title: Směrnice Komise 2009/92/ES ze dne 31. července 2009 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky bromadiolon do přílohy I uvedené směrnice (Text s významem pro EHP)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 201/43

      SMĚRNICE KOMISE 2009/92/ES
   ze dne 31. července 2009,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky bromadiolon do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, I A nebo I B směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje bromadiolon.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byl bromadiolon v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 14, rodenticidy, podle přílohy V směrnice 98/8/ES.

               (3)

               Švédsko bylo jmenováno členským státem zpravodajem a předložilo Komisi dne 30. června 2006 zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky dne 30. května 2008 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z provedených přezkumů vyplynulo, že u biocidních přípravků používaných jako rodenticidy, které obsahují bromadiolon, lze očekávat, že nepředstavují kromě náhodných nehod u dětí riziko pro lidi. Bylo zjištěno riziko u necílových zvířat a životního prostředí. Cíloví hlodavci jsou však škůdci, a představují proto nebezpečí pro veřejné zdraví. Navíc ještě nebylo vyjasněno, zda existují přiměřené alternativy k bromadiolonu, které jsou stejně účinné, ale mají menší dopad na životní prostředí. Je tedy s ohledem na bod 63 a 96 přílohy VI směrnice 98/8/ES odůvodněné zařadit bromadiolon do přílohy I na omezenou dobu, a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení pro biocidní přípravky používané jako rodenticidy, které obsahují bromadiolon, udělována, měněna nebo odnímána v souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (6)

               Vzhledem k výsledkům hodnotící zprávy je vhodné požadovat, aby se zvláštní opatření ke zmírnění rizik použila na úrovni povolení přípravku, a to na přípravky obsahující bromadiolon a používané jako rodenticidy. Tato opatření by měla být určena k omezení rizika prvotní a druhotné expozice člověka a necílových zvířat, jakož i dlouhodobých účinků látky na životní prostředí.

               (7)

               Vzhledem ke zjištěným rizikům a látce charakterizované jako potenciálně perzistentní, náchylné k bioakumulaci a toxické, nebo velmi perzistentní a velmi náchylné k bioakumulaci by měl být bromadiolon zařazen do přílohy I pouze na pět let a před obnovením jeho zařazení by se na něj mělo vztahovat srovnávací hodnocení dopadů v souladu s čl. 10 odst. 5 písm. i) druhým pododstavcem směrnice 98/8/ES.

               (8)

               Je důležité, aby ustanovení této směrnice byla prováděna ve všech členských státech zároveň, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky bromadiolon na trhu a rovněž aby se obecně usnadnily vlastní operace v rámci trhu s biocidními přípravky.

               (9)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřené období, aby se mohly připravit na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (10)

               Po zařazení účinné látky by mělo být členským státům poskytnuto přiměřené období k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES, a zejména k udělení, změně nebo odnětí povolení biocidních přípravků typu 14 obsahujících bromadiolon za účelem zajištění souladu se směrnicí 98/8/ES.

               (11)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (12)

               Stálý výbor pro biocidní přípravky byl konzultován dne 30. května 2008 a vydal příznivé stanovisko k návrhu směrnice Komise, kterou se mění příloha I směrnice 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky bromadiolon. Dne 11. června 2008 Komise předložila Evropskému parlamentu a Radě uvedený návrh ke kontrole. Evropský parlament vůči navrhovaným opatřením nevznesl ve stanovené lhůtě námitky. Rada se vyslovila proti přijetí Komisí a zároveň uvedla, že navrhovaná opatření překračují prováděcí pravomoci stanovené směrnicí 98/8/ES. Komise proto navrhovaná opatření nepřijala a předložila Stálému výboru pro biocidní přípravky pozměněný návrh dotčené směrnice. Stálý výbor byl v souvislosti s uvedeným návrhem konzultován dne 20. února 2009.

               (13)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. června 2010 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
   Použijí uvedené předpisy ode dne 1. července 2011.
   Uvedené předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 31. července 2009.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 98/8/ES se vkládá nová položka „č. 17“, která zní:

                     Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3
                     (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „17

                     Bromadiolon

                     3-[3-(4’-brombifenyl-4-yl)-1-fenyl-3-hydroxypropyl]-4-hydroxy-2H-chromen-2-on
                     č. ES: 249-205-9
                     č. CAS: 28772-56-7

                     969 g/kg

                     1. července 2011

                     30. června 2013

                     30. června 2016

                     14

                     Vzhledem k účinné látce charakterizované jako potenciálně perzistentní, náchylné k bioakumulaci a toxické, nebo velmi perzistentní a velmi náchylné k bioakumulaci se na ni před obnovením jejího zařazení do přílohy vztahuje srovnávací hodnocení dopadů v souladu s čl. 10 odst. 5 písm. i) druhým pododstavcem směrnice 98/8/ES.
                     Členské státy zajistí, aby povolení splňovala tyto podmínky:

                                 1)

                                 Jmenovitá koncentrace účinné látky v přípravcích nepřekročí 50 mg/kg hmotnostních a povolí se pouze předpřipravené produkty.

