title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/23/ES ze dne 23. dubna 2009 o vahách s neautomatickou činností (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP )

text:
               16.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 122/6

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/23/ES
   ze dne 23. dubna 2009
   o vahách s neautomatickou činností
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 90/384/EHS ze dne 20. června 1990 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se vah s neautomatickou činností (3) byla podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Členské státy mají odpovědnost za ochranu veřejnosti před nesprávnými výsledky vážících operací prováděných v určitých oblastech na vahách s neautomatickou činností.

               (3)

               V každém členském státě jsou v závazných předpisech definovány zejména funkční požadavky na provedení vah s neautomatickou činností uvedením metrologických a technických požadavků společně s kontrolními postupy před uvedením do provozu a po něm. Tyto závazné předpisy nemusí nutně vést k různým úrovním ochrany v rámci členských států, ale že jejich rozdílnost může bránit obchodu uvnitř Společenství.

               (4)

               Tato směrnice by měla stanovit pouze závazné a základní metrologické a funkční požadavky týkající se vah s neautomatickou činností. Pro usnadnění prokazování shody se základními požadavky je nezbytné mít harmonizované normy na evropské úrovni, zvláště pokud jde o metrologické, projektové a konstrukční charakteristiky, tak aby váhy vyhovující těmto harmonizovaným normám bylo možno považovat za vyhovující základním požadavkům. Tyto normy harmonizované na evropské úrovni jsou zpracovávány soukromoprávními subjekty a musí si zůstat nezávazné. Pro tento účel jsou Evropský výbor pro normalizaci (CEN), Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) a Evropský institut pro normalizaci v telekomunikacích (ETSI) uznány za subjekty oprávněné k přijímání harmonizovaných norem v souladu s obecnými řídícími zásadami (5) pro spolupráci mezi Komisí, Evropským sdružením volného obchodu (ESVO) a těmito třemi subjekty, které byly podepsány dne 28. března 2003.

               (5)

               Byla již přijata řada směrnic, jejichž účelem je překonání technických překážek obchodu v souladu se zásadami stanovenými v usnesení Rady ze dne 7. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci a normalizaci (6); každá z těchto směrnic stanoví připojování označení shody „CE“. Komise ve svém sdělení ze dne 15. června 1989 (7) o globálním přístupu k certifikaci a zkoušení navrhla, aby byla vytvořena obecná pravidla pro označení shody „CE“ v jednotném provedení. Rada ve svém usnesení ze dne 21. prosince 1989 o globálním přístupu k posuzování shody (8) schválila jako řídící zásadu přijetí takového uceleného přístupu ve vztahu k užívání označení shody „CE“. Dvěma základními prvky nového přístupu, které je nutno uplatňovat, jsou základní požadavky a postupy posuzování shody.

               (6)

               Posuzování shody s příslušnými metrologickými předpisy je nezbytné k zajištění účinné ochrany uživatelů a třetích stran. Existující postupy pro posuzování shody se v jednotlivých členských státech liší. K zamezení vícenásobného posuzování shody, které brání volnému pohybu vah, je nezbytné přijmout v rámci členských států opatření ke vzájemnému uznávání postupů při posuzování shody. Pro usnadnění vzájemného uznávání postupů posuzování shody je nutno v rámci Společenství vypracovat postupy společně s kritérii pro jmenování subjektů odpovědných za provádění úkolů týkajících se postupů posuzování shody.

               (7)

               Je proto důležité zajistit vysokou úroveň kvality těchto jmenovaných subjektů v rámci celého Společenství.

               (8)

               Váhy s neautomatickou činností se opatřují označením shody „CE“ a nálepkou s písmenem „M“, která by měla prokazovat, že splňují ustanovení této směrnice, a tudíž by nemělo být nutno opakovat již provedené posuzování shody.

               (9)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze VII části B,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA 1

      OBLAST PŮSOBNOSTI, UVÁDĚNÍ NA TRH A VOLNÝ POHYB

   Článek 1
   1.   Tato směrnice se vztahuje na všechny váhy s neautomatickou činností.
   2.   Pro účely této směrnice se rozlišují tyto dvě kategorie používání vah s neautomatickou činností:

               a)

                           i)

                           určování hmotnosti pro účely obchodního styku,

                           ii)

                           určování hmotnosti pro výpočet poplatků, tarifů, daní, prémií, pokut, náhrad, odškodnění nebo podobných typů plateb,

                           iii)

                           určování hmotnosti při uplatňování zákonů nebo předpisů nebo při dobrozdání znalců při soudních sporech,

                           iv)

                           určování hmotnosti ve zdravotnictví při vážení pacientů za účelem sledování, diagnostiky a léčení,

                           v)

                           určování hmotnosti při přípravě léků na lékařský předpis v lékárnách a určování hmotnosti při analýzách prováděných v lékařských a farmaceutických laboratořích,

                           vi)

                           určování ceny na základě hmotnosti pro účely přímého prodeje veřejnosti a přípravy předbalených výrobků;

               b)

               všechna jiná použití, než jaká byla uvedena v písmenu a).

         Článek 2
   Pro účely této směrnice se rozumí

               1)

               „vahami“ měřicí přístroj, který slouží k určení hmotnosti tělesa využitím působení gravitace na toto těleso; váhy mohou být také použity k určení dalších veličin, množství, parametrů nebo charakteristických vlastností souvisejících s hmotností;

               2)

               „vahami s neautomatickou činností“ nebo „neautomatickými vahami“ váhy, které vyžadují zásah obsluhy během vážícího procesu;

               3)

               „harmonizovanou normou“ technická specifikace (evropská norma nebo harmonizační dokument) přijatá Evropským výborem pro normalizaci (CEN), Evropským výborem pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) nebo Evropským institutem pro normalizaci v telekomunikacích (ETSI) nebo dvěma či třemi z těchto subjektů na základě pověření Komise v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (9) a v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí, Evropským sdružením volného obchodu (ESVO) a těmito třemi subjekty, které byly podepsány dne 28. března 2003.

         Článek 3
   1.   Členské státy přijmou všechna opatření, aby na trh byly uváděny pouze neautomatické váhy, které vyhovují požadavkům této směrnice.
   2.   Členské státy přijmou veškerá opatření, aby neautomatické váhy nebyly uváděny do provozu pro použití vyjmenovaná v čl. 1 odst. 2 písm. a), pokud nesplňují požadavky této směrnice, a tudíž nejsou opatřeny označením shody „CE“ podle článku 11.
   Článek 4
   Neautomatické váhy určené pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) musí splňovat základní požadavky stanovené v příloze I.
   V případech, kdy neautomatické váhy obsahují zařízení nebo jsou spojeny se zařízeními, která nejsou určena pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a), se na taková zařízení tyto základní požadavky nevztahují.
   Článek 5
   1.   Členské státy nesmějí bránit uvádění na trh neautomatických vah, které splňují požadavky této směrnice.
   2.   Členské státy nesmějí bránit uvádění do provozu neautomatických vah určených pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a), které splňují požadavky této směrnice.
   Článek 6
   1.   Členské státy předpokládají shodu se základními požadavky podle přílohy I u neautomatických vah, které vyhovují příslušným vnitrostátním normám přejímajícím harmonizované normy, které splňují tyto požadavky.
   2.   Komise zveřejní odkazy na harmonizované normy podle odstavce 1 v Úředním věstníku Evropské unie.
   Členské státy zveřejní odkazy na vnitrostátní normy podle odstavce 1.
   Článek 7
   Pokud má členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy uvedené v čl. 6 odst. 1 plně nevyhovují základním požadavkům podle přílohy I, předloží Komise nebo příslušný členský stát tuto záležitost s příslušným odůvodněním svého postoje Stálému výboru zřízenému podle článku 5 směrnice 98/34/ES (dále jen „výbor“).
   Výbor neprodleně zaujme stanovisko.
   Na základě stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy, zda je nebo není nutné stáhnout uvedené normy ze zveřejnění podle čl. 6 odst. 2.
   Článek 8
   1.   Pokud členský stát usoudí, že neautomatické váhy opatřené označením shody „CE“ podle bodů 2, 3 a 4 přílohy II nesplňují požadavky této směrnice, i když jsou správně instalovány a používány pro účely, pro které jsou určeny, přijme veškerá příslušná opatření ke stažení takových neautomatických vah z trhu nebo zakáže nebo omezí jejich uvádění do provozu nebo uvádění na trh.
   Příslušný členský stát o tom neprodleně uvědomí Komisi, přičemž uvede důvody svého rozhodnutí, zejména zda je neshoda způsobena

               a)

               nesplněním základních požadavků uvedených v příloze I, jestliže neautomatické váhy nevyhovují harmonizovaným normám uvedeným v čl. 6 odst. 1;

               b)

               nesprávným použitím harmonizovaných norem uvedených v čl. 6 odst. 1;

               c)

               nedostatky v samotných harmonizovaných normách uvedených v čl. 6 odst. 1.

         2.   Komise co nejdříve zahájí konzultace s dotčenými stranami.
   Po konzultaci Komise neprodleně uvědomí členský stát, který dal podnět k jednání, o výsledku. Pokud Komise zjistí oprávněnost opatření, neprodleně uvědomí ostatní členské státy.
   Pokud rozhodnutí souvisí s nedostatky v normách, předloží Komise po konzultacích s příslušnými stranami tuto záležitost do dvou měsíců výboru, pokud členský stát, který opatření přijal, na jejich zachování trvá, a následně zahájí postup podle článku 7.
   3.   Pokud jsou neautomatické váhy, které nevyhovují požadavkům shody, opatřeny označením shody „CE“, přijme příslušný členský stát příslušná opatření proti každému, kdo označení umístil, a uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
   4.   Komise zajistí, aby byly členské státy průběžně informovány o průběhu a výsledku tohoto postupu.
   KAPITOLA 2

      POSUZOVÁNÍ SHODY

   Článek 9
   1.   Shoda neautomatických vah se základními požadavky stanovenými v příloze I může být osvědčena podle volby žadatele jedním ze dvou následujících postupů:

               a)

               ES přezkoušením typu podle bodu 1 přílohy II, po němž následuje buď ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby) podle bodu 2 přílohy II, nebo ES ověřování podle bodu 3 přílohy II;
               ES přezkoušení typu však není povinné pro neautomatické váhy, u nichž nejsou použita elektronická zařízení a v jejichž měřicí jednotce není použita pružina k vyvážení zátěže;

               b)

               ES ověřováním každého jednotlivého výrobku podle bodu 4 přílohy II.

