title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/50/EU ze dne 16. dubna 2014 o minimálních požadavcích na podporu mobility pracovníků mezi členskými státy zlepšením nabývání a zachování doplňkových důchodových práv  Text s významem pro EHP

text:
               30.4.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 128/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/50/EU
   ze dne 16. dubna 2014
   o minimálních požadavcích na podporu mobility pracovníků mezi členskými státy zlepšením nabývání a zachování doplňkových důchodových práv
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 46 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Volný pohyb osob je jednou ze základních svobod Unie. Článek 46 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) stanoví, že Evropský parlament a Rada přijímají řádným legislativním postupem po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem prostřednictvím směrnic opatření potřebná k zavedení volného pohybu pracovníků tak, jak je stanoven v článku 45 Smlouvy o fungování EU. Podle článku 45 Smlouvy o fungování EU volný pohyb pracovníků zahrnuje mimo jiné právo ucházet se o nabízená pracovní místa a pohybovat se za tím účelem volně na území členských států. Tato směrnice se zaměřuje na podporu mobility pracovníků tím, že odstraňuje překážky této mobility vytvářené některými pravidly doplňkových důchodových systémů vázaných na pracovní poměr.

               (2)

               Sociální ochrana pracovníků v oblasti důchodů je zajištěna zákonnými systémy sociálního zabezpečení v kombinaci s doplňkovými důchodovými systémy vázanými na pracovní smlouvu, které jsou v mnoha členských státech stále rozšířenější.

               (3)

               Pokud jde o výběr nejvhodnějších opatření k dosažení cíle článku 46 Smlouvy o fungování EU, Evropský parlament a Rada mají široký prostor pro uvážení. Koordinační systém stanovený v nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 (3) a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (4), a zejména pravidla použitelná pro sčítání, se netýkají doplňkových důchodových systémů, s výjimkou systémů definovaných uvedenými nařízeními jako právní předpisy nebo jichž se týká prohlášení učiněné za tímto účelem členským státem v souladu s uvedenými nařízeními.

               (4)

               Směrnice Rady 98/49/ES (5) představuje první zvláštní opatření pro zlepšení výkonu práva volného pohybu pracovníků v oblasti doplňkových důchodových systémů.

               (5)

               Cílem této směrnice je dále usnadnit mobilitu pracovníků mezi členskými státy zlepšením nabývání a zachování doplňkových důchodových práv účastníků těchto doplňkových důchodových systémů.

               (6)

               Tato směrnice se nepoužije pro nabývání a zachování doplňkových důchodových práv pracovníků, kteří se pohybují v rámci jednoho členského státu. Členské státy mohou zvážit, zda prostřednictvím svých vnitrostátních pravomocí rozšíří pravidla použitelná podle této směrnice na účastníky systému, kteří změní zaměstnání v rámci jednoho členského státu.

               (7)

               Členský stát může požadovat, aby pracovníci odcházející do jiného členského státu o této skutečnosti vyrozuměli svůj doplňkový důchodový systém.

               (8)

               Je třeba vzít v úvahu povahu a specifické vlastnosti doplňkových důchodových systémů a jejich odlišnost v rámci členských států a mezi nimi. Zřízení nových systémů, udržitelnost stávajících systémů a očekávání a práva účastníků současných důchodových systémů by měly být odpovídajícím způsobem chráněny. Tato směrnice by zejména měla respektovat úlohu sociálních partnerů v navrhování a provádění doplňkových důchodových systémů.

               (9)

               Tato směrnice nezpochybňuje právo členských států na uspořádání svých vlastních důchodových systémů. Členské státy plně odpovídají za uspořádání těchto systémů a při provádění této směrnice do vnitrostátního práva nejsou povinny zavést právní předpisy, které stanoví zřízení doplňkových důchodových systémů.

               (10)

               Tato směrnice neomezuje autonomii sociálních partnerů v případech, kdy nesou odpovědnost za zřizování a správu důchodových systémů, pokud mohou zajistit dosažení výsledků stanovených touto směrnicí.

               (11)

               Tato směrnice by se měla vztahovat na všechny doplňkové důchodové systémy zřízené podle vnitrostátních právních předpisů a postupů, které pracovníkům nabízejí doplňkové důchody, jako jsou smlouvy o skupinovém pojištění, průběžně financované systémy dohodnuté v jednom nebo několika odvětvích nebo oblastech podnikání, fondové systémy nebo důchodová práva zaručená rezervami zaměstnavatele nebo jakékoliv kolektivní nebo jiné srovnatelné pojištění.

               (12)

               Tato směrnice by se neměla vztahovat na doplňkové důchodové systémy nebo popřípadě dílčí části těchto systémů, které byly uzavřeny za účelem toho, aby nemohli být přijímáni žádní noví účastníci, jelikož zavedení nových pravidel by mohlo pro takové systémy představovat neopodstatněné zatížení.

               (13)

               Tato směrnice by se neměla týkat systémů pro ochranu před platební neschopností nebo systémů náhrady škody, které nejsou součástí doplňkových důchodových systémů vázaných na pracovní poměr a jejichž cílem je ochrana důchodových práv zaměstnance v případě platební neschopnosti podniku nebo důchodového systému. Tato směrnice by se obdobně neměla dotýkat vnitrostátních důchodových rezervních fondů.

               (14)

               Tato směrnice by se měla vztahovat pouze na doplňkové důchodové systémy, v nichž nároky vznikají v důsledku pracovního poměru a jsou spojeny s dosažením důchodového věku či splněním jiných požadavků, jak stanoví tento systém nebo vnitrostátní právní předpisy. Tato směrnice se nevztahuje na jiné individuální důchodové pojištění, než je individuální důchodové pojištění uzavřené prostřednictvím pracovního poměru. Jsou-li s doplňkovými důchodovými systémy spojeny invalidní nebo pozůstalostní důchody, může být nárok na tyto důchody upraven zvláštními pravidly. Touto směrnicí nejsou dotčeny stávající vnitrostátní právní předpisy a pravidla doplňkových důchodových systémů týkající se těchto zvláštních pravidel.

               (15)

               Jednorázová platba, která nesouvisí s příspěvky placenými za účelem doplňkového důchodu, je vyplacena přímo nebo nepřímo na konci pracovního poměru a je financována výhradně zaměstnavatelem, by neměla být považována za doplňkový důchod ve smyslu této směrnice.

               (16)

               Jelikož se doplňkový důchod v mnoha členských státech stává stále důležitějším pro zajištění životní úrovně ve stáří, měly by se zlepšit podmínky pro nabývání a zachování důchodových práv s cílem odstranit překážky volného pohybu pracovníků mezi členskými státy.

               (17)

               Skutečnost, že v některých doplňkových důchodových systémech mohou důchodová práva propadnout, jestliže pracovní poměr pracovníka skončí dříve, než uplynula minimální doba jeho účasti v systému (tedy „lhůta pro nabytí práv“), nebo dříve, než pracovník dosáhl minimálního věku (tedy „věku pro nabytí práv“), může pracovníkům pohybujícím se mezi členskými státy bránit v nabytí odpovídajících důchodových práv. Obdobný účinek má i požadavek dlouhé čekací doby před zařazením pracovníka do důchodového systému. Tyto podmínky tudíž představují překážky bránící volnému pohybu pracovníka. Naproti tomu požadavky na minimální věk pro účast v systému nejsou překážkou bránící volnému pohybu, a proto se jimi tato směrnice nezabývá.

               (18)

               Podmínky pro nabytí práv by neměly být připodobňovány jiným podmínkám stanoveným pro nabývání práva na důchod, který je stanoven s ohledem na fázi vyplácení v rámci vnitrostátního práva nebo v rámci pravidel některých doplňkových důchodových systémů, zejména příspěvkově definovaných systémů. Například doba aktivní účasti v systému, kterou musí účastník splnit poté, co mu vznikne právo na doplňkový důchod, aby mohl žádat o vyplacení důchodu ve formě pravidelné výplaty nebo jednorázové částky, nepředstavuje lhůtu pro nabytí práv.

               (19)

               Pokud je pracovní poměr ukončen předtím, než odcházející pracovník nashromáždil nabytá důchodová práva, a nese-li investiční riziko systém nebo zaměstnavatel, zejména v dávkově definovaných systémech, měl by systém vždy nahradit příspěvky odcházejícího pracovníka. Pokud je pracovní poměr ukončen předtím, než odcházející pracovník nashromáždil nabytá důchodová práva, a nese-li investiční riziko odcházející pracovník (zejména v příspěvkově definovaných systémech), může systém nahradit investiční hodnotu těchto příspěvků. Hodnota může být vyšší nebo nižší než příspěvky zaplacené odcházejícím pracovníkem. Důchodový systém případně může nahradit celkovou výši příspěvků.

               (20)

               Odcházející pracovníci by měli mít právo ponechat svá nabytá důchodová práva v doplňkovém důchodovém systému, v němž tato práva vznikla, coby odložená důchodová práva. Pokud jde o zachování odložených důchodových práv, úroveň ochrany zde může být považována za rovnocennou, pokud mají odcházející pracovníci možnost, zejména v rámci příspěvkově definovaného systému, převést hodnotu svých nabytých důchodových práv do doplňkového důchodového systému, který splňuje podmínky stanovené touto směrnicí.

               (21)

               V souladu s vnitrostátními právními předpisy a postupy by měly být učiněny kroky k zajištění zachování odložených důchodových práv nebo jejich hodnoty. Hodnota těchto práv v době, kdy účastník systém opouští, by měla být stanovena v souladu s vnitrostátními právními předpisy a postupy. Při úpravě hodnoty těchto práv by měla být zohledněna zvláštní povaha systému, zájmy čekatelů na důchod, zájmy zbývajících aktivních účastníků důchodového systému a zájmy příjemců starobního důchodu.

               (22)

               Tato směrnice nezakládá povinnost stanovit příznivější podmínky pro odložená důchodová práva než pro práva aktivních účastníků.

               (23)

               Pokud nabytá důchodová práva nebo hodnota nabytých důchodových práv odcházejícího pracovníka nepřekročí použitelnou prahovou hodnotu stanovenou příslušným členským státem a aby se zabránilo příliš vysokým administrativním nákladům vyplývajícím ze správy velkého počtu odložených důchodových práv nízké hodnoty, mohou důchodové systémy dostat možnost tato nabytá důchodová práva nezachovávat, nýbrž vyplatit odcházejícímu pracovníkovi jednorázovou částku odpovídající hodnotě nabytých důchodových práv. Hodnota převodu nebo vyplacení kapitálu by měly být případně stanoveny v souladu s vnitrostátními předpisy a postupy. Členské státy by v příslušných případech měly stanovit prahovou hodnotu pro takové platby, a to s přihlédnutím k přiměřenosti budoucích důchodových příjmů pracovníků.

