title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/41/ES ze dne 7. září 2005, kterou se mění směrnice Rady 76/115/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů motorových vozidel   (Text s významem pro EHP)

text:
               30.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/149

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/41/ES
   ze dne 7. září 2005,
   kterou se mění směrnice Rady 76/115/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů motorových vozidel
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Výzkum ukázal, že v případě nehody může použití bezpečnostních pásů a zádržných systémů přispět k podstatnému snížení počtu smrtelných úrazů i vážnosti poranění, a to i v případě převrácení vozidla. Montáž bezpečnostních pásů a zádržných systémů do všech kategorií vozidel bude nepochybně představovat důležitý krok vpřed při zvyšování bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích a následné záchraně životů.

               (2)

               Vybavení všech vozidel bezpečnostními pásy by mohlo společnosti přinést značný užitek.

               (3)

               V usnesení ze dne 18. února 1986 o společných opatřeních ke snížení počtu silničních nehod v rámci programu Společenství pro bezpečnost provozu na pozemních komunikacích (3) zdůraznil Evropský parlament potřebu zavést povinné používání bezpečnostních pásů pro všechny cestující, včetně dětí, kromě cestujících ve vozidlech pro hromadnou přepravu osob. Z tohoto důvodu je v otázce povinného vybavení vozidel bezpečnostními pásy nebo zádržnými systémy nutno rozlišovat mezi autobusy pro hromadnou přepravu osob a ostatními vozidly.

               (4)

               V souladu se směrnicí Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (4) se systém Společenství pro schvalování typu vztahuje na všechna nová vozidla kategorie M1 až od 1. ledna 1998. Pouze tato vozidla musí být tudíž vybavena kotevními úchyty určenými pro bezpečnostní pásy nebo zádržné systémy, které splňují požadavky směrnice 76/115/EHS (5).

               (5)

               Dokud nebude systém Společenství pro schvalování typu rozšířen na všechny kategorie vozidel, mělo by se v zájmu bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích vyžadovat, aby byla vozidla jiných kategorií než M1 vybavena kotevními úchyty určenými pro bezpečnostní pásy nebo zádržné systémy.

               (6)

               Směrnice 76/115/EHS již stanoví veškeré technické a správní požadavky na schvalování typu vozidel jiných kategorií než M1. Členské státy tedy nemusí zavádět další předpisy.

               (7)

               Od vstupu v platnost směrnice Komise 96/38/ES ze dne 17. června 1996, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/115/EHS o kotevních úchytech bezpečnostních pásů motorových vozidel, již několik členských států stanovilo povinné dodržování uvedené směrnice pro některé kategorie vozidel jiné než M1. Výrobci a jejich dodavatelé za tím účelem vyvinuli odpovídající technologii.

               (8)

               Směrnice 76/115/EHS by proto měla být změněna.

               (9)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž zlepšení bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích zavedením povinného vybavení některých kategorií vozidel bezpečnostními pásy, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodů rozsahu opatření navrhovaných v této oblasti, jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovené v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 76/115/EHS
   Směrnice 76/115/EHS se mění takto:

               1.

               V článku 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Vozidla kategorií M2 a M3 se rozdělují do tříd definovaných v oddíle 2 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/85/ES ze dne 20. listopadu 2001 o zvláštních ustanoveních pro vozidla používaná k přepravě osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče (6).

               2.

               Příloha I se mění takto:

                           a)

                           bod 1.9 se zrušuje;

                           b)

                           bod 4.3.1 se nahrazuje tímto:

                                       „4.3.1

                                       Vozidla kategorií M1, M2 (třídy III nebo B), M3 (třídy III nebo B) a N musí být vybavena kotevními úchyty bezpečnostních pásů splňujícími požadavky této směrnice.“;

                           c)

                           bod 4.3.8 se nahrazuje tímto:

                                       „4.3.8

                                       Pro sedadla určená k použití jen ve stojícím vozidle a dále pro všechna sedadla každého vozidla, na které se nevztahují body 4.3.1 až 4.3.5, se nevyžadují žádné kotevní úchyty bezpečnostních pásů. Je-li vozidlo vybaveno kotevními úchyty pro tato sedadla, musí tyto kotevní úchyty splňovat požadavky této směrnice. Avšak kotevní úchyty určené k použití výlučně ve spojení s pásem pro zdravotně postiženou osobu anebo s jiným zádržným systémem uvedeným v článku 2a směrnice Rady 77/541/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezpečnostních pásů a zádržných systémů motorových vozidel (7) nemusí splňovat požadavky této směrnice, pokud byly navrženy a zkonstruovány podle vnitrostátních právních požadavků s cílem v praxi zabezpečit maximální úroveň bezpečnosti.

         Článek 2
   Opatření ve prospěch zdravotně postižených osob
   Komise posoudí do 20. dubna 2008 konkrétní postupy pro harmonizaci požadavků na kotevní úchyty určené k použití výlučně ve spojení s pásem pro zdravotně postiženou osobu anebo s jiným zádržným systémem uvedeným v článku 2a směrnice 77/541/EHS na základě stávajících mezinárodních norem a vnitrostátních právních požadavků, aby se zabezpečila stejná úroveň bezpečnosti, jakou stanoví tato směrnice. V případě potřeby předloží Komise návrh opatření. Změny této směrnice jsou přijímány postupem podle článku 13 směrnice 70/156/EHS.
   Článek 3
   Uplatňování
   1.   Od 20. dubna 2006 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, pokud splňují požadavky stanovené ve směrnici 76/115/EHS ve znění této směrnice:

               a)

               odmítnout udělit ES schválení typu anebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla,

               b)

               zakázat registraci nebo prodej nových vozidel nebo jejich uvedení do provozu.

         2.   Od 20. října 2006 z důvodů týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, pokud nesplňují požadavky stanovené ve směrnici 76/115/EHS ve znění této směrnice, členské státy u nových vozidel:

               a)

               již nesmějí udělit ES schválení typu,

               b)

               odmítnou udělit vnitrostátní schválení typu.

         3.   Od 20. října 2007 z důvodů týkajících se kotevních úchytů bezpečnostních pásů, pokud nesplňují požadavky stanovené ve směrnici 76/115/EHS ve znění této směrnice, členské státy:

               a)

               považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla za neplatná pro účely čl. 7 odst. 1 směrnice 70/156/EHS,

               b)

               odmítnou registraci nebo prodej nových vozidel nebo jejich uvedení do provozu, kromě případů, kdy se použije čl. 8 odst. 2 směrnice 70/156/EHS.

         Článek 4
   Provedení
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 20. dubna 2006. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   2.   Použijí tyto předpisy ode dne 21. dubna 2006.
   3.   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   4.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 5
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

   Článek 6
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 7. září 2005.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda

         C. CLARKE

      (1)  Úř. věst. C 80, 30.3.2004, s. 8.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. prosince 2003 (Úř. věst. C 91 E, 15.4.2004, s. 496), společný postoj Rady ze dne 24. ledna 2005 (Úř. věst. C 111 E, 11.5.2005, s. 23) a postoj Evropského parlamentu ze dne 26. května 2005 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (3)  Úř. věst. C 68, 24.3.1986, s. 35.

      (4)  Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/78/ES (Úř. věst. L 153, 30.4.2004, s. 103).

      (5)  Úř. věst. L 24, 30.1.1976, s. 6. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 96/38/ES (Úř. věst. L 187, 26.7.1996, s. 95).

      (6)  Úř. věst. L 42, 13.2.2002, s. 1.“

      (7)  Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 95. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.“


title: Směrnice Komise ze dne 25. července 1980 o analytické metodě Společenství pro stanovení obsahu kyseliny erukové v olejích a tucích určených jako takových k lidské spotřebě a v potravinách obsahujících přidané oleje nebo tuky

text:
Důležité právní upozornění

|

31980L0891

Úřední věstník L 254 , 27/09/1980 S. 0035 - 0041 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0008  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0007  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0008  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0076  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 11 S. 0076

