title: Směrnice Rady (EU) 2017/952 ze dne 29. května 2017, kterou se mění směrnice (EU) 2016/1164, pokud jde o hybridní nesoulady s třetími zeměmi

text:
               7.6.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 144/1

         SMĚRNICE RADY (EU) 2017/952
   ze dne 29. května 2017,
   kterou se mění směrnice (EU) 2016/1164, pokud jde o hybridní nesoulady s třetími zeměmi
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 115 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   v souladu se zvláštním legislativním postupem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Je nezbytné obnovit důvěru ve spravedlnost daňových systémů a umožnit vládám účinně vykonávat svou daňovou suverenitu. Proto Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) vydala v rámci iniciativy proti erozi základu daně a přesouvání zisku (BEPS) doporučení pro konkrétní opatření.

               (2)

               Závěrečné zprávy OECD týkající se 15 akčních oblastí proti BEPS byly zveřejněny dne 5. října 2015. Rada tento výsledek uvítala ve svých závěrech ze dne 8. prosince 2015. Rada v závěrech zdůraznila, že je třeba nalézat společná, zároveň však flexibilní řešení, která budou na úrovni Unie v souladu se závěry OECD v oblasti BEPS.

               (3)

               V reakci na potřebu spravedlivějšího zdanění, a zejména na základě závěrů OECD týkajících se BEPS, předložila Komise dne 28. ledna 2016 balíček předpisů proti vyhýbání se daňovým povinnostem. V rámci tohoto balíčku byla přijata směrnice Rady (EU) 2016/1164 (3) týkající se pravidel proti vyhýbání se daňovým povinnostem.

               (4)

               Směrnice (EU) 2016/1164 zavádí rámec pro řešení hybridních nesouladů.

               (5)

               Je nezbytné stanovit pravidla, která hybridní nesoulady co nejkomplexnějším způsobem neutralizují. Jelikož se směrnice (EU) 2016/1164 zabývá pouze hybridními nesoulady mezi systémy daně z příjmů právnických osob členských států, vydala Rada ECOFIN dne 12. července 2016 prohlášení, v němž žádá Komisi, aby do října 2016 předložila návrh týkající se hybridních nesouladů zahrnujících třetí země s cílem stanovit pravidla, která budou v souladu s pravidly doporučenými ve Zprávě OECD o neutralizaci důsledků hybridních nesouladů, akční oblast 2 – 2015 závěrečná zpráva (dále jen „zpráva o BEPS v akční oblasti č. 2“) a která budou neméně účinná, a to s cílem dosáhnout dohody do konce roku 2016.

               (6)

               Podle směrnice (EU) 2016/1164 je mimo jiné zcela zásadní se dále zabývat i jinými hybridními nesoulady, jako jsou hybridní nesoulady spojené se stálými provozovnami. S ohledem na to je nezbytné, aby uvedená směrnice řešila také tyto nesoulady.

               (7)

               Pro stanovení rámce, který je v souladu se zprávou o BEPS v akční oblasti č. 2 a který je neméně účinný, je zásadní, aby směrnice (EU) 2016/1164 rovněž obsahovala pravidla pro hybridní převody, importované nesoulady a řešila úplné spektrum dvojích odpočtů, aby daňoví poplatníci nemohli zneužívat zbývající mezery v předpisech.

               (8)

               Směrnice (EU) 2016/1164 obsahuje pravidla pro hybridní nesoulady mezi členskými státy a měla by obsahovat i pravidla pro hybridní nesoulady s třetími zeměmi v případech, kdy je alespoň jedna ze stran poplatníkem daně z příjmů právnických osob nebo v případě reverzních hybridů subjektem v některém členském státě, jakož i pravidla pro importované nesoulady. Pravidla pro hybridní nesoulady a nesoulady z daňového rezidentství by se tudíž měla vztahovat na všechny daňové poplatníky podléhající dani z příjmů právnických osob v členském státě, včetně stálých provozoven nebo uspořádání, s nimiž se zachází jako se stálými provozovnami, subjektů, které jsou rezidenty ve třetích zemích. Pravidla pro reverzní hybridní nesoulady by se měla použít na všechny subjekty, s nimiž členský stát zachází pro daňové účely jako s transparentními.

               (9)

               Pravidla pro hybridní nesoulady by měla řešit situace nesouladů vyplývajících z dvojích odpočtů a konfliktů v kvalifikaci finančních nástrojů, plateb a subjektů nebo z rozdělování plateb. Jelikož hybridní nesoulady mohou vést k dvojímu odpočtu či odpočtu bez zahrnutí, je nutné stanovit pravidla, podle kterých dotčený členský stát u daného případu buď odepře odpočet platby, výdajů nebo ztrát, nebo uloží daňovému poplatníkovi povinnost zahrnout platbu do svých zdanitelných příjmů. Tato pravidla se však týkají pouze odpočitatelných plateb a neměla by ovlivnit obecné rysy daňového systému, ať už se jedná o klasický systém, nebo imputační systém.

               (10)

               K hybridním nesouladům spojeným se stálými provozovnami dochází tehdy, kdy rozdíly mezi pravidly, která v jurisdikci stálé provozovny a jurisdikci daňového rezidentství platí pro rozdělování příjmů a výdajů mezi různé složky téhož subjektu, vedou k nesouladu v daňových výsledcích, a patří sem i ty případy, kdy nesouladný výsledek vzniká v důsledku toho, že určitá stálá provozovna není podle práva jurisdikce pobočky rozpoznána. Tyto nesouladné výsledky mohou vést k dvojímu odpočtu nebo odpočtu bez zahrnutí, a proto by měly být odstraněny. V případě nerozpoznaných stálých provozoven by měl příjem, který by byl jinak přiřazen stálé provozovně, zahrnout členský stát, jehož je daňový poplatník rezidentem.