                                 2)

                                 Přípravky obsahují averzivní činidlo, případně barvivo.

                                 3)

                                 Přípravky se nepoužijí jako sledovací prášek.

                                 4)

                                 Prvotní, jakož i druhotná expozice lidí, necílových zvířat a životního prostředí bude minimalizována prostřednictvím zvážení a přijetí všech vhodných a dostupných opatření ke zmírnění rizik. Ta zahrnují kromě jiného omezení použití přípravku pouze pro odborníky, stanovení vyšší hranice na velikost balení a stanovení povinnosti používat pro návnady bezpečnostní krabice odolné proti násilnému otevření.“

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Směrnice Rady ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31976L0115

Úřední věstník L 024 , 30/01/1976 S. 0006 - 0020 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 4 S. 0180  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0149  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 4 S. 0180  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 4 S. 0189  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 4 S. 0189

		Směrnice Radyze dne 18. prosince 1975o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů motorových vozidel(76/115/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na její článek 100,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na kotevní úchyty bezpečnostních pásů;vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možno použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkající se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3];vzhledem k tomu, že obecné požadavky na vnitřní výbavu prostoru pro cestující, rozmístění ovládačů, střechu, opěradla a zadní části sedadel byly stanoveny směrnicí Rady 74/60/EHS [4]; že obecné požadavky na vnitřní výbavu, pokud jde o chování mechanismu řízení při nárazu, byly stanoveny směrnicí Rady 74/297/EHS [5]; že požadavky na pevnost sedadel a jejich kotevních úchytů byly stanoveny směrnicí 74/408/EHS [6]; že následně budou přijaty ostatní požadavky na vnitřní vybavení týkající se zejména bezpečnostních pásů, opěrek hlavy a identifikace ovládačů;vzhledem k tomu, že sbližování vnitrostátních právních předpisů týkajících se motorových vozidel předpokládá, že členské státy budou vzájemně uznávat kontroly provedené kterýmkoli z nich podle společných požadavků; že má-li tento systém řádně fungovat, musí tyto požadavky uplatňovat všechny členské státy od téhož dne,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na kotevní úchyty bezpečnostních pásů motorových vozidel, které jsou určeny pro dospělé cestující na sedadlech směřujících dopředu.Článek 2Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo kategorie M1 podle definice v příloze směrnice 70/156/EHS určené k provozu na pozemních komunikacích, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h.Článek 3Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ motorového vozidla z důvodů týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, pokud tyto úchyty splňují požadavky stanovené v přílohách I, III a IV.Článek 4Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání určitého vozidla z důvodů týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, pokud tyto úchyty splňují požadavky stanovené v přílohách I, III a IV.Článek 5Členský stát, který udělí schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby byl informován o každé úpravě konstrukční části nebo vlastností uvedených v bodě 1.1 přílohy I. Příslušné orgány dotyčného členského státu posoudí, zda je nutné provést na změněném typu vozidla nové zkoušky a vystavit nový protokol. Změna se nepovolí, jestliže se při těchto zkouškách prokáže nesplnění požadavků této směrnice.