		Směrnice Komiseze dne 25. července 1980o analytické metodě Společenství pro stanovení obsahu kyseliny erukové v olejích a tucích určených jako takových k lidské spotřebě a v potravinách obsahujících přidané oleje nebo tuky(80/891/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 76/621/EHS ze dne 20. července 1976, kterou se stanoví nejvyšší množství kyseliny erukové v olejích a tucích určených jako takových k lidské spotřebě a v potravinách obsahujících přidané oleje nebo tuky [1], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že článek 2 směrnice 76/621/EHS stanoví, že nejpozději od 1. července 1979 nesmí být množství kyseliny erukové u produktů uvedených v článku 1 uvedené směrnice vztažené na celkové množství mastných kyselin v tukové složce vyšší než 5 %;vzhledem k tomu, že článek 3 směrnice 76/621/EHS stanoví, že obsah kyseliny erukové bude stanoven analytickou metodou Společenství;vzhledem k tomu, že nařízení (EHS) č. 1470/68 ze dne 23. září 1968 o odběru a úpravě vzorků a o stanovení obsahu oleje, nečistot a vlhkosti v olejnatých semenech [2] stanoví v příloze VI zavedené nařízením (EHS) č. 72/77 [3] analytickou metodu pro stanovení obsahu kyseliny erukové v semenu řepky a řepice; že by tato metoda měla být použita jako preselekční metoda;vzhledem k tomu, že při analýze mastných kyselin, které tvoří základní složku olejů a tuků, nelze metodou plynové chromatografie s kapalnou stacionární fází za normálních podmínek rozlišit kyselinu erukovou od jiných izomerů kyseliny dokosenové, jako je kyselina cetolejová;vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit množství kyseliny erukové v olejích a tucích a stejně tak v potravinách, do kterých byly přidány oleje nebo tuky, jež mohou obsahovat kyselinu cetolejovou a jiné izomery kyseliny dokosenové;vzhledem k tomu, že není třeba stanovit množství kyseliny erukové v olejích a tucích a v potravinách, do kterých byly oleje nebo tuky přidány, pokud bylo preselekčními analytickými metodami zjištěno, že neobsahují celkově více než 5 % kyseliny dokosenové nebo cisdokosenové;vzhledem k tomu, že až do zavedení dokonalejší analytické metody pro stanovení kyseliny erukové je tato metoda analýzy v současnosti považována za nejvhodnější;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potraviny,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy stanoví, že analýza nezbytná pro stanovení obsahu kyseliny erukové v produktech uvedených v článku 1 směrnice 76/621/EHS se provádí způsobem stanoveným v článku 2.Článek 21. Pro účely preselekce musí být stanoven:a) buď celkový obsah kyseliny dokosenové v produktech uvedených v článku 1 pomocí metody uvedené v příloze VI nařízení (EHS) č. 1470/68;b) nebo celkový obsah kyseliny cis-dokosenové v produktech uvedených v článku 1 metodou uvedenou v příloze VI nařízení (EHS) č. 1470/68 pomocí plynové chromatografie s kapalnou stacionární fází za podmínek, které umožňují oddělit cis- a trans-izomery kyseliny dokosenové. Stacionární fáze vhodné pro tento účel jsou například kyanopropylpolysiloxany nebo tekuté krystaly.2. Pokud celkový obsah:a) kyselin dokosenových stanovených podle odst. 1 písm. a) nebob) kyselin cis-dokosenových stanovených podle odst. 1 písm. b) v produktech uvedených v článku 1 vztažený na celkový obsah mastných kyselin tukové složky těchto výrobků není vyšší než 5 %, nevyžaduje se další stanovení. V opačném případě se obsah kyseliny erukové stanoví metodou uvedenou v příloze této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. února 1982. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 25. července 1980.Za KomisiÉtienne Davignončlen Komise[1] Úř. věst. L 202, 28.7.1976, s. 35.[2] Úř. věst. L 239, 28.9.1968, s. 2.[3] Úř. věst. L 12, 15.1.1977, s. 11.--------------------------------------------------PŘÍLOHASTANOVENÍ OBSAHU KYSELINY ERUKOVÉ V OLEJÍCH A TUCÍCH URČENÝCH JAKO TAKOVÝCH K LIDSKÉ SPOTŘEBĚ A V TUKOVÉ NEBO OLEJOVÉ SLOŽCE POTRAVIN, DO KTERÝCH BYLY OLEJE NEBO TUKY PŘIDÁNYI. ÚVOD1. PŘÍPRAVA VZORKU1.1. ObecněHmotnost vzorku dodaného laboratoři k analýze je za normálních podmínek 50 g, pokud není požadováno větší množství.1.2. Příprava vzorku k analýze v laboratořiVzorek musí být před analýzou homogenizován.1.3. Skladovací nádobyTakto připravený vzorek se skladuje ve vzduchotěsné a vlhkotěsné nádobě.2. REAKČNÍ ČINIDLA2.1. Voda2.1.1. K rozpouštění, ředění a promývání se použije destilovaná nebo demineralizovaná voda alespoň rovnocenné čistoty.2.1.2. Pokud není při zmínce o "rozpouštění" nebo "ředění" uvedeno žádné jiné činidlo, jedná se o rozpouštění nebo ředění vodou.2.2. ChemikáliePoužívají se pouze chemikálie analytické čistoty (p. a.), pokud není uvedeno jinak.3. PŘÍSTROJE A POMŮCKY3.1. Seznam přístrojůTento seznam obsahuje pouze položky pro zvláštní účel a se specifikací.3.2. Analytické váhy"Analytickými váhami" se rozumějí váhy s citlivostí 0,1 mg nebo větší.4. VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ4.1. VýsledkyV úřední zprávě o analýze se uvede střední hodnota nejméně ze dvou stanovení s uspokojivou opakovatelností.4.2. Výpočet procentního obsahuPokud není stanoveno jinak, vyjádří se výsledky v hmotnostních procentech z celkového obsahu mastných kyselin ve vzorku přijatém laboratoří4.3. Počet platných desetinných místPočet platných desetinných míst v takto vyjádřeném výsledku je určen přesností metody.II. STANOVENÍ KYSELINY ERUKOVÉ1. PŘEDMĚT A OBLAST POUŽITÍTato metoda slouží ke stanovení obsahu kyseliny erukové:i) v olejích a tucích obsahujících kyselinu cetolejovou (zejména cis- izomer kyseliny dokosenové, který se vyskytuje v rybích olejích) aii) v hydrogenovaných olejích a tucích obsahujících trans- a cis- izomery kyseliny dokosenové.2. DEFINICE"Obsahem kyseliny erukové" se rozumí obsah kyseliny erukové stanovený popsanou metodou.3. PODSTATA METODYMethylestery jednotlivých mastných kyselin oleje nebo tuku se oddělí metodou nízkoteplotní tenkovrstvé argentační chromatografie a kvantitativně stanoví plynovou chromatografií s kapalnou stacionární fází.4. REAKČNÍ ČINIDLA4.1. Čerstvě destilovaný diethylether bez peroxidu4.2. n-Hexan4.3. Silikagel G pro chromatografii na tenké vrstvě4.4. Silikagel pro kolonovou chromatografii4.5. Roztok dusičnanu stříbrného 200 g/l. Ve vodě se rozpustí 24 g dusičnanu stříbrného a doplní se vodou do 120 ml.4.6. Roztok methylesteru kyseliny erukové 5 mg/ml. V několika ml n-hexanu se rozpustí 50 mg methylesteru kyseliny erukové a doplní se n-hexanem do 10 ml.4.7. Methylester kyseliny tetrakosanové jako vnitřní standardní roztok 0,25 mg/ml. V několika ml n-hexanu se rozpustí 25 mg methylesteru kyseliny tetrakosanové (jako v bodě 4.6.) a doplní se n-hexanem do 100 ml.4.8. Vyvíjecí rozpouštědlo. Toluen: n-hexan v poměru 90:10 (objemově).4.9. Roztok 2,7dichlorofluoresceinu 0,5 g/l. Za současného zahřívání a míchání se rozpustí 50 mg 2,7dichlorofluoresceinu ve 100 ml padesátiprocentního vodného roztoku methanolu.5. PŘÍSTROJE A POMŮCKY5.1. Zařízení pro chromatografii na tenké vrstvě a dále zejména:5.1.1. Zmrazovací jednotka schopná udržet vyvíjecí komoru a její obsah při teplotě od - 20 °C do - 25 °C.5.1.2. Skleněné desky 200 × 200 mm.5.1.3. UV lampa.5.1.4. Skleněné kolony o délce asi 200 mm o vnitřním průměru asi 10 mm s filtrem ze skelné vaty nebo s fritou. Případně malé nálevky s fritou.5.1.5. Aplikátor pro nanášení roztoků do úzkého pásku nebo proužku na chromatografické (TLC) desky.5.2. Plynový chromatograf s kapalnou stacionární fází s elektronickým integrátorem ve smyslu oddílu III přílohy VI nařízení Komise (EHS) č. 72/77.6. POSTUP6.1. Příprava methylesterů mastných kyselinZ přibližně 400 mg olejové nebo tukové složky analyzovaného vzorku se připraví roztok obsahující asi 20 až 50 mg/ml methylesterů mastných kyselin v nhexanu metodou popsanou v oddíle II bodu 3 přílohy VI nařízení Komise (EHS) č. 72/77.6.2. Chromatografie na tenké vrstvě6.2.1. Příprava desekDo 500ml baňky s kulatým dnem se vsype 60 g silikagelu (4.3), přidá se 120 ml roztoku dusičnanu stříbrného (4.5) a protřepává se 1 minutu do vytvoření zcela homogenní suspenze. Tato suspenze se poté nanese obvyklým způsobem na desky. Tloušťka vrstvy musí být přibližně 0,5 mm. Toto množství suspenze je dostatečné pro přípravu pěti desek o rozměrech 200 × 200 mm.Desky se nechají částečně vyschnout na vzduchu (nejlépe v temnu po dobu asi 30 minut). Desky se úplně vysuší a aktivují v sušárně po dobu 2 hodin a 30 minut při teplotě 100 °C. Po aktivaci se desky co nejdříve použijí nebo se přechovávají v temnu a před použitím se znovu aktivují. (Poznámka: aktivace při 110 °C po dobu 1 hodiny je dostačující, pokud přitom deska neztmavne). Před použitím se v nanesené vrstvě sorbentu vyryjí rýhy 10 mm od bočních okrajů a od horního okraje každé desky, aby se v průběhu vyvíjení snížily okrajové efekty.6.2.2. Nanášení methylesterůPomocí aplikátoru (5.1.5) se nanese do úzkého, asi 50 mm dlouhého proužku, nejméně 40 mm od okraje desky a 10 mm od spodního okraje desky 50 μl roztoku methylesterů (6.1) připravených ze vzorku. Podobným způsobem se nanese 100 μl směsného roztoku obsahujícího stejné objemy připraveného roztoku methylesterů (6.1) a roztoku methylesteru kyseliny erukové (4.6). Vzhledem ke křehkosti nanesené vrstvy sorbentu se postupuje při nanášení roztoků zvláště opatrně. (Poznámka: na desku se případně může nanést také 50 μl roztoku methylesteru kyseliny erukové (4.6), který po vyvíjení pomůže při identifikaci proužku methylesteru kyseliny erukové – viz obrázek.) Po nanesení methylesterů se spodní okraj desky postaví do diethyletheru na dobu, než ether dostoupí asi 5 mm nad zónu nanesených vzorků. Takto dojde ke zkoncentrování methylesterů do úzkého proužku.6.2.3. Vyvíjení desekDo vyvíjecí komory se nalije vyvíjecí rozpouštědlo do výšky asi 5 mm (4.8) a komora uzavřená víčkem se uloží do zmrazovací jednotky (5.1.1) udržované při teplotě - 25°C nebo co nejblíže této teploty. (V některých případech může být vhodné vyvíjecí komoru obložit). Po dvou hodinách se deska opatrně umístí do komory a rozpouštědlo se nechá stoupat asi do jedné poloviny až dvou třetin výšky desky. Deska se vyjme a rozpouštědlo se z ní jemně odpaří v proudu dusíku. Deska se znovu vloží do komory a rozpouštědlo se ponechá stoupat až k vrchnímu okraji desky. Deska se vyjme a jako v předchozím případě se vysuší v proudu dusíku a poté se opatrně postříká roztokem 2,7dichlorofluoresceinu (4.9).Deska se prohlédne pod ultrafialovým světlem a pruh obsahující methylester kyseliny erukové ve vzorku se lokalizuje pomocí zvýrazněného pruhu vzorku, ke kterému byl přidán methylester kyseliny erukové (viz obrázek).6.2.4. Separace methylesterových frakcíProužek methylesteru kyseliny erukové pocházející ze vzorku se seškrábne do 50 ml kádinky tak, aby nedošlo ke ztrátám. Obdobně se do jiné 50 ml kádinky přenese silikagel umístěný nad a pod proužkem methylesteru kyseliny erukové. Tento pruh obsahuje všechny ostatní frakce methylesterů mastných kyselin. Do každé kádinky se přidá 1,0 ml standardního roztoku methylesteru kyseliny tetrakosanové (4.7) a 10 ml diethyletheru (4.1). Obsah kádinek se promíchá a přenese se na separační kolony či nálevky (5.1.4), z nichž každá obsahuje asi 1 g silikagelu (4.4). Methylestery se extrahují pomocí tří nebo čtyř 10 ml dávek diethyletheru. Eluáty se zachycují do malých baněk. Každý filtrát se odpaří na malý objem pomocí jemného proudu dusíku a methylestery se přelijí do malých zkumavek s kónickým dnem. Zbytek rozpouštědla se odpaří v proudu dusíku tak, aby se methylestery zkoncentrovaly na dně zkumavek. Methylestery se rozpustí v 25 až 50 μl nhexanu (4.2).6.3. Plynová chromatografie s kapalnou stacionární fází6.3.1. Provede se postup popsaný v oddílu III přílohy VI nařízení Komise č. 72/77/EHS a analyzují se 1 až 2 μl roztoků methylesterů získaných z frakce i) obsahující methylester kyseliny erukové a z frakcí ii) obsahujících zbytek methylesterů mastných kyselin.6.3.2. Pomocí elektronického integrátoru se stanoví tyto plochy píků:i) z chromatogramu frakce obsahující methylester kyseliny erukové plochy píků:a) methylesteru kyseliny erukové [E]b) vnitřního standardu [L1]c) celkových methylesterů s výjimkou vnitřního standardu [EF]ii) z chromatogramu frakcí obsahujících zbytek methylesterů mastných kyselin plochy píků:a) celkových methylesterů mimo vnitřního standardu [RF]b) vnitřního standardu [L2]7. VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ7.1. Postup výpočtu a vzorec7.1.1. Obsah kyseliny erukové ve vzorku vyjádřený jako procentní podíl methylesteru kyseliny erukové z celkových methylesterů mastných kyselin připravených ze vzorku je dán vzorcem:LEFRF× 100kde:E, EF, RF, L1 a L2 jsou plochy píků podle 6.3.2, v případě nutnosti korigované kalibračními faktory.Obsah methylesteru kyseliny erukové daný výše uvedeným vzorcem odpovídá obsahu kyseliny erukové vyjádřenému jako procento z celkového množství mastných kyselin ve vzorku.7.1.2. Pokud jsou plochy píků vyjádřeny v procentech, pak lze hodnoty EF a RF vypočítat takto:EF = 100 – L1RF = 100 – L27.1.3. Metoda výpočtu podle odstavce (7.1.1) předpokládá, že množství kyseliny tetrakosanové ve vzorku je zanedbatelné. Pokud se ukáže, že ve vzorku je významné množství této kyseliny, hodnota pro kyselinu tetrakosanovou (L2) získaná z chromatogramu frakcí obsahujících zbylé methylestery mastných kyselin musí být snížena takto:L1– T2kde:T=TPPaT2 = plocha píku methylesteru kyseliny tetrakosanové pocházející ze vzorku, tvořící část plochy píku vnitřního standardu v chromatogramu zbývající frakce methylesterů mastných kyselinP2 = plocha píku methylesteru kyseliny palmitové z chromatogramu zbylé frakceT0 = plocha píku methylesteru kyseliny tetrakosanové z chromatogramu methylesterů celkových mastných kyselin stanovených analýzou podle článku 2 této směrniceP0 = plocha píku methylesteru kyseliny palmitové z chromatogramu methylesterů celkových mastných kyselin stanovených analýzou podle článku 2 této směrnice7.1.4. Odvození vzorcePodíl mastných kyselin ve frakci obsahující methylester kyseliny erukové vyjádřený jako procento z celkového obsahu mastných kyselin ve vzorku je dán vzorcem:EFL1EFL1 + RFL2 × 100 | nebo | EFL1EFL1 + RFL2 × 100 |Podíl kyseliny erukové ve frakci obsahující methylester kyseliny erukové je dán vzorcem:EEFProto je obsah kyseliny erukové ve vzorku vyjádřený jako procento z celkového obsahu mastných kyselin dán vzorcem:EFL1EFL1 + RFL2 ×EEF × 100 | nebo | EL1EFL1 + RFL2 × 100 |7.1.5. OpakovatelnostRozdíl mezi výsledky získanými ze dvou stanovení provedených současně nebo rychle po sobě z téhož vzorku tímtéž pracovníkem za totožných podmínek nesmí být větší než 10 % výsledné hodnoty nebo 0,5 g na 100 g vzorku. Rozhodující je vyšší hodnota.+++++ TIFF +++++Typický chromatogram na tenké vrstvě s vyznačením oddělení methylesterů kyseliny erukové, cetolejové a trans izomerů kyseliny dokosenové--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 92/23/EHS ze dne 31. března 1992 o pneumatikách pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla a o jejich montáži