               (11)

               Jakékoli korekce, jejichž provedení vyžaduje tato směrnice, by ze zásady neměly mít vliv na rozdělení zdaňovacích práv mezi jurisdikcemi podle smluv o zamezení dvojímu zdanění.

               (12)

               Pro zajištění proporcionality je nutné řešit pouze případy, kdy využitím hybridních nesouladů vzniká značné riziko vyhýbání se daňovým povinnostem. Je proto vhodné zabývat se hybridními nesoulady, které vznikají mezi ústředím a stálou provozovnou nebo mezi dvěma či více stálými provozovnami téhož subjektu, a hybridními nesoulady, které vznikají mezi daňovým poplatníkem a jeho přidruženými podniky nebo mezi přidruženými podniky, a hybridními nesoulady v důsledku strukturovaných uspořádání, jichž je daňový poplatník součástí.

               (13)

               Nesoulady, které souvisejí zejména s hybridní povahou subjektů, by měly být řešeny pouze tehdy, pokud jeden z přidružených podniků má minimálně účinnou kontrolu nad ostatními přidruženými podniky. Proto by v těchto případech mělo být požadováno, aby účast daňového poplatníka nebo jiného přidruženého podniku v přidruženém podniku či účast přidruženého podniku v daňovém poplatníkovi ve formě hlasovacích práv, vlastnictví kapitálu nebo nároku na vytvořený zisk činila 50 procent nebo více. Pro účely tohoto požadavku na účast by měly být vlastnictví nebo práva osob, které jednají společně, agregovány.

               (14)

               Aby byla definice „přidruženého podniku“ pro účely pravidel pro hybridní nesoulady dostatečně široká, měla by zahrnovat také subjekt, který je pro účetní účely součástí téže konsolidované skupiny, podnik, ve kterém má daňový poplatník významný vliv na řízení, a z opačného pohledu i podnik, který má významný vliv na řízení daňového poplatníka.

               (15)

               Je nezbytné řešit čtyři kategorie hybridních nesouladů: zaprvé, hybridní nesoulady vyplývající z plateb v rámci finančního nástroje; zadruhé, hybridní nesoulady, které jsou důsledkem rozdílů v rozdělování plateb provedených hybridnímu subjektu nebo stálé provozovně, a to i v důsledku plateb nerozpoznané stálé provozovně; zatřetí, hybridní nesoulady vznikající z plateb hybridního subjektu jeho majiteli nebo pomyslných plateb mezi ústředím a stálou provozovnou nebo mezi dvěma či více stálými provozovnami; a konečně dvojí odpočty vyplývající z plateb ze strany hybridního subjektu nebo stálé provozovny.

               (16)

               Pokud jde o platby v rámci finančního nástroje, může hybridní nesoulad vzniknout tehdy, když lze odpočet bez zahrnutí přičíst rozdílům v kvalifikaci finančního nástroje nebo plateb prováděných v jeho rámci. Splňuje-li podle práva jurisdikce příjemce určitá platba vzhledem ke své kvalifikaci podmínky pro dvojí daňovou úlevu, jako je osvobození od daně, snížení sazby daně, sleva na dani nebo vrácení daně, mělo by se s ní zacházet jako s platbou vedoucí ke vzniku hybridního nesouladu v rozsahu z toho plynoucí nedostatečně zdaněné částky. Jako s platbou vedoucí ke vzniku hybridního nesouladu by se však nemělo zacházet s platbou v rámci finančního nástroje, pokud daňová úleva poskytnutá v jurisdikci příjemce vyplývá výhradně z daňového postavení příjemce nebo ze skutečnosti, že daný nástroj podléhá podmínkám zvláštního režimu.

               (17)

               Aby se zabránilo nezamýšleným důsledkům při interakci pravidla týkajícího se hybridních finančních nástrojů s požadavky na schopnost bank absorbovat ztráty a aniž jsou dotčena pravidla státní podpory, měly by mít členské státy možnost vyloučit z oblasti působnosti této směrnice vnitroskupinové nástroje vydané výhradně za účelem splnění požadavků na schopnost emitenta absorbovat ztráty, a nikoli s cílem vyhnout se daním.

               (18)

               Pokud jde o platby hybridnímu subjektu nebo stálé provozovně, může hybridní nesoulad vzniknout tehdy, kdy je odpočet bez zahrnutí výsledkem rozdílů v pravidlech upravujících rozdělení dané platby mezi hybridní subjekt a jeho majitele v případě platby hybridnímu subjektu, nebo mezi ústředí a stálou provozovnu nebo mezi dvě či více stálých provozoven v případě pomyslné platby stálé provozovně. Definice hybridního nesouladu by se měla použít pouze tehdy, vyplývá-li nesouladný výsledek z rozdílů v pravidlech upravujících rozdělení plateb podle práva dotčených dvou jurisdikcí, přičemž určitá platba by neměla vést ke vzniku hybridního nesouladu, který by vznikl v každém případě v důsledku toho, že podle práva kterékoli jurisdikce příjemce je příjemce od daně osvobozen.

               (19)

               Definice hybridního nesouladu by se rovněž měla vztahovat na odpočty bez zahrnutí, které jsou výsledkem plateb nerozpoznané stálé provozovně. Nerozpoznanou stálou provozovnou je jakékoli uspořádání, se kterým je podle práva jurisdikce ústředí zacházeno jako se stálou provozovnou, ale podle práva druhé jurisdikce s ním jako se stálou provozovnou zacházeno není. Pravidlo pro hybridní nesoulad by se však nemělo uplatnit, pokud by nesoulad vznikl v každém případě v důsledku toho, že podle práva kterékoli jurisdikce příjemce je příjemce od daně osvobozen.

