title: Směrnice Rady 2008/59/ES ze dne 12. června 2008 , kterou se v důsledku přistoupení Bulharské republiky a Rumunska upravuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby

text:
               27.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 166/31

      SMĚRNICE RADY 2008/59/ES
   ze dne 12. června 2008,
   kterou se v důsledku přistoupení Bulharské republiky a Rumunska upravuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na akt o přistoupení z roku 2005, a zejména na článek 56 uvedeného aktu,
   s ohledem na návrh Komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle článku 56 aktu o přistoupení z roku 2005 platí, že jestliže akt Rady přijatý před přistoupením vyžaduje v důsledku přistoupení úpravy a jestliže tyto nezbytné úpravy nejsou stanoveny aktem o přistoupení ani jeho přílohami, přijme akty nezbytné k tomuto účelu Rada.

               (2)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES ze dne 12. prosince 2006, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby (1), byla přijata před přistoupením Bulharska a Rumunska k Evropské unii, a v důsledku tohoto přistoupení vyžaduje úpravy.

               (3)

               Směrnice 2006/87/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (4)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (2) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2006/87/ES se mění takto:

               1)

               Příloha I se mění takto:

                           a)

                           v kapitole 2 zóně 3 se

                                       i)

                                       mezi položky týkající se Belgického království a České republiky vkládá nová položka, která zní:
                                       „Bulharská republika
                                       Dunaj: od říčního km 845,650 do říčního km 374,100“,

                                       ii)

                                       mezi položky týkající se Polské republiky a Slovenské republiky vkládá nová položka, která zní:
                                       „Rumunsko
                                       Dunaj: Od srbsko-rumunské hranice (1 075 km) k Černému moři přes kanál Sulina.
                                       Dunajsko-černomořský kanál (o délce 64,410 km): od napojení na řeku Dunaj na 299,300 km Dunaje u obce Cernavodă (64,410 km kanálu) po přístav Konstanca Jih–Agigea (‚0‘ km kanálu).
                                       Kanál Poarta Albă–Midia Năvodari (o délce 34,600 km): od napojení na dunajsko-černomořský kanál na 29,410 km v Poarta Albă (27,500 km kanálu) po přístav Midia (‚0‘ km kanálu)“;

                           b)

                           v kapitole 3 zóně 4 se mezi položky týkající se Polské republiky a Slovenské republiky vkládá nová položka, která zní:
                           „Rumunsko
                           Všechny ostatní vodní cesty neuvedené v seznamu pro zónu 3“.

               2)

               Příloha IX se mění takto:

                           a)

                           v části I kapitole 4 článku 4.05 se

                                       i)

                                       mezi položky týkající se Dánska a Polska vkládá nová položka, která zní:

                                                   „19

                                                   =

                                                   Rumunsko“,

                                       ii)

                                       mezi položky týkající se Lotyšska a Litvy vkládá nová položka, která zní:

                                                   „34

                                                   =

                                                   Bulharsko“;

                           b)

                           v části III kapitole 1 článku 1.06 se

                                       i)

                                       mezi položky týkající se Dánska a Polska vkládá nová položka, která zní:

                                                   „19

                                                   =

                                                   Rumunsko“,

                                       ii)

                                       mezi položky týkající se Lotyšska a Litvy vkládá nová položka, která zní:

                                                   „34

                                                   =

                                                   Bulharsko“;

                           c)

                           v části IV kapitole 1 článku 1.06 se

                                       i)

                                       mezi položky týkající se Dánska a Polska vkládá nová položka, která zní:

                                                   „19

                                                   =

                                                   Rumunsko“

                                       ii)

                                       se mezi položky týkající se Lotyšska a Litvy vkládá nová položka, která zní:

                                                   „34

                                                   =

                                                   Bulharsko“.

         Článek 2
   1.   Členské státy, jež mají vnitrozemské vodní cesty uvedené v čl. 1 odst. 1 směrnice 2006/87/ES, uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí s účinkem od 30. prosince 2008. Neprodleně o nich informují Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Lucemburku dne 12. června 2008.

            Za Radu

            předseda

         A. VIZJAK

      (1)  Úř. věst. L 389, 30.12.2006, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 2006/137/ES (Úř. věst. L 389, 30.12.2006, s. 261).

      (2)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

31998L0077

Směrnice Komise 98/77/ES ze dne 2. října 1998, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 70/220/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidelText s významem pro EHP.

Úřední věstník L 286 , 23/10/1998 S. 0034 - 0052 CS.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95 ET.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95 HU.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95 LT.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95 LV.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95 MT.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95 PL.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95 SK.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95 SL.ES Kapitola 13 Svazek 21 S. 77  - 95