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0023

Úřední věstník L 129 , 14/05/1992 S. 0095 - 0153 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 22 S. 0136  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 22 S. 0136

		Směrnice Rady 92/23/EHSze dne 31. března 1992o pneumatikách pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla a o jejich montážiRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je třeba přijmout opatření k postupnému zřízení vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že pro dosažení jednotného trhu je nutný postup plné harmonizace;vzhledem k tomu, že tato metoda bude použita při revizi celého postupu EHS schvalování typu ve smyslu usnesení Rady ze dne 7. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci a normalizaci;vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na pneumatiky;vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možné použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [4], naposledy pozměněné směrnicí 87/403/EHS [5];vzhledem k tomu, že předpisy pro pneumatiky by měly zahrnovat společné požadavky týkající se nejen jejich vlastností, ale i požadavků na vybavení vozidel a jejich přípojných vozidel z hlediska jejich pneumatik;vzhledem k tomu, že by měl být v důsledku toho zaveden jednotný postup pro udělení značky EHS pro každý typ pneumatiky, který splňuje společné požadavky na vlastnosti a zkoušky; že k zabezpečení volného pohybu pneumatik na úrovni Společenství je soulad pneumatik se společnými požadavky zajištěn opatřením každé pneumatiky EHS značkou udělenou výrobci zmíněným postupem; že všechny členské státy mohou pro ověření souladu pneumatik se společnými požadavky kdykoli provést kontroly; že v případě zjištění nesouladu musí členské státy přijmout opatření nezbytná k zajištění souladu pneumatik s těmito požadavky, jež mohou vést až k odejmutí výše uvedené EHS značky;vzhledem k tomu, že je žádoucí vzít v úvahu technické požadavky přijaté Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů v jejím předpisu č. 30 ("Jednotná ustanovení pro schvalování typu pneumatik pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla") [6]ve znění předpisu č. 54 ("Jednotná ustanovení pro schvalování typu pneumatik užitkových vozidel a jejich přípojných vozidel") [7]a předpisu č. 64 ("Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel vybavených koly nebo pneumatikami pro dočasné užití") [8], které jsou přílohou Dohody ze dne 20. března 1958 o přijetí jednotných podmínek pro schvalování typu a vzájemné uznávání schválení typu výstroje a dílů motorových vozidel;vzhledem k tomu, že sbližování vnitrostátních právních předpisů týkajících se motorových vozidel předpokládá, že členské státy budou vzájemně uznávat kontroly provedené kterýmkoli z nich podle společných požadavků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se rozumí:- "pneumatikou" nová pneumatika určená pro vybavení vozidel, na něž se vztahuje směrnice Rady 70/156/EHS;- "vozidlem" každé vozidlo, na něž se vztahuje směrnice Rady 70/156/EHS;- "výrobcem" držitel výrobní nebo obchodní značky vozidla nebo pneumatiky.Článek 21. Členské státy udělují EHS schválení typu konstrukční části za podmínek přílohy I pro každý typ pneumatiky, který splňuje požadavky přílohy II, a přidělí mu číslo EHS schválení typu konstrukční části, jak je stanoveno v příloze I.2. Členské státy udělují EHS schválení typu vozidla z hlediska jeho pneumatik za podmínek přílohy III pro každý typ vozidla, jehož všechny pneumatiky (včetně pneumatik pro dočasné užití) splňují požadavky přílohy II a rovněž požadavky na vozidlo podle přílohy IV, a přidělí mu číslo EHS schválení typu, jak je stanoveno v příloze III.Článek 3Schvalovací orgán každého členského státu zašle ostatním členským státům do jednoho měsíce od udělení nebo odmítnutí udělení EHS schválení typu konstrukční části (pro typ pneumatiky) nebo EHS schválení typu vozidla kopii dotyčného certifikátu, jehož vzory jsou uvedeny v dodatcích k příloze I a k příloze III, a popřípadě zašlou zkušební protokol každého schváleného typu pneumatiky.Článek 4Členské státy nesmějí zakázat ani omezovat uvádění na trh pneumatik opatřených značkou EHS schválení typu konstrukční části.Článek 5Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla z hlediska jeho pneumatik, pokud jsou tyto pneumatiky opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části a jsou namontovány podle požadavků stanovených v příloze IV.Článek 6Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání určitého vozidla z důvodů týkajících se jeho pneumatik, pokud jsou tyto pneumatiky opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části a jsou namontovány v souladu s požadavky stanovenými v příloze IV.Článek 71. Pokud členský stát na základě náležitého zdůvodnění usoudí, že určitý typ pneumatiky nebo vozidla představuje ohrožení bezpečnosti, třebaže splňuje požadavky této směrnice, může dočasně zakázat uvádění tohoto výrobku na trh na svém území nebo je podřídit zvláštním podmínkám. O tomto rozhodnutí neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.2. Komise do šesti týdnů konzultuje dotčené členské státy a poté neprodleně zaujme stanovisko a přijme nezbytná opatření.3. Pokud má Komise za to, že je nezbytné technické přizpůsobení této směrnice, přijme tyto změny buď Komise, nebo Rada postupem podle článku 10. V takovém případě může členský stát, který přijal ochranná opatření, zachovat tato opatření až do doby, než změny vstoupí v platnost.Článek 81. Členský stát, který uděluje EHS schválení typu konstrukční části (pro typ pneumatiky) nebo EHS schválení typu vozidla, přijme podle potřeby a popřípadě ve spolupráci se schvalovacími orgány jiných členských států, opatření k ověření, že vyráběné typy jsou shodné se schváleným typem. Za tímto účelem může tento členský stát kdykoliv ověřit soulad pneumatik nebo vozidel s požadavky této směrnice. Toto ověření se omezí na namátkovou kontrolu.2. Pokud tento členský stát zjistí, že se určitý počet pneumatik nebo vozidel se stejnou značkou schválení typu neshoduje s typem, který byl schválen, přijme nezbytná opatření k zajištění shodnosti. V případě trvalé neshodnosti mohou tato opatření vést až k odejmutí EHS schválení typu. Stejná opatření tento orgán přijme, jestliže je o takové neshodnosti informován příslušnými orgány jiného členského státu.3. Schvalovací orgány členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EHS schválení typu s uvedeném důvodů prostřednictvím formuláře uvedeného v dodatcích k příloze I a k příloze III.Článek 9Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí EHS schválení typu konstrukční části pro typ pneumatiky nebo EHS schválení typu vozidla z hlediska montáže jeho pneumatik nebo o zákazu jeho uvedení na trh nebo jeho užívání, učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice, musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, která jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.Článek 10Veškeré změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS.Článek 111. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 1993.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 12Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 31. března 1992.Za RadupředsedaVitor Martins[1] Úř. věst. C 95, 12.4.1990, s. 101.[2] Úř. věst. C 284, 12.11.1990, s. 81 a rozhodnutí ze dne 12.2.1992 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 225, 10.9.1990, s. 9.[4] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[5] Úř. věst. L 220, 8.8.1987, s. 44.[6] Dokument Evropské hospodářské komise E/ECE/324 - E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Dopl. 29, 1.4.1975 a jeho změny 01 a 02 a doplňky.[7] Dokument Evropské hospodářské komise E/ECE/324 - E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Dopl. 53 a doplňky.[8] Dokument Evropské hospodářské komise E/ECE/324 - E/ECE/TRANS/505/Rev. 1/Dopl. 63 a doplňky.--------------------------------------------------SEZNAM PŘÍLOHPŘÍLOHA I | Správní ustanovení pro schvalování typu konstrukční části pro typ pneumatiky |Dodatek 1 | Informační dokument pro typ pneumatiky |Dodatek 2 | Certifikát EHS schválení typu konstrukční části pro typ pneumatiky |PŘÍLOHA II | Požadavky na pneumatiky |Dodatek 1 | Vysvětlující vyobrazení |Dodatek 2 | Indexy únosnosti a jim odpovídající maximální hmotnost |Dodatek 3 | Uspořádání označení pneumatiky |Dodatek 4 | Vztah mezi indexem tlaku a jednotkami tlaku |Dodatek 5 | Měřicí ráfek, vnější průměr a šířka průřezu určitých pneumatik s označením rozměru |Dodatek 6 | Metoda měření rozměrů pneumatiky |Dodatek 7 | Postup provádění výkonových zkoušek zatížením a rychlostí |Dodatek 8 | Změny únosnosti v závislosti na rychlosti; radiální a diagonální pneumatiky užitkových vozidel |PŘÍLOHA III | Správní ustanovení pro schvalování typu vozidla z hlediska montáže pneumatik |Dodatek 1 | Informační dokument pro typ vozidla |Dodatek 2 | Certifikát EHS schválení typu vozidla |PŘÍLOHA V | Požadavky na vozidla z hlediska montáže pneumatik |--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

