 4 směrnice 70/156/EHS.3.2 Vzor certifikátu EHS schválení typu je v dodatku 4.3.3 Pro každý schválený typ vozidla se přidělí číslo schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS. Tentýž členský stát nesmí přidělit totéž číslo pro jiný typ vozidla."—V bodu 4.1 se slova"příloha I"nahrazují slovy"příloha II".—Bod 4.3.1 se nahrazuje tímto:"4.3.1 Všechna vozidla kategorií M a N (s výjimkou vozidel kategorií M2 a M3 konstruovaných pro městský provoz a pro stojící cestující) musí být vybavena kotevními úchyty bezpečnostních pásů splňujícími požadavky této směrnice."—Bod 4.3.2 se nahrazuje tímto:"4.3.2 Minimální počet kotevních úchytů bezpečnostních pásů pro každé dopředu a dozadu směřující místo k sedění je stanoven v dodatku 1."—V bodu4.3.5se značka * nahrazuje značkou(jen v německém znění).—Vkládá se nový bod, který zní:"4.3.7 Každé místo k sedění označené značkou+++++ TIFF +++++musí mít tři kotevní úchyty, pokud není splněna jedna z následujících podmínek:- přímo před ním je sedadlo nebo jiná část vozidla, která vyhovuje bodu 3.5 dodatku 1 přílohy III směrnice 74/408/EHS, nebo- ve vztažné zóně není žádná část vozidla nebo se nemůže dostat do této oblasti za pohybu vozidla, nebo- části vozidla v uvedené zóně vyhovují požadavkům na pohlcování energie podle dodatku 6 přílohy III směrnice 74/408/EHS;v těchto případech smějí být provedeny jen dva kotevní úchyty."—Dosavadní bod4.3.7se označuje jako bod4.3.8.—V bodu 4.3.8 se první věta nahrazuje tímto:"Pro sklopná sedadla nebo sedadla určená k použití jen ve stojícím vozidle a dále pro všechna sedadla každého vozidla, na která se nevztahují body 4.3.1 až 4.3.5, se nevyžadují žádné kotevní úchyty bezpečnostních pásů."—Za bod 4.3.8 se vkládají nové body, které znějí:"4.3.9 U horního podlaží dvoupodlažního vozidla se požadavky na přední střední místa k sedění použijí i na přední vnější místa k sedění.4.3.10 U sedadel, která mohou být, když vozidlo stojí, otočena nebo přemístěna do jiné polohy, se požadavky bodu 4.3.1 podle této směrnice vztahují jen na ty orientace sedadla, které jsou určené pro běžné použití při provozu vozidla na silnici. V informačním dokumentu musí být o této věci uvedena poznámka."—V bodu 4.4.3.4 se doplňuje nová věta, která zní:"U sedadel jiných než předních ve vozidlech kategorií M2 a M3 musí mít úhly α1 a α2 velikost 45 až 90° pro všechny obvyklé polohy použití."—Vkládá se nový bod, který zní:"5.1.1.2 Zkoušky mohou být omezeny na kotevní úchyty pouze jednoho sedadla nebo jedné skupiny sedadel za podmínky, že:- dotyčné kotevní úchyty mají stejné konstrukční vlastnosti jako kotevní úchyty ostatních sedadel nebo skupin sedadel a- takové kotevní úchyty jsou namontovány zcela nebo zčásti na sedadle nebo na skupině sedadel a konstrukční vlastnosti sedadla nebo skupiny sedadel jsou stejné jako u ostatních sedadel nebo skupin sedadel."—Dosavadní body5.1.1.2a5.1.1.3se označují jako body5.1.1.3a5.1.1.4.—Bod 5.3.1 se nahrazuje tímto:"5.3.1 Všechny kotevní úchyty bezpečnostních pásů téže skupiny sedadel se zkoušejí současně. Pokud jsou však obavy, že by nesymetrické zatížení sedadel nebo jejich ukotvení mohlo zavinit porušení, může se uskutečnit doplňující zkouška s nesymetrickým působením sil."—Bod 5.3.2 se nahrazuje tímto:"5.3.2 Musí se působit tažnou silou ve směru, který odpovídá poloze sedadla pod úhlem (10 ± 5)° nad vodorovnou rovinou, v rovině rovnoběžné se střední podélnou rovinou vozidla."—V bodech 5.3.4, 5.4.1.2, 5.4.1.3, 5.4.2.1, 5.4.2.2, 5.4.3 a 5.4.5.2 se odkaz napřílohu IVnahrazuje odkazem napřílohu III.—Bod 5.4.4.2 se nahrazuje tímto:"5.4.4.2 Síly uvedené v bodech 5.4.1, 5.4.2 a 5.4.3 se zvýší o sílu odpovídající dvacetinásobku hmotnosti úplného sedadla.U vozidel kategorií M2 a N2 musí tato síla odpovídat desetinásobku hmotnosti úplného sedadla; u vozidel kategorií M3 a N3 musí tato síla odpovídat 6,6násobku hmotnosti úplného sedadla."—Za bod 5.4.5.2 se vkládá nový bod, který zní:"5.4.6 Zkouška u sedadel směřujících dozadu:5.4.6.1 Kotevní úchyty se zkoušejí silami předepsanými v bodech 5.4.1, 5.4.2 nebo 5.4.3. V každém případě musí zkušební síla odpovídat silám předepsaným pro vozidla M3 nebo N3.5.4.6.2 Zkušební síla směřuje dopředu ve vztahu k dotyčnému místu k sedění podle postupu předepsaného v bodě 5.3."—Za bod 5.5.3 se vkládá nový bod, který zní:"5.5.4 Jako výjimka nemusí horní kotevní úchyt namontovaný na jednom nebo více sedadlech vozidel kategorií M2 nad 3,5 t a M3, které splňují požadavky přílohy III směrnice 74/408/EHS, splňovat požadavky bodu 5.5.1 týkajícího se splnění bodu 4.4.4.6. Detaily tohoto sedadla (sedadel) se musí uvést v doplňku certifikátu schválení typu podle dodatku 4."—Bod 6.1 se nahrazuje tímto:"6.1 Opatření k zajištění shodnosti výroby jsou obecně přijímána v souladu s článkem 10 směrnice 70/156/EHS."—Dosavadní bod 7 se označuje jako bod 8 a vkládá se nový bod, který zní:"7. Úpravy typu a změny schválení typu7.1 V případě úpravy typu schváleného podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS."—Doplňují se dodatky 1 a 2 přílohy I, které znějí:"Dodatek 1Minimální počet kotevních úchytůKategorie vozidla | Místa k sedění směřující dopředu | Místa k sedění směřující dozadu |Vnější | Střední |Přední | Ostatní | Přední | Ostatní |M1 | 3 | 3 nebo 2 Ø | 3 nebo 2 * | 2 | 2 |M2 ≤ 3,5 t | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 |+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++M2 & M2 > 3,5 t | 3 | 3 nebo 2 | 3 nebo 2 | 3 nebo 2 | 2 |N1, N2 & N3 | 3 | 2 nebo 0 | 3 nebo 2 * | 2 nebo 0 | — |Vysvětlivky ke značkám:2: dva dolní úchyty, které umožňují montáž bezpečnostního pásu typu B, nebo, když to požaduje příloha XV směrnice 77/541/EHS, typu Br, Br3, Br4m nebo Br4Nm.3: dva dolní úchyty a jeden horní úchyt, které umožňují montáž bezpečnostního pásu typu A, nebo, když to požaduje příloha XV směrnice 77/541/EHS, typu Ar, Ar4m nebo Ar4Nm.Ø vztahuje se k bodu 4.3.3 (jsou přípustné dva úchyty, pokud je sedadlo na kraji uličky).*: vztahuje se k bodu 4.3.4 (jsou přípustné dva úchyty, pokud je čelní sklo mimo vztažnou zónu).: vztahuje se k bodu 4.3.5 a 4.3.6 (na exponovaných místech k sedění jsou požadovány dva úchyty). vztahuje se k bodu 4.3.7 (jsou přípustné dva úchyty, pokud se ve vztažné zóně nic nenachází). Vztahuje se k bodu 4.3.10 (zvláštní ustanovení pro horní podlaží vozidla).Dodatek 2Umístění dolních kotevních úchytů – pouze požadavky na úhlySedadlo | M1 | Jiná než M1 || |Přední | na straně spony (α2) | 45°–80° | 30°–80° |na jiné straně, než je spona (α1) | 30°–80° | 30°–80° |konstantní úhel | 50°–70° | 50°–70° |lavicové sedadlo – na straně spony (α2) | 45°–80° | 20°–80° |lavicové sedadlo – na jiné straně, než je spona (α1) | 30°–80° | 20°–80° |seřiditelné sedadlo s úhlem opěradla sedadla < 20° | 45°–80° (α2)* 20°–80° (α1)* | 20°–80° |Zadní | | 30°–80° | 20°–80°Ψ |Sklopné | Nevyžaduje se žádný kotevní úchyt. Pokud je na vozidle: viz požadavky na úhly pro přední a zadní sedadla. |Poznámky:: vnější a střední.*: je-li úhel konstantní, viz bod 4.4.3.1.Ψ: 45°–90° u sedadel ve vozidlech M2 a M3."Doplňují se dva nové dodatky, které znějí:"Dodatek 3+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Dodatek 4+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"3. Příloha II se zrušuje.4. Příloha III se označuje jako příloha II a její nadpis se nahrazuje tímto "Umístění účinných kotevních úchytů bezpečnostních pásů".5. Příloha IV se označuje jako příloha III.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 27. června 1977 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se činnosti zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči

text:
Důležité právní upozornění

|

31977L0453

Úřední věstník L 176 , 15/07/1977 S. 0008 - 0010 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 1 S. 0204  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 1 S. 0258  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 1 S. 0204  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 2 S. 0009  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 06 Svazek 2 S. 0009