		Směrnice Komise 98/77/ESze dne 2. října 1998,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 70/220/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/220/EHS ze dne 20. března 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 96/69/ES [2];vzhledem k tomu, že směrnice 70/220/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu schvalování typu zavedeného směrnicí Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3], naposledy pozměněná směrnicí Komise 98/14/ES [4];vzhledem k tomu, že čl. 13 odst. 2 směrnice 70/156/EHS stanoví, že postup podle článku 13 se použije i při zavádění ustanovení týkajících se schvalování typu samostatných technických celků do zvláštních směrnic;vzhledem k tomu, že musí být zajištěny harmonizované výchozí podmínky, které by zaručovaly, že náhradní katalyzátory, které mají být použity na vozidlech kategorií M1 a N1 bez palubního diagnostického systému systému, budou mít dostačující jakost, je vhodné zavést do směrnice 70/220/EHS nové technické požadavky na ES schvalování typu náhradních katalyzátorů jako samostatného technického celku; že tyto technické požadavky jsou v souladu s technickými požadavky přijatými Evropskou hospodářskou komisí OSN v jejím předpisu č. 103 o schvalování typu náhradních katalyzátorů motorových vozidel [5];vzhledem k tomu, že s ohledem na technický pokrok je žádoucí zavést do směrnice 70/220/EHS nové technické požadavky na ES schvalování typu vozidel, která mohou být poháněna zkapalněným ropným plynem (LPG) nebo zemním plynem (NG); že použití LPG a NG k pohonu vozidel umožňuje dosáhnout velmi nízkých úrovní škodlivých emisí, a proto by se na ně mělo vztahovat ES schválení typu systému; že tyto technické požadavky jsou v souladu s technickými požadavky přijatými Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů v jejím předpisu č. 83 o schvalování typu vozidel s ohledem na jejich emise znečišťujících látek [6];vzhledem k tomu, že je vhodné vyjasnit metody měření valivého odporu vozidla;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení směrnic technickému pokroku, zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Článek 1 směrnice 70/220/EHS se nahrazuje tímto:"Článek 1Pro účely této směrnice:- "vozidlem" se rozumí každé vozidlo podle definice v části A přílohy II směrnice 70/156/EHS,- "vybavením automobilu pro LPG nebo NG" se rozumí každá sestava konstrukčních částí automobilu pro LPG nebo NG konstruovaná tak, aby se hodila pro jeden nebo více daných typů motorových vozidel, která může být schválena jako typ jako samostatný technický celek ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice 70/156/EHS,- "náhradním katalyzátorem" se rozumí katalyzátor nebo soubor katalyzátorů, který je určen jako náhrada katalyzátoru původního vybavení na vozidle schváleném jako typ podle směrnice 70/220/EHS a který může být schválen jako typ jako samostatný technický celek ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice 70/156/EHS."Článek 2Přílohy směrnice 70/220/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 31. Pro nové náhradní katalyzátory, které mají být použity ve vozidlech s ES schválením typu bez palubního diagnostického systému (OBD), členské státy1) od 1. ledna 1999 nesmějí- odmítnout udělit ES schválení typu podle čl. 4 odst. 1 směrnice 70/156/EHS, ani- zakázat jejich prodej nebo montáž do vozidla,pokud splňují požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice;2) od 1. října 1999 musí pro účely čl. 7 odst. 2 směrnice 70/156/EHS odmítnout prodej nebo montáž náhradního katalyzátoru (katalyzátorů) do vozidla, pokud se nejedná o typ, pro který bylo uděleno schválení typu podle směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice.2. Pro nová vozidla používající jako palivo zkapalněný ropný plyn (LPG) nebo zemní plyn (NG) nebo která mohou používat jako palivo kombinovaně buď benzin, nebo LPG nebo NG, z důvodů týkajících se znečišťování vzduchu emisemi, členské státy1) od 1. ledna 1999 nesmějí- odmítnout udělit ES schválení typu nebo podle čl. 4 odst. 1 směrnice 70/156/EHS, ani- odmítnout udělit vnitrostátního schválení typu nebo- zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu vozidla,pokud tento typ nebo toto vozidlo splňuje požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice;2) od 1. října 1999 odmítnou registraci, prodej nebo uvedení do provozu nového vozidla z důvodů týkajících se znečištění ovzduší emisemi, pokud toto vozidlo nesplňuje požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 1998. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 6Tato směrnice je určena členským států.V Bruselu dne 2. října 1998.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 282, 1.11.1996, s. 64.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[4] Úř. věst. L 91, 25.3.1998, s. 1.[5] Předpis Evropské hospodářské komise č. 103 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2/Dopl.102).[6] Předpis Evropské hospodářské komise OSN č. 83 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Dopl.82 v platném znění).--------------------------------------------------PŘÍLOHAZMĚNY V PŘÍLOHÁCH SMĚRNICE 70/220/EHSSeznam příloh1. V seznamu příloh se doplňují nové položky, které znějí:"PŘÍLOHA IX a: | Vlastnosti plynných referenčních paliv" |"PŘÍLOHA XII: | ES schvalování typu vozidla používajícího jako paliva zkapalněný ropný plyn nebo zemní plyn s ohledem na jeho emise" |"PŘÍLOHA XIII: | ES schvalování typu náhradního katalyzátoru jako samostatného technického celku |Dodatek 1: Informační dokument |Dodatek 2: Certifikát ES schválení typu |Dodatek 3: Značka ES schválení typu" |.Příloha I2. V bodě 1 se doplňují nové pododstavce, které znějí:"Tato směrnice se vztahuje také na:- postup ES schvalování typu náhradního katalyzátoru jako samostatného technického celku určeného k montáži do vozidel kategorie M1 a N1,- postup ES schvalování typu vybavení automobilu pro LPG nebo NG jako samostatného technického celku určeného k montáži do vozidel kategorie M1 a N1 s ohledem na jeho emise."3. Bod 2.4 se nahrazuje tímto:"2.4 "Plynnými emisemi" se rozumějí emise oxidu uhelnatého, oxidů dusíku vyjádřené ekvivalentem oxidu dusičitého (NO2) a uhlovodíky ve výfukových plynech, přičemž se uvažují poměry:- C1H1,85 pro benzin,- C1H1,86 pro motorovou naftu,- C1H2,525 pro LPG,- CH4 pro NG."4. Vkládají se nové body, které znějí:"2.17 "katalyzátorem původního vybavení" se rozumí katalyzátor nebo soustava katalyzátorů, na které se vztahuje schválení typu vozidla a jehož (jejichž) typy odpovídají dokumentaci v příloze II této směrnice;2.18 "náhradním katalyzátorem" se rozumí katalyzátor nebo soubor katalyzátorů, jiné než ty, které jsou uvedeny v bodě 2.17, jejichž schválení typu může být dosaženo podle přílohy XIII této směrnice;2.19 "vybavením automobilu pro LPG a NG" se rozumí jakákoliv sestava konstrukčních částí pro LPG a NG pro automobily, přičemž tyto díly mohou být montovány do jednoho nebo více typů motorových vozidel, která mohou být schválena jako typ jako samostatný technický celek;2.20 "rodinou vozidel" se rozumí skupina typů vozidla shodných s kmenovým vozidlem pro účely přílohy XII;2.21 "požadavkem motoru na palivo" se rozumí druh paliva běžně pro tento motor užívaný:- benzin,- zkapalněný ropný plyn (LPG),- zemní plyn (NG),- kombinace benzinu a zkapalněného ropného plynu,- kombinace benzinu a zemního plynu,- motorová nafta."5. Bod 5.1.2 se nahrazuje tímto:"5.1.2 Vstupní otvory benzinových nádrží:".6. Vkládá se nový bod, který zní:"5.2.2 Vozidlo poháněné zážehovým motorem používajícím jako palivo LPG nebo NG se podrobí následujícím zkouškám:- typ I (ověření průměrných emisí z výfuku po studeném startu),- typ II (emise oxidu uhelnatého při volnoběhu),- typ III (emise plynů z klikové skříně),- typ V (trvanlivost zařízení proti znečisťujícím látkám)."7. Vkládají se nové body, které znějí:"5.3.1.2.1.1 Vozidla používající jako palivo LPG nebo NG se podrobí zkoušce typu I podle přílohy XII pro různé poměry LPG a NG. Vozidla, která mohou jako palivo použít buď benzin, nebo LPG, nebo NG, jsou pak zkoušena při zkoušce typu I s oběma palivy, přičemž tyto zkoušky musí zahrnovat různá množství LPG, nebo NG, jak uvádí příloha XII.5.3.1.2.1.2 