31996L0044

Směrnice Komise 96/44/ES ze dne 1. července 1996, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 70/220/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečisťování ovzduší emisemi z motorových vozidel

Úřední věstník L 210 , 20/08/1996 S. 0025 - 0046 CS.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141 ET.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141 HU.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141 LT.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141 LV.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141 MT.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141 PL.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141 SK.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141 SL.ES Kapitola 13 Svazek 017 S. 121  - 141

		Směrnice Komise 96/44/ESze dne 1. července 1996,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 70/220/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečisťování ovzduší emisemi z motorových vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/220/EHS ze dne 20. března 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečisťování ovzduší emisemi z motorových vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí 94/12/EHS [2], a zejména na článek 5 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice Rady 70/220/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu schvalování typu zavedeného směrnicí Rady 70/156/EHS [3], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 95/54/ES [4]; že ustanovení směrnice 70/156/EHS týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vozidel se vztahují i na směrnici 70/220/EHS;vzhledem k tomu, že směrnice 70/220/EHS stanoví technické podmínky pro zkoušení emisí motorových vozidel, která spadají do její oblasti působnosti; že s ohledem na získané zkušenosti a stav laboratorní techniky se jeví vhodné tyto technické podmínky vhodně upravit;vzhledem k tomu, že je rovněž vhodné uvést do souladu zkušební podmínky směrnice 70/220/EHS s podmínkami obsaženými ve směrnici Rady 80/1268/EHS ze dne 16. prosince 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se emisí oxidu uhličitého a spotřeby paliva motorových vozidel [5], naposledy pozměněné směrnicí Komise 93/116/ES [6], zejména pokud jde o vztah mezi referenční hmotností vozidla a odpovídající setrvačnou hmotností;vzhledem k tomu, že tato směrnice uvádí do souladu ustanovení o užití ekvivalentních hmotností podle směrnice 70/220/EHS s opatřeními směrnice 80/1268/EHS a znění informačního dokumentu a certifikátu schválení typu podle směrnice 70/220/EHS do souladu se zněním směrnice 70/156/EHS;vzhledem k tomu, že se tyto úpravy vztahují pouze na správní ustanovení a na technické způsoby měření emisí obsažené v uvedené směrnici; že proto není nutné rušit platnost schválení typu udělených podle směrnice ani bránit registraci, prodeji a uvádění do provozu nových vozidel, pro která byla tato schválení typu udělena;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku, zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy směrnice 70/220/EHS se mění v souladu s přílohami této směrnice.Článek 2Od 1. ledna 1997 členské státy již nesmějí udělit- EHS schválení typu podle čl. 4 odst. 1 směrnice 70/156/EHS, ani- vnitrostátní schválení typu, pokud se nepoužije čl. 8 odst. 2 směrnice 70/156/EHS,pro nový typ vozidla z hlediska znečišťování ovzduší emisemi, pokud nejsou splněny požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice.Tato směrnice neruší platnost žádných schválení typu udělených dříve podle směrnice 70/220/EHS ani nebrání rozšíření těchto schválení typu v souladu s pormínkami stanovenými směrnicí, podle níž byla schválení typu původně udělena.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 1996. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 1. července 1996.člen KomiseMartin BangemannZa Komisi[1] Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 100, 19.4.1994, s. 42.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[4] Úř. věst. L 266, 8.11.1995, s. 1.[5] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 36.[6] Úř. věst. L 329, 30.12.1993, s. 39.--------------------------------------------------PŘÍLOHAZMĚNY PŘÍLOH SMĚRNICE 70/220/EHS1. Mezi články a přílohu I se vkládá seznam příloh, který zní:"SEZNAM PŘÍLOHPŘÍLOHA I: | Oblast působnosti, definice, žádost o EHS schválení typu, EHS schválení typu, požadavky a zkoušky, úpravy typu, shodnost výroby, přechodná ustanovení |PŘÍLOHA II: | Informační dokument |Dodatek: Informace o podmínkách zkoušky |PŘÍLOHA III: | Zkouška typu I (ověření průměrných emisí z výfuku po studeném startu) |Dodatek 1: Zkušební cyklus pro zkoušku typu I |Dodatek 2: Vozidlový dynamometr |Dodatek 3: Metoda měření na silnici a simulace na vozidlovém dynamometru |Dodatek 4: Ověření setrvačných hmotností jiných než mechanických |Dodatek 5: Popis systémů odběru vzorků emisí z výfuku |Dodatek 6: Postup kalibrování přístrojů |Dodatek 7: Ověřování celého systému |Dodatek 8: Výpočet emisí znečišťujících látek |PŘÍLOHA IV: | Zkouška typu II (Zkouška emisí oxidu uhelnatého při volnoběhu) |PŘÍLOHA V: | Zkouška typu III (Ověření emisí plynů z klikové skříně) |PŘÍLOHA VI: | Zkouška typu IV (Stanovení emisí způsobených vypařováním z vozidel se zážehovým motorem) |Dodatek: Kalibrace přístrojů pro zkoušení emisí způsobených vypařováním |PŘÍLOHA VII: | Zkouška typu V (Popis zkoušky stárnutí pro ověření životnosti zařízení proti znečišťujícím látkám) |PŘÍLOHA VIII: | Specifikace referenčních paliv |PŘÍLOHA IX: | Certifikát EHS schválení typu |Dodatek: Doplněk |"PŘÍLOHA I:2. Nadpis přílohy I se nahrazuje tímto: ""3. V bodě 1 se první věta nahrazuje tímto:"Tato směrnice se vztahuje na:- emise z výfuku, emise způsobené vypařováním, emise plynů z klikové skříně a životnost zařízení proti znečišťujícím látkám u všech motorových vozidel vybavených zážehovými motorya- emise z výfuku a životnost zařízení proti znečišťujícím látkám u vozidel kategorií M1 a N11 vybavených vznětovými motory,na která se vztahuje článek 1 směrnice 70/220/EHS ve znění směrnice Rady 83/351/EHS [1], s výjimkou těch vozidel kategorie N1, pro která bylo uděleno schválení typu podle směrnice Rady 88/77/EHS [2]."4. Poznámka pod čarou(1) se nahrazuje tímto:"(1) Podle definice v příloze II části A směrnice 70/156/EHS."5. Bod 3.2 se nahrazuje tímto:"3.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze II."6. Bod 3.2.1 se zrušuje.7. Bod 3.2.2 se zrušuje.8. Dosavadní bod 3.2.3 se označuje jako bod 3.2.1 a nahrazuje se tímto:"3.2.1 Jestliže je to účelné, předloží se také kopie jiných schválení typu s odpovídajícími údaji, aby se umožnilo rozšíření schválení typu a zjištění faktorů zhoršení."9. Za bod 4.2 se vkládá nový bod, který zní:"4.3 Pro každý schválený typ vozidla je přiděleno číslo schválení typu uvedené v příloze VII směrnice 70/156/EHS. Stejný členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla."10. Na obrázku I.5.2 se slovo "hmotnost" se nahrazuje slovy "maximální hmotnost".11. V bodě 5.3.1.4:- se první věta nahrazuje tímto:"Aniž je dotčen bod 5.3.1.5, musí se zkouška opakovat třikrát.";- v bodě 5.3.1.4.1 se poznámka pod čarou 1 zrušuje;- bod 5.3.1.4.2 se zrušuje;- obrázek I.5.3 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++Obrázek I.5.3Postupový diagram zkoušky typu I pro schválení typu(viz bod 5.3.1)12. Bod 6 se nahrazuje tímto:"6. Úpravy typu a změny schválení typuV případě úprav typu schváleného podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS a v případě potřeby i následující zvláštní ustanovení:"13. Bod 6.1.1.1 se nahrazuje tímto:"6.1.1.1 Schválení udělené typu vozidla smí být rozšířeno pouze na typy vozidel s referenční hmotností vyžadující užití dvou nejblíže vyšších ekvivalentních setrvačných hmotností nebo jakékoliv nižší ekvivalentní setrvačné hmotnosti."14. V bodě 6.1.2.3 se poslední slova první věty nahrazují tímto:"…podmíněné schválením technické zkušebny."15. V bodě 6.3.1. 