		Směrnice Radyze dne 27. června 1977o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se činnosti zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči(77/453/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 49, 57, 66 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že pro dosažení vzájemného uznávání diplomů, osvědčení nebo jiných dokladů o dosažené kvalifikaci zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči, stanoveného směrnicí Rady 77/452/EHS [3], umožňuje srovnatelnost vzdělávání v členských státech omezit koordinaci v této oblasti na požadavek dodržování minimálních pravidel a v ostatním ponechává členským státům volnost v organizování výuky;vzhledem k tomu, že koordinace stanovená touto směrnicí nevylučuje pozdější koordinaci;vzhledem k tomu, že koordinace stanovená touto směrnicí se týká odborného vzdělání zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči; že pokud jde o vzdělání, většina členských států v současnosti nerozlišuje mezi zdravotními sestrami a ošetřovateli, kteří vykonávají svou činnost v pracovním poměru, a těmi, kteří ji vykonávají jako samostatnou výdělečnou činnost; že z tohoto důvodu a ve snaze plně podpořit volný pohyb příslušníků různých profesí v rámci Společenství se zdá být nezbytným rozšířit působnost této směrnice na zdravotní sestry a ošetřovatele činné v pracovním poměru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy podmíní udělování diplomů, osvědčení nebo jiného dokladu o dosažené kvalifikaci zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči uvedeného v článku 3 směrnice 77/452/EHS složením zkoušky zaručující, že daná osoba během své odborné přípravy získalaa) přiměřené znalosti z věd, o které se opírá všeobecné ošetřovatelství, včetně dostatečného pochopení anatomie, fyziologie a chování zdravých a nemocných osob, jakož i vztahu mezi zdravotním stavem a fyzickým i sociálním prostředím lidské bytosti;b) dostatečné znalosti o povaze a etice profese a o obecných zásadách zdraví a ošetřovatelství;c) přiměřené klinické zkušenosti; tyto zkušenosti, které by měly být zvoleny s ohledem na studijní hodnotu, by měly být získány pod dohledem kvalifikovaného ošetřovatelského personálu a v místech, kde počet kvalifikovaných pracovníků a vybavení vyhovuje z hlediska ošetřovatelské péče o pacienty;d) schopnost účastnit se praktického výcviku zdravotnického personálu a získávat zkušenosti z práce s tímto personálem;e) zkušenosti z práce s příslušníky jiných profesí ve zdravotnictví.2. Vzdělání uvedené v odstavci 1 zahrnuje alespoňa) všeobecné školní vzdělání v trvání deseti let potvrzené diplomem, osvědčením nebo jiným dokladem o dosažené kvalifikaci od příslušných orgánů nebo institucí v členském státě nebo osvědčení o složení přijímací zkoušky na rovnocenné úrovni do školy pro vzdělání zdravotních sester a ošetřovatelů;b) řádné studium specificky odborného zaměření, které musí zahrnovat předměty studijního programu stanoveného v příloze této směrnice a zahrnovat tři roky studia nebo 4600 hodin teoretického a praktického výcviku.3. Členské státy zajišťují, aby ústavy pro vzdělávání zdravotních sester a ošetřovatelů odpovídaly za koordinaci teorie a praxe během celého studijního programu.Teoretická a technická výuka uvedená v části A přílohy musí být vyvážená a koordinovaná s praktickým klinickým výcvikem zdravotních sester a ošetřovatelů uvedeným v části B této přílohy tak, aby znalosti a zkušenosti uvedené v odstavci 1 mohly být získány odpovídajícím způsobem.Klinický ošetřovatelský výcvik musí mít formu praxe pod dohledem při službě v nemocničních zařízeních nebo jiných zdravotnických zařízeních, včetně ošetřovatelské služby v domácnosti, schválené příslušnými orgány nebo institucemi. Během tohoto výcviku se studenti podílejí na činnosti dotyčných zařízení, pokud tato činnost přispívá k jejich vzdělávání. Získávají informace o úkolech a náležitostech ošetřovatelské péče.4. Nejpozději pět let po oznámení této směrnice a na základě posouzení situace rozhodne Rada na návrh Komise, zda ustanovení odstavce 3 o vyváženosti mezi teoretickou a technickou výukou na jedné straně a praktickým klinickým výcvikem zdravotních sester a ošetřovatelů na druhé straně by měla být ponechána nebo změněna.5. Členské státy mohou poskytnout částečnou výjimku osobám, které absolvovaly část výuky uvedené v odst. 2 písm. b) formou jiného výcviku, který má alespoň rovnocennou úroveň.Článek 2Bez ohledu na článek 1 mohou členské státy povolit rozvolněnou odbornou přípravu za podmínek schválených příslušnými vnitrostátními orgány.Celková doba rozvolněné odborné přípravy nesmí být kratší, než je doba řádné denní výuky. Úroveň vzdělání narušena rozvolněnou povahou odborné přípravy.Článek 3Tato směrnice se rovněž vztahuje na státní příslušníky členských států, kteří v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků v rámci Společenství [4] vykonávají nebo budou vykonávat některou z činností uvedených v článku 1 směrnice 77/452/EHS v pracovním poměru.Článek 41. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do dvou let po jejím oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právníách předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Setká-li se členský stát v určitých oblastech při provádění této směrnice s vážnými obtížemi, prověří Komise tyto obtíže společně s dotyčným státem a vyžádá si stanovisko Výboru vyšších úředníků pro veřejné zdraví, zřízeného rozhodnutím 75/365/EHS [5], ve znění rozhodnutí 77/455/EHS [6].Komise případně předloží Radě vhodné návrhy.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 27. června 1977.Za RadupředsedaJ. Silkin[1] Úř. věst. C 65, 5.6.1970, s. 12.[2] Úř. věst. C 108, 26.8.1970, s. 23.[3] Úř. věst. L 176, 15.7.1977, s. 1.[4] Úř. věst. L 257, 19.10.1968, s. 2.[5] Úř. věst. L 167, 30.6.1975, s. 19.[6] Úř. věst. L 176, 15.7.1977, s. 13.--------------------------------------------------PŘÍLOHASTUDIJNÍ PROGRAM PRO ZDRAVOTNÍ SESTRY A OŠETŘOVATELE ODPOVĚDNÉ ZA VŠEOBECNOU PÉČIVzdělání vedoucí k udělení diplomu, osvědčení nebo jiné formální kvalifikaci zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči) se skládá ze dvou částí:A. Teoretická a technická výuka:a) péče o nemocné:povaha a etika profese,obecné zásady zdraví a ošetřovatelství,zásady ošetřování ve vztahu k- všeobecnému a specializovanému lékařství,- všeobecné a specializované chirurgii,- péči o dítě a dětskému lékařství,- péči o matku a dítě,- duševnímu zdraví a psychiatrii,- péči o staré lidi a geriatrii.b) základní vědy:anatomie a fyziologie,patologie,bakteriologie, virologie a parazitologie,biofyzika, biochemie a radiologie,dietetika,hygiena:- preventivní lékařství,- zdravotní výchova,farmakologie.c) sociální vědy:sociologie,psychologie,zásady správního práva,zásady výuky,sociální a zdravotnické předpisy,právní aspekty ošetřovatelství.B. Praktická klinická výuka:Ošetřovatelství ve vztahu k- všeobecnému a odbornému lékařství,- všeobecné a speciální chirurgii,- péči o dítě a dětské lékařství,- péči o matku a dítě,- duševnímu zdraví a psychiatrii,- péči o staré lidi a geriatrii,- ošetřování v domácnosti.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 25. června 1991, kterou se mění směrnice 83/477/EHS o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí azbestu při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu článku 8 směrnice 80/1107/EHS)

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0382

Úřední věstník L 206 , 29/07/1991 S. 0016 - 0018 Finské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 5 S. 0060  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 5 S. 0060