Článek 6Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS.Článek 71. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. října 1976 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 1977.2. Po oznámení této směrnice uvědomí členské státy v dostatečném časovém předstihu Komisi také o všech návrzích právních a správních předpisů, které hodlají přijmout v oblasti působnosti této směrnice, a to tak, aby se k nim Komise mohla vyjádřit.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. prosince 1975.Za RadupředsedaM. Toros[1] Úř. věst. C 5, 8.1.1975, s. 41.[2] Úř. věst. C 47, 27.2.1975, s. 45.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[4] Úř. věst. L 38, 11.2.1974, s. 2.[5] Úř. věst. L 165, 20.6.1974, s. 16.[6] Úř. věst. L 221, 12.8.1974, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IDEFINICE, ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU, EHS SCHVÁLENÍ TYPU, POŽADAVKY, ZKOUŠKY, SHODNOST VÝROBY, NÁVODY1. DEFINICEPro účely této směrnice se:1.1 "typem vozidla" z hlediska úchytů bezpečnostních pásů rozumějí motorová vozidla, které se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou rozměry, tvar a materiály součástí nosné konstrukce vozidla nebo sedadla nebo jiné části vozidla, k nimž jsou kotevní úchyty připevněny;1.2 "kotevními úchyty bezpečnostního pásu" rozumějí součásti nosné konstrukce vozidla nebo sedadla nebo ostatních součástí vozidla, k nimž musí být pásy připevněny;1.3 "bezpečnostním pásem" nebo "pásem" rozumí souprava popruhů s uzavírací sponou, seřizovacím zařízením a díly uchycení, která může být uchycena k vnitřku vozidla a je konstruována takovým způsobem, aby snížila riziko zranění jeho uživatele v případě srážky nebo prudkého zpomalení vozidla tím, že omezí možnosti pohybu těla uživatele. Tato souprava se označuje obecně jako "souprava bezpečnostního pásu". Tento termín zahrnuje rovněž všechna zařízení pro pohlcování energie nebo zpětné navíjení pásu;1.4 "vodítkem popruhu" rozumí zařízení, které mění polohu popruhu vůči uživateli soupravy pásů;1.5 "účinným kotevním úchytem" rozumí bod užívaný obvykle v souladu s bodem 4.4 k stanovení úhlu každé části bezpečnostního pásu vzhledem k jeho uživateli, tj. bod, v němž je nutno připevnit popruh, aby se dosáhlo stejné polohy jako při užívání pásu, a který může, ale nemusí být skutečným kotevním úchytem pásu podle tvarového uspořádání upevňovacích součástí pásu a jejich připevnění ke kotevnímu úchytu, například v případě:1.5.1 má-li bezpečnostní pás tuhou část, která se připevňuje k dolnímu kotevnímu úchytu a je buď pevná, nebo se může volně otáčet, je účinným kotevním úchytem pásu při jakékoli poloze seřízení sedadla bod, kde je popruh připevněn k této části;1.5.2 užívá-li se k vedení popruhu na nosné konstrukci vozidla nebo sedadla vodítko popruhu, považuje se za účinný kotevní úchyt pásu střed hrany tohoto vodítka v místě, kde popruh vychází z vodítka na straně uživatele pásu; popruh mezi účinným kotevním úchytem a uživatelem pásu musí probíhat v přímce;1.5.3 probíhá-li pás od uživatele přímo k navíječi připevněnému k nosné konstrukci vozidla nebo sedadla bez prostřednictví vodítka popruhu, považuje se za účinný kotevní úchyt pásu průsečík osy cívky k ukládání popruhu s rovinou procházející střednicí popruhu na cívce;1.6 "sedadlem" rozumí nosná konstrukce, která může, ale nemusí být nedílnou součástí konstrukce vozidla a zahrnuje i výplně včetně čalounění, a poskytuje místo k sedění jedné dospělé osobě. Tento výraz zahrnuje jak jednotlivé sedadlo, tak část lavicového sedadla odpovídající jednomu místu k sedění;1.7 "lavicovým sedadlem" rozumí úplná nosná konstrukce s čalouněním poskytující nejméně dvě místa k sedění pro dospělé osoby;1.8 "skupinou sedadel" rozumí buď sedadlo lavicového typu, nebo sedadla oddělená, avšak