               (20)

               Pokud jde o platby hybridního subjektu jeho majiteli nebo pomyslné platby mezi ústředím a stálou provozovnou nebo mezi dvěma či více stálými provozovnami, může hybridní nesoulad vzniknout tehdy, kdy je odpočet bez zahrnutí výsledkem toho, že daná platba či pomyslná platba není v jurisdikci příjemce rozpoznána. V tomto případě, kdy nesouladný výsledek vyplývá z nepřidělení platby či pomyslné platby, je jurisdikcí, v níž se podle práva jurisdikce plátce zachází s platbou či pomyslnou platbou jako s obdrženou, jurisdikce příjemce. Stejně jako u dalších nesouladů z hybridních subjektů a poboček, které vedou k odpočtům bez zahrnutí, by hybridní nesoulad neměl vzniknout, pokud podle práva jurisdikce příjemce je příjemce od daně osvobozen. V souvislosti s touto kategorií hybridních nesouladů by však nesouladný výsledek vznikl pouze v rozsahu, v jakém jurisdikce plátce umožňuje, aby byl odpočet související s danou platbou či pomyslnou platbou započten proti částce, která není dvakrát zahrnutým příjmem. Umožňuje-li jurisdikce plátce, aby byl odpočet převeden do následujícího zdaňovacího období, lze požadavek na provedení korekce podle této směrnice odložit až do okamžiku, kdy je odpočet proti částce, která není dvakrát zahrnutým příjmem, v jurisdikci plátce fakticky započten.

               (21)

               Definice hybridního nesouladu by se rovněž měla vztahovat na dvojí odpočty bez ohledu na to, zda vznikají v důsledku plateb, výdajů, s nimiž se podle domácího práva nezachází jako s platbami, nebo v důsledku ztrát z odpisů hmotného či nehmotného majetku. Stejně jako u pomyslných plateb a plateb ze strany hybridního subjektu, které příjemce nerozpozná, by však hybridní nesoulad měl vzniknout pouze v rozsahu, v jakém jurisdikce plátce umožňuje, aby byl tento odpočet započten proti částce, která není dvakrát zahrnutým příjmem. To znamená, že umožňuje-li jurisdikce plátce, aby byl odpočet převeden do následujícího zdaňovacího období, lze požadavek na provedení korekce podle této směrnice odložit až do okamžiku, kdy je odpočet proti částce, která není dvakrát zahrnutým příjmem, v jurisdikci plátce skutečně započten.

               (22)

               Do působnosti hybridního nesouladu by neměly spadat rozdíly v daňových výsledcích, které lze přičíst pouze rozdílům v hodnotě přisuzované určité platbě, mimo jiné i na základě uplatnění převodních cen. Jelikož jurisdikce uplatňují rovněž různá zdaňovací období a mají různá pravidla uznávání toho, kdy vznikly položky příjmů nebo výdajů, neměly by tyto časové rozdíly být obecně považovány za vedoucí k nesouladům v daňových výsledcích. Avšak s odpočitatelnou platbou v rámci finančního nástroje, u které nelze rozumně očekávat, že bude v přiměřené době zahrnuta do příjmů, by mělo být zacházeno jako s platbou vedoucí ke vzniku hybridního nesouladu, lze-li tento odpočet bez zahrnutí přičíst rozdílům v kvalifikaci finančního nástroje nebo plateb prováděných v jeho rámci. Je třeba uvést, že pokud není platba provedená v rámci finančního nástroje zahrnuta do příjmů v přiměřené době, nesouladný výsledek vzniknout může. Jako s platbou zahrnutou do příjmů v přiměřené době by s uvedenou platbou mělo být zacházeno tehdy, pokud ji příjemce zahrnul během 12 měsíců od skončení zdaňovacího období plátce nebo děje-li se tak v souladu se zásadou obvyklých tržních podmínek. Členské státy by mohly požadovat zahrnutí platby v určité stanovené lhůtě, aby se tak zabránilo vzniku nesouladného výsledku a zajistila se daňová kontrola.

               (23)

               Hybridní převody mohou vést k odlišnému daňovému zacházení v případě, kdy by se v důsledku uspořádání za účelem převodu finančního nástroje zacházelo s podkladovým výnosem z tohoto nástroje tak, jako by byl získán více než jednou stranou daného uspořádání. V těchto případech by z platby v rámci hybridního převodu vyplynul pro plátce odpočet, zatímco příjemce by s ní zacházel jako s výnosem z podkladového nástroje. Toto odlišné daňové zacházení může vést k odpočtu bez zahrnutí nebo ke vzniku nadměrné slevy na dani ve vztahu k dani vybrané srážkou u zdroje z podkladového nástroje. Takovéto nesoulady by proto měly být odstraněny. V případě odpočtu bez zahrnutí by se měla použít stejná pravidla jako pro neutralizaci nesouladů z plateb v rámci hybridního finančního nástroje. V případě hybridních převodů, které jsou strukturovány za účelem vytvoření nadměrných slev na dani, by dotčený členský stát měl plátci zabránit v tom, aby tuto nadměrnou slevu využil k získání daňové výhody, a to i uplatněním obecného pravidla proti zneužívání daňového režimu podle článku 6 směrnice (EU) 2016/1164.