         2.   Dokumenty a korespondence vztahující se k postupům podle odstavce 1 musí být vypracovány v úředním jazyce příslušného členského státu, v němž jsou uvedené postupy prováděny, nebo v jazyce přijatelném pro subjekt oznámený podle čl. 10 odst. 1.
   3.   Pokud se na neautomatické váhy vztahují jiné směrnice, které se týkají jiných hledisek a v nichž se rovněž stanoví připojení označení shody „CE“, pak toto označení vyjadřuje, že u dotyčných neautomatických vah je předpoklad shody také s ustanoveními těchto jiných směrnic.
   Pokud však jedna nebo několik směrnic, které se na neautomatické váhy vztahují, výrobci dovoluje, aby v průběhu přechodného období zvolil, který režim použije, pak označení shody „CE“ vyjadřuje shodu pouze se směrnicemi, které výrobce použil. V tomto případě musí být v dokumentech, upozorněních nebo návodech požadovaných dotyčnými směrnicemi a přiložených k daným neautomatickým vahám uveden odkaz na vyhlášení použitých směrnic v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 10
   1.   Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které pověřily prováděním postupů podle článku 9, spolu se zvláštními úkoly, jejichž plněním byly tyto subjekty pověřeny, a identifikačními čísly, která jim byla Komisí již dříve přidělena.
   Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie seznam oznámených subjektů s uvedením jejich identifikačních čísel a úkolů, pro které byly oznámeny. Komise zajistí průběžnou aktualizaci tohoto seznamu.
   2.   Členské státy uplatní při jmenování subjektů minimální kritéria stanovená v příloze V. Předpokládá se, že subjekty, které splňují kritéria stanovená v příslušných harmonizovaných normách, splňují kritéria vymezená v uvedené příloze.
   3.   Členský stát zruší jmenování subjektu, pokud tento subjekt již nesplňuje kritéria pro jmenování podle odstavce 2. Členský stát o tom ihned uvědomí ostatní členské státy a Komisi a odvolá oznámení.
   KAPITOLA 3

      OZNAČENÍ SHODY „CE“ A NÁPISY

   Článek 11
   1.   Označení shody „CE“ a požadované doplňující údaje podle bodu 1 přílohy IV musí být na neautomatických vahách, u nichž byla stanovena shoda, připevněny tak, aby byly jasně viditelné, snadno čitelné a neodstranitelné.
   2.   U všech ostatních neautomatických vah musí být nápisy uvedené v bodě 2 přílohy IV připevněny tak, aby byly jasně viditelné, snadno čitelné a neodstranitelné.
   3.   Je zakázáno opatřovat neautomatické váhy označeními, která by mohla třetí strany uvádět v omyl, pokud jde o význam a tvar označení shody „CE“. Neautomatické váhy mohou být opatřeny jakýmkoli jiným označením, pokud tím nebude snížena viditelnost a čitelnost označení shody „CE“.
   Článek 12
   Aniž je dotčen článek 8,

               a)

               jestliže členský stát zjistí, že neautomatické váhy byly označením shody „CE“ opatřeny neoprávněně, výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství ho uvede do shody s ustanoveními týkajícími se označení shody „CE“ a zamezí dalšímu porušování předpisů za podmínek stanovených členským státem;

               b)

               pokud neshoda trvá, členský stát přijme veškerá vhodná opatření, aby omezil nebo zakázal uvádění dotyčných neautomatických vah na trh nebo zajistil jejich stažení z trhu v souladu s postupy stanovenými v článku 8.

         Článek 13
   Pokud neautomatické váhy určené k jednomu z použití uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. a) obsahují zařízení nebo jsou připojeny na zařízení, které není předmětem posuzování shody podle článku 9, každé z těchto zařízení musí být označeno symbolem omezujícím jeho použití podle bodu 3 přílohy IV. Symbol připevněný na zařízení musí být jasně viditelný a neodstranitelný.
   KAPITOLA 4

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 14
   Členské státy přijmou veškerá opatření, aby neautomatické váhy, které jsou opatřeny označením shody „CE“ osvědčujícím shodu s požadavky této směrnice, byly nadále v souladu s těmito požadavky.
   Článek 15
   Každé rozhodnutí přijaté v souladu s touto směrnicí, které má za následek omezení uvádění neautomatických vah do provozu, musí být přesně odůvodněno.
   Toto rozhodnutí se bezodkladně oznámí příslušné straně, která musí být současně informována o opravných prostředcích dostupných podle platných právních předpisů v daném členském státě a o lhůtách, kdy může tyto prostředky použít.
   Článek 16
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 17
   Směrnice 90/384/EHS ve znění směrnice uvedené v příloze VII části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze VII části B.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VIII.
   Článek 18
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 19
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 23. dubna 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         P. NEČAS

      (1)  Úř. věst. C 44, 16.2.2008, s. 33.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 11. prosince 2007 (Úř. věst. C 323 E, 18.12.2008, s. 57) a rozhodnutí Rady ze dne 23. března 2009.

      (3)  Úř. věst. L 189, 20.7.1990, s. 1.

      (4)  Viz příloha VII část A.

      (5)  Úř. věst. C 91, 16.4.2003, s. 7.

      (6)  Úř. věst. C 136, 4.6.1985, s. 1.

      (7)  Úř. věst. C 267, 19.10.1989, s. 3.

      (8)  Úř. věst. C 10, 16.1.1990, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37.

      PŘÍLOHA I

         ZÁKLADNÍ POŽADAVKY

      Použitá terminologie je terminologií Mezinárodní organizace pro legální metrologii.

         Předběžná ustanovení

      Pokud jsou váhy vybaveny více než jedním indikačním nebo tiskacím zařízením určeným pro použití podle čl. 1 odst. 2 písm. a), nebo jsou k němu připojeny, pak se na tato zařízení, která opakují výsledky vážící operace a která nemohou ovlivnit správnou funkci vah, nevztahují základní požadavky za předpokladu, že výsledky vážení jsou tištěny nebo zaznamenávány správně a neodstranitelně některou částí vah, která splňuje základní požadavky, a tyto výsledky jsou přístupny oběma stranám zainteresovaným na měření. V případě vah používaných pro přímý prodej veřejnosti však ukazovací a tiskací zařízení pro prodávajícího a zákazníka musí splňovat základní požadavky.

         METROLOGICKÉ POŽADAVKY

      1.   Jednotky hmotnosti
      Používanými jednotkami hmotnosti jsou zákonné jednotky ve smyslu směrnice Rady 80/181/EHS ze dne 20. prosince 1979 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se jednotek měření (1).
      Za této podmínky jsou povoleny následující jednotky:

                  —

                  jednotky SI: kilogram, mikrogram, miligram, gram, tuna,

                  —

                  britské jednotky: trojská unce v případě vážení vzácných kovů,

                  —

                  ostatní jednotky mimo SI: metrický karát v případě vážení drahých kamenů.

            U vah, které používají výše uvedenou britskou jednotku hmotnosti, jsou příslušné základní požadavky, jak jsou stanoveny níže, převedeny na tuto jednotku pomocí jednoduché interpolace.
      2.   Třídy přesnosti
      2.1   Jsou definovány následující třídy přesnosti:

                  I

                  speciální

                  II

                  vysoká

                  III

                  střední

                  IIII

                  běžná

            Specifikace těchto tříd je uvedena v tabulce 1.

         Tabulka 1

         Třídy přesnosti

                  Třída

                  Ověřovací dílek (e)

                  Dolní mez váživosti (Min)

                  Počet ověřovacích dílkůFOR-L_2009122CS.01001101.notes.0001.xml.jpg

                  Minimální hodnota

                  Minimální hodnota

                  Minimální hodnota

                  I

                  0,001

                  g ≤ e

                  100 e

                  50 000

                  —

                  II

                  0,001

                  g ≤ e ≤ 0,05 g

                  20 e

                  100

                  100 000

                  0,1

                  g ≤ e

                  50 e

                  5 000

                  100 000

                  III

                  0,1

                  g ≤ e ≤ 2 g

                  20 e

                  100

                  10 000

                  5

                  g ≤ e

                  20 e

                  500

                  10 000

                  IIII

                  5

                  g ≤ e

                  10 e

                  100

                  1 000

            Dolní mez váživosti je snížena na 5e pro váhy ve třídách II a III určující přepravní tarif.
      2.2.   Dílky stupnice

                  2.2.1

                  Skutečný dílek stupnice (d) a ověřovací dílek (e) jsou ve tvaru:
                  1 × 10k, 2 × 10k, nebo 5 × 10k hmotnostních jednotek,
                  k je celé číslo nebo nula.

                  2.2.2

                  Pro všechny váhy s výjimkou vah s pomocným indikačním zařízením:
                  d = e

                  2.2.3

                  Pro váhy s pomocným indikačním zařízením platí následující podmínky:
                  e = 1 × 10k g
                  d < e ≤ 10 d
                  s výjimkou vah třídy přesnosti I s d < 10–4 g, pro které e = 10–3 g.

            3.   Klasifikace
      3.1   Váhy s jedním vážicím rozsahem
      Váhy vybavené pomocným indikačním zařízením patří do třídy I nebo třídy II. U těchto vah se pro tyto dvě třídy přesnosti určí dolní mez váživosti z 3. sloupce tabulky 1 nahrazením ověřovacího dílku (e) skutečným dílkem stupnice (d).
      Jestliže d < 10–4 g, může být horní mez váživosti ve třídě I nižší než 50 000 e.
      3.2   Váhy s více rozsahy
      Více vážicích rozsahů je povoleno za předpokladu, že jsou na vahách jasně vyznačeny. Každý jednotlivý vážicí rozsah je klasifikován podle bodu 3.1. Jestliže vážicí rozsahy příslušejí do různých tříd přesnosti, musí váhy splňovat nejpřísnější z požadavků, které platí pro třídy přesnosti, do nichž tyto vážicí rozsahy spadají.
      3.3   Váhy s vícenásobným rozsahem

                  3.3.1

                  Váhy s jedním vážicím rozsahem mohou mít několik dílčích vážicích rozsahů (váhy s vícenásobným rozsahem).
                  Váhy s vícenásobným rozsahem nesmějí být vybaveny pomocným indikačním zařízením.

                  3.3.2

                  Každý dílčí vážicí rozsah i u vah s vícenásobným rozsahem je definován:

                                          —

                                          svým ověřovacím dílkem ei,

                              přičemž e(i + 1) > ei

                                          —

                                          svou horní mezí váživosti Maxi,

                              přičemž Maxr = Max

                                          —

                                          svou dolní mezí váživosti Mini,

                              přičemž Mini = Max(i – 1)

                              a Min1 = Min

                        kde:

                              i

                              =

                              1, 2, … r,

                              i

                              =

                              číslo dílčího vážicího rozsahu,

                              r

                              =

                              celkový počet dílčích vážicích rozsahů.

                        Všechny váživosti se vztahují k netto zatížení, bez ohledu na hodnotu použité táry.

                  3.3.3

                  Dílčí vážicí rozsahy jsou klasifikovány podle tabulky 2. Všechny dílčí vážicí rozsahy spadají do stejné třídy přesnosti, která je třídou přesnosti vah.