uspořádaná vedle sebe (tj. tak, že nejpřednější kotevní úchyty jednoho sedadla jsou v jedné řadě s nejzadnějšími kotevními úchyty jiného sedadla nebo před nimi a v jedné řadě s nejpřednějšími kotevními úchyty jiného sedadla nebo za nimi) a poskytující jedno nebo více míst k sedění pro dospělé;1.9 "sklopným sedadlem" rozumí přídavné sedadlo určené k příležitostnému použití, které je běžně sklopeno v nefunkční poloze;1.10 "typem sedadla" rozumí kategorie sedadel, která se navzájem neliší v takových rysech, jako jsou:1.10.1 tvar, rozměry a materiály kostry sedadla;1.10.2 typy a rozměry seřizovacích a všech zajišťovacích systémů;1.10.3 typy a rozměry kotevních úchytů pásů na sedadlech, ukotvení sedadel a odpovídajících součástí nosné konstrukce vozidla;1.11 "ukotvením sedadla" rozumí systém součástí sedadla zajišťujících jeho připevnění k nosné konstrukci vozidla včetně odpovídajících součástí nosné konstrukce vozidla;1.12 "seřizovacím systémem" rozumí zařízení, jímž se části sedadla mohou nastavit do polohy vyhovující tvaru těla sedící osoby. Toto zařízení může zvláště dovolovat:1.12.1 podélný posuv,1.12.2 svislý posuv,1.12.3 úhlový posuv;1.13 "odklápěcím systémem" rozumí zařízení umožňující, aby sedadlo nebo některé jeho součásti byly bez jakékoliv pevné mezipolohy přesunuty nebo natočeny a tím byl usnadněn přístup cestujících;1.14 "zajišťovacím systémem" rozumí zařízení, které drží sedadlo nebo jeho části v jakékoliv provozní poloze a zahrnuje i mechanismy zajišťující opěradlo vůči sedadlu a sedadlo vůči vozidlu.2. ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU2.1 Žádost o EHS schválení typu pro typ vozidla z hlediska kotevních úchytů bezpečnostních pásů podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.2.2 K žádosti se přikládají ve trojím vyhotovení následující dokumenty a údaje:2.2.1 výkresy celé nosné konstrukce vozidla ve vhodném měřítku, uvádějící místa kotevních úchytů a podrobné výkresy kotevních úchytů a nosné konstrukce, k níž jsou kotevní úchyty připevněny;2.2.2 vlastnosti materiálů, které mohou ovlivnit pevnost kotevních úchytů;2.2.3 technický popis kotevních úchytů;2.2.4 u kotevních úchytů připevněných k nosné konstrukci sedadla podrobný popis typu vozidla z hlediska konstrukce sedadel, jejich ukotvení a jejich seřizovacích a zajišťovacích systémů;2.2.5 výkresy sedadel, jejich ukotvení k vozidlu a jejich seřizovacích a zajišťovacích systémů, ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné.2.3 Výrobce předloží technické zkušebně buď vozidlo představující typ vozidla, který se má schvalovat, nebo části vozidla považované technickou zkušebnou za podstatné pro zkoušky kotevních úchytů bezpečnostních pásů.3. EHS SCHVÁLENÍ TYPU3.1 Doklad podle vzoru v příloze II se připojí k certifikátu EHS schválení typu.4. POŽADAVKY4.1 Definice (viz příloha III)4.1.1 "H-bodem" se rozumí vztažný bod stanovený postupem, který je uveden v příloze IV směrnice 74/60/EHS.4.1.2 "Vztažnou přímkou" se rozumí přímka, která prochází bodem kloubu nohy a pánve a bodem spojení krku s trupem figuríny znázorněné na obrázku 2 přílohy IV směrnice 74/60/EHS a představující dospělého muže padesátiprocentní velikostní skupiny.4.1.3 "Bodem L1 a bodem L2" se rozumějí dolní účinné kotevní úchyty.4.1.4 "C-bodem" se rozumí bod umístěný 450 mm svisle nad H-bodem.4.1.5 "Úhlem α1a úhlem α2" se rozumějí úhly mezi vodorovnou rovinou a rovinami kolmými na podélnou střední rovinu vozidla a procházejícími H-bodem, L1-bodem a L2-bodem.4.1.6 "Vzdáleností S" se rozumí vzdálenost v mm oddělující účinný horní kotevní úchyt od vztažné roviny P, která je rovnoběžná s podélnou rovinou souměrnosti vozidla a je definována takto:4.1.6.1 Je-li místo k sedění dostatečně určeno tvarem sedadla, je rovinou P střední rovina tohoto sedadla;4.1.6.2 není-li místo k