		Směrnice Radyze dne 25. června 1991,kterou se mění směrnice 83/477/EHS o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí azbestu při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu článku 8 směrnice 80/1107/EHS)(91/382/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 118a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise, vypracovaný po konzultaci Poradního výboru pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že článek 118a Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabezpečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracovníků;vzhledem k tomu, že podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků;vzhledem k tomu, že sdělení Komise o jejím programu v oblasti bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví při práci [4] předpokládá přijetí směrnic navržených k zajištění bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců;vzhledem k tomu, že Rada ve svém usnesení ze dne 21. prosince 1987 o bezpečnosti, hygieně a ochraně zdraví při práci [5] vzala na vědomí úmysl Komise předložit Radě v blízké budoucnosti minimální požadavky na úrovni Společenství týkající se ochrany proti rizikům vyplývajícím z nebezpečných látek, včetně karcinogenních látek; že zvážila, že v této souvislosti by měla být za základ vzata zásada nahrazení uznanou bezpečnou nebo méně nebezpečnou látkou;vzhledem k tomu, že azbest je zvlášť nebezpečný činitel, který může způsobit vážné onemocnění a který se vyskytuje v různých formách ve velkém počtu situací při práci;vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k pokroku dosaženému ve vědeckých poznatcích a technologii a ke zkušenosti získané při uplatňování směrnice Rady 83/477/EHS ze dne 19. září 1983 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí azbestu při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu článku 8 směrnice 80/1107/EHS) [6] by ochrana zaměstnanců měla být zlepšena a úroveň činnosti a limitní hodnoty stanovené směrnicí 83/477/EHS sníženy;vzhledem k tomu, že zákaz aplikace azbestu postřikem je nedostatečný pro zamezení azbestovým vláknům v ovzduší; že ostatní pracovní postupy, které zahrnují použití určitých materiálů obsahujících azbest, musí být také zakázány;vzhledem k tomu, že ještě není možné přijmout rozhodnutí zavádějící jednotnou metodu měření koncentrace azbestu ve vzduchu na úrovni Společenství;vzhledem k tomu, že tato směrnice by měla být přezkoumána do 31. prosince 1995, zejména s přihlédnutím k pokroku dosaženému ve vědeckých poznatcích a technologii a ke zkušenosti získané při uplatňování této směrnice;vzhledem k tomu, že na základě rozhodnutí 74/325/EHS [7] naposledy pozměněného aktem o přistoupení z roku 1985 konzultuje Komise při vypracovávání návrhů v této oblasti Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 83/477/EHS se mění takto:1. V článku 3 se odstavec 3 nahrazuje tímto:"3. Ukáže-li posouzení uvedené v odstavci 2, že koncentrace azbestových vláken ve vzduchu na pracovišti je při nepřítomnosti jakéhokoli osobního ochranného prostředku, podle volby členských států, na úrovni měřené či vypočtené,a) pro chrysotil- menší než 0,20 vlákna na cm3 ve vztahu k osmihodinovému referenčnímu období nebo- menší než kumulativní dávka 12,00 vláknodnů na cm3 po dobu tří měsíců;b) pro všechny ostatní formy azbestu, buď samotného, nebo ve směsi, včetně směsí obsahujících chrysotil- menší než 0,10 vlákna na cm3 ve vztahu k osmihodinovému referenčnímu období nebo- menší než kumulativní dávka 6,00 vláknodnů na cm3 po dobu tří měsíců,články 4, 7, 13, čl. 14 odst. 2 a články 15 a 16 se nepoužijí."2. Článek 5 se nahrazuje tímto:"Článek 5Aplikace azbestu postřikem a pracovní postupy, které zahrnují použití izolačních nebo zvukotěsných materiálů s nízkou hustotou (menší než 1 g/cm3) obsahující azbest, jsou zakázány."3. V čl. 7 bodě 1 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:"V souladu s článkem 118a Smlouvy a s přihlédnutím zejména k pokroku dosaženému ve vědeckých poznatcích a technologii a ke zkušenostem získaným při uplatňování této směrnice Rada přezkoumá první pododstavec první větu do 31. prosince 1995 za účelem zavedení jednotné metody pro měření koncentrací azbestu ve vzduchu na úrovni Společenství;".4. Článek 8 se nahrazuje tímto:"Článek 8Použijí se tyto limitní hodnoty:a) koncentrace vláken chrysotilu ve vzduchu na pracovišti:0,60 vlákna na cm3 měřená či vypočtená ve vztahu k osmihodinovému referenčnímu období;b) koncentrace ostatních forem azbestových vláken, buď samotných, nebo směsí, včetně směsí obsahujících chrysotil, ve vzduchu na pracovišti:0,30 vlákna na cm3 měřená či vypočtená ve vztahu k osmihodinovému referenčnímu období."5. Článek 9 se nahrazuje tímto:"Článek 91. Aniž je dotčen čl. 7 bod 1 třetí pododstavec, přezkoumá Rada v souladu s článkem 118a Smlouvy a s přihlédnutím zejména k pokroku dosaženému ve vědeckých poznatcích a technologii a ke zkušenostem získaným při uplatňování této směrnice ustanovení této směrnice do 31. prosince 1995.2. Úpravy nezbytné pro přizpůsobení příloh této směrnice technickému pokroku se provádějí postupem podle článků 9 a 10 směrnice Rady 80/1107/EHS ze dne 27. listopadu 1980 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí chemickým, fyzikálním a biologickým činitelům při práci [8]."6. Článek 12 se mění takto:a) v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:"Na žádost příslušných orgánů musí plán zahrnovat informace o- povaze a přibližné době trvání práce,- místu, kde je práce vykonávána,- používaných metodách, pokud práce zahrnuje manipulaci s azbestem nebo s materiály obsahujícími azbest,- charakteristikách vybavení používaného- k ochraně a dekontaminaci osob vykonávajících práci,- k ochraně ostatních osob přítomných na pracovišti nebo v jeho blízkosti.";b) doplňuje se nový odstavec, který zní:"3. Příslušné orgány musí být na svou žádost o plánu uvedeném v odstavci 1 informovány před zahájením zamýšlených prací."Článek 21. Členské státy uvedou v účinnnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1993.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Den 1. ledna 1993 se však nahrazuje dnem 1. ledna 1996, pokud jde o těžbu azbestu.Pokud jde o Řeckou republiku,- nahrazuje se den uvedený v prvním pododstavci dnem 1. ledna 1996,- nahrazuje se den uvedený ve čtvrtém pododstavci dnem 1. ledna 1999.2. Členské státy sdělí Komisi vnitrostátní právní předpisy, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 25. června 1991.Za RadupředsedaJ.-C. Juncker[1] Úř. věst. C 161, 30.6.1990, s. 14.[2] Úř. věst. C 284, 12.11.1990, s. 98 a Úř. věst. C 129, 20.5.1991, s. 93.[3] Úř. věst. C 332, 31.12.1990, s. 162.[4] Úř. věst. C 28, 3.2.1988, s. 3.[5] Úř. věst. C 28, 3.2.1988, s. 1.[6] Úř. věst. L 263, 24.9.1983, s. 25.[7] Úř. věst. L 185, 9.7.1974, s. 15.[8] Úř. věst. L 327, 3.12.1980, s. 8.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/22/ES ze dne 23. dubna 2009 o žalobách na zdržení se jednání v oblasti ochrany zájmů spotřebitelů (kodifikované znění) Text s významem pro EHP

text:
               1.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 110/30

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/22/ES
   ze dne 23. dubna 2009
   o žalobách na zdržení se jednání v oblasti ochrany zájmů spotřebitelů
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/27/ES ze dne 19. května 1998 o žalobách na zdržení se jednání v oblasti ochrany zájmů spotřebitelů (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Určité směrnice uvedené v příloze I této směrnice stanoví pravidla na ochranu zájmů spotřebitelů.

               (3)

               Stávající mechanismy jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni Společenství, které zajišťují dodržování těchto směrnic, neumožňují vždy včas odstranit porušování předpisů poškozující kolektivní zájmy spotřebitelů. Kolektivní zájmy představují zájmy, u kterých se nejedná pouze o nahromadění zájmů jednotlivců, kterým byla porušením předpisů způsobena újma. Tímto zůstávají nedotčeny samostatné návrhy jednotlivců, kteří byli poškozeni porušením předpisů.

               (4)

               S ohledem na účel zabránit praktikám, které jsou v rozporu s platným vnitrostátním právem, pokud se tyto praktiky projevují v jiném členském státě, než odkud pocházejí, může být omezena účinnost vnitrostátních opatření provádějících uvedené směrnice, včetně ochranných opatření, která přesahují rámec požadovaný těmito směrnicemi a která jsou slučitelná se Smlouvou a přípustná podle uvedených směrnic.