                     Tabulka 2

                     Váhy s vícenásobným rozsahem

                              i

                              =

                              1, 2, … r

                              i

                              =

                              číslo dílčího vážicího rozsahu

                              r

                              =

                              celkový počet dílčích vážicích rozsahů

                              Třída

                              Ověřovací dílek (e)

                              Dolní mez váživosti (Min)

                              Počet ověřovacích dílků

                              Minimální hodnota

                              Minimální hodnota (2)
                              FOR-L_2009122CS.01001101.notes.0002.xml.jpg

                              Maximální hodnotaFOR-L_2009122CS.01001101.notes.0003.xml.jpg

                              I

                              0,001

                              g ≤ ei

                              100 e1

                              50 000

                              —

                              II

                              0,001

                              g ≤ ei ≤ 0,05 g

                              20 e1

                              5 000

                              100 000

                              0,1

                              g ≤ ei

                              50 e1

                              5 000

                              100 000

                              III

                              0,1

                              g ≤ ei

                              20 e1

                              500

                              10 000

                              IIII

                              5

                              g ≤ ei

                              10 e1

                              50

                              1 000

            4.   Přesnost
      4.1   Při použití postupů stanovených v článku 9 nesmí chyba indikace překročit největší povolenou chybu indikace uvedenou v tabulce 3. V případě digitální indikace se chyba koriguje na zaokrouhlovací chybu.
      Největší dovolené chyby platí pro netto hodnoty a hodnoty táry pro všechna možná zatížení s výjimkou předvolené táry.

         Tabulka 3

         Největší dovolené chyby

                  Zatížení

                  Největší dovolená chyba

                  Třída I

                  Třída II

                  Třída III

                  Třída IIII

                  0 ≤ m ≤ 50 000 e

                  0 ≤ m ≤ 5 000 e

                  0 ≤ m ≤ 500 e

                  0 ≤ m ≤ 50 e

                  ±0,5 e

                  50 000 e < m ≤ 200 000 e

                  5 000 e < m ≤ 20 000 e

                  500 e < m ≤ 2 000 e

                  50 e < m ≤ 200 e

                  ±1,0 e

                  200 000 e < m

                  20 000 e < m ≤ 100 000 e

                  2 000 e < m ≤ 10 000 e

                  200 e < m ≤ 1 000 e

                  ± 1,5 e

            4.2   Největší dovolené chyby při používání jsou dvojnásobkem největších dovolených chyb uvedených v bodě 4.1.
      5.   Výsledky vážení musí být opakovatelné a musí být reprodukovatelné ostatními použitými indikačními zařízeními a ostatními použitými vyvažovacími metodami.
      Výsledky vážení musí být dostatečně odolné vůči změnám polohy zátěže na nosiči zatížení.
      6.   Váhy musí reagovat na malé změny zatížení.
      7.   Ovlivňující veličiny a čas
      7.1   Váhy tříd přesností II, III a IIII, které by mohly být použity v nakloněné poloze, musí být dostatečně odolné vůči naklonění, ke kterému může dojít při běžném použití.
      7.2   Váhy musí splňovat metrologické požadavky v teplotním rozsahu specifikovaném výrobcem. Hodnota tohoto rozsahu je minimálně rovna

                  —

                  5 °C pro váhy třídy I,

                  —

                  15 °C pro váhy třídy II,

                  —

                  30 °C pro váhy třídy III nebo IIII.

            Pokud výrobce teplotní rozsah neurčí, platí rozsah od –10 °C do +40 °C.
      7.3   Váhy napájené z elektrické sítě musí splňovat metrologické požadavky za podmínek běžného kolísání napětí.
      Váhy napájené baterií musí indikovat snížení napětí pod požadovanou minimální hodnotu a musí za těchto okolností buď nadále správně fungovat, nebo musí být automaticky vyřazeny z činnosti.
      7.4   Elektronické váhy s výjimkou vah třídy I a II, u nichž je e menší než 1 g, musí splňovat metrologické požadavky za podmínek vysoké relativní vlhkosti při horní mezi svého teplotního rozsahu.
      7.5   Zatěžování vah třídy II, III nebo IIII po delší dobu musí mít zanedbatelný vliv na indikaci zatížení nebo indikaci nuly bezprostředně po odstranění zátěže.
      7.6   Za jiných podmínek váhy musí buď nadále správně fungovat, nebo musí být automaticky vyřazeny z činnosti.

         Návrh a konstrukce

      8.   Obecné požadavky
      8.1   Váhy musí být navrženy a zkonstruovány tak, aby si při správné instalaci a používání v prostředí, pro které jsou určeny, udržely své metrologické parametry. Hodnota hmotnosti musí být zobrazena.
      8.2   Jsou-li elektronické váhy vystaveny rušivým vlivům, váhy nesmí vykazovat významné poruchy, nebo tyto významné poruchy musí být automaticky detekovány a signalizovány.
      Elektronické váhy musí automatické odhalení významné poruchy signalizovat vizuálně nebo zvukově, a to po dobu, než uživatel poruchu odstraní nebo než porucha pomine.
      8.3   Požadavky bodů 8.1 a 8.2 musí být plněny po dobu považovanou za běžnou z pohledu předpokládaného použití vah.
      Digitální elektronická zařízení musí vždy zajišťovat adekvátní kontrolu správného průběhu měřicího procesu, indikačního zařízení a veškerého uchovávání a přenosu dat.
      Elektronické váhy musí automatické odhalení významné trvalé chyby signalizovat vizuálně nebo zvukově, a to po dobu, než uživatel poruchu odstraní nebo než porucha pomine.
      8.4   Pokud je k elektronickým vahám připojeno prostřednictvím vhodného rozhraní vnější zařízení, metrologické parametry vah nesmějí být negativně ovlivněny.
      8.5   Váhy nesmějí mít vlastnosti, které by usnadňovaly podvodné použití, přičemž možnosti jejich neúmyslného chybného použití musí být minimální. Součásti, které uživatel nesmí rozebírat nebo justovat, musí být proti takovým činnostem zabezpečeny.
      8.6   Váhy musí být navrženy tak, aby umožňovaly snadné provádění kontrol stanovených touto směrnicí.
      9.   Indikace výsledků vážení a ostatních vážicích hodnot
      Indikace výsledků vážení a ostatních vážicích hodnot musí být přesná, jednoznačná a nesmí svádět k omylům a indikační zařízení musí při běžných podmínkách použití umožňovat snadné čtení indikace.
      Názvy a symboly jednotek uvedených v bodě 1 této přílohy musí vyhovovat ustanovením směrnice 80/181/EHS, přičemž je navíc přidán symbol „ct“ pro metrický karát.
      Nesmí být možno zobrazit údaj přesahující horní mez váživosti (Max) o více než 9e.
      Použití pomocného indikačního zařízení je dovoleno pouze napravo od desetinné značky. Indikační zařízení s proměnným dílkem může být použito pouze dočasně a během jeho funkce musí být znemožněn tisk.
      Vedlejší zobrazení může být použito za předpokladu, že nemůže být zaměněno za hlavní zobrazení.
      10.   Tisk výsledků vážení a ostatních vážicích hodnot
      Tištěné výsledky musí být správné, vhodně označené a jednoznačné. Tisk musí být jasný, čitelný, nesmazatelný a trvalý.
      11.   Ustavování
      V případě potřeby musí být váhy vybaveny ustavovacím zařízením a indikátorem polohy, dostatečně citlivým k tomu, aby umožňoval správnou instalaci.
      12.   Nulování
      Váhy mohou být vybaveny nulovacími zařízeními. Činnost těchto zařízení musí umožnit přesné vynulování a nesmí způsobovat nesprávné výsledky měření.
      13.   Tárovací zařízení a tárovací zařízení s předvolbou
      Váhy mohou mít jedno nebo více tárovacích zařízení a jedno tárovací zařízení s předvolbou. Činnost tárovacích zařízení musí umožnit přesné vynulování a musí zaručovat správné vážení netto hodnot. Činnost tárovacího zařízení s předvolbou musí zaručovat správné určení vypočtené netto hodnoty.
      14.   Váhy pro přímý prodej veřejnosti s horní mezí váživosti nepřevyšující 100 kg: dodatečné požadavky
      Váhy pro přímý prodej veřejnosti musí zobrazovat všechny základní informace o vážicí operaci a v případě vah s indikací ceny musí zákazníkovi jasně ukazovat výpočet ceny nakupovaného výrobku.
      Je-li indikována cena k zaplacení, musí být přesná.
      Váhy s výpočtem ceny musí podstatné údaje zobrazovat dostatečně dlouho, aby je zákazník mohl správně přečíst.
      Váhy s výpočtem ceny mohou zajišťovat i jiné funkce, než jen vážení po jednom kusu zboží a výpočet ceny za předpokladu, že všechny údaje vztahující se k jednotlivým úkonům jsou vytištěny jasně, jednoznačně a jsou vhodným způsobem uspořádány na lístku nebo cenovém štítku pro zákazníka.
      Váhy se nesmějí vyznačovat žádnými vlastnostmi, které mohou přímo nebo nepřímo vést k zobrazení údajů, jejichž interpretace není snadná nebo jednoznačná.
      Váhy musí chránit zákazníky proti nesprávným prodejním transakcím způsobeným jejich chybnou funkcí.
      Pomocná indikační zařízení a indikační zařízení s proměnným dílkem nejsou povolena.
      Doplňková zařízení jsou povolena pouze v případě, že nemohou vést k podvodnému použití.
      Váhy podobné vahám běžně používaným pro přímý prodej veřejnosti, které ale nesplňují požadavky tohoto bodu, musí být v blízkosti displeje opatřeny neodstranitelným nápisem „Nesmí se používat pro přímý prodej veřejnosti“.
      15.   Váhy pro tisk etiket s cenou
      Váhy pro tisk etiket s cenou musí splňovat požadavky na váhy s indikací ceny používané pro přímý prodej veřejnosti, pokud se tyto požadavky na příslušné váhy vztahují. Nesmí být možný tisk cenových etiket pod dolní mezí váživosti.

         (1)  Úř. věst. L 39, 15.2.1980, s. 40.

         (2)  Pro i = r platí odpovídající sloupec tabulky 1, přičemž e je nahrazeno er.

      PŘÍLOHA II

         POSTUPY POSUZOVÁNÍ SHODY

      1.   ES přezkoušení typu
      1.1   ES přezkoušení typu je postup, při kterém oznámený subjekt zjišťuje a osvědčuje, že váhy, které reprezentují zamýšlenou výrobu, splňují požadavky této směrnice.
      1.2   Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství podá žádost o přezkoušení typu u jediného oznámeného subjektu.
      Žádost musí obsahovat

                  —

                  jméno a adresu výrobce, a pokud žádost podává zplnomocněný zástupce, také jeho jméno a adresu,

                  —

                  písemné prohlášení, že žádost nebyla podána u jiného oznámeného subjektu,

                  —

                  projektovou dokumentaci podle přílohy III.