               (24)

               Tato směrnice neupravuje převod nabytých důchodových práv. V zájmu usnadnění mobility pracovníků mezi členskými státy by však členské státy měly v rámci možností a zvláště při zavádění nových doplňkových důchodových systémů usilovat o zlepšování převoditelnosti nabytých důchodových práv.

               (25)

               Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (6), měli by být aktivní účastníci systému a čekatelé na důchod, kteří vykonávají nebo mají v úmyslu vykonávat své právo volného pohybu, na požádání vhodně informováni o svých doplňkových důchodových právech. Jsou-li se systémem spojeny pozůstalostní důchody, měli by mít pozůstalí příjemci stejné právo na informace jako čekatelé na důchod. Členské státy by měly mít možnost stanovit, že tyto informace nemusí být poskytovány častěji než jednou ročně.

               (26)

               S ohledem na rozdílnost doplňkových důchodových systémů by se Unie měla omezit na stanovení cílů, kterých je třeba dosáhnout v obecné rovině, a proto je směrnice vhodným právním nástrojem.

               (27)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž usnadnění výkonu práva na volný pohyb pracovníků mezi členskými státy, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jej lze z důvodu rozsahu a účinků této směrnice lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení tohoto cíle nezbytné.

               (28)

               Tato směrnice stanoví minimální požadavky, což ponechává členským státům možnost přijmout nebo zachovat vhodnější ustanovení. Provedením této směrnice nesmí být odůvodňováno jakékoli zhoršení oproti stávající situaci v každém členském státě.

               (29)

               Do šesti let od vstupu této směrnice v platnost by Komise měla vypracovat zprávu o jejím uplatňování.

               (30)

               V souladu s vnitrostátními předpisy, kterými se řídí organizace doplňkových důchodových systémů, mohou členské státy pověřit sociální partnery na jejich společnou žádost provedením této směrnice, pokud jde o ustanovení týkající se kolektivních smluv, za podmínky, že členské státy přijmou všechna nezbytná opatření, aby mohly kdykoli zaručit, že výsledků stanovených touto směrnicí bude dosaženo,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Předmět
   Tato směrnice stanoví pravidla zaměřená na usnadnění výkonu práva pracovníků na volný pohyb mezi členskými státy, a to omezením překážek vytvářených některými pravidly, která se týkají doplňkových důchodových systémů vázaných na pracovní poměr.
   Článek 2
   Oblast působnosti
   1.   Tato směrnice se vztahuje na doplňkové důchodové systémy s výjimkou systémů, na něž se vztahuje nařízení (ES) č. 883/2004.
   2.   Tato směrnice se nevztahuje na:

               a)

               doplňkové důchodové systémy, které ke dni vstupu této směrnice v platnost již nepřijímají nové aktivní účastníky a zůstávají jim uzavřeny;

               b)

               doplňkové důchodové systémy, na které se vztahují opatření zahrnující intervenci správních orgánů zřízených vnitrostátními právními předpisy nebo soudních orgánů a jejichž záměrem je zachovat nebo obnovit finanční situaci těchto doplňkových důchodových systémů, včetně likvidačního řízení. Toto vynětí platí pouze do ukončení intervence;

               c)

               systémy pro ochranu před platební neschopností, systémy náhrady škody a vnitrostátní důchodové rezervní fondy, a

               d)

               jednorázové platby vyplacené zaměstnavatelem zaměstnancům na konci jejich pracovního poměru, která nesouvisí s důchodovým pojištěním.

         3.   Tato směrnice se nevztahuje na invalidní nebo pozůstalostní důchody spojené s doplňkovými důchodovými systémy, s výjimkou zvláštních ustanovení článků 5 a 6 týkajících se pozůstalostních důchodů.
   4.   Tato směrnice se vztahuje pouze na doby trvání zaměstnání počínaje jejím provedením v souladu s článkem 8.
   5.   Tato směrnice se nevztahuje na nabývání a zachování doplňkových důchodových práv pracovníků, kteří se pohybují v rámci jednoho členského státu.
   Článek 3
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „doplňkovým důchodem“ starobní důchod stanovený v pravidlech doplňkového důchodového systému zřízeného podle vnitrostátních právních předpisů a postupů;

               b)

               „doplňkovým důchodovým systémem“ jakýkoli zaměstnanecký systém starobních důchodů, zřízený podle vnitrostátních právních předpisů a postupů a vázaný na pracovní poměr, který má zajišťovat doplňkový důchod zaměstnaným osobám;

               c)

               „aktivními účastníky systému“ pracovníci, jimž na základě stávajícího pracovního poměru vzniká nebo po splnění podmínek pro nabytí důchodových práv vznikne nárok na doplňkový důchod v souladu s ustanoveními doplňkového důchodového systému;

               d)

               „čekací dobou“ doba zaměstnání požadovaná vnitrostátními právními předpisy nebo pravidly doplňkového důchodového systému nebo zaměstnavatelem, jíž musí pracovník dosáhnout, než se stane způsobilým pro zařazení do systému;

               e)

               „lhůtou pro nabytí práv“ doba aktivní účasti v systému požadovaná vnitrostátními právními předpisy nebo pravidly doplňkového důchodového systému pro přiznání nároku na nashromážděná doplňková důchodová práva;

               f)

               „nabytými důchodovými právy“ jakýkoli nárok na nashromážděná doplňková důchodová práva po splnění případných podmínek pro nabytí důchodových práv v souladu s pravidly doplňkového důchodového systému a případně v souladu s vnitrostátními právními předpisy;

               g)

               „odcházejícím pracovníkem“ aktivní účastník systému, jehož stávající pracovní poměr končí z jiných důvodů než dosažením způsobilosti této osoby k pobírání doplňkového důchodu a který se pohybuje mezi členskými státy;

               h)

               „čekatelem na důchod“ bývalý aktivní účastník systému, který nabyl důchodová práva v doplňkovém důchodovém systému a ještě z tohoto systému doplňkový důchod nepobírá;

               i)

               „odloženými důchodovými právy“ nabytá důchodová práva uchovaná v rámci systému, v němž byla nashromážděna čekatelem na důchod;

               j)

               „hodnotou odložených důchodových práv“ kapitálová hodnota důchodových práv vypočítaná v souladu s vnitrostátními právními předpisy a postupy.

         Článek 4
   Podmínky nabytí práv v rámci doplňkových důchodových systémů
   1.   Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k tomu, aby:

               a)

               pokud se použije lhůta pro nabytí práv nebo čekací doba, celkový souhrn těchto dob u odcházejících pracovníků v žádném případě nesmí přesáhnout tři roky;

               b)

               pokud je stanoven minimální věk pro nabytí důchodových práv, tento věk nesmí u odcházejících pracovníků převyšovat 21 let;

               c)

               pokud je pracovní poměr ukončen dříve, než odcházející pracovník nashromáždil nabytá důchodová práva, doplňkový důchodový systém nahradí výši příspěvků zaplacených odcházejícím pracovníkem nebo zaplacených za odcházejícího pracovníka v souladu s vnitrostátními právními předpisy či kolektivní smlouvou či jinou smlouvou, nebo pokud odcházející pracovník nese investiční riziko, buď celkovou výši uhrazených příspěvků nebo výši investiční hodnoty těchto příspěvků.

         2.   Členské státy mohou umožnit sociálním partnerům stanovit prostřednictvím kolektivní smlouvy odlišná ustanovení, a to pod podmínkou, že tato ustanovení poskytují ochranu, která není méně příznivá, a nevytvářejí překážky při volném pohybu pracovníků.
   Článek 5
   Zachování odložených důchodových práv
   1.   S výhradou odstavců 3 a 4 členské státy přijmou opatření nezbytná pro zajištění toho, aby si odcházející pracovníci mohli ponechat svá nabytá důchodová práva v doplňkovém důchodovém systému, ve kterém byla tato práva nabyta. Počáteční hodnota těchto práv pro účely odstavce 2 se vypočte v okamžiku, kdy je ukončen stávající pracovní poměr odcházejícího pracovníka.
   2.   Členské státy přijmou opatření, která jsou s přihlédnutím k povaze pravidel a postupů důchodového systému nezbytná pro zajištění toho, aby se s odloženými důchodovými právy odcházejících pracovníků a jejich pozůstalých nebo s jejich hodnotou zacházelo v souladu s hodnotou práv aktivních účastníků systému nebo vývojem důchodových dávek, které se v současnosti vyplácejí, nebo jinými způsoby považovanými za spravedlivé zacházení, například:

               a)

               jestliže jsou důchodová práva v doplňkovém důchodovém systému nabyta jakožto nárok na nominální součet, zachováním nominální hodnoty odložených důchodových práv;

               b)

               jestliže se hodnota nashromážděných důchodových práv v čase mění, úpravou hodnoty odložených důchodových práv pomocí:

                           i)

                           úrokové míry v rámci doplňkového důchodového systému, nebo

                           ii)

                           výnosů z investic dosažených doplňkovým důchodovým systémem,

                     nebo

               c)

               jestliže je hodnota nashromážděných důchodových práv upravena například podle míry inflace nebo výše platů, odpovídající úpravou hodnoty odložených důchodových práv, která může být předmětem přiměřeného omezení stanoveného vnitrostátními právními předpisy nebo odsouhlaseného sociálními partnery.

         3.   Členské státy mohou umožnit doplňkovým důchodovým systémům nezachovat nabytá práva odcházejícího pracovníka, nýbrž vyplatit odcházejícímu pracovníkovi – s jeho informovaným souhlasem, mimo jiné pokud jde o použitelné poplatky – kapitál odpovídající hodnotě nabytých důchodových práv, pokud hodnota nabytých důchodových práv nepřesahuje práh stanovený příslušným členským státem. Členský stát o uplatňovaném prahu uvědomí Komisi.
   4.   Členské státy mohou umožnit sociálním partnerům stanovit prostřednictvím kolektivní smlouvy odlišná ustanovení, a to pod podmínkou, že tato ustanovení poskytují ochranu, která není méně příznivá, a nevytvářejí překážky při volném pohybu pracovníků.
   Článek 6
   Informace
   1.   Členské státy zajistí, aby aktivní účastníci systému mohli na požádání získat informace o tom, jak by ukončení zaměstnání ovlivnilo jejich doplňková důchodová práva.
   Zejména se poskytnou informace týkající se:

               a)

               podmínek nabytí doplňkových důchodových práv a důsledků jejich uplatnění při skončení pracovního poměru;

               b)

               hodnoty jejich nabytých důchodových práv nebo posouzení nabytých důchodových práv provedeného nejpozději 12 měsíců přede dnem obdržení žádosti, a

               c)

               podmínek budoucího zacházení s odloženými důchodovými právy.