1 se doplňuje nová odrážka, která zní:"– rozteče os válců."16. V bodě 6.3.1.2:- se v portugalském znění slova "conversor catalitico" nahrazují slovem "catalisador";- třetí odrážka se nahrazuje tímto:- "– velikost a tvar katalyzátorů (objem monolitu ± 10 %);"- v desáté odrážce se za slova"na vstupu do katalyzátoru"vkládá nová věta, která zní:"Tyto teplotní rozdíly se kontrolují v ustálených podmínkách při rychlosti 120 km/h a při zatížení nastaveném pro zkoušku typu I."17. Bod 6.3.1.3 se nahrazuje tímto:"6.3.1.3 Kategorie setrvačné hmotnosti: dvě bezprostředně vyšší kategorie setrvačné hmotnosti a každá nižší kategorie setrvačné hmotnosti."18. Bod 7.1.1 se nahrazuje tímto:"7.1.1 Jestliže se má provést zkouška typu I a schválení typu vozidla má jedno nebo několik rozšíření, provedou se zkoušky buď na vozidle popsaném v původní schvalovací dokumentaci, nebo na vozidle popsaném ve schvalovací dokumentaci, která se vztahuje se k dotyčnému rozšíření."PŘÍLOHA II19. Příloha II se nahrazuje tímto: "PŘÍLOHA IIINFORMAČNÍ DOKUMENT č…podle přílohy I směrnice Rady 70/156/EHS [1] týkající se EHS schválení typu vozidla z hlediska opatření proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel (směrnice 70/220/EHS naposledy pozměněná směrnicí…/…/ES)Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být kresleny ve vhodném měřítku na formátu A4 a musí být dostatečně podrobné, nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické řízení, musí být dodány informace o jeho výkonu.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++DodatekINFORMACE O PODMÍNKÁCH ZKOUŠKY+++++ TIFF +++++"PŘÍLOHA III20. V bodě 4.1.4.2 se poslední slova první věty nahrazují tímto:"… s přesností 5 % při 120, 100, 80, 60 a 40 km/h, a 10 % při 20 km/h."21. V bodě 4.1.5.2 se poslední slova první věty nahrazují tímto:"… ustálených rychlostech 120, 100, 80, 60, 40 a 20 km/h."22. V bodě 4.2.3:- se zrušuje první věta;- zrušuje se obrázek III.4.2.3.23. V bodě 4.2.7 se slova za čárkou nahrazují tímto:"… musí být spojovací trubky připojeny co možno nejblíže vozidlu, ale takovým způsobem, aby to neovlivňovalo činnost vozidla."24. V bodě 4.3.1.2:- se druhá věta nahrazuje tímto:"Chyba měření nesmí přesahovat ± 2 % (vlastní chyba analyzátoru) bez ohledu na skutečnou hodnotu kalibračních plynů. Pro koncentrace menší než 100 ppm nesmí chyba měření přesahovat ± 2 % ppm. Vzorek okolního vzduchu musí být měřen týmž analyzátorem při vhodném rozsahu.;"- třetí a čtvrtá věta se zrušují;- poslední věta se nahrazuje tímto:"Mikrogramová váha užívaná pro stanovení váhy všech filtrů musí mít přesnost 5 μg a odečitatelnost o rozlišení 1μg."25. V bodě 4.3.2 třetím pododstavci se třetí věta nahrazuje tímto:"Sonda, kterou se odvádí tok plynu, z něhož se odeberou částice, musí být umístěna v ředicím tunelu tak, aby se mohl odebírat vzorek reprezentativní pro tok plynu z homogenní směsi vzduchu s výfukovým plynem a aby teplota 325 K (52 oC) směsi vzduchu s výfukovým plynem nebyla překročena bezprostředně před filtrem částic."26. V bodě 5.1:- se tabulka nahrazuje tímto:"Referenční hmotnost vozidla RW (kg) | Ekvivalentní setrvačná hmotnost I (kg) |RW ≤ 480 | 455 |480 < RW ≤ 540 | 510 |540 < RW ≤ 595 | 570 |595 < RW ≤ 650 | 625 |650 < RW ≤ 710 | 680 |710 < RW ≤ 765 | 740 |765 < RW ≤ 850 | 800 |850 < RW ≤ 965 | 910 |965 < RW ≤ 1080 | 1020 |1080 < RW ≤ 1190 | 1130 |1190 < RW ≤ 1305 | 1250 |1305 < RW ≤ 1420 | 1360 |1420 < RW ≤ 1530 | 1470 |1530 < RW ≤ 1640 | 1590 |1640 < RW ≤ 1760 | 1700 |1760 < RW ≤ 1870 | 1810 |1870 < RW ≤ 1980 | 1930 |1980 < RW ≤ 2100 | 2040 |2100 < RW ≤ 2210 | 2150 |2210 < RW ≤ 2380 | 2270 |2380 < RW ≤ 2610 | 2270 |2610 < RW | 2270" |- za tabulku se vkládá nová věta, která zní:"Jestliže odpovídající ekvivalentní setrvačná hmotnost není na dynamometru k dispozici, užije se nejblíže vyšší hodnota, která odpovídá referenční hmotnosti vozidla."27. V bodě 5.3.1 se za první pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:"Na žádost výrobce vozidla se zážehovým motorem může být vozidlo stabilizováno projetím jedné "části" a dvěma "částmi 2" zkušebního cyklu."28. Bod 6.1.3 se nahrazuje tímto:"6.1.3. Na konci prvních 40 sekund volnoběžné periody (viz bod 6.2.2) je vozidlo ofukováno proudem vzduchu s proměnlivou rychlostí. Otáčky ventilačního zařízení musí být takové, aby se v jízdním rozsahu od 10 km/h do alespoň 50 km/h nelišila lineární rychlost vzduchu na výstupu ze zařízení o více než ± 5 km/h od odpovídající rychlosti válců. Výstupní sekce ventilačního zařízení musí splňovat následující parametry:- plocha: nejméně 0,2 m2.- výška spodní hrany nad zemí: přibližně 20 cm.- vzdálenost od předku vozidla: přibližně 30 cm.Alternativně lze užít ventilační zařízení s rychlostí alespoň 6 m/s (21,6 km/h). U speciálních vozidel (dodávky, terénní vozidla) může být na žádost výrobce výška chladicího ventilačního zařízení upravena."29. Bod 6.1.4 se nahrazuje tímto:"6.1.4. Aby mohla být posouzena správnost projetí cyklů, zapisuje se při zkoušce rychlost v závislosti na čase nebo se zaznamenává systémem sběru a zpracování dat."30. V bodě 6.3.1:- se doplňuje nová věta, která zní:"Viz tabulky III.1.2 a III.1.3 v dodatku 1."- body 6.3.1.1 až 6.3.1.6 se zrušují.Dodatek 231. V bodě 1.1 se údaj "100 km/h" nahrazuje údajem "120 km/h".32. Bod 1.2.2 se nahrazuje tímto:"1.2.2. Síla pohlcená brzdou a vnitřním třením vozidlového dynamometru při rychlosti od 0 do 120 km/h je následující:F = (a + b · V2)±0,1 · F80 (F není záporné),kdeF = celková síla pohlcená vozidlovým dynamometrem, v newtonech (N),a = hodnota odpovídající valivému odporu, v newtonech (N),b = hodnota odpovídající součiniteli odporu vzduchu, N/(km/h)2,V = rychlost, km/h,F80 = síla při rychlosti 80 km/h, v newtonech (N)."33. V bodě 2.1 se první dvě věty nahrazují tímto:"Tento dodatek popisuje metodu ke stanovení síly pohlcené brzdou dynamometru.Pohlcená síla zahrnuje sílu pohlcenou účinky tření a sílu pohlcenou brzdou dynamometru."34. Nadpis bodu 2.2 se nahrazuje tímto:"Kalibrace indikátoru síly při 80 km/h v závislosti na pohlcené síle."35. Obrázek III.2.2.2 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++"Obrázek III.2.2.2Diagram znázorňující sílu absorbovanou vozidlovým dynamometrem"36. Bod 2.2.5 se nahrazuje tímto:"2.2.5 Zaznamená se indikovaná síla Fi v newtonech (N)."37. V bodě 2.2.10 se slova "výkonů užívaných na silnici" nahrazují slovem "síly".38. Bod 2.2.11 se nahrazuje tímto:"2.2.11 Pohlcená síla se vypočte podle vzorce:F =M• ΔV,kdeF = pohlcená síla, v newtonech (N),Mi = ekvivalentní setrvačná hmotnost, v kilogramech (kg) (nezahrnuje setrvačný účinek volného zadního válce),ΔV = rychlostní odchylka, v m/s (10 km/h = 2,775 m/s),t = doba potřebná ke snížení rychlosti válce z 85 na 75 km/h."39. V bodě 2.2.12:- se bod 2.2.12 nahrazuje tímto:"2.2.12 Obrázek III.2.2.12 ukazuje sílu indikovanou při 80 km/h v závislosti na síle pohlcené při 80 km/h.";- obrázek III.2.2.12 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++"Obrázek III.2.2.12Síla indikovaná při 80 km/h v závislosti na síle pohlcené při 80 km/h"40. V bodě 2.3se nadpis nahrazuje tímto:"Kalibrace indikátoru síly v závislosti na pohlcené síle při jiných rychlostech"41. V bodě 2.4 se slova"pohlceného výkonu" nahrazují slovy "pohlcené síly".42. V bodě 2.4.2 se slova"na výkon Pa pohlcený při" nahrazují slovy "na sílu pohlcenou při".43. Bod 2.4.3 se nahrazuje tímto:"2.4.3 Zaznamená se síla pohlcená při 120, 100, 80, 60, 40 a 20 km/h."44. Bod 