            Žadatel dá oznámenému subjektu k dispozici váhy reprezentující předpokládanou výrobu (dále jen „typ“).
      1.3   Oznámený subjekt

                  1.3.1

                  přezkoumá projektovou dokumentaci a ověří, zda typ byl vyroben v souladu s touto dokumentací;

                  1.3.2

                  dohodne s žadatelem místo, kde budou kontroly nebo zkoušky provedeny;

                  1.3.3

                  provede nebo dá provést příslušné kontroly nebo zkoušky, aby zjistil, zda v případě, kdy nebyly použity harmonizované normy uvedené v čl. 6 odst. 1, řešení zvolená výrobcem splňují základní požadavky směrnic;

                  1.3.4

                  provede nebo dá provést příslušné kontroly nebo zkoušky, aby zjistil, zda v případě, kdy výrobce zvolil použití příslušných norem, byly tyto normy skutečně použity, a zajišťují tak shodu se základními požadavky.

            1.4   Pokud typ splňuje ustanovení této směrnice, oznámený subjekt vydá žadateli certifikát ES schválení typu. Tento certifikát musí obsahovat závěry přezkoušení, případně podmínky platnosti certifikátu, údaje nezbytné k identifikaci schválených vah a popis jejich funkce, pokud je to důležité. K certifikátu ES schválení typu musí být přiloženy veškeré důležité technické dokumenty, jako jsou výkresy a schémata.
      Certifikát má platnost deset let od data vydání a doba platnosti může být prodloužena o dalších deset let.
      V případě, že dojde k podstatným změnám v konstrukci vah, např. v důsledku použití nové techniky, platnost certifikátu může být omezena na dva roky a prodloužena o tři roky.
      1.5   Každý oznámený subjekt pravidelně poskytuje všem členským státům seznam

                  —

                  obdržených žádostí o ES přezkoušení typu,

                  —

                  vydaných certifikátů ES schválení typu,

                  —

                  zamítnutých žádostí o certifikát typu,

                  —

                  dodatků a úprav již vydaných dokumentů.

            Kromě toho každý oznámený subjekt neprodleně informuje všechny členské státy o odňatých certifikátech ES schválení typu.
      Každý členský stát dá tyto informace k dispozici subjektům, které oznámil.
      1.6   Ostatní oznámené subjekty mohou obdržet kopie certifikátů, včetně jejich příloh.
      1.7   Žadatel informuje oznámený subjekt, který vydal certifikát ES schválení typu, o každé úpravě schváleného typu.
      Úpravy schváleného typu musí být schváleny oznámeným subjektem, který vydal certifikát ES schválení typu, pokud změny ovlivňují shodu se základními požadavky této směrnice nebo předepsané podmínky použití vah. Toto dodatečné schválení se vydává formou dodatku k původnímu certifikátu ES schválení typu.
      2.   ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby)
      2.1   ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby) je část postupu, při níž výrobce, který splňuje povinnosti podle bodu 2.2, prohlašuje, připadá-li to v úvahu, že dané váhy jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES schválení typu a splňují požadavky této směrnice.
      Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství opatří každé váhy označením shody „CE“ a nápisy uvedenými v příloze IV a vypracuje písemné prohlášení o shodě.
      Označení shody „CE“ je doplněno identifikačním číslem oznámeného subjektu odpovědného za ES dozor podle bodu 2.4.
      2.2   Výrobce používá schválený systém jakosti podle bodu 2.3 a podléhá ES dozoru podle bodu 2.4.
      2.3   Systém jakosti

                  2.3.1

                  Výrobce podá u oznámeného subjektu žádost o schválení systému jakosti.
                  Žádost musí obsahovat

                              —

                              závazek výrobce plnit povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti,

                              —

                              závazek výrobce udržovat schválený systém jakosti tak, aby byl i nadále přiměřený a účinný.

                        Výrobce poskytne oznámenému subjektu všechny příslušné informace, zvláště pak dokumentaci systému jakosti a projektovou dokumentaci vah.

                  2.3.2

                  Systém jakosti musí zabezpečovat shodu vah s typem popsaným v certifikátu ES schválení typu a s požadavky této směrnice.
                  Všechny podklady, požadavky a opatření používané výrobcem musí být systematicky a náležitě dokumentovány ve formě písemných koncepcí, postupů a návodů. Tato dokumentace systému jakosti musí umožňovat jednoznačný výklad programů jakosti, plánů jakosti, příruček jakosti a záznamů o jakosti.
                  Dokumentace musí obsahovat zejména přiměřený popis

                              —

                              cílů jakosti, organizační struktury, odpovědností a pravomocí vedení, týkajících se jakosti výrobků,

                              —

                              výrobního procesu, postupů při řízení a zabezpečování jakosti a systematických opatření, která budou použita,

                              —

                              kontrol a zkoušek, které budou provedeny před výrobou, během výroby a po výrobě, s uvedením jejich četnosti,

                              —

                              prostředků umožňujících dozor na dosahováním požadované jakosti výrobku a nad efektivním fungováním systému jakosti.

                  2.3.3

                  Oznámený subjekt přezkoumá a posoudí systém jakosti s cílem určit, zda splňuje požadavky podle bodu 2.3.2. U systémů, které používají příslušnou harmonizovanou normu, se shoda s těmito požadavky předpokládá.
                  Oznámený subjekt oznámí výrobci své rozhodnutí a uvědomí ostatní oznámené subjekty. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a v případě zamítnutí odůvodnění tohoto rozhodnutí.

                  2.3.4

                  Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce informuje oznámený subjekt, který schválil systém jakosti, o každé aktualizaci systému jakosti vyplývající ze změn daných např. novými technologiemi a novými koncepcemi jakosti.

                  2.3.5

                  Každý oznámený subjekt, který zruší schválení systému jakosti, o tom informuje ostatní oznámené subjekty.

            2.4   ES dozor

                  2.4.1

                  Účelem ES dozoru je zajistit, aby výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti.

                  2.4.2

                  Výrobce umožní oznámenému subjektu za účelem kontroly přístup do prostor určených pro výrobu, kontrolu, zkoušení a skladování, a poskytne mu všechny potřebné informace, zejména

                              —

                              dokumentaci systému jakosti,

                              —

                              projektovou dokumentaci,

                              —

                              záznamy o jakosti, např. protokoly o kontrolách, výsledky zkoušek a údaje o kalibraci, zprávy o kvalifikaci příslušných pracovníků atd.

                        Oznámený subjekt pravidelně provádí audity, aby se ujistil, že výrobce udržuje a používá tento systém jakosti, a předává výrobci zprávu o auditu.
                  Kromě toho může oznámený subjekt uskutečnit u výrobce neohlášené prohlídky. Při těchto prohlídkách může oznámený subjekt provádět úplný nebo částečný audit. Oznámený subjekt je povinen poskytnout výrobci zprávu o inspekci a případně zprávu o auditu.

                  2.4.3

                  Oznámený subjekt zajistí, že výrobce udržuje a používá schválený systém jakosti.

            3.   ES ověřování
      3.1   ES ověřování je postup, kterým výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství zajišťuje a prohlašuje, že váhy, které byly zkontrolovány podle bodu 3.3, jsou v případech, kdy to připadá v úvahu, ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a že splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.
      3.2   Výrobce přijme veškerá nezbytná opatření, aby byla ve výrobním procesu zajištěna shoda těch vah, u nichž to připadá v úvahu, s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a s požadavky této směrnice, které se na ně vztahují. Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství opatří každé váhy označením shody „CE“ a vypracuje písemné prohlášení o shodě.
      3.3   Oznámený subjekt provede vhodné kontroly a zkoušky, aby ověřil shodu výrobku s požadavky této směrnice na základě kontroly a zkoušení každých vah, jak je stanoveno v bodě 3.5.
      3.4   U vah, na které se nevztahuje ES schvalování typu, musí být na žádost oznámeného subjektu k dispozici dokumentace týkající se návrhu vah podle přílohy III.
      3.5   Ověřování kontrolou a zkoušením každých vah

                  3.5.1

                  Všechny váhy se jednotlivě kontrolují a podrobují příslušným zkouškám stanoveným v příslušných harmonizovaných normách uvedených v čl. 6 odst. 1 nebo rovnocenným zkouškám s cílem ověřit v případech, kdy to připadá v úvahu, jejich shodu s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a s požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.

                  3.5.2

                  Oznámený subjekt opatří nebo dá opatřit svým identifikačním číslem každé váhy, u nichž byla prokázána shoda s požadavky, a vydá na základě provedených zkoušek písemný certifikát shody.

                  3.5.3

                  Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce musí být schopen na požádání předložit certifikáty shody vydané oznámeným subjektem.

            4.   ES ověřování každého jednotlivého výrobku
      4.1   ES ověřování každého jednotlivého výrobku je postup, kterým výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství zajišťuje a prohlašuje, že váhy univerzálně konstruované pro zvláštní použití, pro něž byl vydán certifikát podle bodu 4.2, splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují. Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce opatří váhy označením shody „CE“ a vypracuje písemné prohlášení o shodě.
      4.2   Oznámený subjekt váhy zkontroluje a provede příslušné zkoušky, stanovené v příslušných harmonizovaných normách uvedených v čl. 6 odst. 1 nebo rovnocenné zkoušky s cílem ověřit jejich shodu s příslušnými požadavky této směrnice.
      Oznámený subjekt opatří nebo dá opatřit svým identifikačním číslem každé váhy, u nichž byla prokázána shoda s požadavky, a vydá na základě provedených zkoušek písemný certifikát shody.
      4.3   Účelem technické dokumentace týkající se návrhu vah podle přílohy III je umožnit posouzení shody s požadavky této směrnice a pochopení návrhu, výroby a fungování vah. Musí být k dispozici oznámenému subjektu.
      4.4   Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce musí být schopen na požádání předložit certifikáty shody vydané oznámeným subjektem.
      5.   Společná ustanovení
      5.1   ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby), ES ověřování a ES ověřování každého jednotlivého výrobku mohou být provedeny u výrobce nebo na jakémkoliv jiném místě, pokud přeprava na místo používání nevyžaduje demontáž vah, pokud uvedení vah do provozu na místě používání nevyžaduje jejich montáž nebo jinou technickou instalační práci, která by mohla ovlivnit jejich provoz, a pokud je vzata v úvahu hodnota gravitačního zrychlení v místě uvedení do provozu nebo pokud tyto váhy nejsou citlivé na změny gravitačního zrychlení. Ve všech ostatních případech musí být tato ověřování provedena na místě používání vah.
      5.2   Pokud jsou váhy citlivé na změny gravitace, postupy uvedené v bodě 5.1 mohou být provedeny ve dvou stupních, přičemž druhý stupeň zahrnuje všechny kontroly a zkoušky, jejichž výsledek je závislý na gravitaci, a první stupeň zahrnuje všechny ostatní kontroly a zkoušky. Druhý stupeň se provede na místě používání vah. Pokud členský stát stanovil na svém území gravitační zóny, pak výraz „na místě používání vah“ může být chápán ve smyslu „v gravitační zóně, ve které jsou váhy používány“.
      5.2.1   Jestliže výrobce zvolil možnost uskutečňovat jeden z postupů uvedených v bodě 5.1 ve dvou fázích a jestliže tyto dvě fáze provádějí různé subjekty, musí být váhy, které prošly první fází, opatřeny identifikačním číslem oznámeného subjektu, který se této fáze účastnil.
      5.2.2   Subjekt, který provedl první fázi postupu, vydá pro každé váhy certifikát obsahující nezbytné údaje pro identifikaci vah a specifikaci provedených kontrol a zkoušek.
      Subjekt, který provádí druhou fázi postupu, uskuteční kontroly a zkoušky, které ještě nebyly provedeny.
      Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce musí být schopen na požádání předložit certifikáty shody vydané oznámeným subjektem.
      5.2.3   Výrobce, který se v prvním stupni rozhodl pro ES prohlášení o shodě s typem (zabezpečování jakosti výroby), může ve druhém stupni buď použít stejný postup, nebo se může rozhodnout pro ES ověřování.
      5.2.4   Po ukončení druhé fáze jsou váhy opatřeny označením shody „CE“ spolu s identifikačním číslem oznámeného subjektu, který se druhé fáze účastnil.