               (5)

               Tyto potíže mohou narušit plynulé fungování vnitřního trhu v důsledku toho, že stačí přemístit zdroj protiprávní praktiky do jiného státu, aby se dostal mimo dosah jakéhokoli způsobu uplatnění práva. Toto způsobuje narušení hospodářské soutěže.

               (6)

               Uvedené potíže mohou snížit důvěru spotřebitelů ve vnitřní trh a omezit pole působnosti spotřebitelských organizací, které zastupují kolektivní zájmy spotřebitelů, nebo nezávislých veřejnoprávních subjektů, které jsou odpovědné za ochranu kolektivních zájmů spotřebitelů, jsou-li tyto zájmy nepříznivě ovlivněny praktikami, jež porušují právo Společenství.

               (7)

               Takové praktiky přesahují často hranice mezi členskými státy. Je tudíž naléhavě třeba sbližovat v určitém rozsahu vnitrostátní předpisy o zamezení takových protiprávních praktik bez ohledu na to, ve kterém členském státě se projevují. S ohledem na soudní pravomoc zůstávají nedotčeny předpisy mezinárodního práva soukromého, jakož i platné dohody mezi členskými státy, přičemž je třeba dodržovat obecné závazky členských států vyplývající ze Smlouvy, zejména závazky související s řádným fungováním vnitřního trhu.

               (8)

               Cíle určeného opatření lze dosáhnout jen prostřednictvím Společenství. Společenství je proto povinno jednat.

               (9)

               Podle čl. 5 třetího pododstavce Smlouvy nepřekročí Společenství rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smlouvy. Na základě uvedeného článku je třeba co nejvíce přihlížet ke zvláštnostem vnitrostátních právních řádů tak, že se členským státům poskytne možnost vybrat si z různých variant se stejným účinkem. Soudy nebo správní orgány, které jsou příslušné vést řízení ve smyslu této směrnice, by měly být oprávněny přezkoumávat účinky dřívějších rozhodnutí.

               (10)

               Jedna možnost by měla spočívat v požadavku, kdy by jeden nebo více nezávislých veřejnoprávních subjektů výhradně pověřených ochranou kolektivních zájmů spotřebitelů uplatňovaly touto směrnicí stanovené právo jednat. Další možnost by měla zajistit, aby tyto subjekty, jejichž cílem je ochrana kolektivních zájmů spotřebitelů, uplatňovaly tato práva v souladu s kritérii podle vnitrostátního práva.

               (11)

               Členské státy by měly mít možnost rozhodnout se pro kteroukoli z možností nebo kombinovat obě tyto možnosti a na vnitrostátní úrovni pověřit subjekty nebo organizace příslušné pro účely této směrnice.

               (12)

               Za účelem potírání porušování předpisů v rámci Společenství by měla pro tyto subjekty nebo organizace platit zásada vzájemného uznávání. Členské státy by měly na žádost svých vnitrostátních subjektů sdělit Komisi název a účel svých vnitrostátních subjektů, které jsou oprávněné podat návrh na zahájení řízení v jejich zemi podle ustanovení této směrnice.

               (13)

               Komisi přísluší zveřejnit seznam těchto oprávněných subjektů v Úředním věstníku Evropské unie. Dokud se nezveřejní prohlášení, které je s tím v rozporu, považuje se oprávněný subjekt za příslušný k podání návrhu, jestliže je jeho název uveden v tomto seznamu.

               (14)

               Členské státy by měly mít možnost požadovat předchozí konzultaci se stranou, která hodlá podat žalobu na zdržení se jednání, aby tak žalované straně umožnila ukončit sporné porušování předpisů. Členské státy by měly mít možnost požadovat, aby se tato předchozí konzultace konala za účasti nezávislého jimi pověřeného veřejnoprávního subjektu.

               (15)

               Když členské státy stanoví předchozí konzultaci, měla by se určit lhůta dvou týdnů po obdržení žádosti o konzultaci, a pokud se v této lhůtě nedosáhne zastavení porušování předpisů, je žalující strana oprávněna bez dalšího odkladu podat návrh u příslušného soudu nebo správního orgánu.

               (16)

               Je třeba, aby Komise předložila zprávu o uplatňování této směrnice, a zejména o její oblasti působnosti a o provádění předchozí konzultace.

               (17)

               Uplatňováním této směrnice není dotčeno uplatnění pravidel hospodářské soutěže Společenství.

               (18)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení a použitelnost uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze II části B,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Oblast působnosti
   1.   Cílem této směrnice je sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se žalob na zdržení se jednání ve smyslu článku 2, kterými jsou chráněny kolektivní zájmy spotřebitelů v působnosti směrnice uvedené v příloze I, aby se tak zajistilo řádné fungování vnitřního trhu.
   2.   Pro účely této směrnice se porušováním předpisů rozumí každé jednání, které je v rozporu se směrnicemi uvedenými v příloze I tak, jak byly provedeny ve vnitrostátním právním řádu členských států, a které narušuje kolektivní zájmy spotřebitelů podle odstavce 1.
   Článek 2
   Žaloby na zdržení se jednání
   1.   Členské státy určí soudy nebo správní orgány příslušné k tomu, aby rozhodly o žalobách podaných oprávněnými subjekty ve smyslu článku 3, které jsou zaměřeny na:

               a)

               co možná nejpohotovější zastavení nebo zákaz porušování předpisů, případně vydaný v rámci zkráceného řízení;

               b)

               případná opatření, jako je vhodnou formou zveřejněné rozhodnutí v plném nebo částečném znění nebo uveřejnění opravného prohlášení s cílem zastavit pokračující účinek porušování předpisů;

               c)

               je-li to v souladu s právním řádem členského státu, příkaz žalované straně, která prohrála a odmítla výkon rozhodnutí ve lhůtě stanovené soudy nebo správními orgány, zaplatit do veřejné pokladny nebo oprávněné osobě určené podle vnitrostátního práva pevnou částku za každý den prodlení nebo jinou částku stanovenou soudy nebo správními orgány, aby se zajistil výkon rozhodnutí.

         2.   Použitím této směrnice nejsou dotčena pravidla mezinárodního práva soukromého týkající se rozhodného práva, kterým je obvykle buď právo členského státu, ve kterém má porušování předpisů původ, nebo právo členského státu, ve kterém se účinky porušování předpisů projeví.
   Článek 3
   Subjekty oprávněné podat návrh na zahájení řízení
   Pro účely této směrnice se „oprávněným subjektem“ rozumí každý subjekt nebo organizace, které byly zřízeny řádně podle práva členského státu a mají oprávněný zájem zajistit dodržování ustanovení v článku 1, zejména:

               a)

               jeden nebo více nezávislých veřejnoprávních subjektů, které jsou výhradně odpovědné za ochranu zájmů podle článku 1, v členských státech, ve kterých takové orgány existují, nebo

               b)

               organizace, jejichž cílem je hájit zájmy uvedené v článku 1 v souladu s kritérii, která jsou stanovena předpisy vnitrostátního práva.

         Článek 4
   Porušování předpisů v rámci Společenství
   1.   Každý členský stát přijme opatření nezbytná k tomu, aby se v případě porušování předpisů, které má původ na jeho území, kterýkoli oprávněný subjekt jiného členského státu, ve kterém jsou zájmy chráněné tímto oprávněným subjektem dotčeny porušováním předpisů, mohl po předložení seznamu zmíněného v odstavci 3 tohoto článku obrátit na soud nebo správní orgán příslušný podle článku 2. Soudy nebo správní orgány přijímají tento seznam jako doklad o způsobilosti oprávněného subjektu podat návrh, aniž je dotčeno právo přezkoumat, zda účel oprávněného subjektu jej opravňuje k podání návrhu v daném případě.
   2.   Za účelem boje proti porušování předpisů v rámci Společenství, a aniž jsou dotčena práva příslušející jiným subjektům podle vnitrostátního práva, sdělí členské státy na žádost svých oprávněných subjektů Komisi, že tyto subjekty jsou oprávněny podle článku 2 podat návrh na zahájení řízení. Členské státy sdělí Komisi název a účel těchto oprávněných subjektů.
   3.   Komise sestaví seznam oprávněných subjektů podle odstavce 2 a upřesní v něm jejich účel. Tento seznam se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie; změny tohoto seznamu se neprodleně zveřejní, přičemž aktualizovaný seznam se zveřejňuje každých šest měsíců.
   Článek 5
   Předchozí konzultace
   1.   Členské státy mohou zavést nebo ponechat v platnosti předpisy, podle kterých může strana, která hodlá podat žalobu na zdržení se jednání, zahájit toto řízení teprve poté, co se pokusila dosáhnout zastavení porušování předpisů při konzultacích se žalovanou stranou nebo se žalovanou stranou a některým z oprávněných subjektů ve smyslu čl. 3 písm. a) členského státu, ve kterém je podána žaloba na zdržení se jednání. Členskému státu přísluší rozhodnutí, zda strana, která hodlá podat žalobu na zdržení se jednání, musí konzultovat oprávněný subjekt. Pokud se do dvou týdnů po obdržení žádosti o konzultaci nedosáhne zastavení porušování předpisů, může postižená strana podat bez dalšího žalobu na zdržení se jednání.
   2.   Pravidla týkající se předchozí konzultace, která přijmou členské státy, se oznámí Komisi a zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 6
   Zprávy
   1.   Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě každé tři roky a poprvé nejpozději 2. července 2003 zprávu o jejím uplatňování.
   2.   Ve své první zprávě přezkoumá Komise zejména:

               a)

               oblast působnosti této směrnice vzhledem k ochraně kolektivních zájmů osob, které provozují obchod, živnost, řemeslo nebo svobodné povolání;

               b)

               oblast působnosti této směrnice, jak je určen směrnicemi uvedenými v příloze I;

               c)

               zda předchozí konzultace podle článku 5 přispěla k účinné ochraně spotřebitele.