               (24)

               Je nezbytné stanovit pravidlo umožňující členským státům řešit nesrovnalosti, které vyvstanou při provádění této směrnice, jež by vyústily v hybridní nesoulad navzdory tomu, že členské státy jednají v souladu s touto směrnicí. Pokud taková situace nastane a primární pravidlo stanovené v této směrnici se neuplatní, mělo by se uplatnit pravidlo sekundární. Uplatnění primárního i sekundárního pravidla by se však mělo týkat pouze hybridních nesouladů ve smyslu této směrnice a nemělo by ovlivnit obecné rysy daňového systému v konkrétním členském státě.

               (25)

               Importované nesoulady přesouvají účinek hybridního nesouladu mezi stranami ve třetích zemích do jurisdikce členského státu prostřednictvím nehybridního nástroje, čímž narušují účinnost pravidel, která hybridní nesoulady neutralizují. Odpočitatelná platba v členském státě může sloužit k financování výdajů spojených s hybridním nesouladem. Aby se těmto importovaným nesouladům zabránilo, je zapotřebí zavést pravidla, která neumožní odpočet platby, pokud je odpovídající příjem z této platby přímo nebo nepřímo započten proti odpočtu, který vzniká v rámci hybridního nesouladu vedoucího k dvojímu odpočtu nebo odpočtu bez zahrnutí mezi třetími zeměmi.

               (26)

               Nesoulad vyplývající z dvojího rezidentství může vést k dvojímu odpočtu, pokud se platba provedená daňovým poplatníkem s dvojím rezidenstvím odečítá podle práva obou jurisdikcí, v nichž je daňový poplatník rezidentem. Jelikož nesoulady vyplývající z dvojího rezidenství mohou vést k dvojímu odpočtu, měly by spadat do oblasti působnosti této směrnice. Duplicitní odpočet, k němuž dochází u společnosti s dvojím rezidenstvím, by měl členský stát odepřít v rozsahu, v jakém je tato platba započtena proti částce, se kterou se podle práva druhé jurisdikce nezachází jako s příjmem.

               (27)

               Cílem této směrnice je zvýšit odolnost vnitřního trhu jako celku proti hybridním nesouladům. Tohoto cíle nemohou členské státy jednající samostatně uspokojivě dosáhnout, jelikož vnitrostátní systémy daní z příjmů právnických osob jsou různorodé a nezávislá opatření členských států by pouze opakovala stávající roztříštění vnitřního trhu v oblasti přímých daní. Neefektivita a deformace vznikající v interakci odlišných vnitrostátních opatření by tak nadále přetrvávaly. To by mělo za následek nedostatek koordinace. Uvedeného cíle může být vzhledem k přeshraniční povaze hybridních nesouladů a potřebě přijmout řešení, která budou fungovat pro vnitřní trh jako celek, lépe dosaženo na úrovni Unie. Unie proto může přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle. Stanovením požadované úrovně ochrany vnitřního trhu tato směrnice usiluje pouze o dosažení základního stupně koordinace v rámci Unie, který je nezbytný k naplnění jejího cíle.

               (28)

               Při provádění této směrnice by členské státy měly používat příslušná vysvětlení a příklady obsažené ve zprávě o BEPS v akční oblasti č. 2 jako zdroj objasnění nebo výkladu, a to v rozsahu, v jakém jsou v souladu s ustanoveními této směrnice a s právem Unie.

               (29)

               Pravidla týkající se hybridních nesouladů obsažená v čl. 9 odst. 1 a 2 se uplatní pouze v rozsahu, v jakém situace týkající se daňového poplatníka vede k nesouladnému výsledku. Nesouladný výsledek by neměl vzniknout v případě, kdy určité uspořádání podléhá korekci podle čl. 9 odst. 5 nebo článku 9a, a tudíž by uspořádání podléhající korekci podle uvedených částí této směrnice neměla v rámci pravidel pro hybridní nesoulady podléhat žádným dalším korekcím.

               (30)

               Vedou-li k neutralizaci nesouladu v daňových výsledcích ustanovení jiné směrnice, jako je například směrnice Rady 2011/96/EU (4), neměl by již pro uplatnění pravidel pro hybridní nesoulady stanovených touto směrnicí zbývat žádný prostor.

               (31)

               Komise by měla pět let po vstupu této směrnice v platnost zhodnotit její provádění a podat o něm Radě zprávu. Členské státy by měly Komisi poskytnout veškeré informace, které jsou pro toto hodnocení nezbytné.

               (32)

               Směrnice (EU) 2016/1164 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice (EU) 2016/1164 se mění takto:

               1)

               Článek 1 se nahrazuje tímto:
               „Článek 1
               Oblast působnosti
               1.   Tato směrnice se vztahuje na všechny daňové poplatníky podléhající v jednom nebo více členských státech dani z příjmů právnických osob, včetně stálých provozoven subjektů, které jsou pro daňové účely rezidenty třetí země, pokud se nacházejí v jednom nebo více členských státech.
               2.   Článek 9a se rovněž použije na všechny subjekty, s nimiž členský stát zachází pro daňové účely jako s transparentními.“

               2)

               Článek 2 se mění takto:

                           a)

                           v bodě 4 se poslední pododstavec nahrazuje tímto:
                           „Pro účely článků 9 a 9a:

                                       a)

                                       vzniká-li nesouladný výsledek podle bodu 9 prvního pododstavce písm. b), c), d), e) nebo g) tohoto článku nebo je-li nezbytná korekce podle čl. 9 odst. 3 nebo článku 9a, je definice přidruženého podniku upravena tak, že se požadavek 25 procent nahrazuje požadavkem 50 procent;

                                       b)