      PŘÍLOHA III

         PROJEKTOVÁ DOKUMENTACE

      Technická dokumentace musí srozumitelně vystihovat konstrukci, výrobu a funkci výrobku a umožňovat posouzení, zda výrobek vyhovuje požadavkům této směrnice.
      Dokumentace musí v míře nezbytné pro posouzení obsahovat

                  —

                  celkový popis typu,

                  —

                  koncepční návrh, výrobní výkresy a schémata součástí, dílčích sestav, obvodů atd.,

                  —

                  popisy a vysvětlivky potřebné pro pochopení výše uvedených dokumentů včetně fungování vah,

                  —

                  seznam harmonizovaných norem uvedených v čl. 6 odst. 1, které byly zcela nebo zčásti použity, a popisy řešení zvolených pro splnění základních požadavků tam, kde nebyly použity harmonizované normy uvedené v čl. 6 odst. 1,

                  —

                  výsledky konstrukčních výpočtů, zkoušek atd.,

                  —

                  protokoly o zkouškách,

                  —

                  certifikáty ES schválení typu a výsledky odpovídajících zkoušek na vahách obsahujících části identické s těmi, které byly použity při konstrukci.

      PŘÍLOHA IV

         OZNAČENÍ SHODY „CE“ A NÁPISY

      1.   Váhy podléhající ES postupům posuzování shody

                  1.1

                  Tyto váhy musí být opatřeny

                              a)

                                          —

                                          označením shody „CE“ obsahujícím symbol „CE“ podle přílohy VI,

                                          —

                                          identifikačním číslem (identifikačními čísly) oznámeného subjektu (oznámených subjektů) provádějícího (provádějících) ES dozor nebo ES ověřování.

                                    Výše uvedené označení a nápisy musí být na vahách umístěny zřetelně blízko sebe;

                              b)

                              zelenou nálepkou ve tvaru čtverce o rozměrech nejméně 12,5 mm × 12,5 mm, opatřenou velkým písmenem „M“, černě vytištěným;

                              c)

                              následujícími nápisy:

                                          —

                                          číslem certifikátu ES schválení typu, pokud existuje,

                                          —

                                          značkou nebo názvem výrobce,

                                          —

                                          třídou přesnosti umístěnou v oválu nebo mezi dvěma horizontálními úsečkami spojenými dvěma polokružnicemi,

                                          —

                                          horní mezí váživosti ve tvaru Max …,

                                          —

                                          dolní mezí váživosti ve tvaru Min …,

                                          —

                                          ověřovacím dílkem ve tvaru e = …,

                                          —

                                          poslední dvojčíslí roku, v němž byl výrobek opatřen označením shody „CE“,

                                    popř. dále:

                                          —

                                          výrobním číslem,

                                          —

                                          identifikační známkou na každé jednotce, pokud se váhy skládají z oddělených, ale propojených jednotek,

                                          —

                                          dílkem stupnice, pokud se liší od e, ve tvaru d = …,

                                          —

                                          horní mezí přičítacího tárovacího zařízení ve tvaru T = + …,

                                          —

                                          horní mezí odčítacího tárovacího zařízení, pokud je různá od Max, ve tvaru T = – …,

                                          —

                                          dílkem tárovacího zařízení, pokud se liší od d, ve tvaru dT = …,

                                          —

                                          nosností, pokud se liší od Max, ve tvaru Lim …,

                                          —

                                          speciálními teplotními mezemi ve tvaru °C / … °C,

                                          —

                                          poměrem mezi nosičem zatížení a zatížením.

                  1.2

                  Váhy musí být příslušně upraveny pro umístění označení shody „CE“ nebo nápisů. Nesmí být možné značku a nápisy odstranit bez jejich poškození a tato značka a nápisy musí být viditelné v běžné provozní poloze vah.

                  1.3

                  Tam, kde je použit štítek s údaji, musí být možné tento štítek zaplombovat, pokud jej však nelze sejmout bez jeho zničení. Pokud je štítek zaplombovatelný, musí být možné na něj umístit kontrolní značku.

                  1.4

                  Nápisy Max, Min, e, d musí být také uvedeny v blízkosti místa, kde jsou zobrazeny výsledky, pokud tam již nejsou umístěny.

                  1.5

                  Každé zařízení na měření zátěže, které je připojeno nebo může být připojeno k jednomu nebo více nosičům zatížení, musí být opatřeno odpovídajícími nápisy, které se vztahují k těmto nosičům zatížení.

            2.   Ostatní váhy
      Ostatní váhy musí být opatřeny

                  —

                  značkou nebo názvem výrobce,

                  —

                  horní mezí váživosti ve tvaru Max …

            Tyto váhy nesmějí být opatřeny nálepkami uvedenými v bodě 1.1 písm. b).
      3.   Symbol omezeného používání podle článku 13
      Tento symbol sestává z velkého písmene „M“ černě vytištěného na červeném čtvercovém pozadí o délce strany minimálně 25 mm, se dvěma protínajícími se úhlopříčkami tvořícími kříž.

      PŘÍLOHA V

         Minimální kritéria, která členské státy uplatňují při jmenování subjektů pro provádění úkolů vztahujících se k postupům uvedeným v článku 9

                  1.

                  Subjekty musí mít k dispozici potřebné zaměstnance, prostředky a vybavení.

                  2.

                  Zaměstnanci subjektů musí být odborně způsobilí a profesně důvěryhodní.

                  3.

                  Subjekty musí při provádění zkoušek, přípravě zpráv, vydávání certifikátů a dozoru požadovaných touto směrnicí pracovat nezávisle na všech kruzích, skupinách nebo osobách majících přímý nebo nepřímý zájem na vahách s neautomatickou činností.

                  4.

                  Zaměstnanci subjektů musí zachovávat služební tajemství.

                  5.

                  Subjekty musí uzavřít pojištění odpovědnosti osob, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy.

            Plnění podmínek uvedených v bodech 1 a 2 pravidelně ověřují členské státy.

      PŘÍLOHA VI

         OZNAČENÍ SHODY „CE“

                  —

                  Označení shody „CE“ se skládá z iniciál „CE“ v tomto tvaru:

                  —

                  Pokud je označení shody „CE“ zmenšeno nebo zvětšeno, musí být zachovány vzájemné poměry dané mřížkou na výše uvedeném obrázku.

                  —

                  Jednotlivé části označení shody „CE“ musí mít zásadně stejnou výšku, která nesmí být menší než 5 mm.

      PŘÍLOHA VII

         ČÁST A

         Zrušená směrnice a její následná změna

      (uvedené v článku 17)

                  Směrnice Rady 90/384/EHS
                  (Úř. věst. L 189, 20.7.1990, s. 1)

                  Směrnice Rady 93/68/EHS
                  (Úř. věst. L 220, 30.8.1993, s. 1)

                  Pouze čl. 1 bod 7 a článek 8

         ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost

      (uvedené v článku 17)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  90/384/EHS

                  30. června 1992

                  1. ledna 1993 (1)

                  93/68/EHS

                  30. června 1994

                  1. ledna 1995 (2)

         (1)  V souladu s čl. 15 odst. 3 směrnice 90/384/EHS členské státy povolují v období deseti let ode dne uplatnění právních a správních předpisů přijatých členskými státy k provedení uvedené směrnice do vnitrostátního práva uvádění na trh nebo do provozu vah, které jsou ve shodě s předpisy platnými před 1. lednem 1993.

         (2)  V souladu s čl. 14 odst. 2 směrnice 93/68/EHS: „Členské státy umožní do 1. ledna 1997 uvádět na trh a do provozu výrobky, které jsou v souladu se způsobem označování platným před 1. lednem 1995.“

      PŘÍLOHA VIII

         SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 90/384/EHS

                  Tato směrnice

                  5. bod odůvodnění, poslední věta

                  Čl. 2 bod 3

                  Čl. 1 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 2 bod 1

                  Čl. 1 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 2 bod 2

                  Čl. 1 odst. 1 třetí pododstavec

                  Čl. 1 odst. 1

                  Čl. 1 odst. 2 návětí

                  Čl. 1 odst. 2 návětí

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod 1

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod i)

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod 2

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod ii)

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod 3

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod iii)

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod 4

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod iv)

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod 5

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod v)

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod 6

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) bod vi)

                  Čl. 1 odst. 2 písm. b)

                  Čl. 1 odst. 2 písm. b)

                  Článek 2

                  Článek 3

                  Článek 3

                  Článek 4

                  Článek 4

                  Článek 5

                  Článek 5

                  Článek 6

                  Čl. 6 první pododstavec první věta

                  Čl. 7 první pododstavec

                  Čl. 6 první pododstavec druhá věta

                  Čl. 7 druhý pododstavec

                  Čl. 6 druhý pododstavec

                  Čl. 7 třetí pododstavec

                  Článek 7

                  Článek 8

                  Čl. 8 odst. 1 a 2

                  Čl. 9 odst. 1 a 2

                  Čl. 8 odst. 3 písm. a)

                  Čl. 9 odst. 3 první pododstavec

                  Čl. 8 odst. 3 písm. b)

                  Čl. 9 odst. 3 druhý pododstavec

                  Článek 9

                  Článek 10

                  Článek 10

                  Článek 11

                  Článek 11

                  Článek 12

                  Článek 12

                  Článek 13

                  Článek 13

                  Článek 14

                  Čl. 14 první věta

                  Čl. 15 první pododstavec

                  Čl. 14 druhá věta

                  Čl. 15 druhý pododstavec

                  Čl. 15 odst. 1 až 3

                  —

                  Čl. 15 odst. 4

                  Článek 16

                  Čl. 15 odst. 5

                  —

                  —

                  Článek 17

                  —

                  Článek 18

                  Článek 16

                  Článek 19

                  Přílohy I až VI

                  Přílohy I až VI

                  —

                  Příloha VII

                  —

                  Příloha VIII


title: Směrnice Komise 2008/70/ES ze dne 11. července 2008 , kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky tritosulfuronu (Text s významem pro EHP)

text:
               12.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 185/40

      SMĚRNICE KOMISE 2008/70/ES
   ze dne 11. července 2008,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky tritosulfuronu
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS obdrželo Německo dne 8. června 2001 od společnosti BASF AG žádost, aby zařadilo účinnou látku tritosulfuron do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Rozhodnutí Komise 2002/268/ES (2) potvrdilo, že dokumentace je „úplná“ v tom smyslu, že v zásadě splňuje požadavky na údaje a informace podle přílohy II a III směrnice 91/414/EHS.