Vozidla, která mohou používat jako palivo kombinaci benzinu a LPG, nebo NG, budou bez ohledu na požadavky bodu 5.3.1.2.1.1 považována z hlediska zkoušky typu I za vozidla, která mohou používat pouze plynné palivo, ale pouze v případech, kdy je benzinový systém montován pouze pro nouzové použití nebo start a obsah benzinové nádrže nemůže obsahovat více než 15 litrů benzinu."8. Vkládá se nový bod, který zní:"5.3.1.4.2 Jsou-li zkoušky prováděny s plynnými palivy, musí být výsledná hmotnost emisí menší, než jsou mezní hodnoty pro vozidla s benzinovým motorem ve výše uvedené tabulce."9. Vkládají se nové body, které znějí:"5.3.2.1.1 Vozidla, která mohou používat jako palivo buď benzin, nebo LPG, nebo NG, se podrobí zkoušce typu II s oběma palivy.5.3.2.1.2 Bez ohledu na požadavky výše uvedeného bodu 5.3.2.1.1, budou vozidla, která mohou používat jako palivo jak benzin, tak i LPG nebo NG, ale ve kterých je benzinový systém namontován pouze pro nouzové použití nebo start a obsah benzinové nádrže nemůže obsahovat více než 15 litrů benzinu, se ve vztahu ke zkoušce typu II, považují za vozidla, která mohou používat pouze plynné palivo."10. Vkládají se nové body, které znějí:"5.3.3.1.1 Vozidla, která mohou užívat jako palivo benzin, nebo LPG, nebo NG, se podrobí pouze zkoušce typu III.5.3.3.1.2 Bez ohledu na požadavky výše uvedeného bodu 5.3.2.1.1, budou vozidla, která mohou užívat jako palivo jak benzin, tak i LPG nebo NG, ale u kterých je benzinový systém montován pouze pro nouzové použití nebo start a obsah benzinové nádrže nemůže obsahovat více než 15 litrů benzinu, se ve vztahu ke zkoušce typu III, považují za vozidla, která mohou být poháněna pouze plynným palivem."11. Bod 5.3.4.1 se mění takto:"5.3.4.1 … se vznětovým motorem a vozidel používajících jako palivo LPG nebo NG.5.3.4.1.1 Vozidla, která mohou používat jako palivo buď benzin, nebo LPG, nebo NG, se podrobí pouze zkoušce typu IV."12. Vkládá se nový bod, který zní:"5.3.5.1.1 Vozidla, která mohou používat jako palivo buď benzin, nebo LPG, nebo NG, se podrobí pouze zkoušce typu V."13. Vkládá se nový bod, který zní:"5.3.8 Schválení typu náhradního katalyzátoru.5.3.8.1 Zkouška se provede podle přílohy XIII pouze pro náhradní katalyzátor určený k montáži do vozidel schválená jako ES typ, která nejsou vybavena systémem OBD."Příloha II (informační dokument)14. Bod 3.2.2 se nahrazuje tímto:"3.2.2 Palivo: motorová nafta/benzin/zkapalněný ropný plyn/zemní plyn [1]."15. Vkládají se nové body, které znějí:+++++ TIFF +++++Příloha III (zkouška typu I)16. Bod 1 se nahrazuje tímto:"1. ÚvodTato příloha popisuje postup zkoušky typu I definované v bodu 5.3.1 přílohy I. Je-li referenčním palivem LPG nebo NG, použije se dodatečně příloha XII."17. Vkládá se nový bod, který zní:"3.2.1 Vozidla, která mohou používat jako palivo buď benzin, nebo LPG, nebo NG, se zkoušejí podle přílohy XII s odpovídajícím referenčním palivem (palivy) podle přílohy IXa."18. Vkládá se nový bod, který zní:"5.3.1.1 Vozidla se zážehovým motorem, používající jako palivo LPG nebo NG nebo která jsou vybavena tak, že mohou používat jako palivo buď benzin, nebo LPG, nebo NG, se mezi zkouškami s prvním a druhým plynným referenčním palivem před zkouškou s druhým referenčním palivem stabilizují. Tato stabilizace se provádí s druhým referenčním palivem během stabilizačního cyklu, který sestává z části jedna (městská část) a dvakrát absolvované části dvě (mimoměstská část) zkušebního cyklu popsaného v dodatku 1 této směrnice. Na žádost výrobce a se souhlasem technické zkušebny může být tento stabilizační cyklus prodloužen. Nastavení dynamometru se provede podle bodu 5.1 a 5.2 této přílohy."19. Vkládá se nový bod, který zní:"6.2.3 V případě použití LPG nebo NG jako paliva je dovoleno, aby se motor nastartoval na benzin a přepnul se na LPG nebo NG až po určité době, která nemůže být řidičem změněna."20. Bod 8.2 se nahrazuje tímto:"V případě oxidu uhelnatého (CO): | d = 1,25 g/l |V případě uhlovodíků: | |pro benzin (CH1,85) | d = 0,619 g/l |pro motorovou naftu (CH1,86) | d = 0,619 g/l |pro LPG (CH2,525) | d = 0,649 g/l |pro NG (CH4) | d = 0,714 g/l |V případě oxidu dusičitého (NO2): | d = 2,05 g/l" |.21. Definice faktoru KR a tabulka v bodu 5.1.1.2.8 dodatku 5 k příloze III se mění takto:- "… KR = korekční faktor teploty pro valivý odpor, který je roven: 8,64.10-3/ °C nebo korekční faktor výrobce, který je schválen příslušným orgánem",- "… a pro každou rychlost jsou koeficienty a a b v následující tabulce:V (km/h) | a | b |20 | 7,24 x 10-5 | 0,82 |40 | 1,59 x 10-4 | 0,54 |60 | 1,96 x 10-4 | 0,33 |80 | 1,85 x 10-4 | 0,23 |100 | 1,63 x 10-4 | 0,18 |120 | 1,57 x 10-4 | 0,14" |22. V dodatku 5 k příloze III se bod 3.1.3.5.2 mění takto:"3.1.3.5.2 … méně než 3 % objemová pro benzin a motorovou naftu, méně než 2,2 % objemového pro LPG a méně než 1,5 % objemového pro NG."23. V dodatku 6 k příloze III se bod 2.3 mění takto:"2.3 …—methan a čištěný vzduch | 1,00 < Rf < 1,15 |nebo |1,00 < Rf < 1,05 pro vozidla používající jako palivo NG |…"24. V dodatku 8 k příloze III se bod 1.3 mění takto:"…Faktor ředění se vypočte takto:DF =C+10pro benzin a motorovou naftuDF =C+10pro LPGDF =C+10pro NG…"25. V dodatku 8 k příloze III bodě 1.5.2.3 se hodnota QHC mění takto:"QHC = 0,619 v případě benzinu nebo motorové naftyQHC = 0,649 v případě LPGQHC = 0,714 v případě NG"Příloha IV (zkouška typu II)26. Vkládá se nový bod, který zní:"2.2.1 Vozidla, která mohou užívat jako palivo buď benzin, nebo LPG, nebo NG, se zkoušejí s referenčním palivem (palivy) použitým pro zkoušku typu I."Příloha VII (zkouška typu V)27. Bod 3 se nahrazuje tímto:"3. PALIVODlouhodobá zkouška se provádí s vhodným běžně dostupným palivem."Příloha IX a28. Vkládá se nová příloha, která zní:"PŘÍLOHA IX aVLASTNOSTI PLYNNÝCH REFERENČNÍCH PALIV1. Technická data referenčních paliv pro LPG| | Palivo A | Palivo B | Zkušební metoda |Složení | % obj. | | | ISO 7941 |C3 | % obj. | 30 ± 2 | 85 ± 2 | |C4 | % obj. | zbývající část | zbývající část | |< C3, > C4 | % obj. | max. 2 % | max. 2 % | |Olefiny | % obj. | 9 ± 3 | 12 ± 3 | |Zbytek odparu | ppm | max. 50 | max. 50 | NFM 41-015 |Obsah vody | | žádný | žádný | vizuální kontrola |Obsah síry | ppm hmotn. [1] | max. 50 | max. 50 | EN 24260 |Sirovodík | | žádný | žádný | |Koroze mědi | poměr | třída 1 | třída 1 | ISO 625 1 [2] |Zápach | | charakteristický | charakteristický | |MON | | min. 89 | min. 89 | EN 589, příloha B |2. Technická data referenčních paliv pro NGReferenční palivo G20Vlastnosti | Jednotky | Základ | Mezní hodnoty | Zkušební metoda |minimum | maximum |Složení: | | |Methan | | 100 | 99 | 100 | |Zbytek | % mol | – | – | 1 | ISO 6974 |[Inerty + C2/C2+] | | | | | |N2 | | | | | |Obsah síry | mg/m3 [3] | – | – | 50 | ISO 6326-5 |Referenční palivo G25Vlastnosti | Jednotky | Základ | Mezní hodnoty | Zkušební metoda |minimum | maximum |Složení: | | |Methan | | 86 | 84 | 88 | |Zbytek | % mol | – | – | 1 | ISO 6974 |[Inerty + C2/C2+] | | | | | |N2 | | 14 | 12 | 16 | |Obsah síry | mg/m3 [3] | – | – | 50 | ISO 6326-5 |Wobbeho index je poměr výhřevnosti objemové jednotky plynu k druhé odmocnině jeho relativní hustoty za stejných referenčních podmínek:Wobbeho index = Hρ/ρkde:Hplyn = výhřevnost paliva v MJ/m3 při 0 °Cρvzduch = hustota vzduchu při 0 °Cρplyn = hustota paliva při 0 °CWobbeho index se rozeznává horní anebo dolní (čistý) podle toho, zda uvažovaná výhřevnost je výhřevností horní nebo dolní (čistou)."Příloha IX29. V dodatku k příloze IX se vkládá nový bod, který zní:"1.8.1 U vozidel, která používají jako palivo LPG nebo NG:1.8.1.1 Opakuje se tabulka pro všechny referenční plyny LPG a NG s uvedením, zda jsou výsledky naměřeny nebo vypočteny. V případě vozidel, která používají jako palivo buď benzin, nebo LPG, nebo NG: opakuje se pro benzin a všechny referenční plyny LPG a NG.1.8.1.2 Číslo schválení typu kmenového vozidla, je-li vozidlo členem rodiny vozidel:1.8.1.3 Poměry výsledných emisí "r" pro rodinu vozidel v případě plynného paliva, pro každou znečišťující látku."Příloha XII30. Vkládá se nová příloha, která zní:"PŘÍLOHA XIIES SCHVÁLENÍ TYPU PRO VOZIDLO POUŽÍVAJÍCÍ JAKO PALIVO LPG NEBO ZEMNÍ PLYN S OHLEDEM NA JEHO EMISE1. ÚVODTato příloha obsahuje