         V případě potřeby se ke zprávě připojí návrhy na změnu této směrnice.
   Článek 7
   Ustanovení poskytující rozsáhlejší oprávnění
   Tato směrnice nebrání členským státům přijímat nebo ponechat v platnosti ustanovení, která poskytují oprávněným subjektům, jakož i jiným dotčeným osobám na vnitrostátní úrovni rozsáhlejší oprávnění podávat návrhy na zahájení řízení.
   Článek 8
   Provedení
   Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 9
   Zrušující ustanovení
   Směrnice 98/27/ES ve znění směrnic uvedených v příloze II části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení a použitelnost uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze II části B.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
   Článek 10
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 29. prosince 2009.
   Článek 11
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 23. dubna 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         P. NEČAS

      (1)  Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 39.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 19. června 2007 (Úř. věst. C 146 E, 12.6.2008, s. 73) a rozhodnutí Rady ze dne 23. března 2009.

      (3)  Úř. věst. L 166, 11.6.1998, s. 51.

      (4)  Viz příloha II část A.

      PŘÍLOHA I

         SEZNAM SMĚRNIC PODLE ČLÁNKU 1
          (1)

                  1.

                  Směrnice Rady 85/577/EHS ze dne 20. prosince 1985 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených mimo obchodní prostory (Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 31).

                  2.

                  Směrnice Rady 87/102/EHS ze dne 22. prosince 1986 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru (Úř. věst. L 42, 12.2.1987, s. 48) (2).

                  3.

                  Směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání: články 10 až 21 (Úř. věst. L 298, 17.10.1989, s. 23).

                  4.

                  Směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy (Úř. věst. L 158, 23.6.1990, s. 59).

                  5.

                  Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29).

                  6.

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES ze dne 20. května 1997 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených na dálku (Úř. věst. L 144, 4.6.1997, s. 19).

                  7.

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES ze dne 25. května 1999 o některých aspektech prodeje spotřebního zboží a záruk na toto zboží (Úř. věst. L 171, 7.7.1999, s. 12).

                  8.

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) (Úř. věst. L 178, 17.7.2000, s. 1).

                  9.

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků: články 86 až 100 (Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67).

                  10.

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku (Úř. věst. L 271, 9.10.2002, s. 16).

                  11.

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).

                  12.

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 36).

                  13.

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/122/ES ze dne 14. ledna 2009 o ochraně spotřebitele ve vztahu k některým aspektům smluv o dočasném užívání ubytovacího zařízení (timeshare), o dlouhodobých rekreačních produktech, o dalším prodeji a o výměně (Úř. věst. L 33, 3.2.2009, s. 10).

         (1)  Směrnice uvedené v bodech 5, 6, 9 a 11 obsahují specifická ustanovení o žalobách na zdržení se jednání.

         (2)  Uvedená směrnice je s účinkem od 12. května 2010 zrušena a nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru (Úř. věst. L 133, 22.5.2008, s. 66).

      PŘÍLOHA II

         ČÁST A

         Zrušená směrnice a její následné změny

      (uvedené v článku 9)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/27/ES
                  (Úř. věst. L 166, 11.6.1998, s. 51).

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES
                  (Úř. věst. L 171, 7.7.1999, s. 12).

                  pouze článek 10

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES
                  (Úř. věst. L 178, 17.7.2000, s. 1).

                  pouze čl. 18 odst. 2

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES
                  (Úř. věst. L 271, 9.10.2002, s. 16).

                  pouze článek 19

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES
                  (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).

                  pouze čl. 16 odst. 1

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES
                  (Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 36).

                  pouze článek 42

         ČÁST B

         Lhůty pro provedení a použitelnost ve vnitrostátním právu

      (uvedené v článku 9)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  Směrnice 98/27/ES

                  ze dne 1. ledna 2001

                  –

                  Směrnice 1999/44/ES

                  ze dne 1. ledna 2002

                  –

                  Směrnice 2000/31/ES

                  ze dne 16. ledna 2002

                  –

                  Směrnice 2002/65/ES

                  ze dne 9. října 2004

                  –

                  Směrnice 2005/29/ES

                  ze dne 12. června 2007

                  ze dne 12. prosince 2007

                  Směrnice 2006/123/ES

                  ze dne 28. prosince 2009

                  –

      PŘÍLOHA III

         SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 98/27/ES

                  Tato směrnice

                  Články 1 až 5

                  Články 1 až 5

                  Čl. 6 odst. 1

                  Čl. 6 odst. 1

                  Čl. 6 odst. 2 první pododstavec první odrážka

                  Čl. 6 odst. 2 první pododstavec písm. a)

                  Čl. 6 odst. 2 první pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 6 odst. 2 první pododstavec písm. b)

                  Čl. 6 odst. 2 první pododstavec třetí odrážka

                  Čl. 6 odst. 2 první pododstavec písm. c)

                  Čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec

                  Čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec

                  Článek 7

                  Článek 7

                  Čl. 8 odst. 1

                  —

                  Čl. 8 odst. 2

                  Článek 8

                  —

                  Článek 9

                  Článek 9

                  Článek 10

                  Článek 10

                  Článek 11

                  Příloha

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II

                  —

                  Příloha III


title: Směrnice Rady ze dne 10. října 1989, kterou se mění směrnice 77/452/EHS o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči, obsahující opatření pro usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb, a směrnice 77/453/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se činnosti zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0595

Úřední věstník L 341 , 23/11/1989 S. 0030 - 0032 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 3 S. 0024  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 3 S. 0024