               (2)

               Účinky této účinné látky na lidské zdraví a na životní prostředí byly zhodnoceny v souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 91/414/EHS pro použití navrhovaná žadatelem. Členský stát určený jako zpravodaj předložil dne 5. září 2002 návrh hodnotící zprávy.

               (3)

               Pro tritosulfuron byl návrh hodnotící zprávy přezkoumán členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat. Přezkoumání bylo dokončeno dne 20. května 2008 v podobě zprávy Komise o přezkoumání tritosulfuronu.

               (4)

               Dokumentace a informace o tritosulfuronu byly rovněž předloženy Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) k samostatné konzultaci. EFSA byl vyzván, aby z hlediska posouzení rizika pro lidské zdraví vydal vědecké stanovisko k toxikologickému významu metabolitu TBSA tritosulfuronu přítomného v půdě a podzemních vodách. EFSA byl dotázán, zda podle dostupných údajů vykazuje metabolit TBSA potenciál genotoxicity nebo náznaky, že poškozuje reprodukční schopnost, a dále jaké jsou důsledky, pokud jde o toxikologické referenční hodnoty pro člověka.

               (5)

               Ve svém stanovisku ze dne 11. prosince 2007 (3) dospěl EFSA k závěru, že TBSA nevykazuje klastogenní ani jiný potenciál genotoxicity a nemá přímý vliv na reprodukční schopnost, a není proto nutné z důvodu možného vlivu na reprodukční schopnost upravit stávající bezpečnostní faktor. Toto stanovisko bylo zohledněno.

               (6)

               Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že přípravky na ochranu rostlin obsahující dotčenou účinnou látku mohou obecně splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) a v čl. 5 odst. 3 směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit látku tritosulfuron do přílohy I uvedené směrnice, a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tuto účinnou látku udělována v souladu s ustanoveními uvedené směrnice.

               (7)

               Aniž jsou dotčeny závazky stanovené směrnicí 91/414/EHS jako důsledek zařazení účinné látky do přílohy I, mělo by být členským státům po zařazení poskytnuto šestiměsíční období, ve kterém přezkoumají stávající prozatímní povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tritosulfuron, aby bylo zajištěno splnění požadavků stanovených směrnicí 91/414/EHS, zejména ustanovení článku 13 uvedené směrnice a příslušných podmínek stanovených v příloze I. Členské státy by měly stávající prozatímní povolení přeměnit na trvalá povolení, změnit je nebo odejmout v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS. Odchylně od výše stanovené lhůty by pro předložení a zhodnocení úplné dokumentace podle přílohy III pro každý přípravek na ochranu rostlin a pro každé určené použití mělo být v souladu s jednotnými zásadami stanovenými ve směrnici 91/414/EHS poskytnuto delší období.

               (8)

               Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (9)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. května 2009. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 1. června 2009.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení hlavních vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   1.   V souladu se směrnicí 91/414/EHS členské státy do 31. května 2009 v případě potřeby změní nebo odejmou stávající povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující účinnou látku tritosulfuron. Do tohoto dne zejména ověří, zda jsou splněny podmínky přílohy I uvedené směrnice týkající se tritosulfuronu, s výjimkou podmínek stanovených v části B údajů o této účinné látce, a zda držitel povolení má dokumentaci či přístup k dokumentaci splňující požadavky přílohy II uvedené směrnice v souladu s podmínkami článku 13 odst. 2 uvedené směrnice.
   2.   Odchylně od odstavce 1 členské státy v souladu s jednotnými zásadami stanovenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS nově zhodnotí každý povolený přípravek na ochranu rostlin obsahující tritosulfuron jako jedinou účinnou látku, nebo jako jednu z několika účinných látek, které byly všechny nejpozději do 30. listopadu 2008 uvedeny v příloze I směrnice 91/414/EHS, a to na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III uvedené směrnice a při zohlednění části B údajů v příloze I uvedené směrnice, které se týkají tritosulfuronu. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS.
   Po tomto určení postupují členské státy takto:

               a)

               v případě, že přípravek obsahuje tritosulfuron jako jedinou účinnou látku, povolení v případě nutnosti změní nebo odejmou nejpozději do 31. května 2010 nebo

               b)

               v případě, že přípravek obsahuje tritosulfuron jako jednu z několika účinných látek, povolení v případě nutnosti změní nebo odejmou do 31. května 2010 nebo do data stanoveného pro tuto změnu či odnětí v příslušné směrnici nebo směrnicích, jimiž se příslušná látka nebo látky zařazují do přílohy I směrnice 91/414/EHS, přičemž určující je pozdější datum.

         Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. prosince 2008.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 11. července 2008.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2008/45/ES (Úř. věst. L 94, 5.4.2008, s. 21).

      (2)  Úř. věst. L 92, 9.4.2002, s. 34.

      (3)  Vědecké stanovisko Vědecké komise pro zdraví rostlin, přípravky na ochranu rostlin a jejich rezidua (komise PPR) na základě žádosti Evropské komise týkající se toxikologického významu metabolitu tritosulfuronu TBSA, který se vyskytuje v půdě a podzemní vodě, v souvislosti s hodnocením rizika pro lidské zdraví. Věstník EFSA (2007) 621, s. 1-33.

      PŘÍLOHA
      V příloze I ke směrnici 91/414/EHS se na konec tabulky doplňují nové údaje, které znějí:

                     Číslo

                     Obecný název, identifikační čísla

                     Název podle IUPAC

                     Čistota (1)

                     Vstup v platnost

                     Konec platnosti zařazení

                     Zvláštní ustanovení

                     „192

                     Tritosulfuron
                     CAS 142469-14-5
                     CIPAC 735

                     1-(4-methoxy-6-trifluoromethyl-1,3,5-triazin-2-yl)-3-(2-trifluoromethyl-benzenesulfonyl)urea

                     ≥ 960 g/kg
                     Níže uvedená nečistota, která vzniká při výrobě, je toxikologicky významná a nesmí v technické látce překročit určené množství:
                     2-Amino-4-methoxy-6-(trifluormethyl)-1,3,5-triazine: <0,2 g/kg

                     1. prosince 2008

                     30. listopadu 2018

                     ČÁST A
                     Povolena mohou být pouze použití jako herbicid.
                     ČÁST B
                     Při uplatňování jednotných zásad uvedených v příloze VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání tritosulfuronu, a zejména dodatky I a II uvedené zprávy, dokončené Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 20 května 2008.
                     Při tomto celkovém hodnocení musí členské státy věnovat zvláštní pozornost:

                                 —

                                 potenciálu znečištění spodních vod, je-li účinná látka aplikována v oblastech s citlivými půdními a/nebo klimatickými podmínkami,

                                 —

                                 ochraně vodních organismů,

                                 —

                                 ochraně drobných savců.

                           Podmínky povolení musí v případě potřeby zahrnovat opatření ke zmírnění rizika.“

         (1)  Další podrobnosti o identitě a specifikaci účinné látky jsou uvedeny ve zprávě o přezkoumání.


title: Směrnice Komise ze dne 30. června 1989, kterou se mění směrnice 86/109/EHS o omezení uvádění osiva některých druhů pícnin, olejnin a přadných rostlin na trh na osiva úředně uznaná jako „základní osivo“ nebo „certifikované osivo“

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0424

Úřední věstník L 196 , 12/07/1989 S. 0050 - 0051 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 29 S. 0208  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 29 S. 0208

		Směrnice Komiseze dne 30. června 1989,kterou se mění směrnice 86/109/EHS o omezení uvádění osiva některých druhů pícnin, olejnin a přadných rostlin na trh na osiva úředně uznaná jako "základní osivo" nebo "certifikované osivo"(89/424/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh [1], naposledy pozměněnou směrnicí 89/100/EHS [2], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 69/208/EHS ze dne 30. června 1969 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh [3], naposledy pozměněnou směrnicí 88/380/EHS [4], a zejména na čl. 3 odst. 3 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice 66/401/EHS umožňuje uvádění na trh základního osiva, certifikovaného osiva a obchodního osiva některých druhů pícnin;vzhledem k tomu, že směrnice 69/208/EHS umožňuje uvádění na trh základního osiva, certifikovaného osiva a obchodního osiva některých druhů olejnin a přadných rostlin;vzhledem k tomu, že čl. 3 odst. 3 uvedených směrnic opravňuje Komisi zakázat uvádění na trh osiva, které není úředně uznáno jako "základní osivo" nebo "certifikované osivo";vzhledem k tomu, že proto směrnice 86/109/EHS [5] omezuje uvádění osiva některých druhů pícnin, olejnin a přadných rostlin na trh na osivo, které bylo úředně uznáno jako "základní osivo" nebo "certifikované osivo";vzhledem k tomu, že na některé druhy uvedené ve směrnici 86/109/EHS se toto omezení uvádění na trh vztahuje ode dne 1. července 1989; že se nyní ukazuje, že u některých z těchto druhů nebudou členské státy k tomuto datu schopny vypěstovat dostatečné množství základního a certifikovaného osiva, aby uspokojily poptávku po osivu ve Společenství;vzhledem k tomu, že je proto vhodné odložit uplatňování tohoto omezení u psinečku tenkého, štírovníku růžkatého, tolice dětelové a jetele hybridního do 1. července 1990 a u ostatních druhů do 1. července 1991;vzhledem k tomu, že nejnovější informace dále ukazují, že členské státy mohou od 1. července 1991 vyprodukovat dostatek základního a certifikovaného osiva, aby pokryly potřebu osiva sveřepu samužníkovitého, sveřepu sitkovského, jetele alexandrijského a svazenky vratičolisté ve Společenství;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 86/109/EHS se mění takto:1. Článek 2 se nahrazuje tímto:"Článek 2Členské státy stanoví, že od 1. července 1989 lze na trh uvádět pouze to osivo odrůd:–Agrostis gigantea Roth | –psineček obrovský, |–Agrostis stolonifera L. | –psineček výběžkatý, |–Phleum bertolinii DC | –bojínek cibulkatý, |–Poa palustris L. | –lipnice bahenní, |–Poa trivialis L. | –lipnice obecná, |–Lupinus albus L. | –lupina bílá, odrůdy jiné než hořká lupina, |–Brassica juncea L. Czern. et Cosson | –hořčice sareptská, |které bylo úředně uznáno jako "základní osivo" nebo "certifikované osivo"."2. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 2aČlenské státy stanoví, že od 1. července 1990 lze na trh uvádět pouze to osivo odrůd:–Agrostis capillaris L. | –psineček tenký, |–Lotus corniculatus L. | –štírovník růžkatý, |–Medicago lupulina L. | –tolice dětelová, |–Trifolium hybridum L. | –jetel hybridní, |které bylo úředně uznáno jako "základní osivo" nebo "certifikované osivo"."3. Článek 3 se nahrazuje tímto:"Článek 3Členské státy stanoví, že od 1. července 1991 lze na trh uvádět pouze to osivo odrůd:–Agrostis canina L. | –psineček psí, |–Alopecurus pratensis L. | –psárka luční, |–Arrhenatherum elatius (L.) Beauv. ex J. S. et K. B. Presl | –ovsík vyvýšený, |–Bromus catharticus Vahl | –sveřep samužníkovitý, |–Bromus sitchensis Trin. | –sveřep sitkovský, |–Festuca ovina L. | –kostřava ovčí, |–Poa nemoralis L. | –lipnice hajní, |–Trisetum flavescens (L.) Beauv. | –trojštět žlutavý, |–Lupinus albus L. | –lupina bílá, hořká lupina, |–Lupinus angustifolius L. | –lupina úzkolistá, |–Lupinus luteus L. | –lupina žlutá, |–Trifolium alexandrinum L. | –jetel alexandrijský, |–Trifolium incarnatum L. | –jetel nachový, |–Trifolium resupinatum L. | –jetel perský, |–Vicia sativa L. | –vikev setá, |–Vicia villosa Roth | –vikev huňatá, |–Phacelia tanacetifolia Benth. | –svazenka vratičolistá, |–Sinapis alba L. | –hořčice bílá, |které bylo úředně uznáno jako "základní osivo" nebo "certifikované osivo"."4. V článku 4 se za druhou odrážku vkládá nová odrážka, která zní:"— právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 2a nejpozději do 1. července 1990 a."Článek 2Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. června 1989.Za KomisiRay Mac Sharryčlen Komise[1] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2298/66.[2] Úř. věst. L 38, 10.2.1989, s. 36.[3] Úř. věst. L 169, 10.7.1969, s. 3.[4] Úř. věst. L 187, 16.7.1988, s. 31.[5] Úř. věst. L 93, 8.4.1986, s. 21.--------------------------------------------------