zvláštní požadavky, jež se použijí v případě schvalování typu vozidla, které používá jako palivo LPG nebo zemní plyn, nebo které může použít buď bezolovnatý benzin, nebo LPG, nebo zemní plyn; požadavky se týkají zkoušek s LPG nebo zemním plynem.Na trhu je velká variabilita ve složení paliva LPG a NG, která vyžaduje, aby palivový systém přizpůsoboval dávkování paliva těmto složením. Aby vozidlo prokázalo tuto schopnost, vykoná se s ním zkouška typu I se dvěma referenčními palivy, která představují extrémy, a vozidlo musí prokázat schopnost samočinného přizpůsobení palivového systému změně paliva. Když se na určitém vozidle prokázala samočinná přizpůsobivost palivového systému změně paliva, může se takové vozidlo pokládat za kmenové vozidlo rodiny vozidel. Vozidla, která splňují požadavky na členství v této rodině a která jsou vybavena stejným palivovým systémem, se zkoušejí jen s jedním palivem.2. DEFINICEPro účely této přílohy:2.1 Kmenovým vozidlem se rozumí vozidlo zvolené k prokázání schopnosti samočinného přizpůsobení palivového systému vozidel příslušejících do určité rodiny vozidel. V jedné rodině vozidel může být více než jedno kmenové vozidlo.2.2 Členem rodiny vozidel je vozidlo, které sdílí se svým kmenovým vozidlem (vozidly) následující podstatné vlastnosti:2.2.1 a) Vyrábí je tentýž výrobce.b) Platí pro ně tytéž mezní hodnoty emisí.c) Když má plynový palivový systém ústřední dávkovací zařízení pro celý motor:Je certifikovaná hodnota výkonu 0,7 násobkem až 1,15 násobkem výkonu kmenového vozidla.Když má plynový palivový systém individuální dávkování pro jednotlivé válce:Je certifikovaná hodnota výkonu pro každý z válců mezi 0,7násobkem a 1,15násobkem výkonu kmenového vozidla.d) Má-li katalyzátor, je tento katalyzátor téhož typu, tj. třícestný, oxidační, zpracovávající NOx.e) Má plynový palivový systém (včetně regulátoru tlaku) od téhož výrobce systému a stejného druhu: indukční, vstřikování páry (jednobodové, vícebodové), vstřikování kapaliny (jednobodové, vícebodové).f) Plynový palivový systém je řízen elektronickým řídicím zařízením stejného druhu a se stejnými technickými vlastnostmi, obsahujícím stejné principy softwaru a stejný způsob řízení.2.2.2 K požadavku c): V případě, kdy se prokáže, že dvě vozidla pracující s plynným palivem by mohla být členy téže rodiny vozidel až na certifikovanou hodnotu výkonu P1 a P2 (P1 < P2), a obě byla zkoušena jako by byla kmenovými vozidly, bude se příslušnost k rodině pokládat za platnou pro všechna vozidla s hodnotou schváleného výkonu mezi 0,7*P1 a 1,15*P2.3. ES SCHVÁLENÍ TYPUES schválení typu se udělí za těchto podmínek:3.1 Schválení typu kmenového vozidla z hlediska emisí z výfuku:Kmenové vozidlo musí prokázat svou schopnost přizpůsobit se jakémukoliv složení paliva, které může být na trhu. V případě LPG jsou varianty ve složení C3/C4. V případě zemního plynu jsou obecně dva druhy paliva, a to s vysokou výhřevností (plyn H) a s nízkou výhřevností (plyn L), avšak s významnými rozdíly u každého z těchto druhů. Tyto druhy se podstatně liší Wobbeho indexem. Uvedené rozdíly se promítají do referenčních paliv.3.1.1 S kmenovým vozidlem (vozidly) se vykoná zkouška typu I s dvěma referenčními palivy podle přílohy IXa, které představují extrémy.3.1.1.1 Pokud se v praxi usnadňuje přechod z jednoho paliva na druhé přepínačem, nesmí se tento přepínač užít při schvalování typu. V takovém případě, na žádost výrobce a se souhlasem technická zkušebny, může být rozšířen stabilizační cyklus uvedený v bodě 5.3.1 přílohy III.3.1.2 Vozidlo (vozidla) se pokládá za vyhovující, když vyhoví mezním hodnotám emisí s oběma referenčními palivy.3.1.3 r =hodnota emisí pro jedno referenční palivohodnota emisí pro druhé referenční palivo3.2 Schválení typu člena rodiny vozidel z hlediska emisí z výfukuPro člena rodiny vozidel se zkouška typu I vykoná s jedním referenčním palivem. Tímto referenčním palivem může být kterékoliv z referenčních paliv. Vozidlo se pokládá za vyhovující, když jsou splněny následující požadavky:3.2.1 Vozidlo vyhovuje definici člena rodiny vozidel stanovenou v bodě 2.2.3.2.2 Výsledky zkoušek pro každou znečišťující látku se vynásobí jejím součinitelem r (viz bod 3.1.3), pokud je r větší než 1. Když je r menší než 1,0, vezme se za jeho hodnotu 1. Výsledky těchto součinů se vezmou jako konečný výsledek hodnot emisí. Na žádost výrobce se může vykonat zkouška typu I s referenčním palivem 2 nebo s oběma referenčními palivy, tak aby nebyly potřebné korekce.3.2.3 Vozidlo musí vyhovovat mezním hodnotám emisí platným pro jeho kategorii.4. OBECNÉ PODMÍNKY4.1 Zkoušky shodnosti výroby se mohou vykonat s komerčním palivem, jehož poměr C3/C4 má hodnotu, která leží v rozmezí hodnot tohoto poměru u referenčních paliv v případě LPG, nebo jehož Wobbeho index v případě NG leží v rozmezí daném indexy referenčních paliv představujících extrémy. V tomto případě musí být předložena analýza paliva."Příloha XIII31. Vkládá se nová příloha, která zní:"PŘÍLOHA XIIIES SCHVÁLENÍ TYPU NÁHRADNÍHO KATALYZÁTORU JAKO SAMOSTATNÉHO TECHNICKÉHO CELKU1. OBLAST PŮSOBNOSTITato příloha se vztahuje na ES schválení typu katalyzátoru jako samostatného technického celku podle čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice 70/156/EHS, určeného k montáži do jednoho typu nebo do více daných typů motorových vozidel kategorií M1 a N1 [1] jako náhradní část [2].2. DEFINICEPro účely této směrnice:2.1 "Katalyzátor původního vybavení" viz bod 2.17 přílohy I.2.2 "Náhradní katalyzátor" viz bod 2.18 přílohy I.2.3 "Typem katalyzátoru" se rozumí katalyzátory, které se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:2.3.1 počet nasycených nosičů, struktura a materiál;2.3.2 činnost katalyzátoru (oxidační, třícestný atd.);2.3.3 objem, poměr čelního průřezu a délky nosiče;2.3.4 obsah katalytického materiálu;2.3.5 poměr katalytických materiálů;2.3.6 hustota kanálků;2.3.7 rozměry a tvar;2.3.8 tepelná ochrana.2.4 "Typ vozidla," viz bod 2.1 přílohy I.2.5 "Schválením typu náhradního katalyzátoru" se rozumí schválení typu katalyzátoru určeného k montáži jako náhradní díl do jednoho nebo více určitých typů vozidel k omezení znečisťujících emisí, hadiny hluku a vlivu na výkonnost vozidla.3. ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU3.1 Žádost o ES schválení typu podle čl. 3 odst. 4 směrnice 70/156/EHS pro typ náhradního katalyzátoru podává výrobce.3.2 Vzor dokumentace je uveden v dodatku 1 k této příloze.3.3 Technické zkušebně provádějící zkoušky se předloží:3.3.1 Vozidlo (vozidla) typu schváleného podle směrnice 70/220/EHS vybavené novým původním katalyzátorem. Toto vozidlo (vozidla) musí být vybráno žadatelem po dohodě s technickou zkušebnou a musí splňovat požadavky bodu 3 přílohy III této směrnice.Vozidlo (vozidla) určené ke zkouškám nesmí mít závady na systému pro regulaci emisí; veškeré nadměrně opotřebované nebo závadné původní díly vztahující se k emisím musí být opraveny nebo vyměněny. Zkušební vozidlo (vozidla) musí být před zkouškami emisí řádně seřízeno a nastaveno podle pokynů výrobce.3.3.2 Jeden vzorek typu náhradního katalyzátoru. Tento vzorek musí být zřetelně a nesmazatelně označen obchodní firmou nebo značkou a jeho obchodním názvem.4. ES SCHVÁLENÍ TYPU4.1 Jsou-li splněny odpovídající požadavky, udělí se ES schválení typu podle čl. 4 odst. 3 směrnice 70/156/EHS.4.2 Vzor certifikátu ES schválení typu je uveden v dodatku 2 k této příloze.4.3 Pro každý typ schváleného náhradního katalyzátoru se přidělí číslo schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS. Stejný členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu náhradního katalyzátoru. Stejné číslo schválení typu umožňuje použít tyto typy náhradních katalyzátorů pro více typů různých vozidel.5. ZNAČKA ES SCHVÁLENÍ TYPU5.1 Každý náhradní katalyzátor shodný s typem schváleným podle této směrnice jako samostatný technický celek se označí značkou ES schválení typu.5.2 Značku tvoří obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno "e" a rozlišovací číslo nebo písmena členského státu, který udělil schválení typu:1 pro Německo | 12 pro Rakousko |2 pro Francii | 13 pro Lucembursko |4 pro Holandsko | 17 pro Finsko |5 pro Švédsko | 18 pro Dánsko |6 