                                       se s osobou, která z hlediska hlasovacích práv nebo kapitálu v určitém subjektu jedná společně s jinou osobou, zachází, jako kdyby držela v daném subjektu účast v rozsahu veškerých hlasovacích práv nebo kapitálu, jež drží uvedená jiná osoba;

                                       c)

                                       se přidruženým podnikem rovněž rozumí subjekt, který je součástí téže konsolidované skupiny pro účely účetního výkaznictví jako daňový poplatník, podnik, ve kterém má daňový poplatník významný vliv na řízení, nebo podnik, který má významný vliv na řízení daňového poplatníka.“;

                           b)

                           bod 9 se nahrazuje tímto:

                                       „9)

                                       „hybridním nesouladem“ situace týkající se daňového poplatníka, nebo ve vztahu k čl. 9 odst. 3 subjektu, kdy:

                                                   a)

                                                   platba v rámci finančního nástroje vede k odpočtu bez zahrnutí, přičemž:

                                                               i)

                                                               tato platba není v přiměřené době zahrnuta a

                                                               ii)

                                                               tento nesouladný výsledek lze přičíst rozdílům v kvalifikaci nástroje nebo platby prováděné v jeho rámci.

                                                         Pro účely prvního pododstavce se s platbou v rámci finančního nástroje zachází jako se zahrnutou do příjmů v přiměřené době, pokud:

                                                               i)

                                                               je platba jurisdikcí příjemce zahrnuta ve zdaňovacím období, které začíná do 12 měsíců od konce zdaňovacího období plátce, nebo

                                                               ii)

                                                               lze přiměřeně očekávat, že platba bude jurisdikcí příjemce zahrnuta v některém budoucím zdaňovacím období, a platební podmínky jsou takové, jaké by bylo možné očekávat mezi nezávislými podniky;

                                                   b)

                                                   platba hybridnímu subjektu vede k odpočtu bez zahrnutí a tento nesouladný výsledek plyne z rozdílů v tom, jak jsou platby hybridnímu subjektu rozdělovány podle práva jurisdikce, v níž je hybridní subjekt usazen či registrován, a jurisdikce kterékoli osoby s účastí v daném hybridním subjektu;

                                                   c)

                                                   platba subjektu s jednou či více stálými provozovnami vede k odpočtu bez zahrnutí a tento nesouladný výsledek plyne z rozdílů v rozdělování plateb mezi ústředí a stálou provozovnu nebo mezi dvě či více stálých provozoven téhož subjektu podle práva jurisdikcí, v nichž tento subjekt působí;

                                                   d)

                                                   platba vede k odpočtu bez zahrnutí v důsledku platby nerozpoznané stálé provozovně;

                                                   e)

                                                   platba ze strany hybridního subjektu vede k odpočtu bez zahrnutí a tento nesoulad je výsledkem skutečnosti, že právo jurisdikce příjemce tuto platbu nerozpoznává;

                                                   f)

                                                   pomyslná platba mezi ústředím a stálou provozovnou nebo mezi dvěma či více stálými provozovnami vede k odpočtu bez zahrnutí a tento nesoulad je výsledkem skutečnosti, že právo jurisdikce příjemce tuto platbu nerozpoznává, nebo

                                                   g)

                                                   dojde k dvojímu odpočtu.

                                             Pro účely tohoto bodu 9:

                                                   a)

                                                   platba představující podkladový výnos z převáděného finančního nástroje nevede ke vzniku hybridního nesouladu podle prvního pododstavce písm. a), jestliže ji provádí obchodník na finančním trhu v rámci hybridního převodu na trhu, vyžaduje-li jurisdikce plátce od obchodníka na finančním trhu, aby veškeré částky obdržené v souvislosti s převáděným finančním nástrojem zahrnul do příjmů;

                                                   b)

                                                   hybridní nesoulad vzniká podle prvního pododstavce písm. e), f) nebo g) pouze v rozsahu, v jakém jurisdikce plátce umožňuje, aby byl tento odpočet započten proti částce, která není dvakrát zahrnutým příjmem;

                                                   c)

                                                   s nesouladným výsledkem se nezachází jako s hybridním nesouladem, pokud nevzniká mezi přidruženými podniky, mezi daňovým poplatníkem a přidruženým podnikem, mezi ústředím a stálou provozovnou, mezi dvěma či více stálými provozovnami téhož subjektu nebo v rámci strukturovaného uspořádání.

                                             Pro účely tohoto bodu 9 a článků 9, 9a a 9b se rozumí:

                                                   a)

                                                   „nesouladným výsledkem“ dvojí odpočet nebo odpočet bez zahrnutí;

                                                   b)

                                                   „dvojím odpočtem“ odpočet téže platby, výdajů nebo ztrát jak v jurisdikci, v níž má daná platba svůj zdroj, v níž dané výdaje vznikají nebo v níž dochází k daným ztrátám (jurisdikce plátce), tak i v jiné jurisdikci (jurisdikce investora). V případě platby ze strany hybridního subjektu nebo stálé provozovny je jurisdikcí plátce jurisdikce, v níž jsou hybridní subjekt nebo stálá provozovna usazeny nebo v níž se nacházejí;

                                                   c)

                                                   „odpočtem bez zahrnutí“ odpočet platby nebo pomyslné platby mezi ústředím a stálou provozovnou nebo mezi dvěma či více stálými provozovnami v kterékoli jurisdikci, kde se s danou platbou či pomyslnou platbou zachází jako s provedenou (jurisdikce plátce), aniž je tato platba či pomyslná platba pro daňové účely odpovídajícím způsobem zahrnuta v jurisdikci příjemce. Jurisdikcí příjemce je kterákoli jurisdikce, v níž je daná platba či pomyslná platba obdržena nebo v níž se s danou platbou či pomyslnou platbou zachází jako s obdrženou podle práva kterékoli jiné jurisdikce;