title: Směrnice rady ze dne 18. července 1978 o jakosti sladkých vod vyžadujících ochranu nebo zlepšení pro podporu života ryb

text:
Důležité právní upozornění

|

31978L0659

Úřední věstník L 222 , 14/08/1978 S. 0001 - 0010 Řecké zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 1 S. 0172  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 2 S. 0111  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 2 S. 0111  Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 2 S. 0093  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 2 S. 0093

		Směrnice radyze dne 18. července 1978o jakosti sladkých vod vyžadujících ochranu nebo zlepšení pro podporu života ryb(78/659/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že ochrana a zlepšení životního prostředí vyžaduje určitá opatření k ochraně vod před znečištěním, včetně vod vhodných pro podporu života sladkovodních ryb;vzhledem k tomu, že z ekologického a hospodářského hlediska je nutné chránit rybí populaci před různými škodlivými důsledky způsobenými vypouštěním znečišťujících látek do vod, zejména před snižováním počtu ryb náležejících k určitému druhu, nebo dokonce v některých případech i před vyhynutím mnoha těchto druhů;vzhledem k tomu, že akční programy Evropských společenství pro životní prostředí z let 1973 [3] a 1977 [4] stanoví, že mají být v rámci Společenství společně přijaty jakostní cíle stanovující různé požadavky, jimž musí životní prostředí vyhovovat, mimo jiné i vymezení ukazatelů pro vody, včetně vod vhodných pro podporu života sladkovodních ryb;vzhledem k tomu, že rozdíly mezi ustanoveními týkajícími se požadované jakosti vod vhodných pro podporu života sladkovodních ryb, která jsou již v různých členských státech uplatňována nebo připravována, mohou vytvářet nerovné podmínky hospodářské soutěže, a tím přímo ovlivnit fungování společného trhu; že právní předpisy v této oblasti by měly být sblíženy v souladu s článkem 100 Smlouvy;vzhledem k tomu, že je nezbytné toto sbližování právních předpisů doprovodit opatřením Společenství tak, aby pomocí širších ustanovení bylo možno dosáhnout jednoho z cílů Společenství v oblasti ochrany životního prostředí a zlepšení kvality života; že v této souvislosti musí být přijata určitá zvláštní ustanovení; že je třeba použít článek 235 Smlouvy, protože ve Smlouvě nejsou stanoveny pravomoci potřebné k tomuto účelu;vzhledem k tomu, že pro dosažení cílů této směrnice musí členské státy vymezit vody, na které ji budou používat, a stanovit mezní hodnoty odpovídající určitým ukazatelům; že je nutno přijmout opatření, která zajistí, že takto vymezené vody vyhoví těmto hodnotám do pěti let od jejich vymezení;vzhledem k tomu, že by mělo být přijato ustanovení, podle kterého se vody vhodné pro podporu života sladkovodních ryb za určitých podmínek považují za vyhovující příslušným hodnotám ukazatelů, a to i v případě, kdy určité procento odebraných vzorků neodpovídá mezním hodnotám uvedeným v příloze;vzhledem k tomu, že k zajištění kontroly jakosti vod vhodných pro podporu života sladkovodních ryb by měl být odebírán minimální počet vzorků a mělo by se provádět stanovení ukazatelů uvedených v příloze; že takové vzorkování může být omezeno nebo přerušeno v závislosti na jakosti vod;vzhledem k tomu, že určité přírodní poměry se vymykají kontrole členských států, a je proto nutné poskytnout v určitých případech možnost odchýlit se od této směrnice;vzhledem k tomu, že technický a vědecký pokrok si může vyžádat rychlé přizpůsobení některých požadavků stanovených v přílohách této směrnice; že s cílem usnadnit zavádění opatření potřebných k tomuto účelu by měl být stanoven postup, jímž by byla založena úzká spolupráce členských států a Komise ve Výboru pro přizpůsobení technickému a vědeckému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice se týká jakosti sladkých vod a vztahuje se na vody, jež členské státy vymezily jako vody vyžadující ochranu nebo zlepšení jakosti, aby byly vhodné pro život ryb.2. Tato směrnice se nevztahuje na vody v přírodních nebo umělých rybnících využívaných pro intenzivní chov ryb.3. Cílem této směrnice je ochrana nebo zlepšení jakosti tekoucích nebo stojatých sladkých vod, které jsou nebo by mohly být, pokud bude sníženo nebo odstraněno znečištění, vhodné pro život ryb náležejících k:- původním druhům zajišťujícím přirozenou rozmanitost, nebo- druhům, jejichž přítomnost je příslušnými orgány členských států považována za vhodnou pro účely vodního hospodářství.4. Pro účely této směrnice se rozumí:- "lososovými vodami" vody, které jsou nebo by mohly být vhodné pro život ryb náležejících k druhům, jako jsou losos obecný (Salmo salar), pstruh obecný (Salmo trutta), lipan podhorní (Thymallus thymallus) a síh nebo maréna (Coregonus),- "kaprovými vodami" vody, které jsou nebo by mohly být vhodné pro život ryb náležejících ke kaprovitým (Cyprinidae) nebo k jiným druhům, jako jsou štika obecná (Esox lucius), okoun říční (Perca fluviatilis) a úhoř říční (Anguilla anguilla).Článek 21. Fyzikální a chemické ukazatele používané pro vody, které vymezily členské státy, jsou uvedeny v příloze I.2. Pro účely použití těchto ukazatelů jsou vody rozděleny na vody lososové a vody kaprové.Článek 31. Pro vymezené vody stanoví členské státy hodnoty ukazatelů uvedené v příloze I, pokud jsou ve sloupci G nebo I hodnoty uvedeny. Hodnoty musí vyhovět poznámkám v obou sloupcích.2. Členské státy, se zřetelem na zásadu stanovenou v článku 8, nestanoví mírnější hodnoty než hodnoty uvedené v příloze I ve sloupci I a usilují o dosažení hodnot ve sloupci G.Článek 41. Do dvou let ode dne oznámení této směrnice provedou členské státy úvodní vymezení lososových vod a kaprových vod.2. Členské státy mohou poté provádět další vymezení.3. Členské státy mohou se zřetelem na zásadu stanovenou v článku 8 vymezení určitých vod přezkoumat, zejména v důsledku skutečností, které nebylo možno v době vymezení předvídat.Článek 5Členské státy připraví programy ke snížení znečištění a k zajištění toho, že vymezené vody vyhoví do pěti let po vymezení podle článku 4 jak hodnotám stanoveným členskými státy podle článku 3, tak poznámkám ve sloupcích G a I přílohy I.Článek 61. Pro účely provádění článku 5 se vymezené vody považují za vyhovující ustanovením této směrnice, pokud vzorky těchto vod odebírané s minimální četností, která je uvedena v příloze I, na stejném místě a po dobu 12 měsíců prokážou, že vyhovují jak hodnotám stanoveným členskými státy podle článku 3, tak poznámkám ve sloupcích G a I přílohy I, a to pokud jde o:- 95 % vzorků pro ukazatele: reakce vody, BSK5, volný amoniak, celkový amoniakální dusík, dusitany, celkový zbytkový chlor, veškerý zinek a rozpuštěná měď; pokud je četnost vzorkování nižší než jednou měsíčně, musí vyhovovat výše uvedeným hodnotám i poznámkám všechny vzorky,- procenta uvedená v příloze I pro ukazatele: teplota a rozpuštěný kyslík,- průměrnou koncentraci stanovenou pro ukazatel: nerozpuštěné látky.2. Při výpočtu procent podle odstavce 1 se nevezmou v úvahu hodnoty vyšší, než jsou hodnoty stanovené členskými státy podle článku 3 a poznámky uvedené ve sloupcích G a I přílohy I, pokud budou důsledkem povodní nebo jiných přírodních katastrof.Článek 71. Příslušné orgány členských států budou provádět vzorkování, jehož minimální četnost je stanovena v příloze I.2. Tam, kde příslušný orgán zjistí, že jakost vymezených vod je značně vyšší než jakost, která by vyplývala z používání hodnot stanovených podle článku 3 a poznámek ve sloupcích G a I přílohy I, smí být četnost vzorkování snížena. Tam, kde se nevyskytuje žádné znečištění nebo žádné riziko zhoršení jakosti vod, může příslušný orgán rozhodnout, že vzorkování není nutné.3. Pokud vzorkování prokáže, že hodnoty stanovené podle článku 3 nebo poznámky ve sloupcích G a I přílohy I nejsou dodrženy, příslušný orgán zjistí, zda je to důsledkem náhody, přírodního jevu nebo znečištění, a učiní příslušná opatření.4. Přesné místo vzorkování, jeho vzdálenost od nejbližšího místa vypouštění znečišťujících látek a hloubku odběru stanoví příslušný orgán každého členského státu, zejména na základě místních podmínek životního prostředí.5. Referenční metody rozboru pro ukazatele jsou uvedeny v příloze I. Laboratoře, které používají jiné metody, musí zaručit, že obdržené výsledky jsou rovnocenné nebo srovnatelné v porovnání s metodami uvedenými v příloze I.Článek 8Provádění opatření přijatých podle této směrnice nesmí v žádném případě vést, ať přímo nebo nepřímo, ke zvýšenému znečištění sladkých vod.