title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/63/EU ze dne 15. května 2014 , kterou se mění směrnice Rady 2001/110/ES o medu

text:
               3.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 164/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/63/EU
   ze dne 15. května 2014,
   kterou se mění směrnice Rady 2001/110/ES o medu
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Med je ve směrnici Rady 2001/110/ES (3) definován jako přírodní sladká látka produkovaná včelami medonosnými (Apis mellifera, dále jen „včely“). Med se skládá v především z různých cukrů, převážně glukosy a fruktosy, jakož i jiných látek, jako jsou organické kyseliny, enzymy a pevné částice zachycené při sběru medu. Směrnice 2001/110/ES omezuje lidské zásahy, které by mohly změnit složení medu, a chrání tím zachování jeho přírodního charakteru. Směrnice 2001/110/ES zejména zakazuje přidávání jakýchkoli potravinových složek do medu, včetně potravinářských přídatných látek, nebo přidávání jakýchkoli látek jiných než med. Stejně tak zakazuje odstraňování jakýchkoli specifických součástí medu, včetně pylu, kromě případů, kdy se tomu nelze vyhnout při odstraňování cizorodých látek. Tyto požadavky jsou v souladu s normami Codexu alimentarius týkajícími se medu (Codex Stan 12-1981).

               (2)

               Pyl je uveden mezi vlastnostmi složení medu stanovenými ve směrnici 2001/110/ES. Dostupné poznatky, včetně empirických a vědeckých údajů, potvrzují, že původcem přítomnosti pylu v medu jsou včely. Pylová zrnka spadají do nektaru, který včely sbírají. Nasbíraný nektar obsahující pylová zrnka pak včely v úlu přemění na med. Podle dostupných údajů se může do medu dostat další pyl z ochlupení včel, pyl přítomný ve vzduchu uvnitř úlu a pyl, který včely uložily do buněk pláství, jež mohou být náhodou otevřeny, když provozovatel potravinářského podniku med vytáčí. Z toho vyplývá, že se pyl dostává do úlu v důsledku činnosti včel a v medu se vyskytuje přirozeně bez ohledu na to, zda provozovatel potravinářského podniku med vytáčí, či nikoli. Kromě toho je úmyslné přidávání pylu do medu provozovateli potravinářského podniku zakázáno směrnicí 2001/110/ES.

               (3)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (4) definuje „složku“ jako jakoukoli látku, která je použita při výrobě nebo přípravě potraviny a je v konečném výrobku stále přítomna, i když případně ve změněné formě. Tato definice naznačuje záměrné použití látky při výrobě nebo přípravě potraviny. Vzhledem k přírodnímu charakteru medu, zejména k přirozenému původu přítomnosti jeho specifických součástí, by pyl jako specifická přirozená součást medu neměl být považován za „složku“ medu ve smyslu nařízení (EU) č. 1169/2011.

               (4)

               Touto směrnicí není dotčeno uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (5) na med obsahující geneticky modifikovaný pyl, protože tento med je potravinou vyprodukovanou z geneticky modifikovaných organismů ve smyslu tohoto nařízení. Soudní dvůr Evropské unie ve věci C-442/09 (6), Karl Heinz Bablok a další v. Freistaat Bayern, rozhodl, že rozhodujícím kritériem pro uplatnění nařízení (ES) č. 1829/2003, uvedeným v 16. bodě odůvodnění uvedeného nařízení, je skutečnost, zda materiál vyrobený z geneticky modifikovaného výchozího materiálu je přítomný v potravinách. Med obsahující geneticky modifikovaný pyl by proto měl být považován za „potravinu (částečně) vyrobenou z GMO“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1829/2003. Stanovení ustanovení, v němž je uvedeno, že pyl není složkou medu, nemá proto vliv na závěr Soudního dvora ve věci C-442/09, že se na med obsahující geneticky modifikovaný pyl vztahuje nařízení (ES) č. 1829/2003, zejména jeho požadavky týkající se povolování před uvedením na trh, dohledu a případně označování.

               (5)

               Pokud se jedná o požadavky na označování podle nařízení (ES) č. 1829/2003, není povinností uvést přítomnost geneticky modifikovaného pylu v medu na etiketě medu, jsou-li splněny následující podmínky: takový pyl nepřesahuje 0,9 % medu a jeho přítomnost v medu je náhodná nebo technicky nevyhnutelná. Je třeba připomenout, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES (7) stanoví, že členské státy mohou přijmout vhodná opatření, aby se předešlo nezáměrné přítomnosti geneticky modifikovaných organismů v medu.

               (6)

               Podle směrnice 2001/110/ES, pokud med pochází z více členských států nebo ze třetí země, může být povinné označení zemí původu nahrazeno podle potřeby jedním z následujících označení: „směs medů ze zemí ES“, „směs medů ze zemí mimo ES“, „směs medů ze zemí ES a ze zemí mimo ES“. Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost Evropská unie nahradila Evropské společenství a je jeho nástupkyní. Je proto vhodné vyjasnit příslušné požadavky na označování nahrazením odkazu na „ES“ odkazem na „EU“.

               (7)

               Směrnice 2001/110/ES svěřuje Komisi pravomoc k provádění některých svých ustanovení, zejména pravomoci k přijetí opatření nezbytných pro její provádění, pokud jde o přizpůsobení se technickému pokroku a sladění uvedené směrnice s obecnými právními předpisy Unie o potravinách. Kromě toho směrnice 2001/110/ES svěřuje Komisi pravomoc k přijímání metod umožňujících ověřit, zda je med v souladu s uvedenou směrnicí. Je třeba přezkoumat rozsah této pravomoci.

               (8)

               Za účelem zajištění poctivého obchodního jednání, ochrany zájmů spotřebitelů a umožnění stanovit příslušné metody analýzy by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o stanovení kvantitativních parametrů pro kritérium „převážně“, pokud jde o původ medu z květů nebo rostlin a minimální obsah pylu ve filtrovaném medu po odstranění cizorodých anorganických nebo organických látek. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.

               (9)

               Po přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (8), které se vztahuje na všechny fáze výroby, zpracování a distribuce potravin a krmiv na úrovni Evropské unie a na vnitrostátní úrovni, jsou obecné předpisy Evropské unie o potravinách přímo použitelné pro výrobky spadající do oblasti působnosti směrnice 2001/110/ES. Proto již není nutné, aby Komise měla pravomoc sladit ustanovení uvedené směrnice s obecnými právními předpisy Evropské unie o potravinách. Ustanovení, kterými se svěřuje uvedená pravomoc, by proto měla být zrušena.

               (10)

               Po přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9) je vhodné přizpůsobit příslušná ustanovení směrnice 2001/110/ES uvedenému nařízení.

               (11)

               S cílem umožnit členským státům přijmout vnitrostátní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí 2001/110/ES ve znění této směrnice by mělo být stanoveno přechodné období v délce 12 měsíců. Během tohoto období nadále platí požadavky směrnice 2001/110/ES beze změn zavedených touto směrnicí.

               (12)

               Aby bylo možné zohlednit zájmy provozovatelů potravinářského podniku, které uvádějí produkty na trh nebo je označují v souladu s požadavky platnými před nabytím účinnosti vnitrostátních ustanovení provádějících směrnici 2001/110/ES ve znění této směrnice, je třeba určit vhodná přechodná opatření. Mělo by proto být možné, aby výrobky uváděné na trh nebo označené před použitím uvedených ustanovení mohly být i nadále uváděny na trh až do vyčerpání zásob.

               (13)

               Směrnice 2001/110/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (14)

               Jelikož se změny týkající se svěření pravomoci Komisi týkají pouze pravomoci Komise, nemusí je členské státy provádět do vnitrostátních předpisů.

               (15)

               Jelikož cílů této směrnice, tj. zajistit, aby pyl jako specifická přirozená součást medu nebyl považován za složku medu, vyjasnit požadavky na označování v případech, kdy med pochází z více než jednoho členského státu nebo třetí země, a přezkoumat rozsah stávající pravomoci svěřené Komisi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny
   Směrnice 2001/110/ES se mění takto:

               1)

               V čl. 2 odst. 4 se písm. a) nahrazuje tímto:

                           „a)

                           Země původu, kde byl med sklizen, se uvede/uvedou na etiketě.
                           Bez ohledu na první pododstavec, pokud med pochází z více než jednoho členského státu nebo z více než jedné třetí země, lze názvy zemí původu nahradit podle potřeby jedním z následujících označení:

                                       —

                                       ‚směs medů ze zemí EU‘,

                                       —

                                       ‚směs medů ze zemí mimo EU‘,

                                       —

                                       ‚směs medů ze zemí EU a ze zemí mimo EU‘.“

               2)

               V článku 2 se doplňuje nový bod, který zní:

                           „5.

                           Jelikož je pyl přirozenou součástí medu, nepovažuje se za složku ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (10) výrobků vymezených v příloze I této směrnice.

                  (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 18).“"

               3)

               Článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4
               1.   Pro účely čl. 9 druhého pododstavce této směrnice může Komise, s ohledem na mezinárodní normy a technický pokrok, prostřednictvím prováděcích aktů přijatých v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (11) stanovit metody analýzy s cílem ověřit, zda je med v souladu s touto směrnicí. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 této směrnice. Do přijetí takových metod použijí členské státy, vždy když je to možné, k ověřování souladu s touto směrnicí mezinárodně uznávané schválené metody analýzy, jako jsou metody schválené v Codexu alimentarius.
               2.   Za účelem zajištění poctivého obchodního jednání a ochrany zájmů spotřebitelů a umožnění stanovit příslušné metody analýzy je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6, pokud jde o doplnění této směrnice stanovením kvantitativních parametrů týkajících se níže uvedených bodů:

                           a)

                           kritérium ‚převážně‘ pokud jde o původ medu z květů nebo rostlin, jak je uvedeno v první odrážce čl. 2 odst. 2 písm. b), a

                           b)

                           minimální obsah pylu ve filtrovaném medu po odstranění cizorodých anorganických nebo organických látek, jak je uvedeno v příloze I bodu 2 písm. b) bodu viii).

                     V uvedených aktech v přenesené pravomoci Komise stanoví odpovídající přechodná opatření pro výrobky uváděné na trh přede dnem použitelnosti těchto aktů.