                                                   d)

                                                   „odpočtem“ částka, s níž se podle práva jurisdikce plátce nebo investora zachází jako s odpočitatelnou od zdanitelných příjmů. Pojem „odpočitatelný“ je chápán obdobně;

                                                   e)

                                                   „zahrnutím“ částka, která je podle práva jurisdikce příjemce zohledněna ve zdanitelných příjmech. S platbou v rámci finančního nástroje se nezachází jako se zahrnutou v rozsahu, v jakém splňuje požadavky pro jakoukoli daňovou úlevu pouze na základě způsobu, jak je tato platba podle práva jurisdikce příjemce kvalifikována. Pojem „zahrnutý” je chápán obdobně;

                                                   f)

                                                   „daňovou úlevou“ osvobození od daně, snížení sazby daně, jakákoli sleva na dani nebo vrácení daně (jiné než sleva v případě daní vybíraných srážkou u zdroje);

                                                   g)

                                                   „dvakrát zahrnutým příjmem“ jakákoli příjmová položka, která je zahrnuta podle práva obou jurisdikcí, mezi nimiž nesouladný výsledek vznikl;

                                                   h)

                                                   „osobou“ fyzická osoba nebo subjekt;

                                                   i)

                                                   „hybridním subjektem“ jakýkoli subjekt či uspořádání, jež jsou podle práva jedné jurisdikce považovány za daňový subjekt a s jejichž příjmy či výdaji se podle práva jiné jurisdikce zachází jako s příjmy či výdaji jedné nebo více jiných osob;

                                                   j)

                                                   „finančním nástrojem“ jakýkoli nástroj v rozsahu, v jakém vede k výnosu z financování či kapitálu, jenž je podle práva jurisdikce příjemce či plátce zdaňován na základě pravidel pro zdanění dluhu, kapitálu nebo derivátů, a zahrnuje hybridní převod;

                                                   k)

                                                   „obchodníkem na finančním trhu“ osoba nebo subjekt, jejichž předmětem činnosti je pravidelný nákup a prodej finančních nástrojů na vlastní účet za účelem dosažení zisku;

                                                   l)

                                                   „hybridním převodem“ jakékoli uspořádání za účelem převodu finančního nástroje, s jehož podkladovým výnosem se pro daňové účely zachází jako s výnosem získaným současně více než jednou ze stran tohoto uspořádání;

                                                   m)

                                                   „hybridním převodem na trhu“ jakýkoli hybridní převod, který provádí obchodník na finančním trhu v rámci běžné činnosti, a nikoli v rámci strukturovaného uspořádání;

                                                   n)

                                                   „nerozpoznanou stálou provozovnou“ jakékoli uspořádání, se kterým je podle práva jurisdikce ústředí zacházeno jako se stálou provozovnou, zatímco podle práva druhé jurisdikce s ním jako se stálou provozovnou zacházeno není.“;

                           c)

                           doplňují se nové body, které znějí:

                                       „10)

                                       „konsolidovanou skupinou pro účely účetního výkaznictví” skupina zahrnující všechny subjekty, které jsou plně zahrnuty do konsolidované účetní závěrky vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví nebo vnitrostátním systémem účetního výkaznictví členského státu;

                                       11)

                                       „strukturovaným uspořádáním“ uspořádání spojené s hybridním nesouladem, kde je nesouladný výsledek zohledněn v ceně v rámci podmínek tohoto uspořádání, nebo uspořádání, jehož účelem je vyvolat příslušný výsledek z hybridního nesouladu, pokud nelze rozumně očekávat, že daňový poplatník nebo přidružený podnik o hybridním nesouladu nevěděl a nepodílel se na hodnotě daňové výhody z hybridního nesouladu vyplývající.“

               3)

               Článek 4 se mění takto:

                           a)

                           v odst. 5 písm. a) se bod ii) nahrazuje tímto:

                                       „ii)

                                       veškerá aktiva a závazky se oceňují za použití stejné metody jako v konsolidované účetní závěrce vypracované v souladu s mezinárodními standardy účetního výkaznictví nebo vnitrostátním systémem účetního výkaznictví členského státu;“;

                           b)

                           odstavec 8 se nahrazuje tímto:
                           „8.   Pro účely odstavců 1 až 7 může být daňovému poplatníku uděleno právo použít konsolidovanou účetní závěrku sestavenou podle jiných účetních standardů než mezinárodních standardů účetního výkaznictví nebo vnitrostátního systému účetního výkaznictví členského státu.“

               4)

               Článek 9 se nahrazuje tímto:
               „Článek 9
               Hybridní nesoulady
               1.   V rozsahu, v jakém hybridní nesoulad vede ke dvojímu odpočtu:

                           a)

                           se odpočet odepře v členském státě, jenž je jurisdikcí investora, a

                           b)

                           není-li odpočet odepřen v jurisdikci investora, odepře se v členském státě, jenž je jurisdikcí plátce.

                     Jakýkoli takový odpočet však musí být způsobilý k započtení proti dvakrát zahrnutému příjmu, jenž vznikne ve stávajícím či následujícím zdaňovacím období.
               2.   V rozsahu, v jakém hybridní nesoulad vede k odpočtu bez zahrnutí:

                           a)

                           odpočet se odepře v členském státě, jenž je jurisdikcí plátce, a

                           b)

                           není-li odepřen odpočet v jurisdikci plátce, zahrne se výše platby, která by jinak vedla k nesouladnému výsledku, do příjmů v členském státě, jenž je jurisdikcí příjemce.