pro Belgii | 21 pro Portugalsko |9 pro Španělsko | 23 pro Řecko |11 pro Velkou Británii | IRL pro Irsko |Značka musí rovněž v blízkosti obdélníka uvádět "základní číslo schválení typu", obsažené v bodu 4 čísla schválení typu, podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS. Před tímto číslem jsou dvě číslice udávající pořadové číslo poslední technické změny směrnice 70/220/EHS ke dni udělení ES schválení typu konstrukční části. Pro tuto směrnici je pořadové číslo 00.5.3 Značka schválení typu uvedená v bodu 5.2 musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.5.4 V dodatku 3 k této příloze jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu a uvedené údaje o schválení typu.6. POŽADAVKY6.1 Obecné požadavky6.1.1 Náhradní katalyzátor musí být navržen, zkonstruován a schopen montáže tak, aby vozidlo mohlo vyhovovat této směrnici a tyto požadavky splňovat v původním uspořádání a aby znečisťující emise byly efektivně omezeny během normální životnosti vozidla za běžných provozních podmínek.6.1.2 Náhradní katalyzátor musí být instalován přesně ve stejné poloze jako katalyzátor původního vybavení a místo pro kyslíkovou sondu (sondy), pokud sonda (sondy) existuje, nesmí být na výfukovém potrubí měněno.6.1.3 Pokud vybavení původním katalyzátorem zahrnovalo tepelnou ochranu, musí mít náhradní katalyzátor rovněž odpovídající ochranu.6.1.4 Náhradní katalyzátor musí být odolný, tzn. navržen, konstruován a být schopen montáže tak, aby bylo dosaženo přiměřené odolnosti proti korozivním a oxidačním jevům se zřetelem na podmínky použití vozidla.6.2 Požadavky týkající se emisíVozidlo (vozidla) uvedené v bodu 3.3.1 této směrnice, vybavené náhradním katalyzátorem typu, jehož schválení je požadováno, musí být podrobeno zkoušce typu I při dodržení podmínek uvedených v odpovídající příloze této směrnice, za účelem porovnání jeho účinnosti s původním katalyzátorem podle postupu popsaného níže.6.2.1 Stanovení základních porovnávacích hodnot.Vozidlo (vozidla) vybavené novým původním katalyzátorem (viz bod 3.3.1) musí být podrobeno 12 mimoměstským jízdním cyklům (zkouška typu I část 2).Po této stabilizaci musí být vozidlo (vozidla) stabilizováno v místnosti s relativně ustálenou teplotou v rozmezí od 293 K do 303 K (20 °C až 30 °C). Stabilizace musí trvat nejméně šest hodin a pokračovat po dobu, než teplota motorového oleje a chladicí kapaliny se bude pohybovat v rozmezí ±2 K teploty místnosti. Následně musí být provedeny tři emisní zkoušky typu I.6.2.2 Zkouška emisí z výfuku s náhradním katalyzátoremPůvodní katalyzátor zkušebního vozidla (vozidel) se nahradí náhradním katalyzátorem (viz bod 3.3.2) a vozidlo (vozidla) se podrobí 12 mimoměstským jízdním cyklům (zkouška typu I část 2). Po této stabilizaci musí být vozidlo (vozidla) stabilizováno v místnosti s relativně ustálenou teplotou v rozmezí od 293 K do 303 K (20 °C až 30 °C). Stabilizace musí trvat nejméně šest hodin a pokračovat po dobu, než teplota motorového oleje a chladicí kapaliny se bude pohybovat v rozmezí ± 2K teploty místnosti. Následně musí být provedeny tři emisní zkoušky typu I.6.2.3 Zhodnocení emisí znečišťujících látek vozidel vybavených náhradními katalyzátoryZkušební vozidlo (vozidla) vybavené původním katalyzátorem musí vyhovovat mezním hodnotám v souladu se schválením typu vozidla (vozidel) včetně faktorů zhoršení použitých během zkoušky vozidla (vozidel), pokud jsou vyžadovány.Požadavky vztahující se na emise vozidla vybaveného náhradním katalyzátorem lze považovat za splněné, když výsledek pro každou předepsanou znečišťující látku (CO, HC + NOx a částice) splňuje následující podmínky:M ≤ 0,85 S + 0,4 G (1)M ≤ G (2)kde:M je střední hodnota emise znečišťující látky (CO nebo částic) nebo součtové hodnoty dvou znečišťujících látek (HC + NOx) získané ze tří zkoušek typu I s náhradním katalyzátorem.S je střední hodnota emise znečišťující látky (CO nebo částic) nebo součtové hodnoty dvou znečišťujících látek (HC + NOx) získané ze tří zkoušek typu I s původním katalyzátorem.G mezní hodnota emise znečišťující látky (CO nebo částic) nebo součtové hodnoty dvou znečišťujících látek (HC + NOx) podle schválení typu vozidla (vozidel) dělené, je-li to vyžadováno, faktory zhoršení určenými podle níže uvedeného bodu 6.4.Je-li schválení typu požadováno pro různé typy vozidel od stejného výrobce a jsou-li tyto různé typy vozidel vybaveny stejným typem katalyzátoru původního vybavení, může být zkouška typu I omezena až na vozidla dvou typů vybraná podle dohody s technickou zkušebnou provádějící zkoušky.6.3 Požadavky týkající se hluku a protitlaku výfukových plynůNáhradní katalyzátory musí vyhovovat technickým požadavkům přílohy II směrnice 70/157/EHS.6.4 Požadavky na životnostNáhradní katalyzátory musí vyhovovat požadavkům bodu 5.3.5 přílohy I této směrnice, tj. zkoušce typu V, nebo faktorům zhoršení z následující tabulky pro výsledky zkoušek typu I.Tabulka XIII.6.4Druhy motorů | Faktory zhoršení |CO | HC + NOx | Částice |Zážehové | 1,2 | 1,2 | — |Vznětové | 1,1 | 1,0 | 1,2 |7. ZMĚNA TYPU NÁHRADNÍHO KATALYZÁTORU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPUV případě změny typu schváleného podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS.8. SHODNOST VÝROBYOpatření k zajištění shodnosti výroby jsou obecně přijímána v souladu s článkem 10 směrnice 70/156/EHS.8.2 Zvláštní ustanovení8.2.1 Kontroly uvedené v bodu 2.2 přílohy X směrnice 70/156/EHS musí splňovat požadavky uvedené v bodu 2.3 této přílohy.8.2.2 Pro použití bodu 2.4.4 přílohy 10 směrnice 70/156/EHS mohou být provedeny zkoušky předepsané v bodu 6.2 této přílohy (požadavky týkající se emisí). V tomto případě může držitel schválení typu požádat jako o alternativu, aby místo u katalyzátoru původního vybavení byly základní porovnávací hodnoty stanoveny u náhradního katalyzátoru, který byl použit během schvalovacích zkoušek (nebo jiný vzorek u kterého byla ověřena shodnost se schváleným typem). Emisní hodnoty naměřené s ověřovaným vzorkem nesmějí v průměru přesahovat o více než 15 % průměrné hodnoty naměřené se srovnávacím vzorkem.Dodatek 1Informační dokument č. … týkající se ES schválení typu náhradních katalyzátorů (směrnice 70/220/EHS naposledy pozměněná směrnicí …)Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být kresleny ve vhodném měřítku na formátu A4 a musí být dostatečně podrobné, nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické řízení, musí být dodány informace o jeho výkonu.+++++ TIFF +++++Dodatek 2Vzor[Maximální formát: A4 (210 × 297 mm)]CERTIFIKÁT ES SCHVÁLENÍ TYPU+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++ODDÍL I+++++ TIFF +++++ODDÍL IIDoplněkk certifikátu ES schválení typu č …týkajícímu se schválení typu náhradního katalyzátoru pro motorová vozidla jako samostatného technického celku s ohledem na směrnici 70/220/EHS naposledy pozměněnou směrnicí …+++++ TIFF +++++Dodatek 3Vzor značky ES schválení typu(viz bod 5.2 této přílohy)+++++ TIFF +++++Výše uvedená značka schválení typu umístěná na náhradním katalyzátoru udává, že daný typ byl schválen ve Francii (e 2) podle této směrnice. První dvě číslice čísla schválení typu (00) udávají pořadové číslo poslední technické změny směrnice 70/220/EHS. Následující čtyři číslice (1234) přiděluje schvalovací orgán jako základní číslo schválení typu pro náhradní katalyzátor."[1] Nehodící se škrtněte.[1] Tato hodnota se určí za běžných podmínek (293,2 K (20 °C) a 101,3 kPa).[2] Tato metoda nemusí přesně udat přítomnost korodujících materiálů, když vzorek obsahuje inhibitory koroze nebo jiné chemikálie, které zmenšují korozní účinky vzorku na proužek mědi. Proto je zakázáno přidávat takové složky jen za účelem ovlivnění zkušební metody.[3] Hodnota je stanovena za běžných podmínek (293,2 K (20 °C) a 101,3 kPa).[1] Podle definice v příloze II části A směrnice 70/156/EHS.[2] Tato příloha se nevztahuje na náhradní katalyzátory, které jsou určeny pro vozidla kategorií M1 a N1 vybavená palubním diagnostickým systémem (OBD).--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2008/74/ES ze dne 18. července 2008 , kterou se s ohledem na schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/55/ES a směrnice 2005/78/ES (Text s významem pro EHP)