                  (11)  Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).“"

               4)

               Článek 6 se nahrazuje tímto:
               „Článek 6
               1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
               2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 4 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu pěti let počínaje 23. červnem 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před uplynutím tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
               3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
               4.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
               5.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“

               5)

               Článek 7 se nahrazuje tímto:
               „Článek 7
               1.   Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat (dále jen ‚výbor‘) zřízený čl. 58 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (12). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).
               2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
               Pokud výbor žádné stanovisko nevydá, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se třetí pododstavec čl. 5 odst. 4 nařízení Rady (EU) č. 182/2011.

                  (12)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1)."

                  (13)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).“"

               6)

               V příloze II se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „Aniž je dotčen bod 2 písm. b) bod viii) přílohy I, nesmí být odstraněn ani pyl, ani jiná specifická součást medu, kromě případů, kdy se tomu nelze vyhnout při odstraňování cizorodých anorganických a organických látek.“

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 1 body 1, 2 a 6 a článkem 3. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy použijí ustanovení uvedené v odstavci 1 ode dne 24. června 2015.
   Článek 3
   Přechodná ustanovení
   Výrobky, které jsou uvedeny na trh či opatřeny etiketami před 24. červnem 2015 v souladu se směrnicí 2001/110/ES, mohou být i nadále obchodovány až do vyčerpání zásob.
   Článek 4
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 15. května 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Úř. věst. C 11, 15.1.2013, s. 88.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 16. dubna 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 8. května 2014.

      (3)  Směrnice Rady 2001/110/ES ze dne 20. prosince 2001 o medu (Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 47).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 18).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1).

      (6)  2011, Sb. rozh. s. I-7419.

      (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1).

      (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1).

      (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).


title: Směrnice Rady 2006/79/ES ze dne 5. října 2006 o osvobození zboží dováženého v drobných zásilkách neobchodní povahy ze třetích zemí od daní (kodifikované znění)

text:
               17.10.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 286/15

      SMĚRNICE RADY 2006/79/ES
   ze dne 5. října 2006
   o osvobození zboží dováženého v drobných zásilkách neobchodní povahy ze třetích zemí od daní
   (kodifikované znění)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 78/1035/EHS ze dne ze dne 19. prosince 1978 o osvobození zboží dováženého v drobných zásilkách neobchodní povahy ze třetích zemí od daní (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být kodifikována.

               (2)

               Je vhodné osvobodit od daní z obratu a spotřebních daní dovoz drobných zásilek neobchodní povahy ze třetích zemí.

               (3)

               K tomuto účelu by měla být z praktických důvodů omezení, v jejichž rozsahu se má osvobození uplatňovat, pokud možno stejná jako omezení stanovená pro systém Společenství pro osvobození od cla v nařízení Rady (EHS) č. 918/83 ze dne 28. března 1983 o systému Společenství pro osvobození od cla (5).

               (4)

               Je třeba stanovit zvláštní omezení pro některé výrobky z důvodu vyššího zdanění, kterému podléhají v členských státech.

               (5)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze I části B,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   1.   Zboží obsažené v drobných zásilkách neobchodní povahy zaslaných ze třetí země soukromou osobou jiné soukromé osobě nacházející se v členském státě je při dovozu osvobozeno od daní z obratu i spotřebních daní.
   2.   Pro účely odstavce 1 se „drobnými zásilkami zboží neobchodní povahy“ rozumějí zásilky, které:

               a)

               jsou zasílány příležitostně;

               b)

               obsahují výhradně zboží určené k osobnímu užívání příjemcem nebo členy jeho rodiny, přičemž toto zboží nesmí povahou ani množstvím svědčit o obchodním záměru;

               c)

               obsahují zboží, jehož úhrnná hodnota nepřesahuje 45 EUR, a

               d)

               jsou zasílány, aniž by jejich příjemce odesílateli cokoli platil.

         Článek 2
   1.   Článek 1 se vztahuje na následující zboží pouze v rámci těchto množstevních omezení:

               a)

               tabákové výrobky:

                           i)

                           50 kusů cigaret,
                           nebo

                           ii)

                           25 kusů doutníčků (doutníky o hmotnosti nejvýše 3 gramů na kus),
                           nebo

                           iii)

                           10 kusů doutníků,
                           nebo

                           iv)

                           50 gramů tabáku ke kouření;

               b)

               alkohol a alkoholické nápoje:

                           i)

                           destilované nápoje a lihoviny o obsahu alkoholu vyšším než 22 % obj.; nedenaturovaný ethanol o obsahu alkoholu alespoň 80 % obj.: 1 standardní láhev (o obsahu do 1 litru),
                           nebo

                           ii)

                           destilované nápoje, lihoviny, aperitivy na vinné nebo alkoholové bázi, pálenka z cukrové třtiny, saké nebo podobné nápoje o obsahu alkoholu nepřesahujícím 22 % obj.; šumivá vína, likérová vína: 1 standardní láhev (o obsahu do 1 litru),
                           nebo

                           iii)

                           tichá vína: 2 litry;

               c)

               parfémy: 50 gramů,
               nebo
               toaletní vody: 0,25 litru nebo 8 uncí;

               d)

               káva: 500 gramů,
               nebo
               kávové extrakty a esence: 200 gramů;

               e)

               čaj: 100 gramů,
               nebo
               čajové extrakty a esence: 40 gramů.

         2.   Členské státy mohou omezit nebo zrušit osvobození od daní z obratu a spotřebních daní pro výrobky uvedené v odstavci 1.
   Článek 3
   Z osvobození od daní je zcela vyloučeno zboží uvedené v článku 2, které je obsaženo v drobných zásilkách neobchodní povahy v množství přesahujícím množství stanovená v tomto článku.
   Článek 4
   1.   Hodnota eura v národní měně, ke které se přihlíží při použití této směrnice, se stanoví jednou ročně. Použijí se kurzy platné k prvnímu pracovnímu dni měsíce října s účinkem od 1. ledna následujícího roku.
   2.   Členské státy mohou zaokrouhlit částky v národní měně, které vyplynou z přepočtu částek vyjádřených v eurech uvedených v čl. 1 odst. 2, přičemž toto zaokrouhlení nesmí překročit 2 EUR.
   3.   Členské státy mohou zachovat výši osvobození od daní platnou při každoroční úpravě podle odstavce 1 beze změny, jestliže by přepočet výše osvobození od daní vyjádřené v eurech před zaokrouhlením podle odstavce 2 vedl k úpravě výše osvobození od daní vyjádřené v národní měně o méně než 5 %.
   Článek 5
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.
   Článek 6
   Zrušuje se směrnice 78/1035/EHS, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedené směrnice ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 7
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 8
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Lucemburku dne 5. října 2006.

            Za Radu

            předseda

         K. RAJAMÄKI

      (1)  Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.

      (2)  Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.

      (3)  Úř. věst. L 366, 28.12.1978, s. 34. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.

      (4)  Viz část A přílohy I.

      (5)  Úř. věst. L 105, 23.4.1983, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003.

      PŘÍLOHA I
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a její následné změny

                  Směrnice Rady 78/1035/EHS (1)

                  (Úř. věst. L 366, 28.12.1978, s. 34)

                  Směrnice Rady 81/933/EHS
                  (Úř. věst. L 338, 25.11.1981, s. 24)

                  pouze článek 2

                  Směrnice Rady 85/576/EHS
                  (Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 30)

      ČÁST B
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu

         (uvedené v článku 6)

                  Předmět

                  Lhůta pro provedení

                  78/1035/EHS

                  1. ledna 1979

                  81/933/EHS

                  31. prosince 1981

                  85/576/EHS

                  30. června 1986

         (1)  Směrnice 78/1035/EHS byla dále pozměněna aktem o přistoupení z roku 1994.

      PŘÍLOHA II
      SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 78/1035/EHS

                  Tato směrnice

                  Čl. 1 odst. 1

                  Čl. 1 odst. 1

                  Čl. 1 odst. 2 první odrážka

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a)

                  Čl. 1 odst. 2 druhá odrážka

                  Čl. 1 odst. 2 písm. b)

                  Čl. 1 odst. 2 třetí odrážka

                  Čl. 1 odst. 2 písm. c)

                  Čl. 1 odst. 2 čtvrtá odrážka

                  Čl. 1 odst. 2 písm. d)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. a), od slov „50 kusů cigaret“ ke slovům „50 gramů tabáku ke kouření“

                  Čl. 2 odst. 1 písm. a) body i) až iv)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. b) první odrážka

                  Čl. 2 odst. 1 písm. b) bod i)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. b) druhá odrážka

                  Čl. 2 odst. 1 písm. b) bod ii)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. b) třetí odrážka

                  Čl. 2 odst. 1 písm. b) bod iii)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. c), d) a e)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. c), d) a e)

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 3

                  —

                  Článek 3

                  Článek 3

                  Čl. 4 odst. 1

                  —

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 1

                  Čl. 4 odst. 3

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 4

                  Čl. 4 odst. 3

                  Čl. 5 odst. 1

                  —

                  Čl. 5 odst. 2

                  Článek 5

                  —

                  Článek 6

                  —

                  Článek 7

                  Článek 6

                  Článek 8

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice Komise 1999/25/ES ze dne 9. dubna 1999, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 93/34/EHS o povinném označení dvoukolových a tříkolových motorových vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0025