         Umožňuje-li systém dřívější přístup k nabytým důchodovým právům prostřednictvím výplaty kapitálu, zahrnují poskytované informace také písemné prohlášení, že by měl účastník zvážit možnost poradenství ohledně investování uvedeného kapitálu pro účely důchodu.
   2.   Členské státy zajistí, aby čekatelé na důchod získali na žádost informace týkající se:

               a)

               hodnoty jejich odložených důchodových práv nebo posouzení odložených důchodových práv provedeného nejpozději 12 měsíců přede dnem obdržení žádosti, a

               b)

               podmínek pro zacházení s odloženými důchodovými právy.

         3.   V případě pozůstalostních důchodů spojených s doplňkovými důchodovými systémy se odstavec 2 vztahuje na pozůstalé čekatele, pokud jde o výplatu pozůstalostních důchodů.
   4.   Poskytnuté informace musí být dostatečně jasné a poskytují se písemně a v přiměřené lhůtě. Členské státy mohou stanovit, že je tyto informace není třeba poskytovat častěji než jednou ročně.
   5.   Povinnosti podle tohoto článku se nedotýkají povinností institucí pro zaměstnanecké důchodové pojištění uvedených v článku 11 směrnice 2003/41/ES, přičemž uvedené povinnosti doplňují.
   Článek 7
   Minimální požadavky a zachování úrovně
   1.   Členské státy mohou přijmout nebo zachovat vhodnější ustanovení týkající se nabývání doplňkových důchodových práv pracovníků, zachování doplňkových důchodových práv odcházejících pracovníků a práva na informace náležejícího aktivním účastníků systému a čekatelům na důchod, než jsou ustanovení uvedená v této směrnici.
   2.   Provedení této směrnice nesmí v žádném případě sloužit jako důvod k omezení stávajících práv na nabývání a zachování doplňkových důchodových práv a práva na informace náležejícího účastníkům systému a čekatelům na důchod v členských státech.
   Článek 8
   Provedení
   1.   Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. května 2018, nebo zajistí, aby sociální partneři zavedli do uvedeného dne vyžadovaná ustanovení dohodou. Členské státy jsou povinny přijmout nezbytná opatření, která jim umožní zaručit, že výsledků předepsaných touto směrnicí bude dosaženo. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   2.   Předpisy či opatření uvedené v odstavci 1 a přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 9
   Zpráva
   1.   Členské státy sdělí Komisi veškeré dostupné informace týkající se uplatňování této směrnice do 21. května 2019.
   2.   Do 21. května 2020 vypracuje Komise zprávu o uplatňování této směrnice a předloží ji Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru.
   Článek 10
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 11
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Úř. věst. C 185, 8.8.2006, s. 37.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 20. června 2007 (Úř. věst. C 146 E, 12.6.2008, s. 216) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 17. února 2014 (Úř. věst. C 77 E, 15.3.2014, s. 1). Postoj Evropského parlamentu ze dne 16. dubna 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (3)  Nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2).

      (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1).

      (5)  Směrnice Rady 98/49/ES ze dne 29. června 1998 o ochraně nároků zaměstnanců a samostatně výdělečně činných osob, kteří se pohybují ve Společenství, na penzijní připojištění (Úř. věst. L 209, 25.7.1998, s. 46).

      (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES ze dne 3. června 2003 o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi (Úř. věst. L 235, 23.9.2003, s. 10).


title: Směrnice Rady 2001/114/ES ze dne 20. prosince 2001 o některých druzích zahuštěného a sušeného mléka určeného k lidské spotřebě

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0114

Úřední věstník L 015 , 17/01/2002 S. 0019 - 0023

		Směrnice Rady 2001/114/ESze dne 20. prosince 2001o některých druzích zahuštěného a sušeného mléka určeného k lidské spotřeběRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) V souladu se závěry zasedání Evropské rady v Edinburghu ve dnech 11. a 12. prosince 1992, potvrzených závěry zasedání Evropské rady v Bruselu ve dnech 10. a 11. prosince 1993 je třeba zjednodušit některé vertikální směrnice týkající se potravin, aby byly zohledněny pouze základní požadavky, které musí produkty v jejich působnosti splňovat, aby se mohly volně pohybovat na vnitřním trhu.(2) Směrnice Rady 76/118/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se některých druhů zahuštěného a sušeného mléka určeného k lidské spotřebě [4] byla odůvodněna skutečností, že rozdíly mezi vnitrostátními předpisy týkajícími se některých druhů trvanlivého mléka by mohly vytvořit podmínky nekalé soutěže, v důsledku toho uvádět spotřebitele v omyl a přímo tak ovlivňovat vytváření a fungování společného trhu.(3) Cílem směrnice 76/118/EHS tedy bylo stanovit definice a společné normy, jimž musí odpovídat složení, výrobní specifikace a označování některých druhů trvanlivého mléka, aby byl zajištěn jejich volný pohyb ve Společenství.(4) Směrnice 76/118/EHS musí být uvedena do souladu s obecnými právními předpisy Společenství o potravinách, zejména s předpisy týkajícími se označování, povolených přídatných látek, hygienických a zdravotnických norem stanovených ve směrnici Rady 92/46/EHS [5].(5) Z důvodu srozumitelnosti je nezbytné přepracovat směrnici 76/118/EHS, aby normy týkající se podmínek výroby a uvádění na trh některých druhů zahuštěného nebo sušeného mléka k lidské spotřebě byly srozumitelnější.(6) Obecná pravidla pro označování stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES [6] se musí používat s výhradou určitých odchylek.(7) S výhradou směrnice Rady 90/496/EHS ze dne 24. září 1990 o nutričním označování potravin [7] smějí být v některých členských státech přidávány do produktů uvedených v této směrnici vitaminy. Nelze však přijmout žádné rozhodnutí, podle kterého by se tato možnost vztahovala na Společenství jako celek. Členské státy tedy mohou povolit nebo zakázat přidávání vitaminů do svých národních produktů, v každém případě je však nutné zaručit volný pohyb zboží ve Společenství podle pravidel a zásad stanovených ve Smlouvě.(8) Na výrobky pro kojence se vztahuje směrnice Komise 91/321/EHS ze dne 14. května 1991 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě [8].(9) V souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality stanovenými v článku 5 Smlouvy nemohou cíle, jímž je stanovení společných definic a pravidel pro dotyčné produkty a uvedení ustanovení do souladu s obecnými právními předpisy Společenství o potravinách, dosáhnout v dostatečné míře členské státy, a může jej tedy v důsledku povahy této směrnice lépe dosáhnout Společenství. Tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení uvedeného cíle.(10) Opatření nezbytná pro provádění této směrnice musí být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [9].(11) Nemají-li být vytvářeny nové překážky volnému pohybu, neměly by členské státy přijímat pro dotyčné produkty vnitrostátní předpisy, které nejsou stanoveny v této směrnici,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na zahuštěné nebo sušené mléko definované v příloze I.Článek 2Členské státy mohou s výhradou směrnice 90/496/EHS povolit přidávání vitaminů do produktů definovaných v příloze I této směrnice.Článek 3Směrnice 2000/13/ES se vztahuje na produkty definované v příloze I za těchto podmínek:1. a) názvy produktů uvedené v příloze I se vztahují pouze na produkty v ní uvedené a, aniž jsou dotčena ustanovení písmene b), musí být při obchodování použity k jejich označení;b) jako alternativa k názvům produktů podle písmene a) je v příloze II uveden seznam zvláštních názvů. Tyto názvy mohou být použity v příslušném jazyce a za podmínek stanovených v příloze II.2. Na etiketě musí být uveden obsah mléčného tuku vyjádřený v procentech hmotnosti konečného výrobku, s výjimkou produktů definovaných v příloze I odst. 1 písm. d) a g) a v příloze I odst. 2 písm. d), jakož i obsah tukuprosté mléčné sušiny v procentech u produktů definovaných v příloze I odst. 1. Tyto údaje musí být uvedeny v blízkosti obchodního názvu.3. U produktů definovaných v příloze I odst. 2 musí být na etiketě uveden doporučený postup ředění nebo rekonstituce, včetně údaje o obsahu tuku v takto zředěném nebo rekonstituovaném produktu.4. Jsou-li produkty o hmotnosti menší než 20 g na jednotku zabaleny ve vnějším přebalu, musí být údaje stanovené v tomto článku uvedeny pouze na vnějším přebalu, s výjimkou názvu stanoveného v odst. 1 písm. a).5. Na etiketě produktů definovaných v příloze I odst. 2 musí být uvedeno, že produkt "není určen pro výživu kojenců do 12 měsíců".Článek 4Pro produkty definované v přílohách I a II nesmějí členské státy přijímat vnitrostátní předpisy, které nejsou stanoveny v této směrnici.Článek 5Opatření nezbytná pro provádění této směrnice týkající se níže uvedených záležitostí se přijímají postupem podle čl. 6 odst. 2:- uvedení směrnice do souladu s obecnými právními předpisy Společenství o potravinách,- přizpůsobení technickému pokroku.Článek 61. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potraviny (dále jen "výbor") zřízený článkem 1 rozhodnutí 69/414/EHS [10].2. Je-li učiněn odkaz na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Lhůta uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví v délce tří měsíců.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 7Zrušuje se směrnice 76/118/EHS s účinkem ode dne 17. července 2003.Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.Článek 8Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 17. července 2003. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.Opatření se použijí tak, aby- od 17. července 2003 bylo povoleno uvádět na trh produkty definované v příloze I, jsou-li v souladu s definicemi a pravidly stanovenými v této směrnici,- od 17. července 2004 bylo zakázáno uvádět na trh produkty, které nejsou v souladu s touto směrnicí.Produkty, které nejsou v souladu s touto směrnicí, ale byly označeny před 17. červencem 2004 v souladu se směrnicí 76/118/EHS, však mohou být uváděny na trh do vyčerpání zásob.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 9Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 10Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. prosince 2001.Za RadupředsedaC. Picqué[1] Úř. věst. C 231, 9.8.1996, s. 20.[2] Úř. věst. C 279, 1.10.1999, s. 95.[3] Úř. věst. C 56, 24.2.1997, s. 20.[4] Úř. věst. L 24, 30.1.1976, s. 49. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[5] Úř. věst. L 268, 14.9.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 94/71//ES (Úř. věst. L 368, 31.12.1994, s. 33).[6] Úř. věst. L 109, 6.5.2000, s. 29.[7] Úř. věst. L 276, 6.10.1990, s. 40.[8] Úř. věst. L 175, 4.7.1991, s. 35. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 1999/50/ES (Úř. věst. L 139, 2.6.1999, s. 29).[9] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[10] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IDEFINICE A NÁZVY PRODUKTŮ1. Zahuštěné mlékoTímto produktem se rozumí tekutý produkt, slazený nebo neslazený, získaný přímo částečným odstraněním vody z mléka, odstředěného nebo částečně odstředěného mléka nebo ze směsi těchto produktů, k nimž mohou být přidány smetana nebo sušené mléko nebo obojí, přičemž přídavek sušeného mléka nepřesahuje v konečném produktu 25 % obsahu celkové mléčné sušiny.- Druhy neslazeného zahuštěného mlékaa) Zahuštěné vysokotučné mlékoZahuštěné mléko obsahující nejméně 15 % hmotnostních tuku a nejméně 26,5 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.b) Zahuštěné mlékoZahuštěné mléko obsahující nejméně 7,5 % hmotnostních tuku a nejméně 25 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.c) Zahuštěné částečně odstředěné mlékoZahuštěné mléko obsahující nejméně 1 %, avšak nejvýše 7,5 % hmotnostních tuku, a nejméně 20 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.d) Zahuštěné odstředěné mlékoZahuštěné mléko obsahující nejvýše 1 % hmotnostní tuku a nejméně 20 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.- Druhy slazeného zahuštěného mlékae) Slazené zahuštěné mlékoZahuštěné mléko s přídavkem sacharosy (cukr polobílý, cukr bílý nebo cukr extra bílý) obsahující nejméně 8 % hmotnostních tuku a nejméně 28 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.f) Slazené zahuštěné částečně odstředěné mlékoZahuštěné mléko s přídavkem sacharosy (cukr polobílý, cukr bílý nebo cukr extra bílý) obsahující nejméně 1 % hmotnostní, avšak méně než 8 % hmotnostních tuku, a nejméně 24 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.g) Slazené zahuštěné odstředěné mlékoZahuštěné mléko s přídavkem sacharosy (cukr polobílý, cukr bílý nebo cukr extra bílý) obsahující nejvýše 1 % hmotnostní tuku a nejméně 24 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.2. Sušené mlékoTímto produktem se rozumí pevný produkt získaný přímo odstraněním vody z mléka, odstředěného nebo částečně odstředěného mléka, smetany nebo ze směsi těchto produktů, jehož obsah vody je nejvýše 5 % hmotnostních konečného produktu.a) Sušené vysokotučné mléko nebo vysokotučné mléko v práškuDehydratované mléko obsahující nejméně 42 % hmotnostních tuku.b) Sušené plnotučné mléko nebo plnotučné mléko v práškuDehydratované mléko obsahující nejméně 26 %, avšak méně než 42 % hmotnostních tuku.c) Sušené částečně odstředěné mléko nebo částečně odstředěné mléko v práškuDehydratované mléko obsahující více než 1,5 %, avšak méně než 26 % hmotnostních tuku.d) Sušené odstředěné mléko nebo odstředěné mléko v práškuDehydratované mléko obsahující nejvýše 1,5 % hmotnostních tuku.3. Zpracovánía) Při výrobě produktů definovaných v odst. 1 písm. e) až g) je povoleno přidávat laktosu v množství nejvýše 0,03 % hmotnostních konečného produktu.b) Aniž je dotčena směrnice Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh, u produktů uvedených v odstavcích 1 a 2 se dosahuje trvanlivosti:- tepelným ošetřením (sterilací, UHT atd.) u produktů uvedených v odst. 1 písm. a) až d),- přídavkem sacharózy u produktů uvedených v odst. 1 písm. e) až g),- sušením u produktů uvedených v odstavci 2.4. Povolené přídavkyPodle článku 2 je s výhradou směrnice 90/496/EHS u produktů uvedených v této příloze povoleno přidávání vitaminů.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZVLÁŠTNÍ NÁZVY NĚKTERÝCH PRODUKTŮ UVEDENÝCH V PŘÍLOZE Ia) Anglickým termínem "evaporated milk" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 1 písm. b) obsahující nejméně 9 % hmotnostních tuku a 31 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.b) Francouzskými termíny "lait demi-écrémé concentré" a "lait demi-écrémé concentré non sucré", španělským termínem "leche evaporada semidesnatada", nizozemskými termíny "geëvaporeerde halfvolle melk" nebo "halfvolle koffiemelk" a anglickým termínem "evaporated semi-skimmed milk" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 1 písm. c) obsahující 4 % až 4,5 % hmotnostních tuku a nejméně 24 % hmotnostních celkové sušiny.c) Dánským termínem "kondenseret kaffeflode" a německým termínem "kondensierte Kaffeesahne" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 1 písm. a).d) Dánským termínem "flodepulver", německými termíny "Rahmpulver" a "Sahnepulver", francouzským termínem "creme en poudre", nizozemským termínem "roompoeder", švédským termínem "gräddpulver" a finským termínem "kermajauhe" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 2 písm. a).e) Francouzským termínem "lait demi-écrémé concentré sucré", španělským termínem "leche condensada semidesnatada" a nizozemským termínem "gecondenseerde halfvolle melk met suiker" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 1 písm. f) obsahující 4 % až 4,5 % hmotnostních tuku a nejméně 28 % hmotnostních celkové mléčné sušiny.f) Francouzským termínem "lait demi-écrémé en poudre", nizozemským termínem "halfvolle melkpoeder" a anglickými termíny "semi-skimmed milk powder" nebo "dried semi-skimmed milk" se rozumějí produkty definované v příloze I odst. 2 písm. c) s obsahem tuku od 14 % do 16 %.g) Portugalským termínem "leite em pó meio gordo" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 2 písm. c) s obsahem tuku od 13 % do 26 %.h) Nizozemským termínem "koffiemelk" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 1 písm. b).i) Finským termínem "rasvaton maitojauhe" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 2 písm. d).j) Španělským termínem "leche en polvo semidesnatada" se rozumí produkt definovaný v příloze I odst. 2 písm. c) s obsahem tuku od 10 % do 16 %.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2013/13/EU ze dne 13. května 2013 , kterou se v důsledku přistoupení Chorvatské republiky upravují některé směrnice v oblasti daní