                     3.   Členský stát odepře odpočet jakékoli platby ze strany daňového poplatníka v rozsahu, v jakém tato platba přímo či nepřímo financuje odpočitatelný výdaj, jenž vede ke vzniku hybridního nesouladu prostřednictvím transakce či série transakcí mezi přidruženými podniky nebo v rámci strukturovaného uspořádání, a to s výjimkou rozsahu, v jakém jedna z jurisdikcí, kterých se daná transakce či série transakcí týká, provedla ve vztahu k tomuto hybridnímu nesouladu rovnocennou korekci.
               4.   Členský stát může vyjmout z působnosti:

                           a)

                           odst. 2 písm. b) tohoto článku hybridní nesoulady ve smyslu čl. 2 bodu 9 prvního pododstavce písm. b), c), d) nebo f);

                           b)

                           odst. 2 písm. a) a b) tohoto článku hybridní nesoulady, jež jsou výsledkem platby úroku v rámci finančního nástroje přidruženému podniku, pokud:

                                       i)

                                       finanční nástroj vykazuje rysy konverze, rekapitalizace z vnitřních zdrojů či odpisu;

                                       ii)

                                       finanční nástroj byl vydán výhradně za účelem splnění požadavků na schopnost absorbovat ztráty vztahujících se na bankovní odvětví a v rámci požadavků na schopnost daňového poplatníka absorbovat ztráty je jako takový uznán;

                                       iii)

                                       finanční nástroj byl vydán

                                                   —

                                                   v souvislosti s finančními nástroji s rysy konverze, rekapitalizace z vnitřních zdrojů či odpisu na úrovni některého mateřského podniku,

                                                   —

                                                   na úrovni nezbytné ke splnění příslušných požadavků na schopnost absorbovat ztráty,

                                                   —

                                                   nikoli v rámci strukturovaného uspořádání; a

                                       iv)

                                       celkový čistý odpočet za konsolidovanou skupinu v rámci dotčeného uspořádání nepřevyšuje částku, která by vyplynula v situaci, kdy by daňový poplatník tento finanční nástroj vydal přímo na trh.

                                 Písmeno b) se použije do 31. prosince 2022.

                     5.   V rozsahu, v jakém se hybridní nesoulad týká příjmu nerozpoznané stálé provozovny, který není předmětem daně v členském státě, jehož je daňový poplatník rezidentem pro daňové účely, vyžaduje tento členský stát od daňového poplatníka zahrnutí příjmu, který by byl jinak nerozpoznané stálé provozovně přiřazen. První věta se použije, pokud se na daný členský stát nevztahuje povinnost osvobodit tento příjem od daně na základě smlouvy o zamezení dvojímu zdanění uzavřené mezi daným členským státem a třetí zemí.
               6.   V rozsahu, v jakém je účelem hybridního převodu dosáhnout úlevy v případě srážkové daně z platby vyplývající z převedeného finančního nástroje ve prospěch více než jedné ze zúčastněných stran, omezí členský stát daňového poplatníka prospěch z této úlevy poměrně k čistému zdanitelnému příjmu souvisejícímu s danou platbou.“

               5)

               Vkládají se nové články, které znějí:
               „Článek 9a
               Reverzní hybridní nesoulady
               1.   Jestliže se jeden či více přidružených nerezidentských subjektů, které v hybridním subjektu registrovaném nebo usazeném v členském státě drží dohromady přímou či nepřímou účast v rozsahu 50 procent nebo více hlasovacích práv, kapitálu nebo práv na podíl na zisku, nachází v jurisdikci či jurisdikcích, v nichž je daný hybridní subjekt považován za osobu povinnou k dani, považuje se tento hybridní subjekt za rezidenta daného členského státu a jeho příjem se zdaňuje v rozsahu, v jakém není jinak zdaňován podle práva daného členského státu nebo kterékoli jiné jurisdikce.
               2.   Odstavec 1 se nepoužije na subjekt kolektivního investování. Pro účely tohoto článku se subjektem kolektivního investování rozumí investiční fond nebo nástroj, který má velké množství investorů, drží diverzifikované portfolio cenných papírů a v zemi usazení podléhá regulaci na ochranu investorů.
               Článek 9b
               Nesoulady z daňového rezidenství
               V rozsahu, v jakém je odpočet platby, výdajů nebo ztrát daňového poplatníka, který je pro daňové účely rezidentem ve dvou či více jurisdikcích, odpočitatelný od základu daně v obou jurisdikcích, odepře členský stát daňového poplatníka odpočet v rozsahu, v jakém druhá jurisdikce umožňuje tento duplicitní odpočet započíst proti příjmu, jenž není dvakrát zahrnutým příjmem. Jsou-li obě jurisdikce členskými státy, odepře odpočet členský stát, v němž podle smlouvy o zamezení dvojího zdanění mezi oběma dotčenými členskými státy není daňový poplatník považován za rezidenta.“

               6)

               V čl. 10 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Odchylně od prvního pododstavce Komise zhodnotí do 1. ledna 2022 provádění článků 9 a 9b, a zejména důsledky výjimky stanovené v čl. 9 odst. 4 písm. b), a podá o tom Radě zprávu.“

               7)

               V článku 11 se vkládá nový odstavec, který zní:
               „5a.   Odchylně od odstavce 1 členské státy do 31. prosince 2019 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 9. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
               Tyto předpisy použijí ode dne 1. ledna 2020.
               Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.“

         Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2019. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy použijí ode dne 1. ledna 2020.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   3.   Odchylně od odstavce 1 členské státy do 31. prosince 2021 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 9a směrnice (EU) 2016/1164. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy použijí ode dne 1. ledna 2022.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 29. května 2017.