Úřední věstník L 104 , 21/04/1999 S. 0019 - 0021

		Směrnice Komise 1999/25/ESze dne 9. dubna 1999,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 93/34/EHS o povinném označení dvoukolových a tříkolových motorových vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [1], ve znění aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 16 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 93/34/EHS ze dne 14. června 1993 o povinném označení dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [2], a zejména na článek 3 této směrnice,(1) vzhledem k tomu, že směrnice 93/34/EHS je jednou ze zvláštních směrnic pro postup ES schvalování typu zavedeného směrnicí 92/61/EHS; že v důsledku toho se ustanovení směrnice 92/61/EHS o systémech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích vozidel vztahují i na tuto směrnici;(2) vzhledem k tomu, že technologický vývoj nyní dovoluje přizpůsobit směrnici Rady 93/34/EHS technickému pokroku; že zajištění řádného fungování systému schvalování typu jako celku je nutné některé požadavky zmíněné směrnice vyjasnit nebo doplnit;(3) vzhledem k tomu, že je nutné upravit určité použité značky a vyjasnit některé požadavky na značky a znaky používané k označení povinných údajů na štítku s údaji výrobce;(4) vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku zřízeného článkem 13 směrnice Rady 70/156/EHS [3], naposledy pozměněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/91/ES [4],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 93/34/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. S účinností od 1. ledna 2000 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se povinného označení- odmítnout udělit ES schválení typu pro typ dvoukolového nebo tříkolového vozidla,- zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu dvoukolových nebo tříkolových motorových vozidel,jestliže jejich povinné označení splňuje požadavky směrnice 93/34/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. července 2000 členské státy odmítnou udělit ES schválení typu pro jakýkoli typ dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z důvodů povinného označení, jestliže nejsou splněny požadavky směrnice 93/34/EHS ve znění této směrnice.Článek 31. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy od 1. ledna 2000.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 9. dubna 1999.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 72.[2] Úř. věst. L 188, 29.7.1993, s. 28.[3] Úř. věst. L 42, 23. 2. 1970, s. 1.[4] Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 25.--------------------------------------------------PŘÍLOHA1. Bod 2.1.4 se nahrazuje tímto:"2.1.4 hladina akustického tlaku stojícího vozidla: … dB(A) při … ot/min."2. Bod 3.1.1.2 se nahrazuje tímto:"3.1.1.2 V druhé části je šest znaků (písmen nebo číslic) popisujících všeobecné charakteristiky vozidla (typ, variantu a verzi). Jestliže výrobce nepoužije jeden nebo více z těchto znaků, musí být nevyužité mezery vyplněny abecedně-číslicovými znaky, přičemž je jejich volba pro každé vozidlo ponechána na výrobci."3. Bod 3.1.2 se nahrazuje tímto:"3.1.2 Identifikační číslo musí, pokud je to možné, obsadit pouze jeden řádek. Začátek a konec každého řádku musí být označen znakem, který není ani arabskou číslicí, ani velkým latinským písmenem, ani nesmí být zaměnitelný za jakýkoli takový znak.Výjimečně a z technických důvodů může identifikační číslo obsadit dva řádky. V tom případě však nesmí být žádná ze tří částí přerušena a začátek a konec každého řádku musí být označen znakem, který není ani arabskou číslicí, ani velkým latinským písmenem, ani nesmí být zaměnitelný za jakýkoli takový znak.Přípustné je rovněž uvedení zmíněného znaku do řádku mezi tři části (bod 3.1.1).Mezi znaky nesmějí být mezery."--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/152/ES ze dne 30. listopadu 2009 , kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS, pokud jde o datum konce platnosti zařazení účinné látky karbendazim do přílohy I (Text s významem pro EHP)

text:
               1.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 314/66

      SMĚRNICE KOMISE 2009/152/ES
   ze dne 30. listopadu 2009,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS, pokud jde o datum konce platnosti zařazení účinné látky karbendazim do přílohy I
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec druhou odrážku uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnicí Komise 2006/135/ES (2) byl karbendazim zařazen jako účinná látka do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS. Toto zařazení končí dnem 31. prosince 2009.

               (2)

               Na základě žádosti lze zařazení účinné látky obnovit na období nepřesahující deset let. Dne 6. srpna 2007 Komise obdržela od oznamovatele žádost týkající se obnovení zařazení pro uvedenou účinnou látku.

               (3)

               Dne 10. ledna 2008 oznamovatel předložil členskému státu zpravodaji, Německu, na podporu své žádosti technickou dokumentaci. Německo předložilo návrh nové hodnotící zprávy dne 27. července 2009. Je nutné, aby Evropský úřad pro bezpečnost potravin provedl přezkoumání.

               (4)

               Vzhledem k tomu, že není možné postup obnovení dokončit před datem ukončení platnosti zařazení karbendazimu a jelikož byla žádost o obnovení podána včas, mělo by být v souladu s čl. 5 odst. 5 směrnice 91/414/EHS uděleno obnovení na dobu nezbytnou k dokončení uvedeného postupu.

               (5)

               Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   V příloze I směrnice 91/414/EHS v řádku č. 149 (Karbendazim (bez uvedení stereochemie) č. CAS 10605-21-7 č. CIPAC 263) v šestém sloupci (Konec platnosti zařazení) se slova „31. prosince 2009“ nahrazují slovy „31. prosince 2010“.
   Článek 2
   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2009. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat ode dne 1. ledna 2010.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 349, 12.12.2006, s. 37.


title: Směrnice Komise ze dne 5. prosince 1972, kterou se mění druhá směrnice Komise ze dne 18. listopadu 1971, kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv

text:
Důležité právní upozornění

|

31973L0047

Úřední věstník L 083 , 30/03/1973 S. 0035 - 0035 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 5 S. 0129  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 9 S. 0128  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 5 S. 0129  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 6 S. 0244  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 6 S. 0244

		Směrnice Komiseze dne 5. prosince 1972,kterou se mění druhá směrnice Komise ze dne 18. listopadu 1971, kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv(73/47/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady ze dne 20. července 1970, kterou se zavádí metody odběru vzorků a analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv [1], ve znění směrnice ze dne 20. července 1972 [2], a zejména na článek 2 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že dne 18. listopadu 1971 Komise přijala druhou směrnici, kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv [3];vzhledem k tomu, že v části I přílohy uvedené směrnice je uvedena metoda stanovení vlhkosti, která je mimo jiné použitelná i pro analýzu živočišných a rostlinných tuků a olejů;vzhledem k tomu, že od 1. ledna 1974 má být vlhkost v živočišných a rostlinných tucích a olejích stanovována jinou metodou, stanovenou ve čtvrté směrnici Komise, kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv;vzhledem k tomu, že by proto měla být zrušena povinnost používat pro stanovení vlhkosti metodu, která je pro analýzu živočišných tuků a olejů stanovena ve druhé směrnici;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro krmiva,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Druhá směrnice Komise, kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv, se mění takto:V příloze části 1 bodě 1 se v prvním odstavci nahrazuje druhá věta tímto:"Nevztahuje se na analýzu mléčných výrobků používaných jako krmné suroviny, analýzu minerálních látek a směsí složených převážně z minerálních látek, analýzu živočišných a rostlinných tuků a olejů nebo analýzu olejnatých semen a plodů olejnin ve smyslu nařízení Rady č. 136/66/EHS ze dne 22. září 1966 o zřízení společné organizace trhu s oleji a tuky [4]."Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1973. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 5. prosince 1972.Za KomisiS. L. Mansholtpředseda[1] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 2.[2] Úř. věst. L 171, 29.7.1972, s. 39.[3] Úř. věst. L 279, 20.12.1971, s. 7.[4] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 2.--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

32003L0126

Směrnice Komise 2003/126/ES ze dne 23. prosince 2003, kterou se stanoví analytická metoda identifikace složek živočišného původu pro úřední kontrolu krmivText s významem pro EHP

Úřední věstník L 339 , 24/12/2003 S. 0078 - 0084 CS.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546 ET.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546 HU.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546 LT.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546 LV.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546 MT.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546 PL.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546 SK.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546 SL.ES Kapitola 3 Svazek 41 S. 540  - 546