2.4.4 se nahrazuje tímto:"2.4.4 Nakreslí se graf F(V)… (zbývající část se nemění)"45. V bodě 2.4.5 se slova"výkonu Pa" nahrazují slovy "síly F".46. Bod 3.1 se nahrazuje tímto:"3.1 Seřizovací metodyDynamometr může být seřízen při konstantní rychlosti 80 km/h podle požadavků dodatku 3."47. Bod 3.2 se nahrazuje tímto:"3.2 Alternativní způsobSe souhlasem výrobce může být užit následující způsob:3.2.1 Brzda se seřídí tak, aby při konstantní rychlosti 80 km/h pohltila sílu na hnacích kolech podle následující tabulky:Referenční hmotnost vozidla | Ekvivalentní setrvačná hmotnost | Pohlcený výkon a síla na dynamometru při 80 km/h | Koeficienty |RW (kg) | kg | KW | N | a | b |N | N/(km/h)2 |RW ≤ 480 | 455 | 3,8 | 171 | 3,8 | 0,0261 |480 < RW ≤ 540 | 510 | 4,1 | 185 | 4,2 | 0,0282 |540 <RW ≤ 595 | 570 | 4,3 | 194 | 4,4 | 0,0296 |595 <RW ≤ 650 | 625 | 4,5 | 203 | 4,6 | 0,0309 |650 <RW ≤ 710 | 680 | 4,7 | 212 | 4,8 | 0,0323 |710 <RW ≤ 765 | 740 | 4,9 | 221 | 5,0 | 0.0337 |765 <RW ≤ 850 | 800 | 5,1 | 230 | 5,2 | 0,0351 |850 <RW ≤ 965 | 910 | 5,6 | 252 | 5,7 | 0,0385 |965 <RW ≤ 1080 | 1020 | 6,0 | 270 | 6,1 | 0,0412 |1080 <RW ≤ 1190 | 1130 | 6,3 | 284 | 6,4 | 0,0433 |1190 <RW ≤ 1305 | 1250 | 6,7 | 302 | 6,8 | 0,0460 |1305 <RW ≤ 1420 | 1360 | 7,0 | 315 | 7,1 | 0,0481 |1420 <RW ≤ 1530 | 1470 | 7,3 | 329 | 7,4 | 0,0502 |1530 <RW ≤ 1640 | 1590 | 7,5 | 338 | 7,6 | 0,0515 |1640 <RW ≤ 1760 | 1700 | 7,8 | 351 | 7,9 | 0,0536 |1760 <RW ≤ 1870 | 1810 | 8,1 | 365 | 8,2 | 0,0557 |1870 <RW ≤ 1980 | 1930 | 8,4 | 378 | 8,5 | 0,0577 |1980 <RW ≤ 2100 | 2040 | 8,6 | 387 | 8,7 | 0,0591 |2100 <RW ≤ 2210 | 2150 | 8,8 | 396 | 8,9 | 0,0605 |2210 <RW ≤ 2380 | 2270 | 9,0 | 405 | 9,1 | 0,0619 |2380 <RW ≤ 2610 | 2270 | 9,4 | 423 | 9,5 | 0,0646 |2610 <RW | 2270 | 9,8 | 441 | 9,9 | 0,0674 |3.2.2 V případě vozidel jiných než osobní automobily s referenční hmotností větší než 1700 kg nebo vozidel s trvalým pohonem všech kol se hodnoty výkonu uvedené v tabulce 3.2.1 násobí koeficientem 1,3."48. Body 3.3, 3.3.1 a 3.3.2 se zrušují.Dodatek 349. V bodě 4.1:- se bod 4.1 nahrazuje tímto:"4.1 Výběr zkušebního vozidlaPokud nejsou měřeny všechny varianty typu vozidla [3], musí být užito pro výběr zkušebního vozidla následujících kritérií:4.1.1 KaroseriePokud existují různé druhy karoserií, vybere se ten, který má nejhorší aerodynamické vlastnosti. Vhodné údaje pro výběr poskytne výrobce.4.1.2 PneumatikyVybere se nejširší pneumatika. Pokud existují více než tři rozměry pneumatik, vybere se nejširší minus jedna (v pořadí).4.1.3 Zkušební hmotnostZkušební hmotnost vozidla musí být rovna referenční hmotnosti vozidla s nejvyšším rozsahem setrvačných hmotností.4.1.4 MotorZkušební vozidlo musí mít největší výměník (výměníky) tepla.4.1.5 PřevodyProvede se zkouška s každým z následujících druhů převodů:- pohon předních kol- pohon zadních kol- trvalý pohon všech kol 4 x 4- vypojitelný pohon všech kol 4 x 4- automatická převodovka- převodovka s ručním řazením"- Dosavadní body 4.1, 4.2 a 4.3 se označují jako body 4.2, 4.3 a 4.4.50. Vkládá se nový bod, který zní:"5.1.1.2.8 Výkon P určený na zkušební dráze se koriguje na referenční podmínky okolí:Pkorigovaný=K · PnaměřenýK =RR•t − t+RR•ρ,kdeRR = odpor valení při rychlosti V,RAERO = aerodynamický odpor při rychlosti V,RT = celkový jízdní odpor = RR + RAERO,KR = teplotní korekční faktor odporu valení: 3,6.10-3/oC,t = teplota okolí při silniční zkoušce v oC,to = referenční teplota okolí = 20 oC,p = hustota vzduchu při zkušebních podmínkách,po = hustota vzduchu při referenčních podmínkách (20 oC, 100 kPa).Poměry RR/RT a RAERO/RT udá výrobce vozidla na základě údajů běžně dostupných podniku.Pokud tyto hodnoty nejsou k dispozici, lze po dohodě mezi výrobcem a technickou zkušebnou užít pro poměr odporů valení/celkový následujícího vzorce:RR= a • M + b,kde:M = hmotnost vozidla v kg,koeficienty a a b pro jednotlivé rychlosti jsou uvedeny v následující tabulce:V (km/h) | a | b |20 | 7,24 · 10-5 | 0,82 |30 | 1,25 · 10-4 | 0,67 |40 | 1,59 · 10-4 | 0,54 |50 | 1,86 · 10-4 | 0,42 |90 | 1,71 · 10-4 | 0,21 |120 | 1,57 · 10-4 | 0,14" |51. Bod 5.1.2.2.6 se nahrazuje tímto:"5.1.2.2.6 T=T•IMK = uvedený v 5.1.1.2.8"52. Vkládá se nový bod, který zní:"5.1.2.2.7 Stanoví se výkon Pa pohlcený dynamometrem tak, aby bylo možno stejný výkon (bod 5.1.1.2.8) reprodukovat pro totéž vozidlo v různých dnech."53. Bod 5.2.1.2.2 se nahrazuje tímto:"5.2.1.2.2 Točivý moment C(t) a rychlost se zapisují po dobu alespoň 20 sekund. Přesnost záznamu údajů musí být alespoň ± 1 Nm pro točivý moment a ± 0,2 km/h pro rychlost."54. Bod 5.2.1.2.5 se nahrazuje tímto:"5.2.1.2.5 Zkouška se provede třikrát v každém směru. Z těchto šesti měření se pro referenční rychlost stanoví střední hodnota točivého momentu. V případě, že se střední hodnota rychlosti liší o více než 1 km/h od referenční rychlosti, musí být pro výpočet střední hodnoty točivého momentu užita lineární regrese."55. Vkládá se nový bod, který zní:"5.2.1.2.7. Střední hodnota točivého momentu CT určeného na zkušební dráze se koriguje na referenční podmínky okolí takto:CT korigovaný =K · CT měřený,kde K je definováno v bodě 5.1.1.2.8 tohoto dodatku."56. Bod 5.2.2.2.3 se nahrazuje tímto:"5.2.2.2.3 Brzda se seřídí tak, aby reprodukovala celkový korigovaný točivý moment na zkušební dráze podle bodu 5.2.1.2.7."57. Vkládá se nový bod, který zní:"5.2.2.2.4 Postupuje se stejnými úkony jako v bodě 5.1.2.2.7 pro stejný účel."58. Bod 5.3 se zrušuje.59. Bod 5.4 se zrušuje.Dodatek 460. V bodě 1 se vkládá nová věta, která zní:"Výrobce dynamometru je povinen poskytnout metodiku k ověření požadavků podle bodu 3."61. Bod 5 se zrušuje.Dodatek 562. V portugalské verzi se nadpis nahrazuje tímto:"Descricao dos sistemas de recolha dos gases de escape."63. Bod 3.3 včetně obrázku III.5.3.3 se zrušuje.Dodatek 864. V bodě 1.5.1.1 se poslední řádek nahrazuje tímto:"tlak nasycených par Pd = 2,81 kPa H2O při 23 oC."65. Bod 1.5.2.1 se nahrazuje tímto:"1.5.2.1 Korekční faktor vlhkosti kH (viz vzorec (6))H =6,211 • R• PP− P• R• 10H =101,33 −2,81 • 0,6H = 10,5092k=1 − 0,0329 •k=1 − 0,0329 •10,5092 − 10,71kH = 0,9934"66. V bodě 1.5.2.3 se dva poslední řádky nahrazují tímto:"M= 70 • 51961 • 2,05 • 0,9934 • 10− 61dM=g/km"PŘÍLOHA V67. V bodě 3.2v druhé tabulce se slova "pro zkoušky typu I" nahrazují slovy "pro zkoušky typu I při 50 km/h".PŘÍLOHA VI68. V bodě 5.1.5 se první věta nahrazuje tímto:"Palivová nádrž (nádrže) se znovu naplní uvedeným zkušebním palivem o teplotě pod 287 K (14 oC) na (40 ± 2) % běžné kapacity nádrže."69. Vkládá se nový bod, který zní:"7.3.6. Na žádost výrobce lze funkční rychlost odvzdušňování prokázat rovnocenným alternativním postupem. Specifický postup by měl výrobce předvést technické zkušebně při schválení typu."70. Vkládá se nový bod, který zní:"7.4.4.3. Na žádost výrobce lze užít alternativní zkoušku vyplachování, pokud postup byl předveden technické zkušebně během postupu schválení typu a byl touto zkušebnou přijat."PŘÍLOHA IX71. Příloha IX se nahrazuje tímto: "PŘÍLOHA IXVZOR[Maximální formát: A4 (210 × 297 mm)]CERTIFIKÁT EHS SCHVÁLENÍ TYPU+++++ TIFF +++++DodatekDoplněk k certifikátu EHS schválení typu č…týkajícímu se schválení typu vozidla podle směrnice 70/220/EHS naposledy pozměněné směrnicí…/…/ES+++++ TIFF +++++"[1] Úř. věst. L 197, 20.7.1983, s. 1.[2] Úř. věst. L 36, 9.2.1988, s. 33.[1] Očíslované body a číselné a písmenné označení poznámek pod čarou v informačním dokumentu odpovídají těm, které jsou užity v příloze I směrnice 70/156/EHS. Body, které nesouvisejí s účelem této směrnice, jsou vynechány.[3] Podle směrnice 70/156/EHS.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se odrazek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31976L0757