		Směrnice Radyze dne 10. října 1989,kterou se mění směrnice 77/452/EHS o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči, obsahující opatření pro usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb, a směrnice 77/453/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se činnosti zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči(89/595/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 49, čl. 57 odst. 1 a odst. 2 první a třetí věta a odst. 66 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že čl. 1 odst. 3 druhý pododstavec směrnice 77/453/EHS [4] stanoví zásadu, že teoretická a technická výuka má být koordinovaná a vyvážená s klinickým výcvikem, ač nestanoví jejich konkrétní poměr; a že čl. 1 odst. 4 stanoví, že Rada na návrh Komise rozhodne, zda tato ustanovení budou ponechána či změněna;vzhledem k tomu, že ve světle tohoto posouzení a zejména zvýšených nároků na úroveň znalostí sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou ošetřovatelskou péči je vhodné změnit čl. 1 odst. 4 směrnice 77/453/EHS tak, aby se stanovila délka teoretické výuky v rozsahu alespoň jedné třetiny a délka klinického výcviku na alespoň jednu polovinu minimální délky studia vymezeného v čl. 1 odst. 2 písm b) této směrnice; že tento poměr vyžaduje přesnější definici teoretické výuky a klinického výcviku;vzhledem k tomu, že je také nutno vymezit, tak jako v obdobných ustanoveních ostatních směrnic týkajících se zdravotních profesí, že seznam předmětů v příloze směrnice 77/453/EHS není omezující, a používat jako standardní termíny "teoretická výuka" a "klinický výcvik" ve směrnici 77/453/EHS a v nadpisech v její příloze; že je rovněž nezbytné dát do souladu znění některých ustanovení směrnice 77/452/EHS [5], naposledy pozměněné směrnicí 89/594/EHS [6], se zněním obdobných ustanovení směrnice Rady 75/362/EHS ze dne 16. června 1975 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci lékařů, obsahující opatření pro usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb [7], naposledy pozměněné směrnicí 89/594/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 77/452/EHS se mění takto:1. V článku 6 se odstavec 3 nahrazuje tímto:"3. Dozví-li se hostitelský členský stát o závažných a konkrétních skutečnostech, ke kterým došlo mimo jeho území před zahájením činnosti dané osoby v tomto státě a které mohou ovlivnit přístup k dotyčné činnosti, může o tom uvědomit členský stát původu nebo posledního usazení.Členský stát původu nebo posledního usazení prověří věrohodnost těchto skutečností. Příslušné orgány samy rozhodnou o povaze a rozsahu vyšetřování, které má být provedeno, a oznámí hostitelskému členskému státu důsledky, které z něj vyplývají pro potvrzení nebo doklady, které vydaly.Členské státy zajistí důvěrnost předávaných informací."2. V článku 7 se odstavec 2 se nahrazuje tímto:"2. Dozví-li se hostitelský členský stát o závažných a konkrétních skutečnostech, ke kterým došlo mimo jeho území před zahájením činnosti dané osoby v tomto státě a které mohou ovlivnit výkon dotyčné činnosti, může o tom uvědomit členský stát původu nebo posledního usazení.Členský stát původu nebo posledního usazení prověří věrohodnost těchto skutečností. Příslušné orgány samy rozhodnou o povaze a rozsahu vyšetřování, které má být provedeno, a oznámí hostitelskému členskému státu důsledky, které z něj vyplývají pro informace, které byly předány podle odstavce 1."3. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 10aPokud hostitelský členský stát požaduje od svých státních příslušníků pro přístup k některé z činností uvedených v článku 1 nebo její výkon, aby učinili místopřísežné nebo čestné prohlášení, a toto místopřísežné nebo čestné prohlášení nemohou učinit státní příslušníci jiných členských států, zajistí hostitelský členský stát, aby byla dotyčné osobě nabídnuta rovnocenná forma a vhodná formulace místopřísežného nebo čestného prohlášení."4. Za druhý pododstavec v čl. 11 odst. 1 se vkládá nová věta, která zní:"Pro tento účel a jako doplněk k prohlášení uvedenému v odstavci 2, které se týká poskytování služeb, mohou členské státy, aby umožnily užití kázeňských opatření platných na svém území, stanovit dočasnou automatickou registraci v profesní organizaci či sdružení či formální členství nebo zápis do seznamu za podmínky, že se tím nezpozdí ani nijak neztíží poskytování služeb a že to nepřinese poskytovateli služby dodatečné výdaje."5. Článek 14 se zrušuje.Článek 2Směrnice 77/453/EHS se mění takto:1. V článku 1 se odst. 2 písm. b) a odstavce 3 a 4 se nahrazují tímto:"2. b) řádné studium specificky odborného zaměření, které musí zahrnovat předměty studijního programu stanoveného v příloze k této směrnici a zahrnovat tři roky studia nebo 4600 hodin teoretické výuky a klinického výcviku.3. Členské státy zajišťují, aby ústavy pro vzdělávání zdravotních sester a ošetřovatelů odpovídaly za koordinaci teoretické výuky a klinického výcviku během celého studijního programu.a) "Teoretickou výukou"; se rozumí:ta část výuky zdravotních sester a ošetřovatelů, při níž studující získávají znalosti, vědomosti a profesionální dovednosti nezbytné pro plánování, poskytování a vyhodnocování celkové zdravotní péče. Tato výuka je poskytována ve zdravotnických školách a ostatních školících zařízeních vybraných školícím pracovištěm a výuku zajišťuje sbor učitelů zdravotních škol a ostatní způsobilé osoby.b) "Klinickým výcvikem"; se rozumí:ta část výuky zdravotních sester a ošetřovatelů, při níž se studující jako součást týmu a s nepřímým kontaktem se zdravými či nemocnými jedinci nebo kolektivem učí plánovat, poskytovat a vyhodnocovat požadovanou celkovou zdravotní péči na základě získaných znalostí, vědomostí a dovedností. Studující se učí nejen být členem týmu, ale i být vedoucím týmu, který organizuje celkovou zdravotní péči, včetně zdravotního vzdělání pro jednotlivce i malé skupiny ve zdravotnických zařízeních nebo kolektivech.Tato výuka probíhá v nemocnicích a ostatních zařízeních a v kolektivech za spolupráce a součinnosti ostatních kvalifikovaných sester a ošetřovatelů a odpovídají za ni učitelé, kteří jsou zdravotními sestrami a ošetřovateli. Do vzdělávacího procesu může být zapojen i ostatní kvalifikovaný personál.Studující se účastní na činnostech dotyčného zařízení, pokud přispívají k jejich vzdělávání a umožňují jim naučit se přebírat odpovědnost za zdravotní péči.4. Teoretická výuka uvedená v části A přílohy musí být vyvážená a koordinovaná s klinickým výcvikem uvedeným v části B přílohy takovým způsobem, aby znalosti a zkušenosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku mohly být získány odpovídajícím způsobem. Délka teoretické výuky musí činit alespoň jednu třetinu a klinického výcviku alespoň jednu polovinu minimální délky studia uvedené v odst. 2 písm. b).";2. Příloha se mění takto:a) Úvodní věta se nahrazuje tímto:"Vzdělání vedoucí k udělení diplomu, osvědčení nebo jiného dokladu o dosažené kvalifikaci zdravotní sestry nebo ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči se skládá ze dvou částí a alespoň z předmětů níže uvedených. Výuka jednoho nebo více těchto předmětů může být uskutečňována jako součást jiných oborů nebo ve spojení s nimi.";b) nadpisy částí A a B se mění takto:- ve španělském znění "A. Enseñanza teórica y técnica" se nahrazuje: "A. Enseñanza teórica" a "B. Enseñanzas de enfermería clínica" se nahrazuje: "B. Enseñanza clínica",- v dánském znění "A. Teoretisk og teknisk undervisning" se nahrazuje: "A. Teoretisk undervisning",- v německém znění "A. Theoretischer und technischer Unterricht" se nahrazuje: "A. Theoretischer Unterricht" a "B. Klinisch-praktische Krankenpflege-Ausbildung" se nahrazuje: "B. Klinische Unterweisung",- v řeckém znění "A. Θεωρητική και πρακτική διδασκαλία" se nahrazuje: "Α. Θεωρητική διδασκαλία" a "Β. Κλινική διδασκαλία του νοσοκόμου" se nahrazuje: "Β. Κλινική διδασκαλία",- v anglickém znění "A. Theoretical and technical instruction" se nahrazuje: "A. Theoretical instruction",- ve francouzském znění "A. Enseignement théoretique et technique" se nahrazuje: "A. Enseignement théoretique" a "B. Enseignement infirmier clinique" se nahrazuje: "B. Enseignement infirmier clinique",- v italském znění "A. Insegnamento teorico e tecnico" se nahrazuje: "A. Insegnamento teorico" a "B. Insegnamento infermieristico clinico" se nahrazuje: "B. Insegnamento clinico",- v nizozemském znění "A. Theoretisch en technisch onderwijs" se nahrazuje: "A. Theoretisch onderwijs",- v portugalském znění "A. Ensino teórico e técnico" se nahrazuje:, "A. Ensino teórico" a "B. Ensino clínico da enfermagem" se nahrazuje: "B. Ensino clínico".Článek 3Odborná příprava pro zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči a ošetřovatele odpovědné za všeobecnou péči započatá před 13. říjnem 1991 podle dosavadní úpravy v souladu s článkem 1 směrnice 77/453/EHS může být dokončena podle uvedené úpravy.Článek 4Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 13. října 1991. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 10. října 1989.Za RadupředsedaF. Doubin[1] Úř. věst. C 20, 26.1.1988, s. 10 a Úř. věst. C 322, 15.12.1988, s. 22.[2] Úř. věst. C 235, 12.9.1988, s. 68 a Úř. věst. C 256, 9.10.1989.[3] Úř. věst. C 134, 24.5.1988, s. 27.[4] Úř. věst. L 176, 15.7.1977, s. 8.[5] Úř. věst. L 176, 15.7.1977, s. 1.[6] Úř. věst. L 341, 23.11.1989, s. 19.[7] Úř. věst. L 167, 30.6.1975, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2005/2/ES ze dne 19. ledna 2005, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek Ampelomyces quisqualis a Gliocladium catenulatumText s významem pro EHP

text:
               22.1.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 20/15

      SMĚRNICE KOMISE 2005/2/ES
   ze dne 19. ledna 2005,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek Ampelomyces quisqualis a Gliocladium catenulatum

   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS obdržela dne 12. dubna 1996 Francie od společnosti JSC International Ltd. žádost o zařazení účinné látky Ampelomyces quisqualis do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Rozhodnutím Komise 97/591/ES (2) bylo potvrzeno, že dokumentace je „úplná“, tj. že v zásadě splňuje požadavky na údaje a informace stanovené v příloze II a III směrnice 91/414/EHS.