		Směrnice Komise 2003/126/ESze dne 23. prosince 2003,kterou se stanoví analytická metoda identifikace složek živočišného původu pro úřední kontrolu krmiv(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/373/EHS ze dne 20. července 1970 o zavedení metod odběru vzorků a analytických metod Společenství pro úřední kontrolu krmiv [1], a zejména na článek 2 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Úřední kontroly krmiv za účelem ověření souladu s požadavky právních a správních přepisů upravujících jakost a složení krmiv se podle směrnice 70/373/EHS provádějí podle metod odběru vzorků a analytických metod Společenství.(2) Z předpisů o označování krmiv a z požadavků zakazujících používání některých druhů živočišných bílkovin v krmivech pro určité kategorie zvířat vyplývá potřeba stanovit spolehlivé analytické metody pro zjištění přítomnosti těchto látek a popřípadě procentuálního vyjádření jejich obsahu.(3) Metoda popsaná ve směrnici Komise 98/88/ES ze dne 13. listopadu 1998, kterou se stanoví obecné zásady pro mikroskopickou identifikaci a hodnocení složek živočišného původu pro úřední kontrolu krmiv [2], je v současné době jedinou uznanou metodou kontroly přítomnosti živočišných bílkovin, včetně bílkovin ošetřených při teplotě 133 °C pod tlakem 3 barů po dobu 20 minut.(4) Porovnávací studie ohledně identifikace zpracovaných živočišných bílkovin nedávno prokázala, že odchylky při provádění mikroskopických zkoušek uvedených ve směrnici 98/88/ES vedly k významným rozdílům v citlivosti, specificitě a přesnosti metody. Za účelem harmonizace a zdokonalení metod identifikace zpracovaných živočišných bílkovin by ustanovení o mikroskopické metodě měla být více upřesněna a učiněna závaznými. Je nezbytné zajistit, aby laboranti, kteří metodu používají, byli dostatečně vyškoleni, neboť kvalita výsledků závisí na jejich dovednostech.(5) Směrnice 98/88/ES by se proto měla nahradit.(6) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy zajistí, aby se při úřední analýze krmiv, která se provádí za účelem úřední kontroly přítomnosti, identifikace nebo odhadu množství složek živočišného původu v krmivech v rámci koordinovaného programu kontroly v oblasti výživy zvířat podle směrnice Rady 95/53/ES [3], postupovalo v souladu s přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy zajistí, aby se laboratoře, které provádějí úřední kontroly přítomnosti složek živočišného původu v krmivech, pravidelně účastnily zkoušek odborné způsobilosti pro provádění analytických metod a aby laboratorní personál, který provádí analýzy, byl patřičně vyškolen.Článek 3Směrnice 98/88/ES se zrušuje.Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 2004. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními této směrnice a přijatými vnitrostátními předpisy.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. prosince 2003.Za KomisiDavid Brynečlen Komise[1] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 2. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 807/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36).[2] Úř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 45.[3] Úř. věst. L 265, 8.11.1995, s. 17. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/46/ES (Úř. věst. L 234, 1.9.2001, s. 55).--------------------------------------------------PŘÍLOHAPodmínky pro mikroskopické zjišťování, identifikaci nebo odhad složek živočišného původu v krmivech1. Cíl a oblast použitíTyto podmínky se použijí, provádí-li se zjišťování složek živočišného původu (definovaných jako výrobky ze zpracování těl a částí těl savců, drůbeže a ryb) v krmivech mikroskopickou zkouškou v rámci koordinovaného programu kontroly v oblasti výživy zvířat v souladu se směrnicí Rady 95/53/ES. Pokud se metody popsané v této příloze používají ve všech úředně stanovených testech, lze rovněž provést druhou zkoušku pomocí odlišných nebo alternativních metod, aby se lépe zjistily některé druhy složek živočišného původu nebo více zpřesnil původ těchto složek. Kromě toho lze použít odlišný protokol, pokud se zkoumají některé zvláštní složky živočišného původu, jako například plazma nebo kosti v loji (viz též bod 9) za předpokladu, že se tyto analýzy provádějí jako doplněk k analýzám stanoveným v koordinovaném programu kontroly.2. CitlivostPodle druhu složek živočišného původu lze v krmivech prokázat velmi malá množství (< 0,1 %).3. PrincipK identifikaci se používá reprezentativní vzorek odebraný v souladu s ustanoveními směrnice Komise 76/371/EHS ze dne 1. března 1976, kterou se stanoví metody odběru vzorků Společenství pro úřední kontrolu krmiv [1], jenž byl vhodným způsobem upraven. Pro manipulaci s krmivem o nízkém obsahu vlhkosti je vhodný následující protokol. Krmivo s obsahem vlhkosti vyšším než 14 % se před manipulací suší (zahušťuje). Některá krmiva a některé krmné suroviny (např. tuky a oleje) vyžadují speciální ošetření (viz bod 9). Složky živočišného původu jsou identifikovány na základě charakteristických, mikroskopicky rozeznatelných znaků (tj. svalových vláken a jiných masitých částic, chrupavek, kostí, rohů, chlupů, štětin, krve, peří, vaječných skořápek, rybích kostí, šupin). Identifikace musí být provedena jak v prosívané frakci (bod 6.1), tak v koncentrovaném sedimentu (bod 6.2) vzorku.4. Činidla4.1 Zalévací přípravek4.1.1 Chloralhydrát (vodný, 60 % hm./obj.)4.1.2 Louh (NaOH 2,5 % hm./obj. nebo KOH 2,5 % hm./obj.) pro prosívané frakce4.1.3 Parafínový olej nebo glycerol (viskozita: 68-81) pro mikroskopické pozorování v sedimentu4.2 Oplachovací činidla4.2.1 Alkohol, 96 %4.2.2 Aceton4.3 Koncentrační přípravek4.3.1 Tetrachloroethylen (hustota 1,62)4.4 Činidla k barvení4.4.1 Roztok jódu v jodidu draselném (rozpusťte 2 g jodidu draselného ve 100 ml vody a přidejte 1 g jódu za častého protřepávání.)4.4.2 Alizarinová červeň (rozřeďte 2,5 ml 1M kyseliny chlorovodíkové ve 100 ml vody a do tohoto roztoku přidejte 200 mg alizarinové červeně)4.4.3 Činidlo na cystin (2 g octanu olovnatého, 10 g NaOH/100 ml H2O)4.4.4 Roztok jódu v jodidu draselném (rozředěný v 70 % ethanolu)4.5 Bělící činidlo4.5.1 Roztok hypochloritu sodného obchodní jakosti (9,6 % aktivního chlóru)5. Přístroje a pomůcky5.1 Analytické váhy (přesnost 0,01 g, vyjma vážení koncentrovaného sedimentu: 0,001 g)5.2 Rozmělňovací zařízení (mlýnek nebo hmoždíř, zejména pro analýzu krmiv obsahujících více než 15 % tuku)5.3 Síto s velikostí ok nejvýše 0,50 mm se čtvercovými otvory5.4 Dělicí nálevka nebo usazovací kádinka s kónickým dnem5.5 Stereoskopický mikroskop (s alespoň 40násobným zvětšením)5.6 Kombinovaný mikroskop (s alespoň 400násobným zvětšením), pro pozorování v procházejícím světle nebo s polarizačním zařízením5.7 Standardní laboratorní skloVšechny přístroje musejí být důkladně vyčištěny. Dělicí nálevky a sklo musejí být umyty v myčce. Síta je třeba vyčistit kartáčem s tvrdými štětinami.6. Pracovní postupGranulované krmivo lze předběžně přesít, pokud se obě frakce analyzují jako samostatné vzorky.Upraví se alespoň 50 g vzorku (v případě nutnosti se opatrně rozmělní pomocí vhodného rozmělňovacího zařízení (5.2), aby se dosáhlo vhodné struktury). Z rozmělněného materiálu se odeberou dvě reprezentativní části, jedna pro prosévané frakce (nejméně 5 g) (6.1) a jedna pro koncentrovaný sediment (nejméně 5 g) (6.2). Z důvodu identifikace lze dodatečně použít činidla k barvení (6.3).Aby se zjistila povaha živočišných bílkovin a původ částeček, lze použít systém pro podporu rozhodování, jako například Aries, a referenční vzorky.6.1 Identifikace složek živočišného původu v prosívaných frakcíchNejméně 5 g vzorku se proseje skrze síto (5.3) na dvě frakce.Prosetá/é frakce s velkými částečkami (nebo reprezentativní část frakce) se nanese(ou) v tenké vrstvě na vhodnou podložku a pod stereoskopickým mikroskopem se systematicky zkoumá(ají) při různém zvětšení na přítomnost složek živočišného původu (5.5).Preparáty s prosetou frakcí obsahující jemné částečky se systematicky zkoumají pod kombinovaným mikroskopem (5.6) při různém zvětšení na přítomnost složek živočišného původu.6.2 Identifikace složek živočišného původu v koncentrovaném sedimentuDo dělicí nálevky nebo do usazovací kádinky s kónickým dnem se naváží nejméně 5 g (s přesností na 0,01 g) vzorku a přidá se alespoň 50 ml tetrachlorethylenu (4.3.1). Tato směs se opakovaně protřepe nebo promíchá.- Je-li použita uzavřená dělicí nálevka, sediment se nechá dostatečně dlouho ustát (alespoň tři minuty), než se oddělí. Opakuje se protřepání a sediment se opět nechá alespoň tři minuty ustát, než se znovu oddělí.- Je-li použita otevřená kádinka, sediment se před oddělením nechá ustát alespoň pět minut.Veškerý sediment se vysuší a potom zváží (s přesností na 0,001 g). Vážení je nezbytné pouze tehdy, pokud je požadováno hodnocení. Pokud sediment obsahuje mnoho velkých částeček, může se prosít sítem (5.3) do dvou frakcí. Vysušený sediment se zkoumá pod stereoskopickým (5.5) a kombinovaným (5.6) mikroskopem na přítomnost částic kostí.6.3 Použití zalévacích přípravků a činidel k barveníMikroskopickou identifikaci složek živočišného původu lze podpořit použitím speciálních zalévacích přípravků a činidel k barvení.Chloralhydrát (4.1.1): | opatrným zahřátím lze jednoznačněji rozeznat buněčné struktury, jelikož škrobové částice gelovatí, a odstraňuje se nežádoucí buněčný obsah. |Louh (4.1.2): | hydroxid sodný nebo hydroxid draselný čistí materiál, a napomáhá tak zjištění svalových vláken, chlupů a jiných keratinových struktur. |Parafínový olej a glycerol (4.1.3): | částice kostí lze v tomto zalévacím přípravku snadno identifikovat, jelikož většina lakun zůstává vyplněna vzduchem a je rozeznatelná jako černé otvory o velikosti přibližně 5 až 15 µm. |Roztok jódu v jodidu draselném: | používá se ke zjišťování škrobu (modrofialové zbarvení) a bílkovin (žlutooranžové zbarvení). Může se v případě potřeby ředit. |Roztok alizarinové červeně (4.4.2): | červené až růžové zbarvení kostí, rybích kostí a šupin. Před vysušením (viz bod 6.2) se celý sediment přenese do skleněné zkumavky a dvakrát propláchne asi 5 ml alkoholu (4.2.1) (směs se pokaždé rozvíří, rozpouštědlo se nechá asi minutu ustát a vylije se). Před použitím tohoto činidla k barvení se sediment bělí přidáním nejméně 1 ml roztoku hypochloritu sodného (4.5.1). Reakce se nechá probíhat po dobu 10 minut. Zkumavka se naplní vodou, sediment se nechá dvě až tři minuty ustát a voda se suspendovanými částečkami se vylije. Sediment se znovu dvakrát propláchne asi 10 ml vody (směs se pokaždé rozvíří, nechá se ustát a voda se vylije). Přidá se 2 až 10 nebo více kapek alizarinové červeně (v závislosti na množství sedimentu). Směs se protřepe a několik vteřin se nechá probíhat reakce. Zbarvený sediment se dvakrát propláchne asi 5 ml alkoholu (4.2.1), pak se jednou propláchne acetonem (4.2.2) (směs se pokaždé rozvíří, rozpouštědlo se nechá asi minutu ustát a vylije se). Sediment je pak připraven k vysušení. |Činidlo na cystin (4.4.3): | opatrným zahříváním se složky obsahující cystin (chlupy, peří atd.) zbarví černohnědě. |6.4 Zkoumání možné přítomnosti rybí moučky v krmivuPod kombinovaným mikroskopem se zkoumá alespoň jedno podložní sklíčko s jemnou prosívanou frakcí a jemnou frakcí sedimentu (viz body 6.1 a 6.2).Pokud je na etiketě uvedeno, že složky zahrnují rybí moučku, nebo v případě podezření na přítomnost rybí moučky nebo jejího zjištění při první prohlídce, se zkoumají alespoň dvě další podložní sklíčka s jemnou frakcí z původního vzorku a z celkové frakce sedimentu.7. Výpočet a vyhodnoceníČlenské státy zajistí, aby se postupy popsané v tomto bodu používaly vždy, když se provádí úřední analýza za účelem kvantitativního určení (nikoli jen přítomnosti) složek živočišného původu.Výpočet lze provést pouze tehdy, jsou-li ve složkách živočišného původu obsaženy částice kostí.Částice kostí teplokrevných suchozemských zvířat (tj. savců a ptáků) se v mikroskopickém preparátu odlišují od rybích kostí charakteristickými lakunami. Určení podílu složek živočišného původu ve zkoumaném vzorku se provádí s přihlédnutím k:- odhadovanému podílu ( % hmot.) částic kostí v koncentrovaném sedimentu a- podílu ( % hmot.) kostí ve složkách živočišného původu.Hodnocení se provádí na základě (pokud možno) nejméně tří preparátů a nejméně pěti polí na preparát. Koncentrovaný sediment u krmných směsí zpravidla obsahuje kromě částic kostí suchozemských zvířat a částic rybích kostí i jiné částice vysoké specifické hmotnosti, například minerálie, písek, zdřevnatělé úlomky rostlin atd.7.1 Určení procentuálního podílu kostních částicčástice kostí suchozemských zvířat ( %) = (S × c)/Wčástice rybích kostí a šupin ( %) = (S × d)/W(S = hmotnost sedimentu (mg), c = opravný koeficient ( %) pro odhadovaný podíl kostí suchozemských živočichů v sedimentu, d = opravný koeficient ( %) pro odhadovaný podíl částic rybích kostí a šupin v sedimentu, W = navážka vzorku pro sedimentaci (mg)).7.2 Určení podílu složek živočišného původuPodíl kostí v produktech živočišného původu se může značně lišit. (Procentuální podíl kostí je v případě kostní moučky řádově 50 až 60 % a v případě masových mouček řádově 20 až 30 %; v případě rybích mouček se obsah kostí a šupin liší podle kategorie a původu rybí moučky a obvykle se pohybuje na úrovni 10 až 20 %.Je-li znám druh živočišné moučky ve vzorku, lze podíl odhadnout:Odhadovaný podíl složek ze suchozemských živočichů ( %) = (S × c)/(W × f) × 100Odhadovaný podíl složek z ryb ( %) = (S × d)/(W × f) × 100(S = hmotnost sedimentu (mg), c = opravný koeficient ( %) pro odhadovaný podíl kostí suchozemských živočichů v sedimentu, d = opravný koeficient ( %) pro odhadovaný podíl částic rybích kostí a šupin v sedimentu, f = opravný koeficient pro podíl kostí ve složkách živočišného původu ve zkoumaném vzorku, W = navážka vzorku pro sedimentaci (mg)).8. Vyjádření výsledku zkouškyZpráva musí obsahovat přinejmenším informace o přítomnosti složek ze suchozemských živočichů a rybí moučky. Různé nálezy lze vyjadřovat následovně:8.1 Pokud jde o přítomnost složek ze suchozemských živočichů:- pokud lze mikroskopicky zjistit, nebyly v předloženém vzorku nalezeny žádné složky ze suchozemských živočichůnebo- pokud lze mikroskopicky zjistit, byly v předloženém vzorku nalezeny složky ze suchozemských živočichů;8.2 Pokud jde o přítomnost rybí moučky:- pokud lze mikroskopicky zjistit, nebyly v předloženém vzorku nalezeny žádné složky z rybnebo- pokud lze mikroskopicky zjistit, byly v předloženém vzorku nalezeny složky z ryb.V případě zjištění složek z ryb nebo ze suchozemských živočichů může být v případě nutnosti ve zprávě o zkoušce uveden odhad množství zjištěných složek (x %, < 0,1 %, 0,1–0,5 %, 0,5–5 % nebo > 5 %) a upřesněn druh suchozemských živočichů (je-li to možné) a zjištěné živočišné složky (svalová vlákna, chrupavky, kosti, rohovina, chlupy, štětiny, peří, krev, vaječné skořápky, rybí kosti, šupiny).Je-li uveden odhad množství složek živočišného původu, uvede se rovněž použitý opravný koeficient f.Pokud byly prokázány částice kostí suchozemských živočichů, obsahuje zpráva tento dodatek:"Nelze vyloučit, že se jedná o částice ze savců."Tento dodatek není nutný v případech, kdy jsou částice kostí suchozemských živočichů rozlišeny na částice kostí drůbeže nebo savců.9. Nepovinný protokol pro analýzu tuků nebo olejůPro analýzu tuků nebo olejů lze použít tento protokol:- je-li tuk v pevném stavu, ohřívá se například v mikrovlnné troubě, dokud není kapalný,- pomocí pipety se přenese 40 ml tuku ze spodní části vzorku do odstředivkové zkumavky,- odstřeďuje se po dobu 10 minut při 4000 ot/min,- pokud tuk při odstřeďování ztuhl, znovu se ohřeje v troubě, dokud není kapalný. Opakuje se odstřeďování po dobu 5 minut při 4000 ot/min,- pomocí lžičky nebo stěrky se polovina dekantovaných nečistot přenese na malou Petriho misku nebo na podložní sklíčko pro mikroskopování za účelem zjištění možného obsahu živočišných složek (svalová vlákna, peří, částice kostí atd.). Jako zalévací přípravek pro mikroskopování se doporučuje použít parafinový olej nebo glycerol,- zbylé nečistoty se použijí pro sedimentaci podle bodu 6.2.[1] Úř. věst. L 102, 15.4.1976, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 16. května 1983, kterou se počtvrté mění směrnice 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků

text:
Avis juridique important

|

31983L0264

Official Journal L 147 , 06/06/1983 P. 0009 - 0010 Spanish special edition: Chapter 13 Volume 14 P. 0063  Portuguese special edition Chapter 13 Volume 14 P. 0063  Finnish special edition: Chapter 15 Volume 4 P. 0125  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 4 P. 0125

SMĚRNICE RADYze dne 16. května 1983,kterou se počtvrté mění směrnice 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků(83/264/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise1,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu2,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru3,vzhledem k tomu, že použití tris (2,3-dibrompropyl)-fosfátu k dosažení nehořlavosti textilních výrobků bylo zakázáno směrnicí 79/663/EHS4 z důvodu nebezpečí, které představuje pro zdraví; že pozdější výzkum ukázal, že dva další retardéry hoření, tris-(aziridinyl)-fosfinoxid a polybromované bifenyly (PBB), jsou škodlivé zdraví, a v důsledku toho by neměly být použity v textilních výrobcích přicházejících do styku s pokožkou;vzhledem k tomu, že 3,3-dimethoxibenzidin se používá při výrobě kýchacího prášku; že i když znalosti týkající se mutagenních a karcinogenních vlastností této látky nejsou konečné, příbuznost struktury této látky s benzidinem, u kterého jsou jednoznačně stanoveny karcinogenní účinky na člověka, naznačuje, že by jí měla být věnována velká pozornost vzhledem k jejím potenciálním zdravotním rizikům; že kýchací prášek je užíván hlavně dětmi, skupinou citlivou na toxické chemické látky, která by proto měla být zvlášť chráněna před zdravotním rizikem; že by proto použití těchto látek v žertovných a zábavných předmětech, jako je kýchací prášek, mělo být zakázáno;vzhledem k tomu, že některé kýchací prášky na rostlinné bázi představují nebezpečí pro uživatele, zejména pro děti, a jsou již z tohoto důvodu v některých členských státech zakázány;vzhledem k tomu, že polysulfidy amonné mají žíravé účinky a mohou způsobit vážné, trvalé poškození, zejména očí; že tyto sloučeniny, které jsou prodávány zejména dětem jako žertovné a zábavné předměty, jsou zvlášť nebezpečné; že proto by jejich použití mělo být zakázáno;vzhledem k tomu, že těkavé estery kyseliny bromoctové se používají jako slzný plyn; že mají dráždivý účinek a mohou mít škodlivý vliv na dýchací systém a na oči; že při vysoké koncentraci mají žíravý účinek a mohou způsobit nevratné poškození očí; že by neměly být používány dětmi a jejich použití jako zábavných a žertovných předmětů by proto mělo být zakázáno;vzhledem k tomu, že zákazy již vydané některými členskými státy, které se týkají výše uvedených látek, mají přímý dopad na vytváření nebo fungování společného trhu; že je proto nezbytné uvést v soulad právní předpisy členských států v této oblasti a změnit odpovídajícím způsobem přílohu směrnice 76/769/EHS5,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze směrnice 76/769/EHS se doplňují nové body, které znějí:"8. Tris-(azirinidyl)-fosfinoxid č. CAS 5455-55-1 9. Polybromované bifenyly (PBB) č. CAS 59536-56-1 Nejsou povoleny v textilních výrobcích, jako jsou oděvy, prádlo a ložní prádlo, které přicházejí do styku s pokožkou.10. Mýdlový prášek z kůry mydlokoru tupolistého (Quillaja saponaria) a jeho deriváty obsahující saponiny Prášek z kořenů čemeřice zelené (Helleborus viridis) a čemeřice černé (Helleborus niger) Prášek z kořenů kýchavice bílé (Veratrum album) a kýchavice černé (Veratrum nigrum) Benzidin a/nebo jeho deriváty o-nitrobenzaldehyd č. CAS 522-89-6 Dřevný prášek 11. Sulfid amonný a hydrogensulfid amonný č. CAS 12135-76-1 č. CAS 12124-99-1 Polysulfid amonný č. CAS 12259-92-6 12. Těkavé estery kyseliny bromoctové: Methylbromacetát č. CAS 96-32-2 Ethylbromacetát č. CAS 105-36-2 Propylbromacetát Butylbromacetát Nejsou povoleny v žertovných a zábavných předmětech, které mají být jako takové použity, např. jako složka kýchacího prášku a zápachových bombiček. Členské státy však mohou povolit na svém území zápachové bombičky s obsahem nižším než 1,5 ml.".Článek 2Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení6. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. května 1983.Za RadupředsedaI. KIECHLE1 Úř. věst. C 288, 10.11.1981, s. 7.2 Úř. věst. C 125, 17.5.1982, s. 148.3 Úř. věst. C 112, 3.5.1982, s. 42.4 Úř. věst. L 197, 3.8.1979, s. 37.5 Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201.6) Tato směrnice byla oznámena členským státům dne 19. května 1983.