text:
               28.5.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/30

         SMĚRNICE RADY 2013/13/EU
   ze dne 13. května 2013,
   kterou se v důsledku přistoupení Chorvatské republiky upravují některé směrnice v oblasti daní
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na smlouvu o přistoupení Chorvatska, a zejména na čl. 3 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na článek 50 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V článku 50 aktu o přistoupení Chorvatska je uvedeno, že jestliže akty orgánů přijaté před přistoupením vyžadují v důsledku přistoupení úpravy a jestliže tyto nezbytné úpravy nejsou stanoveny tímto aktem o přistoupení ani jeho přílohami, přijme akty nezbytné k tomuto účelu Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou, pokud původní akt nebyl přijat Komisí.

               (2)

               V závěrečném aktu konference, v jejímž rámci byla vypracována a přijata smlouva o přistoupení Chorvatska, se uvádí, že vysoké smluvní strany dosáhly politické dohody ohledně souboru úprav aktů přijatých orgány nutných z důvodu přistoupení a vyzývají Radu a Komisi, aby tyto úpravy přijaly před přistoupením, v případě potřeby doplněné a aktualizované s přihlédnutím k vývoji práva Unie.

               (3)

               Směrnice 83/182/EHS (1), 2003/49/ES (2), 2008/7/ES (3), 2009/133/ES (4) a 2011/96/EU (5) by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 83/182/EHS, 2003/49/ES, 2008/7/ES, 2009/133/ES a 2011/96/EU se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy do dne přistoupení Chorvatska k Unii přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Použijí tyto předpisy ode dne přistoupení Chorvatska k Unii.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost s výhradou vstupu a dnem vstupu smlouvy o přistoupení Chorvatska v platnost.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 13. května 2013.

            Za Radu

            předseda

         S. COVENEY

      (1)  Směrnice Rady 83/182/EHS ze dne 28. března 1983 o osvobození od daní, které platí v rámci Společenství pro dočasný dovoz některých dopravních prostředků (Úř. věst. L 105, 23.4.1983, s. 59).

      (2)  Směrnice Rady 2003/49/ES ze dne 3. června 2003 o společném systému zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států (Úř. věst. L 157, 26.6.2003, s. 49).

      (3)  Směrnice Rady 2008/7/ES ze dne 12. února 2008 o nepřímých daních z kapitálových vkladů (Úř. věst. L 46, 21.2.2008, s. 11).

      (4)  Směrnice Rady 2009/133/ES ze dne 19. října 2009 o společném systému zdanění při fúzích, rozděleních, částečných rozděleních, převodech aktiv a výměně akcií týkajících se společností z různých členských států a při přemístění sídla evropské společnosti nebo evropské družstevní společnosti mezi členskými státy (Úř. věst. L 310, 25.11.2009, s. 34).

      (5)  Směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 345, 29.12.2011, s. 8).

      PŘÍLOHA

                  1.

                  V příloze směrnice 83/182/EHS se doplňují tyto údaje:
                  „CHORVATSKO

                              —

                              poseban porez na motorna vozila (Zakon o posebnom porezu na motorna vozila (Narodne novine broj 15/13)“.

                  2.

                  Směrnice 2003/49/ES se mění takto:

                              a)

                              v čl. 3 písm. a) bodě iii) se za údaje pro Francii vkládá nová odrážka, která zní:

                                          „—

                                          porez na dobit v Chorvatsku,“;

                              b)

                              v příloze se doplňuje nové písmeno, které zní:

                                          „z)

                                          společnosti podle chorvatského práva nazvané: „dioničko društvo“, „društvo s ograničenom odgovornošću“ a jiné společnosti založené podle chorvatského práva, které podléhají chorvatské dani ze zisku“.

                  3.

                  V příloze I směrnice 2008/7/ES se vkládá nový bod, který zní:

                              „11a.

                              Společnosti podle chorvatského práva nazvané:

                                          i)

                                          dioničko društvo,

                                          ii)

                                          društvo s ograničenom odgovornošću.“

                  4.

                  Příloha I směrnice 2009/133/ES se mění takto:

                              a)

                              v části A se vkládá nové písmeno, které zní:

                                          „ka)

                                          společnosti podle chorvatského práva nazvané: „dioničko društvo“, „društvo s ograničenom odgovornošću“ a jiné společnosti založené podle chorvatského práva, které podléhají chorvatské dani ze zisku;“;

                              b)

                              v části B se za údaje pro Francii vkládájí tyto údaje:

                                          „—

                                          porez na dobit v Chorvatsku,“.

                  5.