Článek 9Členské státy mohou pro vymezené vody kdykoli stanovit přísnější hodnoty, než jsou hodnoty stanovené v této směrnici. Mohou rovněž přijmout ustanovení, která se týkají jiných ukazatelů, než jsou ukazatele uvedené v této směrnici.Článek 10Pokud sladké vody překračují nebo tvoří státní hranice mezi členskými státy a jeden z těchto států zvažuje vymezení těchto vod, členské státy se navzájem poradí a stanoví úseky těchto vod, pro něž by měla být tato směrnice používána, a důsledky vyplývající ze společných jakostních cílů; tyto důsledky stanoví po řádných konzultacích každý dotčený stát. Těchto porad se může zúčastnit Komise.Článek 11Členské státy se mohou od této směrnice odchýlit v případě:a) určitých ukazatelů v příloze I označených indexem (0) kvůli mimořádným povětrnostním nebo zvláštním zeměpisným podmínkám;b) že vymezené vody podléhají přírodnímu obohacování určitými látkami, takže nejsou dodržovány hodnoty stanovené v příloze I.Přírodním obohacováním se rozumí proces, při němž bez lidského zásahu přijímá daný vodní útvar z půdy určité látky v ní obsažené.Článek 12Změny potřebné pro přizpůsobení technickému a vědeckému pokroku a týkající se:- hodnot ukazatelů G a- metod rozborů,obsažených v příloze I, se přijímají v souladu s postupem stanoveným v článku 14.Článek 131. Pro účely uvedené v článku 12 se zřizuje Výbor pro přizpůsobování technickému a vědeckému pokroku (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 141. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k těmto opatřením ve lhůtě, kterou stanoví předseda podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 41 hlasů, přičemž hlasům členských států je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise zamýšlená opatření přijme, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.c) Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předložen, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 15Pro účely používání této směrnice poskytnou členské státy Komisi informace o:- vodách vymezených podle čl. 4 odst. 1 a 2 ve formě soupisu,- přezkoumání vymezení určitých vod podle čl. 4 odst. 3,- ustanoveních přijatých za účelem stanovení nových ukazatelů podle článku 9,- použitých odchylkách od hodnot uvedených v sloupci I přílohy I.Všeobecně pak poskytnou členské státy Komisi na její odůvodněnou žádost jakékoli informace potřebné pro používání této směrnice.Článek 161. Pět let po úvodním vymezení vod podle čl. 4 odst. 1 a dále v pravidelných intervalech předloží členské státy Komisi podrobnou zprávu o vymezených vodách a jejich základních charakteristikách.2. Komise po předchozím souhlasu dotyčných členských států získané informace zveřejní.Článek 171. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dvou let ode dne jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 18Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. července 1978.Za RadupředsedaM. Lahnstein[1] Úř. věst C 30, 7.2.1977, s. 37.[2] Úř. věst C 77, 30.3.1977, s. 2.[3] Úř. věst C 112, 20.12.1973, s. 3.[4] Úř. věst C 139, 13.6.1977, s. 3.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISEZNAM UKAZATELŮUkazatel | Lososové vody | Kaprové vody | Metoda rozboru nebo dohledu | Minimální četnost vzorkování a stanovení | Poznámky |G | I | G | I |1.Teplota ( oC) | 1.Teplota měřená po proudu od místa vypouštění tepelné energie (na konci směšovací zóny) nesmí být vyšší než neovlivněná hodnota o: | Měření teploty | Týdně, jak proti, tak i po proudu od místa vypouštění tepelné energie. | Musí být vyloučeny náhlé výkyvy teploty. || | 1,5 oC | | 3 oC | | | || O zeměpisně ohraničených odchylkách mohou členské státy rozhodnout za zvláštních podmínek, pokud příslušný orgán může prokázat, že vyvážený vývoj rybí populace neohrožují žádné škodlivé vlivy. | | | || 2.Vypouštění tepelné energie nesmí způsobit po proudu od místa vypouštění (na konci směšovací zóny) zvýšení teploty na hodnoty vyšší než: | | | || | 21,5 (0) | | 28 (0) | | | || | 10 (0) | | 10 (0) | | | || Teplota 10 oC platí pouze pro dobu rozmnožování druhů, které pro reprodukci potřebují studenou vodu, a pouze pro vody, ve kterých se takové druhy mohou vyskytovat. Teplotní limit však smí být překročen po dobu 2 % dotčeného období. | | | |2.Rozpuštěný kyslík (mg O2/l) | 50 % ≥ 9 | 50 % ≥ 9 | 50 % ≥ 8 | 50 % ≥ 7 | Winklerova metoda nebo užití selektivních elektrod (elektrochemická metoda). | Měsíčně minimálně jeden vzorek reprezentující nízkou hladinu kyslíku ve dni vzorkování. Jsou-li ale možné velké denní rozdíly, měly by být v jednom dni odebrány minimálně dva vzorky. | || 100 % ≥ 7 | Pokud koncentrace O2 klesne pod 6 mg/l, musí být použito ustanovení čl. 7 odst. 3. Příslušný orgán musí prověřit, zda tato situace nebude mít škodlivé důsledky pro vyvážený vývoj rybí populace. | 100 % ≥ 5 | Pokud koncentrace O2 klesne pod 4 mg/l, musí být použito ustanovení čl. 7 odst. 3. Příslušný orgán musí prověřit, zda tato situace nebude mít škodlivé důsledky pro vyvážený vývoj rybí populace. | | | |3.Reakce vody (pH) | | 6 — 9 (0) | | 6 — 9 (0) | Elektrometrická kalibrace dvěma roztoky o známém pH, pokud možno z obou stran a v blízkosti hodnoty pH, která bude měřena. | měsíčně | |4.Nerozpuštěné látky(mg/l) | ≤ 25 (0) | | ≤ 25 (0) | | Filtrace membránou o 0,45 μm, nebo odstřeďování (minimálně 5 minut při průměrném zrychlení 2800 až 3200 g), sušení při 105 oC a vážení. | | Uvedené hodnoty jsou průměrné koncentrace a neplatí pro nerozpuštěné látky se škodlivými chemickými vlastnostmi. Povodně zřejmě způsobují obzvláště vysoké koncentrace. |5.BSK5(mg O2/l) | ≤ 3 | | ≤ 6 | | Stanovení kyslíku Winklerovou metodou před a po pěti dnech inkubace v úplné tmě při 20 ± 1 oC (s potlačením nitrifikace). | | |6.Celkový fosfor (mg P/l) | | | | | Molekulová absorpční spektrofotometrie | | U jezer o průměrné hloubce mezi 18 až 300 m lze použít vzorce: L ≤ 10 Z–Tw1 +2Twkde: Lzatížení povrchu jezera v mg P/m2 v jednom roce,Z–průměrná hloubka jezera v m,Twteoretický čas obnovy vody v jezeře v letech.V jiných případech lze za přípustnou hodnotu naznačující omezení eutrofizace považovat 0,2 mg/l pro lososové vody a 0,4 mg/l pro kaprové vody vyjádřenou jako fosforečnany (PO4). |7.Dusitany(mg NO2/l) | ≤ 0,01 | | ≤ 0,03 | | Molekulová absorpční spektrofotometrie | | |8.Fenoly(mg/l C6H5OH) | | | | | Chuťová zkouška | | Chuťová zkouška se provádí jen tehdy, je-li přítomnost fenolů předpokládána. |9.Ropné uhlovodíky | | | | | Vizuální zkouška Chuťová zkouška | měsíčně | Vizuální zkouška má být prováděna jednou měsíčně; s chuťovou zkouškou pouze tehdy, je-li přítomnost ropných uhlovodíků předpokládána. |10.Volný amoniak(mg NH3/l) | ≤ 0,005 | ≤ 0,025 | ≤ 0,005 | ≤ 0,025 | Molekulová absorpční spektrofotometrie s indofenolovou modří, nebo Nesslerova metoda spolu se stanovením pH a teploty | měsíčně | Hodnoty pro volný amoniak mohou být překročeny ve formě menších špiček v průběhu dne. || Ke zmenšení rizika toxicity způsobené volným amoniakem a kyslíkovou spotřebou způsobenou nitrifikací a eutrofizací nesmí koncentrace celkového amoniakálního dusíku překročit hodnoty: | | | |11.Celkový amonné ionty (mg NH4/l) | ≤ 0,04 | ≤ 1 | ≤ 0,2 | ≤ 1 | | | |12.Celkový zbytkový chlor(mg HOCl/l) | | ≤ 0,005 | | ≤ 0,005 | Metoda DPD (dietyl-p – fenylendiamin) | měsíčně | Hodnoty I odpovídají pH = 6. Vyšší koncentrace celkového chloru může být přijatelná, pokud je vyšší pH. |13.Veškerý zinek(mg Zn/l) | | ≤ 0,3 | | ≤ 1,0 | Atomová absorpční spektrometrie | měsíčně | Hodnoty I odpovídají tvrdosti vody 100 mg CaCO3/l. Přípustné hodnoty odpovídající tvrdosti mezi 10 a 500 mg/l jsou uvedeny v příloze II. |14.Rozpuštěná měď (mg Cu/l) | ≤ 0,04 | | ≤ 0,04 | | Atomová absorpční spektrometrie | | Hodnoty G odpovídají tvrdosti vody 100 mg CaCO3/l. Přípustné hodnoty odpovídající tvrdosti mezi 10 a 300 mg/l jsou uvedeny v příloze II. |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPODROBNOSTI TÝKAJÍCÍ SE VEŠKERÉHO ZINKU A ROZPUŠTĚNÉ MĚDIVeškerý zinek(viz příloha I, č.13, sloupec "Poznámky")Koncentrace zinku (mg Zn/l) pro různé hodnoty tvrdosti vody mezi 10 až 500 mg CaCO3/l:| 3Tvrdost vody (mg CaCO/l) |10 | 50 | 100 | 500 |Lososové vody (mg Zn/l) | 0,03 | 0,2 | 0,3 | 0,5 |Kaprové vody (mg Zn/l) | 0,3 | 0,7 | 1,0 | 2,0 |Rozpuštěná měď(viz příloha I, č.14, sloupec "Poznámky")Koncentrace mědi (mg Cu/l) pro různé hodnoty tvrdosti vody mezi 10 až 300 mg CaCO3/l:| 3Tvrdost vody (mg CaCO/l) |10 | 50 | 100 | 300 |(mg Cu/l) | 0,005 | 0,022 | 0,04 | 0,112 |--------------------------------------------------