text:
               19.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 192/51

      SMĚRNICE KOMISE 2008/74/ES
   ze dne 18. července 2008,
   kterou se s ohledem na schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/55/ES a směrnice 2005/78/ES
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/55/ES ze dne 28. září 2005 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem (1), a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Poté, co nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (2) změnilo oblast působnosti směrnice 2005/55/ES, je třeba uvedenou směrnici dále změnit převedením příslušných technických požadavků. Z toho důvodu je rovněž třeba změnit směrnici Komise 2005/78/ES (3), která uvedenou směrnici provádí.

               (2)

               V důsledku změny v rozsahu působnosti je nezbytné zavést nové požadavky do právních předpisů týkajících se emisí z těžkých nákladních vozidel stanovených směrnicí 2005/55/ES. Tyto požadavky zahrnují zkušební postupy, které umožní schvalování typu motorů velkého výkonu a vozidel s benzinovými motory.

               (3)

               Kromě toho je nezbytné do směrnice 2005/78/ES zavést stávající požadavky pro měření opacity kouře u naftových motorů, a to vzhledem ke zrušení směrnice Rady 72/306/EHS ze dne 2. srpna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím znečisťujících látek ze vznětových motorů vozidel (4) v souladu s nařízením (ES) č. 715/2007.

               (4)

               Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem technického výboru – motorová vozidla,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2005/55/ES se mění takto:

               1)

               Článek 1 se nahrazuje tímto:
               „Článek 1
               Pro účely této směrnice se rozumí:

                           a)

                           ‚vozidlem‘ jakékoli vozidlo definované v článku 2 směrnice 70/156/EHS s referenční hmotností překračující 2 610 kg;

                           b)

                           ‚motorem‘ zdroj motorického pohonu vozidla, pro který se může udělit schválení typu jako samostatného technického celku ve smyslu článku 2 směrnice 70/156/EHS;

                           c)

                           ‚vozidlem zvláště šetřícím životní prostředí (EEV)‘ vozidlo poháněné motorem, který splňuje volitelné mezní hodnoty emisí stanovené v řádku C tabulek v bodě 6.2.1 přílohy I.“

               2)

               Přílohy I, II, III a VI směrnice 2005/55/ES se mění v souladu s přílohou I této směrnice.

         Článek 2
   Směrnice 2005/78/ES se mění takto:

               1)

               Článek 2 se nahrazuje tímto:
               „Článek 2
               Prováděcí opatření k článkům 3 a 4 směrnice 2005/55/ES jsou stanovena v přílohách II až VII této směrnice.
               Pro účely schvalování typu vozidel se vznětovými motory a těchto motorů se použije příloha VI.
               Pro účely schvalování typu vozidel se zážehovými motory a těchto motorů se použije příloha VII.“

               2)

               Bod 1 oddíl 2 přílohy V se nahrazuje tímto:

                           „Oddíl 2:

                           číslo směrnice – 2005/55/ES“.

               3)

               Doplňují se přílohy VI a VII ve znění přílohy II této směrnice.

         Článek 3
   1.   Členské státy nejpozději do 2. ledna 2009 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a poskytnou srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Použijí tyto předpisy ode dne 3. ledna 2009.
   Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 18. července 2008.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 275, 20.10.2005, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 171, 29.6.2007, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 313, 29.11.2005, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/81/ES (Úř. věst. L 362, 20.12.2006, s. 92).