                  Příloha I směrnice 2011/96/EU se mění takto:

                              a)

                              v části A se vkládá nové písmeno, které zní:

                                          „ka)

                                          společnosti podle chorvatského práva nazvané: „dioničko društvo“, „društvo s ograničenom odgovornošću“ a jiné společnosti založené podle chorvatského práva, které podléhají chorvatské dani ze zisku;“

                              b)

                              v části B se za údaje pro Francii vkládájí tyto údaje:

                                          „—

                                          porez na dobit v Chorvatsku,“.


title: Směrnice Komise 2013/44/EU ze dne 30. července 2013 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení drcených kukuřičných klasů jako účinné látky do příloh I a IA uvedené směrnice  Text s významem pro EHP

text:
               31.7.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 204/49

         SMĚRNICE KOMISE 2013/44/EU
   ze dne 30. července 2013,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení drcených kukuřičných klasů jako účinné látky do příloh I a IA uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být posouzeny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, IA nebo IB směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje drcené kukuřičné klasy.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byly drcené kukuřičné klasy v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnoceny pro použití v typu přípravku 14, rodenticidy, podle přílohy V uvedené směrnice.

               (3)

               Řecko bylo jmenováno členským státem zpravodajem a dne 22. října 2009 předložilo Komisi zprávu příslušného orgánu spolu s doporučením v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise ve spolupráci s žadatelem. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci zasedání Stálého výboru pro biocidní přípravky dne 21. září 2012 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z hodnotící zprávy vyplývá, že lze očekávat, že biocidní přípravky používané jako rodenticidy, které obsahují drcené kukuřičné klasy, splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES, a proto se doporučuje zařadit drcené kukuřičné klasy pro použití v typu přípravku 14 do přílohy I uvedené směrnice. Toto doporučení je vhodné dodržovat.

               (6)

               Hodnotící zpráva rovněž dospěla k závěru, že lze předpokládat, že biocidní přípravky používané jako rodenticidy, které obsahují sušené kukuřičné klasy, v současné době představují pouze nízké riziko pro člověka, necílová zvířata a životní prostředí, zejména při použití, které bylo zkoumáno a podrobně popsáno v hodnotící zprávě, tedy při použití ve formě pelet v suchém prostředí. Zpráva proto doporučuje zařadit drcené kukuřičné klasy pro toto použití do přílohy IA směrnice 98/8/ES. Toto doporučení je vhodné dodržovat.

               (7)

               V souladu se současnou praxí a v souladu s čl. 10 odst. 1 směrnice 98/8/ES je vhodné zařazení omezit na dobu deseti let.

               (8)

               Na úrovni Unie nebyly hodnoceny všechny možnosti použití a scénáře expozice. Je proto třeba požadovat, aby členské státy zhodnotily taková použití nebo scénáře expozice a taková rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, které nebyly reprezentativně zohledněny při hodnocení rizik na úrovni Unie, a při vydávání povolení přípravku se ujistily, že byla přijata odpovídající opatření nebo že byly uloženy zvláštní podmínky za účelem snížení zjištěných rizik na přijatelnou úroveň.

               (9)

               Ustanovení této směrnice by měla být uplatňována souběžně ve všech členských státech, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky typu 14 s obsahem drcených kukuřičných klasů jako účinné látky na trhu Unie a aby se obecně usnadnilo řádné fungování trhu s biocidními přípravky.

               (10)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I a přílohy IA směrnice 98/8/ES je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřenou lhůtu, která jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (11)

               Po zařazení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (12)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (13)

               Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením ze dne 28. září 2011 členských států a Komise ze dne 28. září 2011 (3) o informativních dokumentech zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu.

               (14)

               Výbor zřízený podle čl. 28 odst. 1 směrnice 98/8/ES nevydal k opatřením stanoveným touto směrnicí stanovisko, a Komise proto návrh týkající se těchto opatření předložila Radě a zaslala jej Evropskému parlamentu. Rada během dvouměsíční lhůty stanovené článkem 5a rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4) nerozhodla, a Komise proto návrh bez prodlení předložila Evropskému parlamentu. Evropský parlament proti opatření nevznesl během čtyř měsíců od výše uvedeného předání námitku,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Přílohy I a IA směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dne 31. ledna 2014. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Použijí tyto předpisy ode dne 1. února 2015.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 30. července 2013.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 14.

      (4)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      PŘÍLOHA

                  1)

                  V příloze I směrnice 98/8/ES se doplňuje nový bod, který zní:

                              Č.

                              Obecný název

                              Název podle IUPAC
                              Identifikační čísla

                              Minimální stupeň čistoty účinné látky (1)

                              Datum zařazení

                              Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3, jestliže se nepoužije jedna z výjimek uvedených v poznámce pod čarou k tomuto záhlaví (2)

                              Datum skončení platnosti zařazení

                              Typ přípravku

                              Zvláštní ustanovení (3)

                              „67

                              Drcené kukuřičné klasy

                              Nepřiděleno

                              1 000 g/kg

                              1. února 2015

                              31. ledna 2017

                              31. ledna 2025

                              14

                              Členské státy při posuzování žádosti o povolení pro přípravky v souladu s článkem 5 a přílohou VI hodnotí v případě, že je to pro daný přípravek relevantní, ta použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, které nebyly reprezentativně zastoupeny při hodnocení rizik na úrovni Unie.“

                  2)

                  V příloze IA směrnice 98/8/ES se doplňuje nový bod, který zní:

                              Č.

                              Obecný název

                              Název podle IUPAC
                              Identifikační čísla

                              Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                              Datum zařazení

                              Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                              Datum skončení platnosti zařazení

                              Typ přípravku

                              Zvláštní ustanovení (4)

                              „3

                              Drcené kukuřičné klasy

                              Nepřiděleno

                              1 000 g/kg

                              1. února 2015

                              31. ledna 2017

                              31. ledna 2025

                              14

                              Členské státy zajistí, aby registrace splňovala tuto podmínku:

                                          —

                                          Pro použití pouze ve formě pelet v suchém prostředí.“

         (1)  Čistota uvedená v tomto sloupci je minimální stupeň čistoty účinné látky, která byla použita pro hodnocení provedené v souladu s článkem 11. Účinná látka v přípravku uvedeném na trh může mít stejnou nebo odlišnou čistotu, jestliže bylo prokázáno, že je technicky rovnocenná s hodnocenou látkou.

         (2)  Pro přípravky obsahující více než jednu účinnou látku, na kterou se vztahuje čl. 16 odst. 2, je lhůtou k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 lhůta poslední účinné látky, která má být zařazena do této přílohy. U přípravků, pro které bylo první povolení uděleno později než 120 dnů před lhůtou k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 a byla podána úplná žádost o vzájemné uznání v souladu s čl. 4 odst. 1 do 60 dnů od udělení prvního povolení, se lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 vzhledem k uvedené žádosti prodlužuje na 120 dnů po datu obdržení úplné žádosti o vzájemné uznání. Pro přípravky, u nichž členský stát navrhl stanovení odchylky ze vzájemného uznávání v souladu s čl. 4 odst. 4, se lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 prodlužuje na třicet dnů po datu rozhodnutí Komise přijatého v souladu s čl. 4 odst. 4 druhým pododstavcem.

         (3)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetových stránkách Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm

         (4)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetových stránkách Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Směrnice Rady ze dne 15. července 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se jednosložkových hnojiv typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku

text:
Důležité právní upozornění

|

31980L0876

Úřední věstník L 250 , 23/09/1980 S. 0007 - 0011 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0003  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0071  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0003  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 11 S. 0071