sedění dostatečně určeno:4.1.6.2.1 je rovinou P pro sedadlo řidiče svislá rovina rovnoběžná s podélnou střední rovinou vozidla, která prochází středem volantu, a pokud je volant seřiditelný, pak v jeho střední poloze;4.1.6.2.2 je rovinou P pro sedadlo předního krajního cestujícího rovina souměrná s rovinou P řidiče,4.1.6.2.3 rovinu P pro zadní krajní místa k sedění stanovuje výrobce pod podmínkou, že jsou zachovány tyto mezní hodnoty vzdálenosti A mezi podélnou střední rovinou vozidla a rovinou P:A ≥ 200 mm, je-li lavicové sedadlo projektováno pro pouze dva cestující,A ≥ 300 mm, je-li lavicové sedadlo projektováno pro dva nebo tři cestující.4.2 Obecné požadavky4.2.1 Kotevní úchyty bezpečnostních pásů musí být navrženy, vyrobeny a namontovány tak, aby4.2.1.1 dovolovaly montáž vhodného bezpečnostního pásu; kotevní úchyty krajních předních míst k sedění musí být vhodné pro montáž bezpečnostních pásů s navíječem a vodicím válečkem popruhu, zvláště s přihlédnutím k pevnostním vlastnostem kotevních úchytů, pokud výrobce nedodá vozidlo vybavené jinými typy bezpečnostních pásů, které již zahrnují navíječ; jestliže jsou kotevní úchyty vhodné jen pro určité typy bezpečnostních pásů, musí být tyto typy uvedeny ve formuláři uvedeném v bodu 3.1;4.2.1.2 zmenšovaly na nejmenší možnou míru nebezpečí sklouznutí pásu, který je správně nasazen;4.2.1.3 zmenšovaly na nejmenší možnou míru nebezpečí poškození popruhu stykem s ostrými tuhými částmi nosné konstrukce vozidla nebo sedadla.4.2.2 U kotevních úchytů, které zaujímají různé polohy tak, aby dovolovaly nastupování osob do vozidla a upoutání cestujících, platí požadavky této směrnice pro kotevní úchyty pásů v účinné zadržovací poloze.4.3 Určení minimálního počtu kotevních úchytů4.3.1 Pro přední sedadla musí být provedeny dva dolní a jeden horní kotevní úchyt.4.3.1.1 U středních předních sedadel, pokud čelní sklo je mimo vztažnou zónu definovanou v příloze II směrnice 74/60/EHS, jsou za vyhovující považovány dva dolní kotevní úchyty pásů. Čelní sklo se považuje za část vztažné plochy, pokud může přijít do statického kontaktu s kulovou hlavicí měřidla podle metody popsané v příloze II.4.3.1.2 Odchylně od bodů 4.3.1 a 4.3.1.1 a do 1. ledna 1979 může být každé střední místo k sedění vybaveno jen dvěma dolními kotevními úchyty.4.3.2 U vnějších zadních sedadel musí být provedeny dva dolní kotevní úchyty a jeden horní kotevní úchyt, avšak jakmile nemůže být instalován žádný horní kotevní úchyt, například u určitých vozidel se skládací nebo odnímatelnou střechou, připouštějí se dva dolní kotevní úchyty.4.3.3 U všech jiných sedadel, s výjimkou sklopných sedadel, musí být dva dolní kotevní úchyty.4.3.4 U sklopných sedadel nejsou kotevní úchyty předepsány. Avšak má-li vozidlo pro taková sedadla kotevní úchyty, musí tyto kotevní úchyty splňovat požadavky této směrnice.4.4 Umístění kotevních úchytů pásů4.4.1 Umístění kotevních úchytů uvedených v bodu 4.3 musí splňovat následující požadavky.4.4.2 Obecně4.4.2.1 Kotevní úchyty kteréhokoliv pásu mohou být všechny umístěny na nosné konstrukci vozidla nebo sedadla nebo na kterékoliv jiné části vozidla, nebo mohou být rozptýleně rozmístěny v kombinaci uvedených možností.4.4.2.2 Téhož kotevního úchytu se může použít k připevnění konců dvou přilehlých bezpečnostních pásů za předpokladu, že jsou splněny požadavky zkoušky.4.4.2.3 U lavicových sedadel vybavených kotevními úchyty pro nejméně dvě místa k sedění musí dolní kotevní úchyty být buď nedílnou částí sedadla, nebo částí nosné konstrukce vozidla. Obdobné ustanovení platí pro horní kotevní úchyty.4.4.3 Umístění účinných dolních úchytů pásů4.4.3.1 Pro všechny obvyklé provozní polohy sedadla musí být velikosti úhlů α1 a α2 od 30o do 80o. V případě předních sedadel, pokud není seřizována poloha sedadla, nebo v případě, kdy