      (4)  Úř. věst. L 190, 20.8.1972, s. 1.

      PŘÍLOHA I
      Změny směrnice 2005/55/ES

                  1.

                  Příloha I se mění takto:

                              a)

                              oddíl 1 se nahrazuje tímto:

                                          „1.

                                          Tato směrnice se vztahuje na emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, životnost zařízení pro regulaci emisí, shodnost vozidel/motorů v provozu a palubní diagnostické systémy (OBD) všech motorových vozidel a na motory uvedené v článku 1, kromě motorů těch vozidel kategorií M1, N1, N2 a M2, pro něž bylo uděleno schválení typu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 (1).
                                          Ode dne 3. ledna 2009 až do dat, která jsou pro nová schválení stanovena v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 715/2007, a pro rozšíření v čl. 10 odst. 3 uvedeného nařízení lze schválení typu na základě této směrnice nadále udělovat vozidlům kategorií N1, N2 a M2 s referenční hmotností nepřesahující 2 610 kg.

                              b)

                              v bodu 2.1 se vkládají nové definice, které znějí:
                              „ ‚referenční hmotností‘ se rozumí hmotnost vozidla v provozním stavu snížená o jednotnou hmotnost řidiče 75 kg a zvýšená o jednotnou hmotnost 100 kg;
                              ‚hmotností vozidla v provozním stavu‘ se rozumí hmotnost podle definice v bodu 2.6 přílohy I směrnice 2007/46/ES.“

                              c)

                              doplňuje se nový bod 4.5, který zní:

                                          „4.5.

                                          Na žádost výrobce se schválení typu dokončeného vozidla udělené podle této směrnice rozšíří na nedokončené vozidlo s referenční hmotností nepřesahující 2 610 kg. Schválení typu se rozšíří, pokud výrobce prokáže, že všechny kombinace karoserie, které hodlá zabudovat do nedokončeného vozidla, zvýší referenční hmotnost vozidla nad 2 610 kg.“

                              d)

                              v bodu 6.2 se za čtvrtý pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
                              „U benzinových motorů se použijí postupy zkoušky stanovené v příloze VII směrnice 2005/78/ES.
                              U vznětových motorů se použijí postupy zkoušky opacity kouře stanovené v příloze VI směrnice 2005/78/ES.“

                  2.

                  Příloha II se mění takto:

                              a)

                              v příloze 1 se vkládají nové body 8.4, 8.4.1, 8.4.1.1 a 8.4.1.2, které znějí:
                              „8.4   Výkon motoru (pro účely měření opacity kouře)
                              8.4.1   Výkon v šesti měřicích bodech uvedených v bodu 2 přílohy 4 předpisu EHK/OSN č. 24:
                              8.4.1.1   Výkon motoru měřený na zkušebním stavu: …
                              8.4.1.2   Výkon motoru měřený na kolech vozidla: …

                                          Otáčky motoru (min–1)

                                          Změřený výkon (kW)

                                                      1.

                                                      …

                                          …

                                                      2.

                                                      …

                                          …

                                                      3.

                                                      …

                                          …

                                                      4.

                                                      …

                                          …

                                                      5.

                                                      …

                                          …

                                                      6.

                                                      …

                                          …“

                              b)

                              doplňuje se nový dodatek 6, který zní:

                                 „Dodatek 6
                                 Informace požadované při technických prohlídkách
                                 A.   Měření emisí oxidu uhelnatého (2)

                                 3.2.1.6   Normální otáčky volnoběhu (včetně odchylky) … min-1

                                 3.2.1.6.1   Zvýšené otáčky volnoběhu (včetně odchylky) … min-1

                                 3.2.1.7   Objem oxidu uhelnatého ve výfukových plynech při volnoběhu (3) … % podle výrobce (jen pro zážehové motory)
                                 B.   Měření opacity kouře
                                 3.2.13   Umístění symbolu s koeficientem absorpce (pouze pro vznětové motory): …

                                             4.

                                             PŘEVODY (v)

                                       4.3   Moment setrvačnosti setrvačníku motoru: …
                                 4.3.1   Přídavný moment setrvačnosti při nezařazeném převodu: …

                  3.

                  Dodatek 1 přílohy III se mění takto:

                              a)

                              v části 2 se bod 2.7.4 nahrazuje tímto:
                              „2.7.4   Odběr vzorku částic
                              Během celého postupu zkoušky se použije jediný filtr. Váhové faktory pro jednotlivé režimy vymezené v postupu zkušebního cyklu se musí uvažovat tak, že se v každém jednotlivém režimu cyklu odebere vzorek proporcionální hmotnostnímu průtoku výfukových plynů. Toho lze dosáhnout tím, že se seřídí průtok vzorku, doba odběru nebo ředicí poměr tak, aby bylo splněno kritérium efektivních váhových faktorů podle části 6.6.
                              Doba odběru na jeden režim musí být nejméně 4 sekundy na váhový faktor 0,01. Odběr se musí provést v každém režimu co nejpozději. Odběr vzorku částic musí skončit nejdříve 5 sekund před koncem každého režimu.“

                              b)

                              v části 6 se vkládají nové body 6.5 a 6.6, které znějí:
                              „6.5   Výpočet specifických emisí
                              Emise částic se vypočtou takto:

                              6.6   Efektivní váhový faktor
                              Efektivní váhový faktor Wfei pro každý režim se vypočte takto:

                              Hodnota efektivních váhových faktorů se smí lišit od hodnoty váhových faktorů uvedených v části 2.7.1 tohoto dodatku nejvýše o ± 0,003 (0,005 pro režim volnoběhu).“

                  4.

                  V dodatku 1 přílohy VI se doplňují nové body, které znějí:
                  1.5   Výsledky zkoušky emisí z klikové skříně: …
                  1.6   Výsledky zkoušky na emise oxidu uhelnatého

                              Zkouška

                              Hodnota CO
                              (% vol)

                              Lambda (4)

                              Otáčky motoru
                              (min-1)

                              Teplota motorového oleje
                              (° C)

                              Zkouška při nízkém volnoběhu

                              N/A

                              Zkouška při vysokém volnoběhu

                        1.7   Výsledky zkoušky opacity kouře
                  1.7.1   Za ustálených otáček:

                              Otáčky motoru(min-1)

                              Jmenovitý průtok G
                              (l/s)

                              Mezní hodnoty absorpce
                              (m-1)

                              Naměřené hodnoty absorpce
                              (m-1)

                                          1.

                                          …

                              …

                              …

                              …

                                          2.

                                          …

                              …

                              …

                              …

                                          3.

                                          …

                              …

                              …

                              …

                                          4.

                                          …

                              …

                              …

                              …

                                          5.

                                          …

                              …

                              …

                              …

                                          6.