		Směrnice Radyze dne 15. července 1980o sbližování právních předpisů členských států týkajících se jednosložkových hnojiv typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku(80/876/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv [4] jsou již stanovena pravidla Společenství pro názvy, složení, označování a balení nejdůležitějších jednosložkových a vícesložkových hnojiv v rámci Společenství; že se uvedená směrnice zabývá zejména hnojivy typu dusičnanu amonného; že se však s ohledem na zvláštní povahu tohoto typu hnojiva a na požadavky, které z ní vyplývají pro zajištění veřejné bezpečnosti, zdraví a ochrany pracovníků, jeví nezbytným stanovit pro tato hnojiva dodatečná pravidla Společenství;vzhledem k tomu, že dusičnan amonný je hlavní složkou řady výrobků, z nichž některé jsou určeny k použití jako hnojiva a jiné jako výbušniny; že se z důvodu rozdílů mezi vnitrostátními předpisy, které upravují klasifikaci výrobků používaných jako hnojiva oproti jiným výrobkům na bázi dusičnanu amonného, liší rovněž předpisy jednotlivých členských států, které upravují uvádění hnojiv typu dusičnanu amonného na trh; že by tyto předpisy kvůli uvedeným odlišnostem mohly znesnadnit obchodování s jednosložkovými hnojivy typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku na území Evropského hospodářského společenství;vzhledem k tomu, že tyto překážky vytvoření společného trhu mohou být omezeny a dokonce odstraněny, jestliže všechny členské státy přijmou stejné předpisy, které buď doplní nebo nahradí jejich stávající právní předpisy;vzhledem k tomu, že některé výrobky v působnosti této směrnice by mohly být v určitých případech použity k jiným účelům, než ke kterým jsou určeny, a tím by mohla být ohrožena bezpečnost osob a majetku; že by se tedy členským státům nemělo bránit v tom, aby přijaly odpovídající opatření s cílem zabránit takovému použití;vzhledem k tomu, že je především nezbytné za tímto účelem a v zájmu veřejné bezpečnosti stanovit na úrovni Společenství charakteristiky a vlastnosti, kterými se jednosložková hnojiva typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku liší od různých forem dusičnanu amonného používaných k výrobě výrobků užívaných jako výbušniny;vzhledem k tomu, že jednosložková hnojiva typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku by měla splňovat určitá kritéria, aby tak byla zaručena jejich neškodnost; že si kromě toho některé členské státy přejí, aby mohly požadovat u těchto hnojiv zkoušku odolnosti vůči výbuchu, a to buď před jejich uvedením na trh, nebo po jejich uvedení na trh;vzhledem k tomu, že stanovení metod analýzy a kontroly a jakékoliv jejich změny nebo doplnění nezbytné pro zohlednění technického pokroku představují opatření technické povahy, jejichž přijetím by měla být v zájmu zjednodušení a urychlení postupu pověřena Komise;vzhledem k tomu, že technický pokrok vyžaduje rychlé přizpůsobení technických požadavků této směrnice; že v článcích 10 a 11 směrnice 76/116/EHS byl již stanoven postup pro přizpůsobení směrnic týkajících se hnojiv technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Aniž je dotčeno uplatňování směrnice 76/116/EHS, vztahuje se tato směrnice na jednosložková hnojiva typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku uváděná na trh v členských státech Společenství.2. Pro účely této směrnice se "hnojivy" rozumějí výrobky na bázi dusičnanu amonného vyráběné chemicky pro použití jako hnojivo a obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku, které mohou obsahovat anorganické přísady nebo plnidla, jako je mletý vápenec nebo mletý dolomit, síran vápenatý, síran hořečnatý a kieserit.3. Anorganické přísady nebo inertní látky jiné než uvedené v odstavci 2, které jsou ve vícesložkovém hnojivu obsaženy, nesmějí zvyšovat jeho citlivost vůči teplu nebo jeho sklon k výbušnosti.Článek 2Aby mohlo být hnojivo označeno jako "hnojivo EHS", musí splňovat charakteristiky a limitní hodnoty stanovené v příloze I. Shodu potvrdí osoba usazená ve Společenství a odpovědná za uvádění hnojiva na trh tím, že použije označení "hnojivo EHS".Článek 3Konečnému spotřebiteli lze nabízet pouze balené hnojivo.Pro přepravu hnojiv nadále platí mezinárodní pravidla pro přepravu nebezpečných látek.Článek 4Žádný členský stát nesmí na základě požadavků stanovených v této směrnici zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako "hnojivo EHS", která splňují požadavky této směrnice.Článek 5Ustanovení této směrnice nebrání tomu, aby byla přijata opatření nezbytná pro zajištění veřejné bezpečnosti, která by zakázala, omezila nebo bránila uvádění hnojiv na trh.Článek 6Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění souladu hnojiv uváděných na trh pod označením "hnojivo EHS" s touto směrnicí a její přílohou I.Článek 71. Aniž jsou dotčena opatření uvedená v článku 6, smějí členské státy podle svého rozhodnutí provádět dodatečné kontroly "hnojiv EHS". Tyto kontroly mohou být prováděny buď před uvedením hnojiv na trh, nebo po jejich uvedení na trh, případně v obou fázích.2. Pro tyto kontroly musí být použita pouze zkouška popsaná v příloze II.3. "Hnojivo EHS", které splňuje požadavky této směrnice a případně rovněž vyhovuje zkoušce odolnosti vůči výbuchu popsané v příloze II, pokud tuto zkoušku členský stát vyžaduje, nesmějí být – zejména pokud jde o skladování – předmětem vnitrostátních předpisů, které jsou stejně přísné jako předpisy vztahující se na výrobky, které těmto požadavkům nevyhovují.Článek 81. Postupem podle článku 11 směrnice 76/116/EHS budou stanoveny- způsob kontroly plnění požadavků uvedených v bodech 1, 2 a 6 přílohy I a způsob provádění zkoušky popsané v příloze II,- počet tepelných cyklů uvedených v příloze II, kterými musí hnojivo projít. Tepelné cykly musí být nejméně dva,- metody analýzy a odběru vzorků,- nejvyšší přípustné množství těžkých kovů.2. Veškeré změny nezbytné pro to, aby byly metody stanovení složení a vlastností hnojiv a metody provádění zkoušky odolnosti vůči výbuchu přizpůsobeny technickému pokroku, se přijímají stejným postupem.3. Po třech letech uplatňování této směrnice bude stejným postupem přijato rozhodnutí, zda je u zkoušky podle přílohy I oddílu 1 nutné zachovat požadavek dvou tepelných cyklů.Článek 91. Jestliže má členský stát oprávněné důvody se domnívat, že určité hnojivo představuje riziko pro bezpečnost nebo zdraví, přestože splňuje požadavky této směrnice, může uvádění tohoto hnojiva na trh na svém území dočasně zakázat nebo pro ně stanovit zvláštní podmínky. Neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.2. Ve lhůtě šesti týdnů konzultuje Komise dotčené členské státy, a poté neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření.3. Jestliže Komise usoudí, že jsou nezbytná technická přizpůsobení této směrnice, přijme tato přizpůsobení Komise nebo Rada postupem podle článku 8. Členský stát, který preventivní opatření učinil, může v tomto případě tato opatření zachovat do doby, než uvedená přizpůsobení vstoupí v platnost.Článek 101. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí je od 1. ledna 1984.2. Členské státy zajistí, aby byla Komise informována o znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. července 1980Za RadupředsedaJ. Santer[1] Úř. věst. C 16, 23.1.1976, s. 4.[2] Úř. věst. C 125, 8.6.1976, s. 43.[3] Úř. věst. C 204, 30.8.1976, s. 10.[4] Úř. věst. L 24, 30.1.1976, s. 21.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ICHARAKTERISTIKY JEDNOSLOŽKOVÝCH HNOJIV TYPU DUSIČNANU AMONNÉHO S VYSOKÝM OBSAHEM DUSÍKU A JEJICH LIMITNÍ HODNOTY1. Porozita (zachycení oleje)Zachycení oleje hnojivem, které nejprve prošlo dvěma tepelnými cykly v rozmezí teplot 25 až 50 °C, nesmí přesáhnout 4 % hmotnostních.2. Spalitelné příměsiObsah spalitelných látek v hmotnostních procentech, měřený jako uhlík, nesmí u hnojiv s obsahem dusíku nejméně 31,5 % hmotnostních překročit 0,2 % a u hnojiv s obsahem dusíku nejméně 28 %, ale méně než 31,5 % hmotnostních, nesmí překročit 0,4 %.3. pHRoztok 10 g hnojiva ve 100 ml vody musí mít pH nejméně 4,5.4. Granulometrická analýzaSítem o velikosti oka 1 mm nesmí projít více než 5 % hmotnostních hnojiva a sítem o velikosti oka 0,5 mm nesmí projít více než 3 % hmotnostních.5. ChlorNejvyšší obsah chloru je stanoven na 0,02 % hmotnostních.6. Těžké kovyTěžké kovy by neměly být přidávány záměrně a stopová množství těchto kovů vznikající při výrobním procesu by neměla překročit limitní hodnotu stanovenou Komisí.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPOPIS ZKOUŠKY ODOLNOSTI VŮČI VÝBUCHU PODLE ČLÁNKU 7Zkouška se provádí na reprezentativním vzorku hnojiva. Před zkouškou odolnosti vůči výbuchu musí celé množství vzorku projít nejvýše pěti tepelnými cykly.Zkouška odolnosti hnojiva vůči výbuchu se provádí ve vodorovné ocelové trubce za těchto podmínek:bezešvá ocelová trubka | |Délka trubky: | nejméně 1000 mm |Jmenovitý vnější průměr: | nejméně 114 mm |Jmenovitá tloušťka stěny: | nejméně 5 mm |Rozbuška: | typ a hmotnost zvolené rozbušky by měly být takové, aby detonační tlak působící na vzorek za účelem stanovení jeho citlivosti vůči přenosu detonace byl maximální |Teplota při zkoušce: | 15 – 25 °C |Olověné válečky dokumentující výbuch: | průměr 50 mm výška 100 mm |rozmístěné v rozmezí 150 mm a podpírající trubku ve vodorovné poloze. Zkouška se provede dvakrát. Výsledek zkoušky se považuje za průkazný, dojde-li při obou zkouškách ke zmáčknutí jednoho nebo více podpírajících olověných válečků o méně než 5 %.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/61/ES ze dne 19. července 2002, kterou se podevatenácté mění směrnice Rady 76/769/EHS o omezeních při uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (azobarviva)