Úřední věstník L 262 , 27/09/1976 S. 0032 - 0053 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0061  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 4 S. 0003  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0061  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0071  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 5 S. 0071

		Směrnice Radyze dne 27. července 1976o sbližování právních předpisů členských států týkajících se odrazek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(76/757/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na odrazky;vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možné použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3];vzhledem k tomu, že směrnicí 76/756/EHS [4] stanovila Rada společné požadavky na montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel;vzhledem k tomu, že harmonizovaný postup schvalování typu odrazek umožní každému členskému státu ověřovat plnění společných požadavků na konstrukci a zkoušení a informovat o výsledku ostatní členské státy zasláním kopie certifikátu schválení typu vystaveného pro každý typ odrazky; že umístění značky EHS schválení typu konstrukční části na všechny odrazky které byly vyrobeny ve shodě se schváleným typem, vyloučí nutnost technického ověření těchto odrazek v ostatních členských státech;vzhledem k tomu, že je žádoucí vzít v úvahu technické požadavky přijaté Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů v jejím předpisu č. 3 ("Jednotná ustanovení pro schvalování typu odrazek pro motorová vozidla") [5], který je přílohou Dohody ze dne 20. března 1958 o přijetí jednotných podmínek pro schvalování typu a vzájemné uznávání schválení typu výstroje a dílů motorových vozidel;vzhledem k tomu, že sbližování vnitrostátních právních předpisů týkajících se motorových vozidel předpokládá, že členské státy budou vzájemně uznávat kontroly provedené kterýmkoli z nich podle společných požadavků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Každý členský stát udělí EHS schválení typu konstrukční části pro každý typ odrazky, který splňuje požadavky na konstrukci a zkoušení stanovené v přílohách 0, I, III, V, VI, VII, VIII, IX, X, XI a XII.2. Členský stát, který uděluje EHS schválení typu konstrukční části, přijme podle potřeby a popřípadě ve spolupráci s příslušnými orgány ostatních členských států nezbytná opatření k ověření, že vyráběné typy jsou shodné se schváleným typem. Toto ověření se omezí na namátkovou kontrolu.Článek 2Pro každý typ odrazky, který schválí podle článku 1, přidělí členské státy výrobci nebo jeho pověřenému zástupci značku EHS schválení typu konstrukční části podle vzoru uvedeného v příloze III.Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zabránily užívání značek, které by mohly vést k záměně odrazek, jejichž typ byl schválen podle článku 1, s jinými zařízeními.Článek 31. Členské státy nesmějí zakázat uvedení odrazek na trh z důvodů týkajících se jejich konstrukce nebo funkčního principu, jestliže jsou opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části.2. Členský stát však může zakázat uvedení odrazek opatřených značkou EHS schválení typu konstrukční části na trh, jestliže soustavně nevykazují shodu se schváleným typem.O přijatých opatřeních dotyčný členský stát neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.Článek 4Příslušný orgán každého členského státu zašle do jednoho měsíce příslušným orgánům ostatních členských států kopie certifikátu schválení typu konstrukční části, jehož vzor je uveden v příloze II, pro každý typ odrazky, pro který schválení typu udělil nebo udělit odmítl.Článek 51. Pokud členský stát, který udělil EHS schválení typu konstrukční části, zjistí, že se více odrazek opatřených touž značkou EHS schválení typu konstrukční části neshoduje s typem, který byl schválen, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost vyráběných zařízení se schváleným typem. O přijatých opatřeních, která mohou při trvalé neshodnosti vést až k odejmutí EHS schválení typu konstrukční části, uvědomí příslušný orgán dotyčného státu příslušné orgány ostatních členských států. Stejná opatření tento orgán přijme, jestliže je o takové neshodnosti informován příslušnými orgány jiného členského státu.2. Příslušné orgány členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EHS schválení typu konstrukční části s uvedením důvodů.Článek 6Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí schválení typu konstrukční části pro typ odrazky nebo o zákazu jeho uvedení na trh nebo jeho užívání, učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice, musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, která jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.Článek 7Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla z důvodů týkajících se odrazek, jestliže jsou tyto odrazky opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části a jestliže jsou namontovány v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 76/756/EHS.Článek 8Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání vozidla z důvodů týkajících se odrazek, jestliže jsou tyto odrazky opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části a jestliže jsou namontovány v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 76/756/EHS.Článek 9Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, a jeho přípojné vozidlo, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských traktorů a strojů a strojů pro veřejné práce.Článek 10Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS.Článek 111. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1977 a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Použijí tyto předpisy nejpozději ode dne 1. října 1977.2. Po oznámení této směrnice uvědomí členské státy v dostatečném časovém předstihu Komisi také o všech návrzích právních a správních předpisů, které hodlají přijmout v oblasti působnosti této směrnice, a to tak, aby se k nim Komise mohla vyjádřit.Článek 12Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 27. července 1976.Za RadupředsedaM. van der Stoel[1] Úř. věst. C 55, 13.5.1974, s. 14.[2] Úř. věst. C 109, 19.9.1974, s. 26.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 1[5] Evropská hospodářská komise, document--------------------------------------------------Seznam přílohPříloha 0 | — Definice, shodnost výroby, obecné požadavky, zvláštní požadavky |Příloha I | — Definice technických pojmů Dodatek 1: Značky pro vzorce a jednotkyDodatek 2: Značky pro vzorce |Příloha II | — Vzor certifikátu EHS schválení typu konstrukční části |Příloha III | — Požadavky na EHS schválení typu konstrukční části a označení Dodatek: Příklad značky EHS schválení typu konstrukční části |(Příloha IV) | |Příloha V | — Postup zkoušky |Příloha VI | — Požadavky na tvar a rozměry Dodatek: Odrazky pro přípojná vozidla – třída III |Příloha VII | — Kolorimetrické požadavky |PřílohaVIII | — Fotometrické požadavky |Příloha IX | — Odolnost proti vnějším vlivům |Příloha X | — Stálost optických vlastností při stárnutí |Příloha XI | — Odolnost proti teplu |Příloha XII | — Barevná stálost |Dodatek k přílohám: Časové pořadí zkoušek |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 98/63/ES ze dne 3. září 1998, kterou se mění směrnice Rady 93/16/EHS o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaciText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31998L0063

Úřední věstník L 253 , 15/09/1998 S. 0024 - 0026

		Směrnice Komise 98/63/ESze dne 3. září 1998,kterou se mění směrnice Rady 93/16/EHS o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejménana článek 49, čl. 57 odst. 1 a 2 první a druhou větu a článek 66 této smlouvy,s ohledem na směrnici Rady 93/16/EHS ze dne 5. dubna 1993 o usnadnění volného pohybu lékařů a vzájemného uznávání jejich diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 98/21/ES [2], a zejména na článek 44a uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že Spojené království podalo odůvodněnou žádost o změnu označení neurochirurgie, vnitřního lékařství, ortopedie, patologické anatomie a psychiatrie v seznamu lékařských odborností společných všem členským státům pro tento členský stát;vzhledem k tomu, že Lucembursko podalo odůvodněnou žádost o zařazení označení klinické biologie, gastroenterologie, nukleární medicíny, maxilofaciální chirurgie a dentální, orální a maxilofaciální chirurgie v seznamu lékařských odborností společných dvěma a více členským státům pro tento členský stát;vzhledem k tomu, že Řecko podalo odůvodněnou žádost o změnu označení radiační onkologie v seznamu lékařských odborností společných dvěma a více členským státům pro tento členský stát;vzhledem k tomu, že Spojené království podalo odůvodněnou žádost o změnu označení lékařské mikrobiologie, kardiochirurgie, kardiologie, venerologie, radiologie a zobrazovacích metod, radiační onkologie, geriatrie, nefrologie, infekčního lékařství a hygieny a epidemiologie v seznamu lékařských odborností společných všem členským státům pro tento členský stát;vzhledem k tomu, že Řecko podalo odůvodněnou žádost o zařazení označení cévní chirurgie a hygieny a epidemiologie na seznam lékařských odborností společných dvěma a více členským státům pro tento členský stát;vzhledem k tomu, že Belgie, Irsko a Spojené království podaly odůvodněnou žádost o zařazení traumatologie a urgentní medicíny na seznam lékařských odborností společných dvěma a více členským státům pro tyto členské státy;vzhledem k tomu, že Dánsko, Španělsko, Itálie, Irsko, Finsko, Švédsko a Spojené království podaly odůvodněnou žádost o zařazení neurofyziologie na seznam lékařských odborností společných dvěma a více členským státům pro tyto členské státy;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru vyšších úředníků pro veřejné zdraví, zřízeného rozhodnutím 75/365/EHS [3],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Ustanovení čl. 5 odst. 3 směrnice 93/16/EHS se mění takto:a) v odrážce "neurochirurgie" se označení "neurological surgery" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "neurosurgery";b) v odrážce "vnitřní lékařství" se označení "general medicine" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "general (internal) medicine";c) v odrážce "ortopedie" se označení "orthopaedic surgery" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "trauma and orthopaedic surgery";d) v odrážce "patologická anatomie" se označení "morbid anatomy and histology" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "histopathology";e) v odrážce "psychiatrie" se označení "psychiatry" pod záhlavím "Spojené království" nahrazuje označením "general psychiatry".Článek 2Ustanovení čl. 7 odst. 2 směrnice 93/16/EHS se mění takto:a) v odrážce"klinická biologie"se doplňuje tento údaj:"Lucembursko: biologie clinique";b) v odrážce "lékařská mikrobiologie" se označení "medical microbiology" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "medical microbiology and virology";c) v odrážce "kardiochirurgie" se označení "thoracic surgery" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "cardio-thoracic surgery";d) v odrážce"cévní chirurgie"se doplňuje následující údaj:"Řecko: Αγγειοχειρουργικής";e) v odrážce "kardiologie" se označení "cardiovascular diseases" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "cardiology";f) v odrážce "venerologie" se označení "venereology" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "genito-urinary medicine";g) v odrážce "radiologie a zobrazovací metody" se označení "diagnostic radiology" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "clinical radiology";h) v odrážce "radiační onkologie" se označení "Ακτινοθεραπευτική" pod záhlavím "Řecko" nahrazuje označením "Ακτινοθεραπευτική — Ογκολογία" a označení "radiotherapy" v záhlaví "Spojené království" se nahrazuje označením "clinical radiology";i) v odrážce "geriatrie" se označení "geriatrics" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "geriatric medicine";j) v odrážce "nefrologie" se označení "renal diseases" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "renal medicine";k) v odrážce "infekční lékařství" se označení "communicable diseases" v záhlaví "Spojené království" nahrazuje označením "infectious diseases";l) v odrážce "hygiena a epidemiologie" se doplňuje údaj "Řecko: Κοινωνική Ιατρική" a označení "community medicine" v záhlaví "Spojené království" se nahrazuje označením "public health medicine";m) v odrážce"gastroenterologická chirurgie"se doplňuje tento údaj:"Lucembursko: chirurgie gastro-entérologique";n) v odrážce"nukleární lékařství"se doplňuje tento údaj:"Lucembursko: médecine nucléaire";o) v odrážce"maxilofaciální chirurgie"(základní vzdělávání lékařů) se doplňuje tento údaj:"Lucembursko: chirurgie maxillo-faciale";p) v odrážce"dentální, orální a maxilofaciální chirurgie (základní vzdělávání lékařů a zubních lékařů)"se doplňuje tento údaj:"Lucembursko: chirurgie dentaire, orale maxillo-faciale";q) doplňují se nové odrážky, které znějí:"— traumatologie a urgentní medicínaIrsko: | accident and emergency medicine |Spojené království: | accident and emergency medicine |— neurofyziologieDánsko: | klinisk neurofysiology |Španělsko: | neurofisiologa clnica |Irsko: | neurophysiology |Švédsko: | klinisk neurofysiology |Spojené království: | clinical Neurophysiology". |Článek 3Článek 27 směrnice 93/16/EHS se mění takto:a) v odrážce"první skupina (pět let)"se doplňuje nová odrážka, která zní:"— traumatologie a urgentní medicína";b) v odrážce"druhá skupina (čtyři roky)"se doplňuje nová odrážka, která zní:"— neurofyziologie".Článek 41. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 3. září 1998.Za KomisiMario Montičlen Komise[1] Úř. věst. L 165, 7.7.1993, s. 1.[2] Úř. věst. L 119, 22.4.1998, s. 15.[3] Úř. věst. L 167, 30.6.1975, s. 19--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2007/20/ES ze dne 3. dubna 2007 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky dichlofluanid do přílohy I uvedené směrnice (Text s významem pro EHP )