                                          …

                              …

                              …

                              …

                        1.7.2   Zkoušky při volné akceleraci
                  1.7.2.1   Zkouška motoru v souladu s částí 4.3 přílohy VI směrnice 2005/78/ES

                              Procento max. ot/min

                              Procento max. točivého momentu při ot/min v m-1

                              Naměřená hodnota absorpce m-1

                              Korigovaná hodnota absorpce m-1

                        1.7.2.2   Při volné akceleraci
                  1.7.2.2.1   Naměřená hodnota koeficientu absorpce: … m-1

                  1.7.2.2.2   Korigovaná hodnota koeficientu absorpce: … m-1

                  1.7.2.2.3   Umístění symbolu s koeficientem absorpce ve vozidle: …
                  1.7.2.3   Zkouška vozidla v souladu s částí 3 přílohy VI směrnice 2005/78/ES
                  1.7.2.3.1   Korigovaná hodnota absorpce: … m-1

                  1.7.2.3.2   Ot/min při startu: … ot/min
                  1.7.3   Udávaný max. netto výkon … kW při … ot/min
                  1.7.4   Značka a typ opacimetru: …
                  1.7.5   Základní vlastnosti typu motoru
                  1.7.5.1   Pracovní princip motoru: čtyřdobý/dvoudobý (5)

                  1.7.5.2   Počet a uspořádání válců: …
                  1.7.5.3   Zdvihový objem: … cm3

                  1.7.5.4   Dodávka paliva: přímé vstřikování/nepřímé vstřikování (5)

                  1.7.5.5   Zařízení k přeplňování ANO/NE (5)

         (1)  Úř. věst. L 171, 29.6.2007, s. 1.“

         (2)  Číslování informačního dokumentu odpovídá číslování použitému v rámcové směrnici pro schvalování typu (2008/74/ES).

         (3)  Uveďte tolevanci.“

         (4)  Vzorec Lambda: dodatek 1 přílohy IV.

         (5)  Nehodící se škrtněte (jsou případy, kdy není třeba nic vypustit, pokud se vyplňuje více záznamů).“

      PŘÍLOHA II
      „
            PŘÍLOHA VI
            Měření opacity kouře
            1.   ÚVOD
            1.1   V této příloze se popisují požadavky na měření opacity výfukových emisí ze vznětových motorů.
            2.   ZNAČKA KORIGOVANÉHO KOEFICIENTU ABSORPCE
            2.1   Značka korigovaného koeficientu absorpce se umístí do každého vozidla, které vyhovuje typu vozidla, na který se zkouška vztahuje. Značka má tvar obdélníku, v němž je umístěno číslo vyjadřující v jednotkách m–1 korigovaný koeficient absorpce zjištěný při udělení schválení během zkoušky při volné akceleraci. Zkušební metoda je popsána v části 4.
            2.2   Značka musí být jasně čitelná a nesmazatelná. Připevní se na nápadné a snadno dostupné místo, jehož poloha se upřesní v dodatku k certifikátu ES schválení typu uvedenému v příloze VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/55/ES (1).
            2.3   Příklad značky je uveden na obrázku 1.
            Obrázek 1

                        Minimální rozměry b = 5,6 mm

                  Výše uvedený symbol ukazuje, že opravený absorpční koeficient je 1,30 m±1.
            3.   SPECIFIKACE A ZKOUŠKY
            3.1   Specifikace a zkoušky jsou až na výjimku popsanou v části 3.2 stanoveny v části III oddílu 24 předpisu EHK/OSN č. 24 (2).
            3.2   Odkazem na přílohu 2 v odstavci 24.1 předpisu EHK/OSN č. 24 se rozumí odkaz na přílohu VI směrnice 2005/55/ES.
            4.   TECHNICKÉ POŽADAVKY
            4.1   Technické požadavky jsou až na výjimky popsané v částech 4.2, 4.3 a 4.4 stanoveny v přílohách 4, 5, 7, 8, 9 a 10 předpisu EHK/OSN č. 24.
            4.2   Zkouška při ustálených otáčkách na křivce plného výkonu
            4.2.1   Odkazy na přílohu 1 v odstavci 3.1 přílohy 4 předpisu EHK/OSN č. 24 se rozumí odkazy na přílohu II směrnice 2005/55/ES.
            4.2.2   Referenčním palivem, jehož vlastnosti jsou uvedeny v bodu 3.2 přílohy 4 předpisu EHK/OSN č. 24, se rozumí referenční palivo uvedené v příloze IV směrnice 2005/55/ES, které je vhodné při stanovení mezních hodnot emisí nutných při schvalování typu vozidla/motoru.
            4.3   Zkouška při volné akceleraci
            4.3.1   Odkazy na tabulku 2, přílohu 2 v odstavci 2.2 přílohy 5 předpisu EHK/OSN č. 24 se rozumí odkazy na tabulku v bodu 1.7.2.1 přílohy VI směrnice 2005/55/ES.
            4.3.2   Odkazy na odstavec 7.3 přílohy 1 v odstavci 2.3 přílohy 5 předpisu EHK/OSN č. 24 se rozumí odkazy na bod 4 dodatku 6 přílohy II směrnice 2005/55/ES.
            4.4   Metoda ‚EHK‘ měření netto výkonu vznětových motorů
            4.4.1   Odkazy v odstavci 7 přílohy 10 předpisu EHK/OSN č. 24 na dodatek k této příloze se rozumí odkazy na přílohu II směrnice 2005/55/ES.
            4.4.2   Odkazy na přílohu 1 v odstavcích 7 a 8 přílohy 10 předpisu EHK/OSN č. 24 se rozumí odkazy na přílohu II směrnice 2005/55/ES.

            PŘÍLOHA VII
            Požadavky pro schválení typu zážehových motorů na benzinový pohon
            ČÁST 1
            Zkouška emisí oxidu uhelnatého
            1.   ÚVOD
            1.1   Tento dodatek popisuje postup zkoušky, během níž jsou při volnoběhu změřeny emise oxidu uhelnatého.
            1.2   Maximální přípustný obsah oxidu uhelnatého ve výfukových plynech při běžných otáčkách volnoběhu je uveden výrobcem vozidla. Maximální obsah CO však nepřesáhne 0,3 % obj. Při zvýšených otáčkách volnoběhu nepřesáhne v souladu se specifikacemi výrobce obsah oxidu uhelnatého ve výfukových plynech 0,2 % obj. při otáčkách alespoň 2 000 min–1 ot/min a při hodnotě lambda 1 ± 0,03.
            2.   OBECNÉ POŽADAVKY
            2.1   Obecné požadavky jsou stanoveny v částech 5.3.7.1 až 5.3.7.4 předpisu EHK/OSN č. 83 (3).
            2.2   Výrobce vyplní tabulku uvedenou v příloze VI směrnice 2005/55/ES na základě požadavků uvedených v bodu 2.1.
            2.3   Výrobce potvrdí přesnost hodnoty Lambda zaznamenané při schválení typu v části 2.1 jakožto hodnoty, která je reprezentativní pro běžně vyráběná vozidla, a to do 24 měsíců od data, kdy technická zkušebna udělila schválení typu. Posouzení se provede na základě průzkumů a studií týkajících se výroby vozidel.
            3.   TECHNICKÉ POŽADAVKY
            3.1   Technické požadavky jsou až na výjimky popsané v části 3.2 stanoveny v příloze 5 předpisu EHK/OSN č. 83.
            3.2   Referenční paliva uvedená v bodě 2.1 části 2 přílohy 5 předpisu EHK/OSN č. 83 odkazují na vhodné odkazy na referenční paliva uvedená v příloze IX nařízení (prováděcí nařízení Euro 5 a 6).
            ČÁST 2
            Ověření emisí plynů z klikové skříně
            1.   ÚVOD
            1.1   Tato část popisuje postup ověření emisí plynů z klikové skříně.
            1.2   Při zkoušce podle této části nesmí systém větrání klikové skříně umožňovat emise žádných plynů z klikové skříně do ovzduší.
            2.   OBECNÉ POŽADAVKY
            2.1   Obecné požadavky na provádění zkoušek jsou stanoveny v části 2 přílohy 6 předpisu EHK/OSN č. 83.
            3.   TECHNICKÉ POŽADAVKY
            3.1   Technické požadavky jsou stanoveny v části 3 přílohy 6 předpisu EHK/OSN č. 83.
         “

         (1)  Úř. věst. L 275, 20.10.2005, s. 1.

         (2)  Úř. věst. L 326, 24.11.2006, s. 1.

         (3)  Úř. věst. L 70, 9.3.2007, s. 171.