kotevní úchyty jsou umístěny na samotném sedadle, musí úhly α1 a α2 být (60 ± 10)°.4.4.3.2 V případě zadních sedadel mohou být úhly α1 a α2 menší než minimální hodnoty stanovené v bodu 4.4.3.1 za předpokladu, že nebudou menší než 20°.4.4.3.3 Vzdálenost mezi oběma svislými rovinami rovnoběžnými s podélnou střední rovinou vozidla, z nichž každá prochází jedním z obou účinných dolních kotevních úchytů L1 a L2 téhož pásu, nesmí být menší než 350 mm.Podélná střední rovina sedadla musí procházet mezi body L1 a L2 a musí být od těchto bodů vzdálena nejméně 120 mm.4.4.4 Umístění účinných horních úchytů pásů4.4.4.1 Je-li užito vodítko popruhu nebo podobné zařízení, které ovlivňuje umístění účinného horního kotevního úchytu pásu, musí být toto umístění stanoveno obvyklou cestou s uvážením polohy kotevního úchytu, kdy podélná osa popruhu prochází bodem J odvozeným postupně od H-bodu pomocí následujících tří úseků:HZ: , úsek vztažné přímky měřený směrem vzhůru od H-bodu a dlouhý 530 mm,ZX: , úsek kolmý na podélnou střední rovinu vozidla měřený od bodu Z ve směru ke kotevnímu úchytu a dlouhý 120 mm,XJ: , úsek kolmý na rovinu definovanou úseky HZ a ZX měřený směrem dopředu od bodu X a dlouhý 60 mm.4.4.4.2 Horní účinný kotevní úchyt, je-li situován za rovinou kolmou k podélné střední rovině sedadla a procházející vztažnou přímkou, musí ležet pod rovinou FN, která jde kolmo na podélnou střední rovinu sedadla a svírá s vztažnou přímkou úhel 65o. Úhel může být u zadních sedadel snížen na hodnotu 60o. Rovina FN musí být umístěna tak, aby vztažnou přímku protínala v bodě D a aby platilo DH = 315 mm + 1,6 S.Horní účinný kotevní úchyt, je-li situován v rovině kolmé k podélné střední rovině sedadla a procházející vztažnou přímkou nebo před touto rovinou, musí ležet pod rovinou F1N1, která jde kolmo na podélnou střední rovinu sedadla a svírá s vztažnou přímkou úhel 65o. Úhel může být u zadních sedadel snížen na hodnotu 60o. Rovina F1N1 musí být umístěna tak, aby vztažnou přímku protínala v bodu D′ a aby platilo D′H = 315 mm + 1,8 S.4.4.4.3 Horní účinný kotevní úchyt, je-li situován za rovinou kolmou k podélné střední rovině sedadla a procházející vztažnou přímkou, musí ležet za rovinou FK, která jde kolmo na podélnou střední rovinu sedadla a svírá se vztažnou přímkou úhel 120° v bodu B tak, že BH = 260 mm + 1,2 S.Horní účinný kotevní úchyt, je-li situován v rovině kolmé k podélné střední rovině sedadla a procházející vztažnou přímkou nebo před touto rovinou, musí ležet za rovinou F1K1, která jde kolmo na podélnou střední rovinu sedadla a svírá se vztažnou přímkou úhel 120° v bodu B′ tak, že B′H = 260 mm + S.4.4.4.4 Hodnota S nesmí být menší než 140 mm.4.4.4.5 Horní účinný kotevní úchyt musí být umístěn za svislou rovinou kolmou k podélné střední rovině vozidla a procházející H-bodem, jak je znázorněno v příloze III.4.4.4.6 Horní účinný kotevní úchyt musí být umístěn nad vodorovnou rovinou procházející C-bodem.4.4.4.7 Odchylně od bodu 4.4.4.6 a do 1. ledna 1979 může být horní účinný kotevní úchyt umístěn v oblasti, která je mezi vodorovnou rovinou CY a rovinou CM kolmou k podélné střední rovině vozidla a svírající úhel 20° s rovinou CY, jestliže konfigurace vozidla neumožňuje umístění uvedeného kotevního úchytu nad rovinou CY. Výška opěradla sedadla nesmí být nižší než výška, v které je vodorovná rovina procházející C-bodem, a musí být namontováno vodítko zabraňující klouzání popruhu s ramene. Jestliže je zkouška vykonána podle bodu 5, musí opěrný bod popruhu na opěradle zůstat nad úrovni roviny CM.4.5 Rozměry závitových otvorů pro kotevní úchyty4.5.1 Kotevní úchyt musí mít otvor se závitem 11,11 mm (7/16 in) 20 UNF 2B.5. ZKOUŠKY5.1 Obecně5.1.1 S ohledem na bod 5.2 a v souladu se žádostí výrobce:5.1.1.1 se mohou zkoušky uskutečnit buď na karoserii vozidla, nebo