               (2)

               Dne 19. května 1998 obdrželo Finsko od společnosti Kemira Agro Oy (nyní Verdera Oy) žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS o zařazení účinné látky Gliocladium catenulatum do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Rozhodnutím Komise 1999/392/ES (3) bylo potvrzeno, že dokumentace je „úplná“, tj. že v zásadě splňuje požadavky na údaje a informace stanovené v příloze II a III směrnice 91/414/EHS.

               (3)

               Účinky těchto účinných látek na lidské zdraví a na životní prostředí byly posouzeny v souladu s čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 91/414/EHS pro použití navrhovaná žadateli. Členské státy jmenované zpravodajem předložily Komisi návrhy hodnotících zpráv o těchto látkách dne 28. října 1997 (Ampelomyces quisqualis) a dne 15. června 2000 (Gliocladium catenulatum).

               (4)

               Návrhy hodnotících zpráv byly přezkoumány členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat. Přezkoumání bylo dokončeno dne 8. října 2004 formou zpráv Komise o přezkoumání látek Ampelomyces quisqualis a Gliocladium catenulatum.

               (5)

               Dokumentace a informace z přezkoumání látky Ampelomyces quisqualis byly předloženy také Vědeckému výboru pro rostliny. Zpráva tohoto výboru byla formálně schválena dne 7. března 2001 (4).

               (6)

               Komise ve svém stanovisku dospěla k názoru, že v důsledku neexistence uspokojivé plicní studie nebylo dostatečně zohledněno riziko pro uživatele. Výbor dále došel k závěru, že součástí základního souboru údajů by obecně mělo být opakované dávkování, které je však možné při náležitém odůvodnění vynechat. Ve zvláštním případě látky Ampelomyces quisqualis se výbor nemohl k nezbytnosti opakovaného dávkování vyjádřit z důvodu neexistence uspokojivé plicní studie.

               (7)

               Nakonec došel výbor k závěru, že ačkoli na látku Ampelomyces quisqualis nebyly zpozorovány žádné alergické reakce, nelze vyloučit možnost výskytu alergických reakcí v důsledku expozice těmto organismům při zemědělském využití. Jako prozíravé opatření po povolení látky doporučil výbor sledovat zdraví producentů a uživatelů a dát výsledky k dispozici pro další budoucí přezkoumání.

               (8)

               Při dalším přezkoumání byla v této směrnici a zprávě o přezkoumání vzata v úvahu doporučení vědeckého výboru.

               (9)

               Druhou plicní studii provedl oznamovatel na žádost vědeckého výboru. Studie byla považována za vědecky správnou a platnou v rámci stálého výboru, z jehož dalšího hodnocení vyplynulo, že látka Ampelomyces quisqualis není ani patogenní, ani infekční pro savce a že ani neobsahuje toxiny; tím bylo riziko expozice uživatelů náležitě zohledněno v souladu s doporučeními Vědeckého výboru pro rostliny.

               (10)

               Pokud jde o možné alergické reakce, při zemědělském použití této látky nebyly žádné takové reakce zaznamenány. V důsledku toho není důvod se obávat, že existují vážná rizika takových reakcí. Možnost výskytu alergických reakcí však nelze zcela vyloučit. Takové obavy by neměly bránit zařazení látky do přílohy I směrnice 91/414/EHS, členské státy by však na ně měly reagovat při vytváření monitorovacího programu v rámci povolování přípravků na ochranu rostlin obsahujících látku Ampelomyces quisqualis.

               (11)

               Hodnocení v rámci stálého výboru proto dospělo k závěru, že za navržených podmínek použití nebude docházet ke škodlivým účinkům na člověka.

               (12)

               Z přezkoumání látky Gliocladium catenulatum nevyplynuly žádné otevřené otázky či obavy, které by vyžadovaly konzultaci Vědeckého výboru pro rostliny nebo Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.

               (13)

               Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že lze očekávat, že přípravky na ochranu rostlin obsahující dané účinné látky mohou obecně splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS s ohledem na čl. 5 odst. 3, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit látky Ampelomyces quisqualis a Gliocladium catenulatum do přílohy I a zajistit tak, že ve všech členských státech mohou být povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto účinné látky udělována podle uvedené směrnice.

               (14)

               Po zařazení látek Ampelomyces quisqualis a Gliocladium catenulatum do přílohy I směrnice 91/414/EHS by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta k provedení směrnice 91/414/EHS, pokud jde o přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto látky, a zejména k tomu, aby přezkoumaly stávající dočasná povolení a nejpozději do konce této lhůty nahradily tato povolení konečnými povoleními nebo je podle ustanovení směrnice 91/414/EHS změnily nebo odňaly.

               (15)

               Proto by směrnice 91/414/EHS měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (16)

               Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. září 2005 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Budou tyto předpisy používat od 1. října 2005.
   Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při příležitosti jejich úředního vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   1.   Členské státy přezkoumají povolení udělené pro každý přípravek na ochranu rostlin obsahující látku Ampelomyces quisqualis nebo Gliocladium catenulatum, aby se zajistilo dodržování podmínek týkajících se těchto účinných látek uvedených v příloze I směrnice 91/414/EHS. Je-li to nutné, změní nebo odejmou povolení v souladu se směrnicí 91/414/EHS nejpozději do 30. září 2005.
   2.   Každý povolený přípravek na ochranu rostlin obsahující látku Ampelomyces quisqualis nebo Gliocladium catenulatum jako jedinou účinnou látku, nebo jako jednu z několika účinných látek, které budou nejpozději do 31. března 2005 uvedeny v příloze I směrnice 91/414/EHS, členské státy nově zhodnotí na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III směrnice. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS.
   Po tomto určení postupují členské státy takto:

               a)

               v případě, že přípravek obsahuje látku Ampelomyces quisqualis nebo Gliocladium catenulatum jako jedinou účinnou látku, je-li to nezbytné, změní nebo odejmou povolení nejpozději do 30. září 2006, nebo

               b)

               v případě, že přípravek obsahuje látku Ampelomyces quisqualis nebo Gliocladium catenulatum jako jednu z několika účinných látek, je-li to nezbytné, změní nebo odejmou povolení do 30. září 2006 nebo do data určeného pro tuto změnu nebo odnětí v příslušné směrnici nebo směrnicích, jimiž se příslušná látka nebo látky zařazují do přílohy I směrnice 91/414/EHS, přičemž určující je pozdější datum.

         Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2005.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 19. ledna 2005.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/99/ES (Úř. věst. L 309, 6.10.2004, s. 6).

      (2)  Úř. věst. L 239, 30.8.1997, s. 48.

      (3)  Úř. věst. L 148, 15.6.1999, s. 44.

      (4)  Stanovisko Vědeckého výboru pro rostliny týkající se hodnocení látky Ampelomyces quisqualis v kontextu směrnice Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh – Vědecký výbor pro rostliny stanovisko přijal dne 7. března 2001.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 91/414/EHS se na konec tabulky doplňuje tato řádka:

                     Číslo

                     Obecný název, identifikační čísla

                     Název podle IUPAC

                     Čistota (1)

                     Vstup v platnost

                     Konec platnosti zařazení

                     Zvláštní ustanovení

                     „94

                        Ampelomyces quisqualis

                     kmen: AQ 10
                     sbírka kultur č. CNCM I-807
                     CIPAC č.
                     nepřiděleno

                     nepoužije se

                     1. dubna 2005

                     31. března 2015

                     Povolena mohou být pouze použití jako fungicid.
                     Při udělování povolení musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání látky Ampelomyces quisqualis, a zejména přílohy I a II uvedené zprávy, v konečném znění vypracovaném Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 8. října 2004.

                     99

                        Gliocladium catenulatum

                     kmen: J1446
                     sbírka kultur č. DSM 9212
                     CIPAC č.
                     nepřiděleno

                     nepoužije se

                     1. dubna 2005

                     31. března 2015

                     Povolena mohou být pouze použití jako fungicid.
                     Při udělování povolení musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání látky Gliocladium catenulatum, a zejména přílohy I a II uvedené zprávy, v konečném znění vypracovaném Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 30. března 2004.
                     Při tomto celkovém hodnocení musí členské státy věnovat zvláštní pozornost ochraně uživatelů a pracovníků. Všude, kde je vhodné, se musí uplatňovat opatření ke zmírnění rizika.“

         (1)  Další podrobnosti o identitě a specifikaci účinných látek jsou uvedeny ve zprávě o přezkoumání.


title: Směrnice Rady ze dne 18. června 1991, kterou se podesáté mění směrnice 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0338

Úřední věstník L 186 , 12/07/1991 S. 0059 - 0063 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 20 S. 0198  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 20 S. 0198