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0061

Úřední věstník L 243 , 11/09/2002 S. 0015 - 0018

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/61/ESze dne 19. července 2002,kterou se podevatenácté mění směrnice Rady 76/769/EHS o omezeních při uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (azobarviva)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Vytváření vnitřního trhu by mělo postupně zvyšovat kvalitu života, ochranu zdraví a bezpečnost spotřebitelů. Opatření této směrnice zajistí vysokou úroveň ochrany zdraví a spotřebitelů.(2) Výrobky z textilu a kůže, které obsahují některá azobarviva, mají schopnost uvolňovat některé arylaminy, které mohou představovat riziko rakoviny.(3) Omezení používání textilních a kožených výrobků barvených azobarvivy, která již byla přijata nebo jsou plánována některými členskými státy, se týkají vytvoření a fungování vnitřního trhu. Je proto nezbytné sblížit právní předpisy členských států v této oblasti, a v důsledku toho změnit přílohu I směrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání [4].(4) Vědecký výbor pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí potvrdil, po konzultaci s Komisí, že riziko rakoviny představované textilními a koženými výrobky barvenými azobarvivy je důvodem k obavám.(5) S ohledem na ochranu lidského zdraví je nezbytné zakázat používání nebezpečných azobarviv a uvádění některých výrobků barvených takovými barvivy na trh.(6) Pro textilní výrobky vyrobené z recyklovaných vláken je nutno použít maximální koncentraci 70 ppm pro aminy uvedené v bodu 43 dodatku ke směrnici 76/769/EHS. To by mělo platit pro přechodné období do 1. ledna 2005, pokud se aminy uvolňují z reziduí předchozího barvení těchto vláken. To umožní recyklaci textilních výrobků, která je obecně prospěšná životnímu prostředí.(7) Pro použití této směrnice jsou nezbytné harmonizované metody zkoušení. Komise v souladu s článkem 2a směrnice 76/769/EHS takové metody stanoví. Metody zkoušení je nutno vypracovat především na evropské úrovni, popřípadě Evropským výborem pro normalizaci (CEN).(8) Metody zkoušení je nutno přezkoumat na základě nových vědeckých poznatků, včetně metod zkoušení pro analýzu 4-aminoazobenzenu.(9) Ustanovení o některých azobarvivech je nutno přezkoumat na základě nových vědeckých poznatků, zejména s ohledem na nutnost zařazení dalších látek neuvedených v této směrnici a rovněž jiných aromatických aminů. Zvláštní pozornost je nezbytné věnovat možným rizikům pro děti.(10) Tato směrnice platí, aniž jsou dotčeny právní předpisy Společenství, které stanovují minimální požadavky na ochranu zaměstnanců při práci uvedené ve směrnici Rady 89/391/EHS [5] a v samostatných směrnicích, které z ní vycházejí, zejména směrnice Rady 90/394/EHS [6] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/24/ES [7],PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se mění způsobem stanoveným v příloze této směrnice.Článek 2Metody zkoušení pro použití bodu 43 přílohy I směrnice 76/769/EHS přijme Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 2a uvedené směrnice.Článek 31. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 11. září 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy ode dne 11. září 2003.2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dnem jejího vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 19. července 2002.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaT. Pedersen[1] Úř. věst. C 89 E, 28.3.2000, s. 67a Úř. věst. C 96 E, 27.3.2001, s. 269.[2] Úř. věst. C 204, 18.7.2000, s. 90.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 7. září 2000 (Úř. věst. C 135, 7.5.2001, s. 257), společný postoj Rady ze dne 18. února 2002 (Úř. věst. C 119 E, 22.5.2002, s. 7) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. června 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2001/91/ES (Úř. věst. L 286, 30.10.2001, s. 27).[5] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[6] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 1999/38/ES (Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 66).[7] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPříloha I směrnice 76/769/EHS se mění takto:1. Doplňuje se tento bod:"43. Azobarviva | 1.Azobarviva, která mohou redukčním štěpením jedné nebo více azoskupin uvolnit jeden nebo více aromatických aminů uvedených v dodatku ve zjistitelných koncentracích, tj. v koncentracích vyšších než 30 ppm v hotových výrobcích nebo v jejich obarvených částech, podle metody zkoušení stanovené v souladu s článkem 2a této směrnice, se nesmějí používat v textilních a kožených výrobcích, které mohou přicházet do přímého a dlouhodobého styku s lidskou kůží nebo ústní dutinou, jako jsouoděvy, lůžkoviny, ručníky, vlásenky, paruky, klobouky, pleny a jiné hygienické prostředky, spací pytle,obuv, rukavice, řemínky, kabelky, náprsní tašky/peněženky, aktovky, potahy sedadel, váčky na peníze na krk;hračky z textilu nebo kůže a hračky, jejichž součástí jsou textilní nebo kožené oděvy,příze a textilie určené pro konečného spotřebitele.2.Textilní a kožené výrobky podle výše uvedeného bodu 1 se nesmějí uvádět na trh, pokud nesplňují požadavky stanovené v tomto bodu.Odchylně se toto ustanovení do 1. ledna 2005 nevztahuje na textilní výrobky vyrobené z recyklovaných vláken, jestliže se aminy uvolňují z reziduí předchozího barvení těchto vláken a jestliže jsou koncentrace uvolněných aminů nižší než 70 ppm.3.Komise přezkoumá ustanovení o azobarvivech na základě nových vědeckých poznatků nejpozději do 11. září 2005." |2. V dodatku se doplňuje tento bod:"Bod 43 − AzobarvivaSeznam aromatických aminů| Číslo CAS | Indexové číslo | Číslo ES | Sloučeniny |1 | 92–67–1 | 612–072–00–6 | 202–177–1 | bifenyl-4-ylamin 4-aminobifenyl xenylamin |2 | 92–87–5 | 612–042–00–2 | 202–199–1 | benzidin |3 | 95–69–2 | | 202–441–6 | 4-chlor-o-toluidin |4 | 91–59–8 | 612–022–00–3 | 202–080–4 | 2-naftylamin |5 | 97–56–3 | 611–006–00–3 | 202–591–2 | 2-methyl-4-(2- methylfenylazo)anilin o-aminoazotoluen 4-amino-, 3,2'-dimethylazobenzen 4-o– tolylazo-o– toluidin |6 | 99–55–8 | | 202–765–8 | 5-nitro-o-toluidin |7 | 106–47–8 | 612–137–00–9 | 203–401–0 | 4-chloranilin |8 | 615–05–4 | | 210–406–1 | 4-methoxy-m-fenylendiamin |9 | 101–77–9 | 612–051–00–1 | 202–974–4 | 4,4'-methylendianilin 4,4'-diaminodifenylmethan |10 | 91–94–1 | 612–068–00–4 | 202–109–0 | 3,3'-dichlorbenzidin 3,3'-dichlorbifenyl-4,4'-ylendiamin |11 | 119–90–4 | 612–036–00-X | 204–355–4 | 3,3'-dimethoxybenzidin |o-dianisidin | | | | |12 | 119–93–7 | 612–041–00–7 | 204–358–0 | 3,3'-dimethylbenzidin 4,4'-bi-o-toluidin |13 | 838–88–0 | 612–085–00–7 | 212–658–8 | 3,3'-dimethyl-4,4'- methylendianilin 4,4'-methylendi (o-toluidin) |14 | 120–71–8 | | 204–419–1 | 6-methoxy-m-toluidin p-kresidin |15 | 101–14–4 | 612–078–00–9 | 202–918–9 | 4,4'-methylen-bis-(2-chloranilin) 2,2'-dichlor-4,4'-methylendianilin |16 | 101–80–4 | | 202–977–0 | 4,4'-oxydianilin |17 | 139–65–1 | | 205–370–9 | 4,4'-thiodianilin |18 | 95–53–4 | 612–091–00-X | 202–429–0 | o-toluidin 2-methylanilin |19 | 95–80–7 | 612–099–00–3 | 202–453–1 | 4-methylbenzen-1,3-diamin 4-methyl-1,3-fenylendiamin |20 | 137–17–7 | | 205–282–0 | 2,4,5-trimethylanilin |21 | 90–04–0 | 612–035–00–4 | 201–963–1 | o-anisidin 2-methoxyanilin |22 | 60–09–3 | 611–008–00–4 | 200–453–6 | 4-aminoazobenzen" |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 22. listopadu 1973 o sbližování právních předpisů členských států o detergentech

text:
Důležité právní upozornění

|

31973L0404

Úřední věstník L 347 , 17/12/1973 S. 0051 - 0052 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 1 S. 0162  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 1 S. 0013  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 1 S. 0162  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0106  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 3 S. 0106

		Směrnice Radyze dne 22. listopadu 1973o sbližování právních předpisů členských států o detergentech(73/404/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 Smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že právní předpisy platné v členských státech týkající se zajištění biologické rozložitelnosti povrchově aktivních látek se v jednotlivých členských státech liší, což vytváří překážku obchodu;vzhledem k tomu, že rostoucí používání detergentů je jednou z příčin znečišťování přírodního prostředí obecně a znečišťování vod především;vzhledem k tomu, že jeden z důsledků znečišťování vod detergenty, tvorba velkého množství pěny, omezuje kontakt mezi vodou a vzduchem, ztěžuje okysličování, způsobuje obtíže při plavbě, narušuje fotosyntézu nezbytnou pro život vodního rostlinstva, má nepříznivý vliv na jednotlivá stadia čištění odpadních vod, způsobuje škody na čistírnách odpadních vod a možným přenosem bakterií a virů představuje nepřímé mikrobiologické riziko;vzhledem k tomu, že je žádoucí udržovat průměrnou úroveň biologické rozložitelnosti detergentů na 90 % a že stav techniky a průmyslové výroby to umožňuje; že je nicméně žádoucí se zabezpečit proti nejistotám vyplývajícím ze zkušebních metod, které by mohly vést k zamítavým rozhodnutím se závažnými hospodářskými důsledky,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se detergentem rozumí směs, která byla speciálně studována s ohledem na vytváření detergentních vlastností a která obsahuje základní složky (povrchově aktivní látky) a obecně doplňující složky (adjuvanty, intenzifikační činidla, plnidla a dalšími pomocné složky).Článek 2Členské státy zakáží uvádět na trh a používat detergenty, pokud průměrná úroveň biologické rozložitelnosti povrchově aktivních látek v nich obsažených je nižší než 90 % pro každou z těchto kategorií: aniontová, kationtová, neiontová a amfolytická.Používání povrchově aktivních látek s průměrnou úrovní biologické rozložitelnosti vyšší než 90 % nesmí být za běžných podmínek používání škodlivé pro zdraví člověka nebo zvířat.Článek 3Členské státy nesmějí z důvodů biologické rozložitelnosti nebo toxicity povrchově aktivních látek zakazovat, omezovat ani bránit uvádění na trh a používání detergentů, které jsou v souladu s touto směrnicí.Článek 4Soulad s požadavky článku 2 se stanoví pomocí zkušebních metod uvedených v jiných směrnicích Rady, které berou v úvahu nespolehlivost takových metod a stanovují vhodné tolerance.Článek 51. Pokud některý členský stát pomocí zkušebních postupů prováděných na základě směrnic uvedených v článku 4 zjistí, že určitý detergent není v souladu s požadavky stanovenými v článku 2, zakáže uvádění na trh a používání takového detergentu na svém území.2. V případě, že se členský stát rozhodne zakázat detergent, neprodleně o tom uvědomí členský stát, ze kterého výrobek pochází, a Komisi a uvede důvody tohoto rozhodnutí a podrobnosti zkoušek uvedených v odstavci 1.Pokud stát, ze kterého detergent pochází, vznese vůči tomuto rozhodnutí námitky, Komise je neprodleně projedná s oběma dotčenými členskými státy a případně i s dalšími členskými státy.Nelze-li dosáhnout dohody, vyžádá si Komise do tří měsíců ode dne obdržení informace uvedené v odstavci 1 posudek jedné z laboratoří podle článku 6, ne však laboratoře oznámené podle uvedeného článku dvěma členskými státy, jichž se týká tento článek.Stanovisko se vypracuje na základě referenčních metod stanovených ve směrnicích uvedených v článku 4.Komise předá stanovisko laboratoře dotčeným členským státům, které mohou do jednoho měsíce předložit Komisi své připomínky. Komise může současně projednat veškeré připomínky zúčastněných stran k tomuto stanovisku.Po zvážení všech připomínek vydá Komise nezbytná doporučení.Článek 6Každý členský stát oznámí ostatním členským státům a Komisi, jaká laboratoř nebo laboratoře jsou oprávněné k provádění zkoušek na základě referenčních metod uvedených v čl. 5 odst. 2.Článek 71. Na obalech, v nichž jsou detergenty nabízeny k prodeji spotřebiteli, musí být čitelně, viditelně a neodstranitelně uvedeny tyto údaje:a) název výrobku,b) jméno nebo obchodní firma a adresa nebo ochranná známka strany odpovědné za uvedení výrobku na trh.Stejné údaje musí být uvedeny ve všech dokumentech, které doprovázejí detergenty přepravované nebalené.2. Členské státy mohou uvádění detergentů na trh na svém území podmínit použitím svého úředního jazyka pro uvádění údajů uvedených v odstavci 1.Článek 81. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do osmnácti měsíců po jejím oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 9Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. listopadu 1973.Za RadupředsedaJ. Kampmann[1] Úř. věst. C 10, 5.2.1972, s. 29.[2] Úř. věst. C 89, 23.8.1972, s. 13.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/129/ES ze dne 9. října 2009 , kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS o kosmetických prostředcích za účelem přizpůsobení přílohy III uvedené směrnice technickému pokroku (Text s významem pro EHP)

text:
               10.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 267/18

      SMĚRNICE KOMISE 2009/129/ES
   ze dne 9. října 2009,
   kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS o kosmetických prostředcích za účelem přizpůsobení přílohy III uvedené směrnice technickému pokroku
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,
   po konzultaci s Vědeckým výborem pro spotřební zboží,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Sloučeniny fluoru jsou v současnosti právně upraveny pod referenčními čísly 26 až 43 a referenčními čísly 47 a 56 v příloze III části 1 směrnice 76/768/EHS. Jejich maximální povolená koncentrace v zubních pastách se vztahuje na obsah fluoru (0,15 % v přepočtu na F, tj. 1 500 ppm).