na vybaveném vozidle;5.1.1.2 okna a dveře mohou, ale nemusí být namontovány a mohou, ale nemusí být zavřené;5.1.1.3 může být namontován jakýkoli prvek běžný pro typ vozidla a způsobilý zvýšit tuhost nosné části karoserie.5.1.2 Sedadla musí být instalována a seřízena do polohy pro řízení nebo do polohy provozního užití zvolené technickou zkušebnou tak, aby tato poloha dávala nejnepříznivější podmínky s ohledem na namáhání systému. Poloha sedadel musí být vyznačena v protokolu. Opěradlo sedadla s nastavitelným sklonem musí být seřízeno, jak je uvedeno v bodu 2.2 přílohy IV směrnice 74/60/EHS.5.2 Upevnění vozidla5.2.1 Způsob užitý k upevnění vozidla při zkoušce nesmí způsobit zpevnění kotevních úchytů pásů a jejich okolí ani způsobit zmenšení běžné deformace nosné části karoserie.5.2.2 Upevňovací zařízení se považuje za vyhovující, jestliže nevyvolá žádný účinek v oblasti zahrnující celou šířku nosné části karoserie a jestliže vozidlo nebo jeho nosná část karoserie jsou opřeny nebo upevněny vpředu ve vzdálenosti nejméně 500 mm od zkoušeného kotevního úchytu a drženy nebo upevněny vzadu nejméně 300 mm od tohoto kotevního úchytu.5.2.3 Doporučuje se uložit nosnou část karoserie na podpory přibližně pod osy kol nebo, není-li to možné, přibližně pod body upevnění závěsů kol.5.3 Obecné požadavky na zkoušky5.3.1 Všechny kotevní úchyty téže skupiny sedadel se musí zkoušet současně.5.3.2 Tažnou silou se musí působit dopředu v úhlu (10 ± 5)o nad vodorovnou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou rovinou vozidla.5.3.3 Plného zatížení se musí dosáhnout v co možná nejkratším čase. Kotevní úchyty musí odolávat předepsanému zatížení po dobu nejméně 0,2 sekundy.5.3.4 Napínací přípravky užívané při zkouškách popisovaných v bodu 5.4 jsou vyobrazeny v příloze IV.5.3.5 Kotevní úchyty pásů u sedadel vybavených horními kotevními úchyty pásů se zkoušejí za těchto podmínek:5.3.5.1 Přední vnější sedadla:Kotevní úchyty se podrobí zkoušce požadované v bodu 5.4.1, při níž se zatížení na ně přenáší přípravkem, který reprodukuje geometrii tříbodového pásu a zahrnujícím vodicí váleček nebo vodítko u horního kotevního úchytu a navíječe.5.3.5.1.1 Není-li navíječ upevněn k předepsanému vnějšímu dolnímu kotevnímu úchytu nebo je-li upevněn k hornímu kotevnímu úchytu, musí být dolní kotevní úchyty rovněž podrobeny zkoušce předepsané v bodu 5.4.3.5.3.5.1.2 V případech uvedených v bodu 5.3.5.1.1 se mohou zkoušky předepsané v bodech 5.4.1 a 5.4.3 provést na žádost výrobce na dvou různých karoseriích.5.3.5.2 Zadní vnější sedadla a všechna střední sedadla:Kotevní úchyty se podrobí zkoušce předepsané v bodu 5.4.2, při níž se zatížení na ně přenáší přípravkem, který reprodukuje geometrii tříbodového bezpečnostního pásu bez navíječe, a zkoušce předepsané v bodu 5.4.3, při níž je zatížení na oba dolní kotevní úchyty přenášeno přípravkem, který reprodukuje geometrii břišního pásu. Obě zkoušky se na žádost výrobce mohou provádět na dvou různých karoseriích.5.3.5.3 Odchylně od bodů 5.3.5.1 a 5.3.5.2, jestliže výrobce dodá své vozidlo s namontovanými bezpečnostními pásy vybavenými navíječem, musí se příslušné kotevní úchyty podrobit zkoušce, při níž se zatížení na ně přenáší přípravkem, který reprodukuje geometrii bezpečnostního pásu nebo pásů, které se mají schválit.5.3.6 Nemají-li zadní vnější sedadla a prostřední sedadla horní kotevní úchyty, musí se dolní kotevní úchyty podrobit zkoušce předepsané v bodu 5.4.3, při níž je zatížení na tyto úchyty přenášeno přípravkem, který reprodukuje geometrii břišního pásu.5.3.7 Je-li vozidlo konstruováno tak, že připouští užití jiných zařízení, která nedovolují přímé připojení popruhů ke kotevním úchytům bez použití vodicích válečků apod. nebo která vyžadují přídavné kotevní úchyty k úchytům uvedeným v bodu 4.3, musí být