title: Směrnice Rady 93/95/EHS ze dne 29. října 1993, kterou se mění směrnice 89/686/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se osobních ochranných prostředků (OOP)

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0095

Úřední věstník L 276 , 09/11/1993 S. 0011 - 0012

		Směrnice Rady 93/95/EHSze dne 29. října 1993,kterou se mění směrnice 89/686/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se osobních ochranných prostředků (OOP)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že opatření pro fungování vnitřního trhu s osobními ochrannými prostředky (OOP) mají být přijata ve shodě se směrnicí 89/686/EHS [4];vzhledem k tomu, že čl. 5 odst. 3 výše uvedené směrnice stanoví, že u těch OOP, pro které nejsou k dispozici harmonizované normy, lze po přechodnou dobu (až do 31. prosince 1992) postupovat podle vnitrostátní právní úpravy platné k datu přijetí směrnice;vzhledem k tomu, že z informací obdržených od členských států a z obchodních styků vyšlo najevo, že tato přechodná doba je příliš krátká na to, aby umožnila řádné používání směrnice;vzhledem k tomu, že harmonizované normy budou významným příspěvkem ke snazšímu uvádění osobních ochranných prostředků na trh a k jejich volnému pohybu;vzhledem k tomu, že však některé z harmonizovaných norem nebudou k dispozici k datu nabytí účinnosti směrnice 89/686; že tedy vytvoření a sjednocení jednotného trhu nemůže být pro tyto výrobky zajištěno;vzhledem k tomu, že zavedení nového systému kontroly a certifikace a stanovení opatření a mechanismů potřebných pro řádné fungování této směrnice nemá dostatečný předstih;vzhledem k tomu, že neexistence harmonizovaných norem může vést k situaci, že nadále nebude moci být zajištěna přiměřená úroveň ochrany a kontroly shody, pokud se týká přileb pro uživatele jednostopých motorových vozidel; že ochrana osob v případě nehody tak může být ohrožena; že aby bylo zabráněno snížení úrovně bezpečnosti a kontroly mají být takové přilby vyňaty z oblasti působnosti směrnice 89/686/EHS až do zavedení zvláštních požadavků na tyto přilby,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 89/686/EHS se mění takto:1. Ustanovení čl. 5 odst. 3 se zrušuje.2. Poslední odrážka čl. 8 odst. 4 písm. a) se zrušuje.3. Článek 16 se nahrazuje tímto:"Článek 161. Členské státy do 31. prosince 1991 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členské státy použijí tyto předpisy ode dne 1. července 1992.2. Dále členské státy povolí až do 30. června 1995 uvádět na trh a do provozu OOP vyhovující vnitrostátním právním předpisům platným na jejich území k 30. červnu 1992.3. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice."4. V příloze I se doplňuje nový bod 5, který zní:"5. Přilby a zorníky určené pro uživatele jednostopých nebo dvoustopých vozidel."Článek 21. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do tří měsíců od přijetí této směrnice. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. října 1993.Za RadupředsedaR. Urbain[1] Úř. věst. C 36, 10.2.1993, s. 18.[2] Úř. věst. C 194, 19.7.1993, s. 154 a rozhodnutí ze dne 27. října 1993 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 129, 10.5.1993, s. 1.[4] Úř. věst. L 399, 30.12.1989, s. 18.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/26/ES ze dne 29. června 1995, kterou se mění směrnice 77/780/EHS a 89/646/EHS o úvěrových institucích, směrnice 73/239/EHS a 92/49/EHS o jiném než životním pojištění, směrnice 79/267/EHS a 92/96/EHS o životním pojištění, směrnice 93/22/EHS o investičních podnicích a směrnice 85/611/EHS o subjektech kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)