               (2)

               Vědecký výbor pro spotřební zboží, který byl nahrazen Vědeckým výborem pro bezpečnost spotřebitele (dále jen „SCCS“) (2), ve svém stanovisku SCCP/0882/08 uvedl, že maximální povolená koncentrace 0,15 % (1 500 F- ppm) fluoridu nepředstavuje na základě dostupných vědeckých důkazů při používání pro děti mladší šesti let zdravotní riziko. Použité údaje byly převzaty ze studií primárně o fluoridu sodném.

               (3)

               Na základě vědeckých závěrů SCCS zavedla směrnice Komise 2007/53/ES ze dne 29. srpna 2007, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS o kosmetických prostředcích za účelem přizpůsobení přílohy III uvedené směrnice technickému pokroku (3), pro právně upravené sloučeniny obsahující fluor požadavek varování, které musí být tištěno na etiketě zubních past, obsahujících fluorid. Tento požadavek se vztahuje na obsah fluoridu namísto obsahu fluoru. V důsledku toho nebyly všechny sloučeniny obsahující fluor uvedené na seznamu v příloze III části 1 směrnice 76/768/EHS zahrnuty do nově zavedeného požadavku na označování.

               (4)

               Na žádost Komise objasnil SCCS, že ve stanoviscích SCCNFP/0653/03 a SCCP/0882/05 bylo zdůrazněno, že extrapolaci na jiné sloučeniny obsahující fluor uvedené na seznamu v příloze III části 1 směrnice 76/768/EHS je možné provést pouze s ohledem na fluorózu. Avšak pro potřeby odkazování na sloučeniny obsahující fluor v příloze III části 1 směrnice 76/768/EHS zavedeného směrnicí 2007/53/ES měl SCCS za to, že pojmy „fluor“ a „fluorid“ jsou ekvivalentní a zaměnitelné.

               (5)

               V zájmu zajištění právní jistoty je nezbytné objasnit, že požadavky na označování se vztahují na všech dvacet sloučenin obsahujících fluor uvedených v příloze III části 1 směrnice 76/768/EHS, a nejen na ty, které obsahují fluorid.

               (6)

               Z toho důvodu by se podmínka pro označení, které musí být tištěno na etiketě zubních past obsahujících sloučeniny fluoru uvedené v příloze III části 1 směrnice 76/768/EHS, měla vztahovat na obsah fluoru namísto fluoridu. Směrnice 76/768/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (7)

               Aby byl umožněn hladký přechod, neměly by členské státy zakázat uvádět na trh výrobky, které jsou v souladu s touto směrnicí, před datem jejího použití.

               (8)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické prostředky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha III směrnice 76/768/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. dubna 2010. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
   Budou tyto předpisy používat od 15. října 2010.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Členské státy nezakáží uvádět na trh zubní pasty označené v souladu s ustanoveními, která provádějí tuto směrnici, před datem stanoveným v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 9. října 2009.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 169.

      (2)  Název výboru byl změněn rozhodnutím Komise 2008/721/ES (Úř. věst. L 241, 10.9.2008, s. 21).

      (3)  Úř. věst. L 226, 30.8.2007, s. 19.

      PŘÍLOHA
      Ve sloupci „f“ u referenčních čísel 26 až 43 a u referenčních čísel 47 a 56 v příloze III části 1 směrnice 76/768/EHS se znění po první větě nahrazuje těmito větami:

         „Pro jakoukoliv zubní pastu se sloučeninami s obsahem 0,1–0,15 % fluoru v přepočtu na F, pokud nenese na etiketě označení, které zakazuje použití u dětí (např. „pouze pro použití u dospělých osob“), je povinné následující označení:
         „Děti do 6 let včetně: Pro čištění zubů pod dohledem dospělého použijte množství o velikosti zrnka hrachu, abyste omezili spolknutí pasty na minimum. Pokud je fluorid přijímán z jiných zdrojů, konzultujte svého zubaře nebo lékaře.“ “


title: Směrnice Komise 2004/99/ES ze dne 1. října 2004, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek acetamipridu a thiaclopridu(Text s významem pro EHP)

text:
               6.10.2004

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 309/6

      SMĚRNICE KOMISE 2004/99/ES
   ze dne 1. října 2004,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinných látek acetamipridu a thiaclopridu
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS obdrželo Řecko dne 22. října 1999 od společnosti Nisso Chemical Europe GmbH žádost o zařazení účinné látky acetamipridu do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Rozhodnutím Komise 2000/390/ES (2) bylo potvrzeno, že je dokumentace „úplná“, tzn. že v zásadě vyhovuje požadavkům na údaje a informace stanoveným v příloze II a III směrnice 91/414/EHS.

               (2)

               Spojené království obdrželo dne 11. září 1998 od společnosti Bayer Plc. (nyní Bayer CropScience AG) žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS týkající se thiaclopridu. Rozhodnutím Komise 2000/181/ES (3) bylo potvrzeno, že je dokumentace „úplná“, tzn. že v zásadě vyhovuje požadavkům na údaje a informace stanoveným v příloze II a III směrnice 91/414/EHS.

               (3)

               Účinky těchto účinných látek na lidské zdraví a na životní prostředí byly posouzeny v souladu s čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 91/414/EHS pro použití navržená zmíněnými žadateli. Jmenované členské státy zpravodajové předložily Komisi návrhy hodnotících zpráv týkajících se těchto látek dne 19. března 2001 (acetamiprid) a 22. listopadu 2000 (thiacloprid).

               (4)

               Návrhy hodnotících zpráv byly přezkoumány členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat. Přezkoumání bylo dokončeno dne 29. června 2004 formou zpráv Komise o přezkoumání acetamipridu a thiaclopridu.

               (5)

               Přezkoumání acetamipridu a thiaclopridu neodhalila žádné otevřené otázky nebo obavy, které by vyžadovaly konzultaci s Vědeckým výborem pro rostliny.

               (6)

               Z různých zkoumání, která byla provedena, vyplynulo, že lze očekávat, že přípravky na ochranu rostlin obsahující dotyčné účinné látky obecně vyhoví požadavkům stanoveným v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 5 odst. 3 směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit acetamiprid a thiacloprid do přílohy I uvedené směrnice, a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tyto účinné látky udělována v souladu s ustanoveními uvedené směrnice.

               (7)

               Po zařazení acetamipridu a thiaclopridu do přílohy I směrnice 91/414/EHS by mělo být členským státům poskytnuto přiměřené období, ve kterém provedou ustanovení uvedené směrnice, pokud jde o přípravky na ochranu rostlin obsahující uvedené látky, a zejména přezkoumají stávající dočasná povolení a nejpozději do konce tohoto období nahradí tato povolení konečnými povoleními nebo je v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS změní či odejmou.

               (8)

               Je tudíž vhodné odpovídajícím způsobem změnit směrnici 91/414/EHS.

               (9)

               Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2005. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Budou tyto předpisy používat od 1. července 2005.
   Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   1.   Členské státy přezkoumají povolení každého přípravku na ochranu rostlin obsahujícího acetamiprid nebo thiacloprid, aby zajistily dodržení podmínek týkajících se těchto účinných látek, které jsou stanoveny v příloze I směrnice 91/414/EHS. V případě nutnosti změní nebo odejmou povolení v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS nejpozději do 30. června 2005.
   2.   Členské státy v souladu s jednotnými zásadami stanovenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS nově zhodnotí každý přípravek na ochranu rostlin obsahující acetamiprid nebo thiacloprid, ať už jako jedinou účinnou látku, nebo jako jednu z více účinných látek, které byly všechny nejpozději do 31. prosince 2004 zařazeny do přílohy I směrnice 91/414/EHS, a to na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III uvedené směrnice. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS.
   Po tomto určení členské státy:

               a)

               v případě, že přípravek obsahuje acetamiprid nebo thiacloprid jako jedinou účinnou látku, povolení v případě nutnosti změní nebo odejmou nejpozději do 30. června 2006, nebo

               b)

               v případě, že přípravek obsahuje acetamiprid nebo thiacloprid jako jednu z více účinných látek, povolení v případě nutnosti změní nebo odejmou do 30. června 2006 nebo do data stanoveného pro takovou změnu či takové odejmutí v příslušné směrnici nebo příslušných směrnicích, kterou byla příslušná látka zařazena/kterými byly příslušné látky zařazeny do přílohy I směrnice 91/414/EHS, podle toho, co nastane později.

         Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2005.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 1. října 2004.

            Za Komisi

         David BYRNE

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/71/ES (Úř. věst. L 127, 29.4.2004, s. 104).

      (2)  Úř. věst. L 145, 20.6.2000, s. 36.

      (3)  Úř. věst. L 57, 2.3.2000, s. 35.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 91/414/EHS se na konec tabulky doplňují tyto řádky:

                     Číslo

                     Obecný název, identifikační čísla

                     Název podle IUPAC

                     Čistota (1)

                     Vstup v platnost

                     Konec platnosti zařazení

                     Zvláštní ustanovení

                     „92

                     Asetamiprid
                     CAS 160430-64-8
                     CIPAC
                     Dosud nepřiděleno

                     (E)-N1-[(6-chloro-3-pyridyl)methyl]-N2-kyano-N1-methylacetamidin

                     ≥ 990 g/kg

                     1. ledna 2005

                     31. prosince 2014

                     Povolena mohou být pouze použití jako insekticid.
                     Při uplatňování jednotných zásad podle přílohy VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání acetamipridu, a zejména její dodatky I a II, dokončené Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 29. června 2004.
                     V rámci tohoto celkového hodnocení členské státy:

                                 —

                                 musí věnovat zvláštní pozornost expozici pracovníků látce,

                                 —

                                 musí věnovat zvláštní pozornost ochraně vodních organismů.

                           V případě potřeby musí být uplatněna opatření ke zmírnění rizika.

                     93

                     Thiacloprid
                     CAS 111988-49-9
                     CIPAC 631

                     (Z)-N-{3-[(6-Chloro-3-pyridinyl)methyl]-1,3-thiazolan-2-yliden}kyanamid

                     ≥ 975 g/kg

                     1. ledna 2005

                     31. prosince 2014

                     Povolena mohou být pouze použití jako insekticid.
                     Při uplatňování jednotných zásad podle přílohy VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání thiaclopridu, a zejména její dodatky I a II, dokončené Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 29. června 2004.
                     V rámci tohoto celkového hodnocení členské státy:

                                 —

                                 musí věnovat zvláštní pozornost ochraně necílových členovců,

                                 —

                                 musí věnovat zvláštní pozornost ochraně vodních organismů,

                                 —

                                 musí věnovat zvláštní pozornost potenciálu pro znečištění podzemních vod, pokud je tato účinná látka používána v oblastech s citlivými půdními a/nebo klimatickými podmínkami.

                           V případě potřeby musí být uplatněna opatření ke zmírnění rizika.

         (1)  Další podrobnosti o identitě a specifikaci účinných látek jsou uvedeny ve zprávě o přezkoumání.“