bezpečnostní pás nebo souprava lanek, vodicích válečků apod. představující příslušenství bezpečnostního pásu připojeny pomocí odpovídajícího přípravku ke kotevním úchytům ve vozidle, které se podrobí zkouškám příslušným podle bodu 5.4.5.3.8 Může se užít jiná zkušební metoda, než která je předepsána v bodu 5.3, musí se však prokázat její rovnocennost.5.4 Zvláštní požadavky na zkoušky5.4.1 Zkouška v sestavě tříbodového pásu s navíječem a s vodítkem popruhu u horního kotevního úchytu5.4.1.1 Zvláštní vodicí váleček nebo vodítko lana nebo popruhu potřebné k přenosu sil z tažného zařízení nebo vodicí váleček nebo vodítko dodané výrobcem se namontují k hornímu kotevnímu úchytu.5.4.1.2 Zkušební silou (1350 ± 20) daN se působí na napínací přípravek (viz obrázek 2 přílohy IV) připevněný ke kotevním úchytům téhož pásu pomocí přípravku, který reprodukuje geometrii ramenního popruhu tohoto pásu.5.4.1.3 Současně se tažnou silou (1350 ± 20) daN působí na napínací přípravek (viz obrázek 1 v příloze IV) připojený ke dvěma dolním kotevním úchytům.5.4.2 Zkouška v sestavě tříbodového pásu bez navíječe nebo s navíječem u horního kotevního úchytu5.4.2.1 Zkušební silou (1350 ± 20) daN se působí na napínací přípravek (viz obrázek 2 v příloze IV) připevněný k hornímu kotevnímu úchytu a k protilehlému dolnímu kotevnímu úchytu téhož pásu pomocí navíječe připevněného k hornímu kotevnímu úchytu, je-li toto zařízení dodáváno výrobcem.5.4.2.2 Současně se tažnou silou (1350 ± 20) daN působí na napínací přípravek (viz obrázek 1 v příloze IV) připojený k dolním kotevním úchytům.5.4.3 Zkouška v sestavě břišního pásuZkušební silou (2225 ± 20) daN se působí na napínací přípravek (viz obrázek 1 v příloze IV) připojený ke dvěma dolním kotevním úchytům.5.4.4 Zkouška kotevních úchytů, které jsou všechny umístěny na nosné konstrukci sedadla, nebo které jsou rozptýleně rozmístěny na nosné konstrukci vozidla a nosné konstrukci sedadla5.4.4.1 Podle způsobu uspořádání se provede některá ze zkoušek předepsaných v bodech 5.4.1, 5.4.2, a 5.4.3, přičemž se zatížení u každého sedadla u každé skupiny sedadel zvýší o níže uvedenou sílu.5.4.4.2 Síly uvedené v bodech 5.4.1, 5.4.2 a 5.4.3 se zvýší o podélnou vodorovnou sílu odpovídající dvacetinásobku hmotnosti úplného sedadla a působící v jeho těžišti.5.5 Výsledky zkoušek5.5.1 Všechny kotevní úchyty musí být schopny odolat namáhání při zkoušce uvedené v bodech 5.3 a 5.4. Lze připustit trvalou deformaci včetně částečného roztržení kotevního úchytu nebo jeho okolní oblasti za podmínky, že síla byla udržena po stanovenou dobu. V průběhu zkoušky musí být dodrženy minimální vzdálenosti dolních účinných kotevních úchytů uvedených v bodu 4.4.3.3 a požadavky bodů 4.4.4.6 a 4.4.4.7 pro horní účinné kotevní úchyty.5.5.2 U dvoudveřových vozidel musí odklápěcí a zajišťovací systémy umožňující cestujícím zadních sedadel výstup z vozidla být ještě ovladatelné ručně po ukončení působení tažné síly.5.5.3 Po zkouškách se zaznamenají všechna poškození kotevních úchytů a nosných částí karoserie, na které působilo zatížení při zkouškách.6. SHODNOST VÝROBY6.1 K ověření shodnosti se schváleným typem se provede dostatečný počet namátkových kontrol u sériových vozidel.6.2 Obecně tato ověření se omezují na měření rozměrů, avšak je-li to nutné, podrobí se vozidla zkouškám podle bodu 5.7. NÁVODYPro každé vozidlo shodné se schváleným typem musí výrobce uvést jasným způsobem v návodu k používání vozidla:- umístění kotevních úchytů pásů,- typy bezpečnostních pásů, pro které jsou kotevní úchyty určeny.--------------------------------------------------PŘÍLOHA II+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIOBLASTI UMÍSTĚNÍ ÚČINNÝCH KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVNAPÍNACÍ PŘÍPRAVEK+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------