text:
Důležité právní upozornění

|

31995L0026

Úřední věstník L 168 , 18/07/1995 S. 0007 - 0013

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/26/ESze dne 29. června 1995,kterou se mění směrnice 77/780/EHS a 89/646/EHS o úvěrových institucích, směrnice 73/239/EHS a 92/49/EHS o jiném než životním pojištění, směrnice 79/267/EHS a 92/96/EHS o životním pojištění, směrnice 93/22/EHS o investičních podnicích a směrnice 85/611/EHS o subjektech kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 první a třetí větu této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3], s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 11. května 1995,(1) vzhledem k tomu, že se na základě určitých událostí jeví vhodné změnit v některých ohledech směrnice Rady, které vymezují obecný rámec pro výkon činnosti úvěrových institucí, pojišťoven, investičních podniků a subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), totiž směrnice 77/780/EHS [4] a 89/646/EHS, směrnice 73/239/EHS [5] a 92/49/EHS, směrnice 79/267/EHS [6] a 92/96/EHS, směrnici 93/22/EHS [7] a směrnici 85/611/EHS [8], aby byl posílen dohled nad těmito finančními podniky; že je žádoucí přijmout v celém odvětví finančních služeb obdobná opatření;(2) vzhledem k tomu, že tyto směrnice mimo jiné stanoví podmínky, jež je nutno splnit, aby příslušné orgány mohly vydat povolení k zahájení dané činnosti;(3) vzhledem k tomu, že by příslušné orgány neměly povolit nebo nadále povolovat činnost finančního podniku v případech, kdy jim mohou úzké vazby mezi takovým podnikem a jinými fyzickými nebo právnickými osobami bránit v účinném výkonu jejich dohlížecí funkce; že finanční podniky, kterým již bylo vydáno povolení, jsou rovněž povinny uspokojit příslušné orgány v tomto směru;(4) vzhledem k tomu, že definice "úzkých vazeb" v této směrnici vymezuje pouze minimální kritéria a nebrání členským státům, aby ji uplatnily také na jiné situace, než na které se vztahuje;(5) vzhledem k tomu, že samotná skutečnost nabytí významného podílu na základním kapitálu určité společnosti nepředstavuje účast ve smyslu této směrnice, pokud byl tento podíl nabyt pouze jako dočasná investice a neumožňuje ovlivňování struktury nebo finanční politiky daného podniku;(6) vzhledem k tomu, že odkaz na účinný výkon dohlížecích funkcí orgány dohledu se vztahuje i na dohled na konsolidovaném základě, který se musí vykonávat nad finančními podniky tam, kde to stanoví právní předpisy Společenství; že v těchto případech musí mít orgány, kterým se podává žádost o povolení, možnost určit, které orgány jsou příslušné k výkonu dohledu nad takovými finančními podniky na konsolidovaném základě;(7) vzhledem k tomu, že zásady vzájemného uznávání a výkonu dohledu domovským členským státem vyžadují, aby příslušné orgány členských států nevydávaly nebo odnímaly povolení, pokud taková hlediska jako obsah plánů činnosti, zeměpisné rozvržení nebo skutečně prováděná činnost zřetelně naznačují, že si daný finanční podnik zvolil právo určitého členského státu proto, aby se vyhnul přísnějším právním normám platným v jiném členském státě, na jehož území provozuje nebo zamýšlí provozovat převážnou část své činnosti; že finanční podnik, který je právnickou osobou, musí získat povolení v členském státě, kde má své sídlo; že finanční podnik, který není právnickou osobou, musí mít své skutečné sídlo v členském státě, ve kterém má oprávnění k činnosti; že členské státy musí dále vyžadovat, aby se skutečné sídlo finančního podniku vždy nalézalo v domovském členském státě tohoto podniku a aby tam skutečně vykonávalo činnost;(8) vzhledem k tomu, že je vhodné, aby byla zajištěna možnost výměny informací mezi příslušnými orgány a orgány nebo subjekty, jež vzhledem ke své funkci pomáhají posilovat stabilitu finančního systému; že pro zachování důvěrné povahy sdělovaných informací musí být přísně vymezen okruh jejich příjemců;(9) vzhledem k tomu, že určitá protiprávní jednání, jako např. podvody a zneužívání vnitřních informací, mohou ovlivnit stabilitu i integritu finančního systému také v případech, kdy se jedná o jiné než finanční podniky;(10) vzhledem k tomu, že je nutno stanovit podmínky, na jejichž základě je uvedená výměna informací přípustná;(11) vzhledem k tomu, že je stanoveno, že informace je možno poskytnout pouze s výslovným souhlasem příslušných orgánů a že tyto orgány mohou případně podmínit svůj souhlas splněním přísných podmínek;(12) vzhledem k tomu, že by měla být také schválena výměna informací mezi příslušnými orgány na straně jedné a centrálními bankami a jinými subjekty s obdobnými úkoly, které jednají jako měnové úřady, případně dalšími veřejnými orgány příslušnými pro dohled nad platebními systémy na straně druhé;(13) vzhledem k tomu, že by směrnice 85/611/EHS měla pro orgány pověřené povolováním SKIPCP a podniků podílejících se na jejich činnosti a dohledem nad nimi stanovit stejnou povinnost zachovávat profesní tajemství a stejné možnosti výměny informací, jaké jsou poskytovány orgánům pověřeným povolováním úvěrových institucí, investičních podniků a pojišťoven a dohledem nad nimi;(14) vzhledem k tomu, že tato směrnice koordinuje veškerá ustanovení o výměně informací mezi veřejnými orgány pro celý finanční sektor, jak to stanoví směrnice 93/22/EHS;(15) vzhledem k tomu, že by za účelem posílení dohledu nad finančními podniky a ochrany klientů finančních podniků mělo být stanoveno, že auditor má povinnost bezodkladně informovat příslušné orgány ve všech případech, které stanoví tato směrnice, o určitých skutečnostech, jež zjistí při výkonu své činnosti a které mohou mít vážný dopad na finanční situaci nebo na řídící a účetní organizaci daného finančního podniku;(16) vzhledem k tomu, že za účelem dosažení uvedeného cíle je žádoucí, aby členské státy stanovily, že tato povinnost by se měla vztahovat na všechny případy, kdy auditor zjistí uvedené skutečnosti při výkonu své činnosti v podniku, který má úzké vazby s finančním podnikem;(17) vzhledem k tomu, že povinnost auditorů sdělovat příslušným orgánům případně jisté skutečnosti a rozhodnutí týkající se finančního podniku, které zjistí při výkonu svých povinností v jiném než finančním podniku, sama o sobě nemění povahu jejich povinností v takovém podniku ani způsob, kterým musí tyto povinnosti v podniku vykonávat;(18) vzhledem k tomu, že přijetí této směrnice představuje nejvhodnější prostředek dosažení výše uvedených cílů, zejména k posílení pravomocí příslušných orgánů; že se tato směrnice omezuje na minimum nezbytné k dosažení těchto cílů a nepřekračuje to, co je k tomuto účelu nezbytné,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Výrazem "finanční podnik" se v této směrnici rozumí:- "úvěrová instituce" tam, kde tato směrnice mění směrnice 77/780/EHS a 89/646/EHS,- "pojišťovna" tam, kde tato směrnice mění směrnice 73/239/EHS, a 92/49/EHS a "životní pojišťovna" tam, kde tato směrnice mění směrnice 79/267/EHS a 92/96/EHS,- "investiční podnik" tam, kde tato směrnice mění směrnici 93/22/EHS,- "subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) nebo podnik podílející se na jeho činnosti" tam, kde tato směrnice mění směrnici 85/611/EHS.Článek 21. - pátá odrážka do článku 1 směrnice 77/780/EHS,- písmeno l) do článku 1 směrnice 92/49/EHS,- písmeno m) do článku 1 směrnice 92/96/EHS a- bod 15 do článku 1 směrnice 93/22/EHS:"úzkými vazbami" stav, kdy jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob spojeny:a) "majetkovou účastí", čímž se rozumí držení, přímé nebo kontrolou, 20 % nebo více hlasovacích práv nebo základního kapitálu některého podniku, nebob) "kontrolou", čímž se rozumí vztah mezi mateřským a dceřiným podnikem ve všech případech uvedených v čl. 1 odst. 1 a 2 směrnice 83/349/EHS [9], nebo obdobný vztah mezi fyzickou či právnickou osobou a podnikem; dceřiný podnik jiného dceřiného podniku se rovněž považuje za dceřiný podnik mateřského podniku, který stojí v čele těchto podniků.Stav, kdy jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob trvale vázány k jedné a téže osobě vztahem kontroly, se rovněž považuje za úzkou vazbu mezi těmito osobami.2. Následující pododstavce se připojují k- čl. 3 odst. 2 směrnice 77/780/EHS,- čl. 3 odst. 3 směrnice 93/22/EHS,- čl. 8 odst. 1 směrnice 73/239/EHS a- čl. 8 odst. 1 směrnice 79/267/EHS:"Existují-li mimoto úzké vazby mezi finančním podnikem a jinou fyzickou či právnickou osobou nebo osobami, vydají příslušné orgány povolení pouze tehdy, nebrání-li tyto vazby účinnému výkonu jejich dohlížecích funkcí.Příslušné orgány rovněž odmítnou vydat povolení, pokud účinnému výkonu jejich dohlížecích funkcí brání právní nebo správní předpisy třetí země, jimiž se řídí jedna či více fyzických nebo právnických osob, s nimiž má podnik úzké vazby, nebo obtíže související s uplatňováním těchto předpisů.Příslušné orgány vyžadují od finančních podniků předkládání údajů, jež potřebují ke sledování toho, zda jsou trvale dodržovány podmínky uvedené v tomto odstavci".Článek 31. V článku 8 směrnice 73/239/EHS a v článku 8 směrnice 79/267/EHS se vkládá nový odstavec, který zní:"1a. Členské státy vyžadují, aby se skutečné sídlo pojišťovny nalézalo ve členském státě, ve kterém má pojišťovna sídlo".2. V článku 3 směrnice 77/780/EHS se vkládá nový odstavec, který zní:"2a. Členské státy vyžadují, aby- každá úvěrová instituce, která je právnickou osobou a která má podle vnitrostátního práva, kterým se řídí, sídlo, měla své skutečné sídlo ve členském státě, ve kterém má sídlo,- každá jiná úvěrová instituce měla své skutečné sídlo v členském státě, který jí vydal povolení k činnosti a ve kterém skutečně vykonává svou činnost".Článek 41. V článku 16 směrnice 92/49/EHS a v článku 15 směrnice 92/96/EHS se vkládá nový odstavec, který zní:"5a. Odchylně od odstavců 1 až 4 mohou členské státy povolit výměnu informací mezi svými příslušnými orgány a- orgány příslušnými pro dohled nad subjekty, jež se zabývají likvidací a úpadkem finančních podniků a obdobnými řízeními, nebo- orgány příslušnými pro dohled nad osobami pověřenými výkonem zákonem stanoveného auditu pojišťoven, úvěrových institucí, investičních podniků a jiných finančních institucí, nebo- nezávislými znalci pojišťoven, kteří vykonávají zákonný dohled nad těmito pojišťovnami, a subjekty příslušnými pro dohled nad těmito znalci.Členské státy, které využijí možnosti stanovené v prvním pododstavci, požadují splnění alespoň těchto podmínek:- tyto informace jsou určeny k výkonu kontroly nebo dohledu podle prvního pododstavce,- informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle odstavce 1,- pocházejí-li informace z jiného členského státu, nesmějí být předány dále bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je sdělily, a případně pouze pro účely, pro které tyto orgány daly souhlas.Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům jména orgánů, osob a subjektů, kterým mají být sdělovány informace podle tohoto odstavce".2. V článku 12 směrnice 77/780/EHS a v článku 25 směrnice 93/22/EHS se vkládá nový odstavec, který zní:"5a. Odchylně od odstavců 1 až 4 mohou členské státy povolit výměnu informací mezi příslušnými orgány a- orgány příslušnými pro dohled nad subjekty, jež se zabývají likvidací a úpadkem finančních podniků a obdobnými řízeními, nebo- orgány příslušnými pro dohled nad osobami pověřenými výkonem zákonem stanoveného auditu pojišťoven, úvěrových institucí, investičních podniků a jiných finančních institucí.Členské státy, které využijí možnosti stanovené v prvním pododstavci, požadují splnění alespoň těchto podmínek:- tyto informace jsou určeny k výkonu kontroly nebo dohledu podle prvního pododstavce,- informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle odstavce 1,- pocházejí-li informace z jiného členského státu, nesmějí být předány dále bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je sdělily, a případně pouze pro účely, pro které tyto orgány daly souhlas.Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům, kterým orgánům mají být sdělovány informace podle tohoto odstavce".3. V článku 12 směrnice 77/780/EHS, v článku 16 směrnice 92/49/EHS, v článku 25 směrnice 93/22/EHS a v článku 15 směrnice 92/96/EHS se vkládá nový odstavec, který zní:"5b b. Odchylně od odstavců 1 až 4 mohou členské státy za účelem posílení stability a jednotnosti finančního systému povolit výměnu informací mezi svými příslušnými orgány a orgány nebo subjekty příslušnými ze zákona pro zjišťování a vyšetřování případů porušení práva společností.Členské státy, které využijí možnosti stanovené v prvním pododstavci, požadují splnění alespoň těchto podmínek:- tyto informace jsou určeny k výkonu úkolů podle prvního pododstavce,- informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle odstavce 1,- pocházejí-li informace z jiného členského státu, nesmějí být předány dále bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je sdělily, a případně pouze pro účely, pro které tyto orgány daly souhlas.Provádějí-li v některém členském státě orgány nebo subjekty uvedené v prvním pododstavci své zjišťování nebo vyšetřování s pomocí, jejíž povaha vyplývá z jejich konkrétní pravomoci, osob k tomu určených, které nejsou veřejnými zaměstnanci, lze možnost stanovenou v prvním pododstavci rozšířit na tyto osoby za podmínek uvedených v druhém pododstavci.Pro uplatnění poslední odrážky druhého pododstavce oznámí orgány nebo subjekty uvedené v prvním pododstavci příslušným orgánům, které sdělily dotyčnou informaci, jména a přesné pověření osob, jimž má být informace předána.Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům jména orgánů nebo subjektů, kterým mají být sdělovány informace podle tohoto odstavce.Do 31. prosince 2000 vypracuje Komise zprávu o tom, jak jsou uplatňována ustanovení tohoto odstavce".4. V článku 12 směrnice 77/780/EHS a v článku 25 směrnice 93/22/EHS se odstavec 6 nahrazuje tímto:"6. Tento článek nebrání příslušnému orgánu v tom, aby sděloval informace určené k výkonu jejich funkce:- centrálním bankám a jiným subjektům s obdobnými úkoly, které jednají jako měnové úřady,případně jiným státním orgánům příslušným pro dohled nad platebními systémy, ani nebrání těmto orgánům nebo subjektům sdělovat příslušným orgánům informace, které mohou potřebovat pro účely odstavce 4. Informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle tohoto článku".5. V článku 16 směrnice 92/49/EHS a v článku 15 směrnice 92/96/EHS se vkládá nový odstavec, který zní:"5c. Členské státy mohou pověřit příslušné orgány, aby sdělovaly informace určené k výkonu jejich funkce- centrálním bankám a jiným subjektům s obdobnými úkoly, které jednají jako měnové úřady,- případně jiným státním orgánům příslušným pro dohled nad platebními systémy,a mohou tyto orgány nebo subjekty zmocnit sdělovat příslušným orgánům informace, které mohou potřebovat pro účely odstavce 4. Informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle tohoto článku".6. V článku 12 směrnice 77/780/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"8. Tento článek nebrání příslušným orgánům sdělovat informace uvedené v odstavcích 1 až 4 zúčtovacímu místu nebo obdobnému subjektu oprávněnému na základě vnitrostátního práva poskytovat zúčtovací nebo vypořádací služby pro některý trh jejich členských států, jsou-li toho názoru, že je nutné jim tyto informace sdělit, aby bylo zajištěno řádné fungování těchto orgánů v případě prodlení nebo možnosti prodlení ze strany hospodářských subjektů. Informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle odstavce 1. Členské státy však zajistí, aby informace získané na základě odstavce 2 nemohly být dále předány za okolností uvedených v tomto odstavci bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které informace poskytly".7. V článku 50 směrnice 85/611/EHS se odstavce 2, 3 a 4 nahrazují tímto:"2. Členské státy zajistí, aby všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušné orgány, jakož i auditoři a znalci pověření příslušnými orgány, byli vázáni profesním tajemstvím. Podstatou profesního tajemství je, že žádné důvěrné informace, které se případně dozvědí při výkonu svých povinností, nesmějí sdělit žádné osobě ani orgánu s výjimkou souhrnné nebo obecné podoby, přičemž SKIPCP, jejich správcovské společnosti a depozitáři (dále jen "podniky podílející se na jejich činnosti".) nesmějí být jednotlivě rozeznatelné, aniž jsou dotčeny případy spadající pod trestní právo.Vyhlásil-li však některý SKIPCP nebo podnik podílející se na jeho činnosti úpadek nebo je v nucené likvidaci, mohou být důvěrné informace, které se netýkají třetích stran zúčast něných na pokusech o jeho záchranu, sděleny v občanskoprávním nebo obchodněprávním řízení.3. Odstavec 2 nebrání příslušným orgánům jednotlivých členských států ve výměně informací podle této směrnice nebo jiných směrnic o SKIPCP nebo podnicích podílejících se na jejich činnosti. Na tyto informace se vztahuje profesní tajemství podle odstavce 2.4. Členské státy mohou s příslušnými orgány třetích zemí uzavírat dohody o spolupráci při výměně informací jen tehdy, pokud sdělované informace podléhají zárukám zachování profesního tajemství alespoň stejným jako podle tohoto článku.5. Příslušné orgány, které přijímají důvěrné informace na základě odstavců 2 nebo 3, mohou tyto informace použít při výkonu svých povinností pouze k těmto účelům:- aby prověřily, že jsou plněny podmínky pro přístup k činnosti SKIPCP nebo podniků podílejících se na jejich činnosti, a aby usnadnily kontrolu této činnosti, administrativních a účetních postupů a mechanismů vnitřní kontroly,- k ukládání sankcí,- pro odvolání ve správním řízení proti rozhodnutím příslušných orgánů, nebo- v soudním řízení zahájeném na základě čl. 51 odst. 2.6. Odstavce 2 a 5 nevylučují výměnu informacía) uvnitř jednoho členského státu, kde existují dva nebo více příslušných orgánů, nebob) uvnitř jednoho členského státu nebo mezi členskými státy mezi příslušnými orgány a- subjekty s veřejnou pravomocí v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami a jinými finančními institucemi, jakož i subjekty příslušnými pro dohled nad finančními trhy,- subjekty, které se zabývající likvidací nebo úpadkem SKIPCP nebo podniků podílejících se na jejich činnosti a obdobnými řízeními,- osobami příslušnými pro provádění zákonem stanoveného auditu pojišťoven, úvěrových institucí, investičních podniků a jiných finančních institucí při výkonu jejich dohlížecích funkcí,jakož i poskytování informací nezbytných k plnění jejich úkolů subjektům spravujícím vyrovnávací programy. Na tyto informace se vztahuje profesní tajemství podle odstavce 2.7. Odchylně od odstavců 2 až 5 mohou členské státy povolit výměnu informací mezi příslušnými orgány a- orgány příslušnými pro dohled nad subjekty, které se zabývající likvidací a úpadkem finančních podniků a obdobnými řízeními, nebo- orgány příslušnými pro dohled nad osobami pověřenými výkonem zákonem stanoveného auditu pojišťoven, úvěrových institucí, investičních podniků a jiných finančních institucí.Členské státy, které využijí možnosti stanovené v prvním pododstavci, požadují splnění alespoň těchto podmínek:- tyto informace jsou určeny k výkonu kontroly nebo dohledu podle prvního pododstavce,- informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle odstavce 2,- pocházejí-li informace z jiného členského státu, nesmějí být předány dále bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je sdělily, a případně pouze pro účely, pro které tyto orgány daly souhlas.Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům jména orgánů, kterým mají být sdělovány informace podle tohoto odstavce.8. Odchylně od odstavců 2 až 5 mohou členské státy za účelem posílení stability a jednotnosti finančního systému povolit výměnu informací mezi svými příslušnými orgány a orgány nebo subjekty příslušnými ze zákona pro zjišťování a vyšetřování případů porušení práva Společenství.Členské státy, které využijí možnosti stanovené v prvním pododstavci, požadují splnění alespoň těchto podmínek:- tyto informace jsou určeny k výkonu kontroly nebo dohledu podle prvního pododstavce,- informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle odstavce 2,- pocházejí-li informace z jiného členského státu, nesmějí být předány dále bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je sdělily, a případně pouze pro účely, pro které tyto orgány daly souhlas.Provádějí-li v některém členském státě orgány nebo subjekty uvedené v prvním pododstavci své zjišťování nebo vyšetřování s pomocí, jejíž povaha vyplývá z jejich konkrétní pravomoci, osob k tomu určených, které nejsou veřejnými zaměstnanci, lze možnost stanovenou v prvním pododstavci rozšířit na tyto osoby za podmínek uvedených v druhém pododstavci.Pro uplatnění poslední odrážky druhého pododstavce oznámí orgány nebo subjekty uvedené v prvním pododstavci příslušným orgánům, které sdělily dotyčnou informaci, jména a přesné pověření osob, jimž má být informace předána.Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům jména orgánů nebo subjektů, kterým mají být sdělovány informace podle tohoto odstavce.Do 31. prosince 2000 vypracuje Komise zprávu o tom, jak jsou uplatňována ustanovení tohoto odstavce.9. Tento článek nebrání příslušnému orgánu, aby sděloval centrálním bankám a jiným subjektům s obdobnými úkoly, které jednají jako měnové úřady, informace určené k výkonu jejich funkce, ani nebrání těmto orgánům nebo subjektům sdělovat příslušným orgánům informace, které mohou potřebovat pro účely odstavce 5. Informace získané v této souvislosti podléhají profesnímu tajemství podle tohoto článku.10. Tento článek nebrání příslušným orgánům sdělovat informace uvedené v odstavcích 2 až 5 zúčtovacímu středisku nebo obdobnému subjektu oprávněnému na základě vnitrostátního práva poskytovat zúčtovací nebo vypořádací služby pro některý trh jejich členských států, jsou-li toho názoru, že je nutné jim tyto informace sdělit, aby bylo zajištěno řádné fungování těchto orgánů v případě prodlení nebo možnosti prodlení ze strany hospodářských subjektů. Na informace získané v této souvislosti se vztahuje profesní tajemství podle odstavce 2. Členské státy však zajistí, aby informace získané na základě odstavce 3 nemohly být dále předány za okolností uvedených v tomto odstavci bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je poskytly.11. Odchylně od odstavců 2 a 5 mohou členské státy mimoto zákonem povolit poskytování některých informací jiným orgánům své ústřední správy, jež odpovídají za právní předpisy týkající se dohledu nad SKIPCP a nad podniky podílejícími se na jejich činnosti, úvěrovými institucemi, finančními institucemi, investičními podniky a pojišťovnami, jakož i inspektorům pověřeným těmito orgány.Tyto informace lze však poskytovat jen tehdy, je-li to nezbytné pro účely dohledu nad těmito finančními podniky.Členské státy nicméně zajistí, aby informace získané na základě odstavců 3 a 6 nebyly dále předávány podle tohoto odstavce bez výslovného souhlasu příslušných orgánů, které je poskytly".Článek 5Následující ustanovení se vkládají:- do směrnice 77/780/EHS jako článek 12a,- do směrnice 92/49/EHS jako článek 16a,- do směrnice 92/26/EHS jako článek 15a,- do směrnice 93/22/EHS jako článek 25a a- do směrnice 85/611/EHS jako článek 50a:"1. Členské státy zajistí alespoň, aby:a) každá osoba schválená ve smyslu směrnice 84/253/EHS [10], aby ve finančním podniku plnila úkol uvedený v článku 51 směrnice 78/660/EHS [11], článku 37 směrnice 83/349/EHS nebo v článku 31 směrnice 85/611/EHS, anebo jiný zákonem stanovený úkol, musela bezodkladně sdělit příslušným orgánům každou skutečnost nebo rozhodnutí týkající se daného podniku, jež zjistila při plnění tohoto úkolu a jež by mohly- představovat porušení právních nebo správních předpisů, které stanoví podmínky pro povolení nebo které konkrétně upravují provozování činnosti finančního podniku, nebo- ovlivnit pokračování činnosti finančního podniku nebo- způsobit, že bude odmítnuto ověření účtů nebo k nim budou vysloveny výhrady;b) tato osoba měla také povinnost oznamovat veškeré skutečnosti a rozhodnutí, jež zjistí při plnění úkolu podle písmene a) v podniku, který má úzké vazby plynoucí z kontrolního vztahu s finančním podnikem, v němž plní výše uvedený úkol.2. Sdělí-li osoby schválené ve smyslu směrnice 84/253/EHS v dobré víře příslušným orgánům jakékoliv skutečnosti uvedené v odstavci 1, nepovažuje se to za porušení omezení v poskytování informaci, jak je stanovení smlouva nebo právní či správní předpis, a u těchto osob nevzniká žádná odpovědnost."Článek 61. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 18. června 1996. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. června 1995.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaM. Barnier[1] Úř. věst. C 229, 25.8.1993, s. 10.[2] Úř. věst. C 52, 14.2.1994, s. 15.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 9. března 1994 (Úř. věst. C 91, 28.3.1994, s. 61). Společný postoj Rady ze dne 6. června 1994 (Úř. věst. C 213, 3.8.1994, s. 29). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 26. října 1994 (Úř. věst. C 323, 21.11.1994, s. 56).[4] Úř. věst. L 322, 17.12.1977, s. 30. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 89/646/EHS (Úř. věst. L 386, 30.12.1989, s. 1).[5] Úř. věst. L 228, 16.8.1973, s, 3. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/49/EHS (Úř. věst. L 228, 11. 8. 1992, s. 1).[6] Úř. věst. L 63, 13. 3. 1979, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/96/EHS (Úř. věst. L 360, 9.12.1992, s. 1).[7] Úř. věst. L 141, 11.6.1993, s. 27.[8] Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 3. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 88/220/EHS (Úř. věst. L 100, 19.4.1988, s. 31).[9] Úř. věst. L 193, 18.7.1983, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 90/605/EHS (Úř. věst. L 317, 16.11.1990, s. 60).[10] Úř. věst. L 126, 12.5.1984, s. 20.[11] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 90/605/EHS (Úř. věst. L 317, 16.11.1990, s. 60).--------------------------------------------------