text:
               4.4.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 94/23

      SMĚRNICE KOMISE 2007/20/ES
   ze dne 3. dubna 2007,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky dichlofluanid do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Komise (ES) č. 2032/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh a o změně nařízení (ES) č. 1896/2000 (2) zřizuje seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, IA nebo IB směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje dichlofluanid.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 2032/2003 byl dichlofluanid v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 8, konzervační přípravky na dřevo, podle přílohy V směrnice 98/8/ES.

               (3)

               V souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 2032/2003 bylo členským státem zpravodajem jmenováno Spojené království. Spojené království předložilo Komisi dne 13. září 2005 zprávu a doporučení v souladu s čl. 10 odst. 5 a 7 uvedeného nařízení.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 2032/2003 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky ze dne 28. listopadu 2006 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z přezkoumání dichlofluanidu nevyplynuly žádné otevřené otázky ani obavy, kterými by se měl zabývat Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (SCHER).

               (6)

               Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že u biocidních přípravků používaných jako konzervační přípravky na dřevo, které obsahují dichlofluanid, lze očekávat, že splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána v hodnotící zprávě. Je tedy vhodné zařadit dichlofluanid do přílohy I směrnice 98/8/ES a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení pro biocidní přípravky používané jako konzervační přípravky na dřevo, které obsahují dichlofluanid, udělována, měněna nebo odnímána v souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (7)

               Je důležité, aby ustanovení této směrnice byla prováděna ve všech členských státech zároveň, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky dichlofluanid na trhu a rovněž aby se obecně usnadnily vlastní operace v rámci trhu s biocidními přípravky.

               (8)

               Vzhledem k výsledkům hodnotící zprávy je vhodné požadovat, aby přípravky povolené pro průmyslové použití byly používány s vhodnými osobními ochrannými prostředky a aby byly poskytnuty příslušné instrukce uvádějící, že ošetřené dřevo musí být po ošetření skladováno na nepropustném pevném podloží, aby se předešlo přímým ztrátám do půdy a aby se unikající přípravek mohl shromažďovat pro opětovné využití nebo zneškodnění v souladu s čl. 10 odst. 2 bodem i) písm. d) směrnice 98/8/ES.

               (9)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I směrnice 98/8/ES je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřené období, které jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (10)

               Po zařazení účinné látky by mělo být členským státům poskytnuto přiměřené období k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES, a zejména k udělení, změně nebo zrušení povolení biocidních přípravků typu 8 obsahujících dichlofluanid za účelem zajištění souladu se směrnicí 98/8/ES.

               (11)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (12)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 29. února 2008 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění uvedených předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními uvedených předpisů a touto směrnicí.
   Uvedené předpisy použijí ode dne 1. března 2009.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 3. dubna 2007.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2006/140/ES (Úř. věst. L 414, 30.12.2006, s. 78).

      (2)  Úř. věst. L 307, 24.11.2003, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1849/2006 (Úř. věst. L 355, 15.12.2006, s. 63).

      PŘÍLOHA
      Do tabulky v příloze I směrnice 98/8/ES se vkládá položka „č. 2“:

                     Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledním rozhodnutí o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum ukončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „2

                     dichlofluanid

                     N-[(dichlorfluormethyl)sulfanyl]-N-fenyl-N′,N′-dimethylsulfamid
                     č. ES: 214-118-7
                     č. CAS: 1085-98-9

                     > 96 % hmotnostních

                     1. března 2009

                     28. února 2011

                     28. února 2019

                     8

                     Členské státy zajistí, aby povolení splňovala tyto podmínky:

                                 1.

                                 Přípravky povolené pro průmyslové a/nebo odborné použití musí být používány s vhodnými osobními ochrannými prostředky.

                                 2.

                                 Vzhledem k rizikům pro půdní prostředí je třeba přijmout vhodná opatření na zmírnění rizika za účelem ochrany tohoto prostředí.

                                 3.

                                 Etikety a/nebo bezpečnostní listy přípravků povolených pro průmyslové použití uvádějí, že čerstvě ošetřené dřevo musí být po ošetření skladováno na nepropustném pevném podloží, aby se předešlo přímým ztrátám do půdy a že se unikající přípravek musí shromažďovat pro opětovné využití nebo zneškodnění.

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm“


title: Směrnice Rady 93/32/EHS ze dne 14. června 1993 o ručních držadlech pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlech

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0032

Úřední věstník L 188 , 29/07/1993 S. 0028 - 0031 Finské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 4 S. 0234  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 4 S. 0234

		Směrnice Rady 93/32/EHSze dne 14. června 1993o ručních držadlech pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlechRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [1],s ohledem na návrh Komise [2],ve spolupráci s Evropským Parlamentem [3],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],vzhledem k tomu, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu; že je pro tyto účely nutné přijmout opatření;vzhledem k tomu, že z hlediska ručních držadel pro spolujezdce musí mít dvoukolová motorová vozidla v každém členském státě určité závazně předepsané technické vlastnosti, jež se v jednotlivých členských státech liší; že v důsledku odlišností představují tyto požadavky překážky obchodu ve Společenství;vzhledem k tomu, že tyto překážky ve funkci vnitřního trhu lze odstranit tím, že všechny členské státy přijmou místo svých vnitrostátních předpisů stejné požadavky;vzhledem k tomu, že je nutné vypracovat harmonizované požadavky na ruční držadla pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlech, aby se mohly na každý typ takových vozidel použít postupy schválení typu a dílčího schválení typu stanovené ve směrnici 92/61/EHS;vzhledem k tomu, že vezmou-li se v úvahu rozsah a důsledky navrhované akce v této oblasti, jsou opatření Společenství, která jsou předmětem této směrnice, nejen nutná, ale i nezbytná k tomu, aby se dosáhlo vytčeného cíle, jímž je zavedení schválení typu vozidla v rámci Společenství; že tohoto cíle nemohou členské státy dosáhnout jednotlivě,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek lTato směrnice a její příloha se vztahují na ruční držadla pro spolujezdce na všech typech dvoukolových vozidel definovaná v článku l směrnice Rady 92/61/EHS.Článek 2Postupy pro udělení dílčího schválení typu dvoukolového motorového vozidla z hlediska ručních držadel pro spolujezdce a podmínky volného pohybu těchto vozidel jsou uvedeny v kapitolách II a III směrnice 92/61/EHS.Článek 3Veškeré změny nutné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku se přijímají postupem podle článku 13 směrnice 70/156/EHS [5].Článek 41. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 14. prosince 1993. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.Ode dne uvedeného v prvním pododstavci nesmějí členské státy z důvodů týkajících se držadel pro spolujezdce zakázat první uvedení vozidel, která vyhovují této směrnici, do provozu.Použijí předpisy uvedené v prvním pododstavci od 14. června 1995.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 14. června 1993.Za RadupředsedaJ. Trøjborg[1] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 72.[2] Úř. věst. C 293, 9.11.1992, s. 49.[3] Úř. věst. C 337, 21.12.1992, s. 103 a Úř. věst. C 150, 31.5.1993, s. 1.[4] Úř. věst. C 73, 15.3.1993, s. 22.[5] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/53/EHS (Úř. věst. 225, 10.8.1992, s. 1).--------------------------------------------------PŘÍLOHA1. VŠEOBECNÉ POŽADAVKYPokud konstrukce vozidla umožňuje přepravu spolujezdce, musí být vozidlo vybaveno systémem ručních držadel pro spolujezdce. Tímto systémem musí být popruh nebo ruční držadlo nebo ruční držadla.1.1. PopruhPopruh musí být připevněn k sedadlu tak, aby jej mohl spolujezdec snadno uchopit. Popruh a jeho připevnění musí být zkonstruovány tak, aby nebyly poškozeny svislou silou v tahu 2000 N, která staticky působí ve středu povrchu popruhu při maximálním tlaku 2 MPa.1.2. Ruční držadloJe-li použito ruční držadlo, musí být umístěno v blízkosti sedadla souměrně k střední podélné rovině vozidla.Toto ruční držadlo musí být zkonstruováno tak, aby nebylo poškozeno svislou silou v tahu 2000 N, která staticky působí ve středu povrchu ručního držadla při maximálním tlaku 2 MPa.Jsou-li použita dvě ruční držadla, musí být umístěna souměrně na obou stranách.Tato držadla musí být zkonstruována tak, aby žádné z nich nebylo poškozeno svislou silou v tahu 1000 N, která staticky působí ve středu povrchu držadla při nejvyšším tlaku 1 MPa.--------------------------------------------------