		Směrnice Radyze dne 18. června 1991,kterou se podesáté mění směrnice 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků(91/338/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že by v období do 31. prosince 1992 měla být přijata opatření s cílem postupného vytvoření vnitřního trhu; že vnitřní trh představuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 25. ledna 1988 [4] vyzvalo Komisi, aby soustavně sledovala vývoj specifických opatření pro akční program Společenství v boji proti znečišťování životního prostředí kadmiem; že musí být také chráněno lidské zdraví, a že by proto měla být zavedena celková strategie, která omezuje zejména používání kadmia a provádí vědecký výzkum jeho náhrad;vzhledem k tomu, že bylo dosaženo pokroku ve znalosti a technice náhradních látek; že by proto bylo účelné systematicky přehodnocovat situaci s ohledem na výsledky vědeckých a technických studií podle uvedeného usnesení;vzhledem k tomu, že polyvinylchlorid (PVC) nesmí být barven pigmenty na bázi kadmia; že pro určité speciální aplikace je při současném stavu technologie stále nezbytné použití stabilizátoru založeného na bázi kadmia;vzhledem k tomu, že omezení již přijatá některými členskými státy na použití nebo uvádění na trh výše uvedených látek nebo přípravků, které je obsahují, má přímý dopad na vytváření a fungování vnitřního trhu; že je proto nezbytné uvést v soulad právní předpisy členských států v této oblasti a změnit odpovídajícím způsobem přílohu I směrnice 76/769/EHS [5], naposledy pozměněné směrnicí 89/678/EHS [6],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice. Nová ustanovení se však nevztahují na výrobky obsahující kadmium, které jsou již upraveny jinými právními předpisy Společenství.Článek 2Vzhledem k rozvoji znalostí a technologií týkajících se méně nebezpečných náhrad kadmia a jeho sloučenin přehodnotí Komise po konzultaci s členskými státy situaci poprvé během tří let od data uvedeného v čl. 3 odst. 1 a dále v pravidelných intervalech v souladu s postupem stanoveným v článku 2a směrnice 76/769/EHS.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 18. června 1991.Za RadupředsedaG. Wohlfart[1] Úř. věst. C 8, 13.1.1990, s. 8 a změny předložené dne 26. listopadu 1990.[2] Úř. věst. C 260, 15.10.1990, s. 92 a Úř. věst. C 129, 20.5.1991.[3] Úř. věst. C 112, 7.5.1990, s. 1.[4] Úř. věst. C 30, 4.2.1988, s. 1.[5] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201.[6] Úř. věst. L 398, 30.12.1989, s. 24.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV příloze I směrnice 76/769/EHS se doplňuje nový bod, který zní:"24.Kadmium (č. CAS 7440-43-9) a jeho sloučeniny | 1.1.Nejsou povoleny k barvení konečných výrobků vyrobených z níže uvedených látek a přípravků: |—polyvinylchlorid (PVC) | [3904 10] [3904 21] [3904 22] | |—polyuretan (PUR) | [3909 50] |—polyethylen malé hustoty (Ld PE) s výjimkou polyethylenu malé hustoty pro výrobu barevné předsměsi | [3901 10] |—acetylcelulosa (CA) | [3912 11] [3912 12] |—acetylbutyrcelulosa (CAB) | [3912 11] [3912 12] |—epoxidové pryskyřice | [3907 30] |Bez ohledu na použití nebo zamýšlené konečné použití nesmí být konečné výrobky nebo součásti výrobků zhotovovaných z těchto výše uvedených látek a přípravků barvených kadmiem uvedeny na trh, jestliže obsah kadmia (vyjádřeno jako kovové Cd) přesahuje 0,01 % hmot. materiálu plastu. |1.2.Odstavec 1.1 se ode dne 31. prosince 1995 vztahuje také na |a)hotové výrobky vyrobené z následujících látek a přípravků: |—melaminoformaldehydové (MF) pryskyřice | [3909 20] | |—močovinoformaldehydové (UF) pryskyřice | [3909 10] |—nenasycené polyestery (UP) | [3907 91] |—polyethylentereftalát (PET) | [3907 60] |—polybutylentereftalát (PBT) | |—průsvitný/univerzální polystyren | [3903 11] [3903 19] |—akrylonitrilmethylmetakrylát (AMMA) | |—síťovaný polyethylen (VPE) | |—polystyren odolný proti nárazu | |—polypropylen (PP) | [3902 10], |b)nátěrové hmoty | [3208] [3209] |Mají-li však nátěrové hmoty vysoký obsah zinku, jejich zbytková koncentrace kadmia musí být co nejnižší a v žádném případě nesmí překročit 0,1 % hmot. |1.3.Body 1.1 a 1.2 se však nevztahují na výrobky barvené pro bezpečnostní účely. |2.1.Nejsou povoleny pro stabilizaci níže uvedených konečných výrobků, vyrobených z polymerů a kopolymerů vinylchloridu: |—obalové materiály (pytle, nádoby, láhve, víka) | [3923 29 10] [3920 41] [3920 42] | |—kancelářské a školní potřeby | [3926 10] |—kování pro nábytek, karoserie apod. | [3926 30] |—oděvní výrobky a doplňky (včetně rukavic) | [3926 20] |—krytiny podlah a stěn | [3918 10] |—impregnované, povrchově upraveně, potažené nebo laminované textilní tkaniny | [5903 10] |—koženka | [4202] |—gramofonové desky | [8524 10] |—trubky, potrubí a armatury | [3917 23] |—kývavé dveře | |—vozidla pro silniční dopravu (interiér, exteriér, podvozek) | |—povrchová úprava ocelových plechů pro stavebnictví a průmysl | |—izolace elektrických vodičů. | |Bez ohledu na použití nebo zamýšlené konečné použití je ve všech případech zakázáno uvádět na trh výše uvedené konečné výrobky nebo jejich součásti vyrobené z polymerů nebo kopolymerů vinylchloridu stabilizovaných látkami s obsahem kadmia, pokud obsah kadmia (vyjádřený jako kovové Cd) přesahuje 0,01 % hmot. polymeru. Tato ustanovení vstupují v platnost dnem 30. června 1994. |2.2.Bod 2.1 se však nevztahuje na konečné výrobky, které používají stabilizátory na bázi kadmia z bezpečnostních důvodů. |3.Pro účely této směrnice se "pokovováním kadmiem". rozumí jakékoliv nanášení kovového kadmia na kovový povrch nebo jakoukoli povrchovou úpravu kovovým kadmiem na kovovém povrchu. |3.1.Pokovování kadmiem není povoleno u kovových výrobků nebo součástí používaných v níže uvedených odvětvích nebo aplikacích: |a)zařízení a stroje pro |—výrobu potravin | [8210] | |[8417 20] |[8419 81] |[8421 11] |[8421 22] |[8422] |[8435] [8437] [8438] |[8476 11] |—zemědělství | [8419 31] |[8424 81] |[8432] [8433] |[8434] [8436] |—chladírenství a mrazírenství | [8418] |—tisk a vazbu knih | [8440] |[8442] |[8443] |b)zařízení a stroje pro výrobu |—domácích potřeb | [7321] | |[8421 12] |[8450] |[8509] |[8516 |—nábytku | [8465] [8466] |[9401] [9402] |[9403] [9404] |—sanitárního zboží | [7324] |—ústředního vytápění a klimatizačního zařízení | [7322] |[8403] [8404] |[8415] |Bez ohledu na použití nebo zamýšlené konečné použití je v každém případě zakázáno uvádět na trh kadmiem pokovované výrobky nebo jejich součásti používané v odvětvích nebo postupech výše uvedených pod písmeny a) a b) a výrobky vyrobené ve výše uvedených odvětvích pod písmenem b). |3.2.Ustanovení uvedená v bodu 3.1 se ode dne 30. června 1995 vztahují také na kadmiem pokovované výrobky nebo jejich součásti používané v odvětvích nebo postupech níže uvedených pod písmeny a) a b) a výrobky vyrobené v níže uvedených odvětvích pod písmenem b): |a)zařízení a stroje pro výrobu |—papíru a lepenky | [8419 32] | |[8439] |[8441] |—textilu a oděvů | [8444] |[8445] [8447] |[8448] [8449] [8451] |[8452] |b)zařízení a stroje pro výrobu |—průmyslových – manipulačních zařízení a strojů | [8425] [8426] [8427] | |[8428] |[8429] |[8430] |[8431] |—silničních a zemědělských vozidel | [kapitola 87] |—železničního vozového parku | [kapitola 86] |—plavidel | [kapitola 89] |3.3.Odstavce 3.1 a 3.2 se však nevztahují navýrobky a jejich součásti používané v letectví, kosmickém výzkumu, důlní činnosti, průmyslu těžby z moře/těžebním mořském průmyslu/těžebním průmyslu na moři a v jaderném průmyslu, kde jejich používání vyžaduje vysoké bezpečnostní požadavky, a dále v bezpečnostním vybavení silničních a zemědělských vozidel, železničního parku a plavidel,elektrické kontakty ve všech oblastech použití, vzhledem k požadované spolehlivosti zařízení, na kterém jsou instalovány. |--------------------------------------------------