            Za Radu

            předseda

         C. CARDONA

      (1)  Stanovisko ze dne 27. dubna 2017 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko ze dne 14. prosince 2016 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (3)  Směrnice Rady (EU) 2016/1164 ze dne 12. července 2016, kterou se stanoví pravidla proti praktikám vyhýbání se daňovým povinnostem, které mají přímý vliv na fungování vnitřního trhu (Úř. věst. L 193, 19.7.2016, s. 1).

      (4)  Směrnice Rady 2011/96/EU ze dne 30. listopadu 2011 o společném systému zdanění mateřských a dceřiných společností z různých členských států (Úř. věst. L 345, 29.12.2011, s. 8).


title: Směrnice Komise ze dne 24. listopadu 1987, kterou se mění směrnice 77/535/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se metod odběru vzorků a analýzy hnojiv

text:
Důležité právní upozornění

|

31987L0566

Úřední věstník L 342 , 04/12/1987 S. 0032 - 0034 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 16 S. 0220  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 16 S. 0220

		Směrnice Komiseze dne 24. listopadu 1987,kterou se mění směrnice 77/535/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se metod odběru vzorků a analýzy hnojiv(87/566/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv [1], a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice Komise 77/535/EHS [2] stanoví provádění úřední kontroly hnojiv EHS pro ověření, zda splňují požadavky stanovené předpisy Společenství s ohledem na jakost a složení hnojiv; že by v uvedené směrnici měla být pozměněna příloha I "Metody odběru vzorků pro kontrolu hnojiv" tak, aby mohla být kontrolována také kapalná hnojiva poté, kdy dojde k rozšíření působnosti směrnice 76/116/EHS o hnojivech na kapalná hnojiva; že se rovněž ukázalo, že je nezbytné změnit kontrolu dusičnanu amonného [3] [4];vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení směrnic o odstranění technických překážek obchodu s hnojivy technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Odstavce tvořící součást přílohy této směrnice se vkládají za odstavce se stejným číslem v příloze I směrnice 77/535/EHS nebo tyto odstavce nahrazují.Článek 21. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. října 1988. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 24. listopadu 1987.Za KomisiCockfieldmístopředseda[1] Úř. věst. L 24, 30.1.1976, s. 21.[2] Úř. věst. L 213, 22.8.1977, s. 1.[3] Úř. věst. L 250, 23.9.1980, s. 7.[4] Úř. věst. L 38, 7.2.1987, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"…4.2.3 DěličPři odběru dílčích vzorků a přípravě redukovaných souhrnných a konečných vzorků může být použito zařízení k dělení vzorku na stejné části.4.3 Přístroje a pomůcky doporučené pro odběr vzorků kapalných hnojiv4.3.1 Ruční odběr vzorkůOtevřená trubice, vzorkovací pumpa, láhev nebo jiné vhodné zařízení umožňující odebírat náhodné vzorky z partie.4.3.2 Mechanický odběr vzorkůPro odběr vzorků z kapalných hnojiv v pohybu může být použito schválené mechanické zařízení.…5.2.1 Volně ložená tuhá nebo kapalná hnojiva v nádržkách o hmotnosti obsahu vyšší než 100 kg…5.2.2Balená tuhá nebo kapalná hnojiva v nádržkách (= baleních), jejichž jednotlivá hmotnost je nejvýše 100 kg… | Minimální počet balení, z nichž má být odebrán vzorek |5.3.1Volně ložená tuhá nebo kapalná hnojiva v nádržkách o hmotnosti obsahu vyšší než 100 kg | 4 kg |5.3.2 Balená tuhá hnojiva nebo kapalná hnojiva v nádržkách (= baleních), jejich jednotlivá hmotnost je nejvýše 100 kg…5.3.3Vzorek dusičnanu amonného (pro použití jako hnojivo) pro zkoušky podle přílohy II směrnice 80/876/EHS: | 75 kg |5.4 Konečné vzorky5.4.1 Tuhá a kapalná hnojiva…5.4.2 Vzorek dusičnanu amonného (pro použití jako hnojivo) pro zkoušky podle směrnice 80/876/EHSKonečný vzorek se získá ze souhrnného vzorku po případné redukci.5.4.2.1Minimální hmotnost konečného vzorku pro zkoušky podle přílohy I: | 1 kg |5.4.2.2Minimální hmotnost konečného vzorku pro zkoušky podle přílohy II: | 25 kg |…6.1 Obecné…V případě kapalných hnojiv by měla být partie před odběrem vzorku pokud možno promíchána.…6.2.1 Volně ložená tuhá nebo kapalná hnojiva v nádržkách o hmotnosti obsahu vyšší než 100 kg… Pokud není možné při odběru vzorků nebalených hnojiv nebo kapalných hnojiv v nádržkách o hmotnosti obsahu vyšší než 100 kg splnit požadavky uvedené v 5.1, měl by být odběr vzorků proveden, když je partie v pohybu (při nakládání nebo vykládání) …6.2.2 Balená tuhá nebo kapalná hnojiva v nádržkách (= baleních), jejichž jednotlivá hmotnost je nejvýše 100 kg…6.4 Příprava konečných vzorků…Konečné vzorky pro zkoušky podle směrnice 80/876/EHS se uchovávají při teplotě od 0 do 25 °C.…9. MÍSTO URČENÍ VZORKŮZ každého souhrnného vzorku se co nejrychleji odešle nejméně jeden konečný vzorek s informacemi nezbytnými pro analýzu nebo zkoušku do autorizované analytické laboratoře nebo do zkušebny."--------------------------------------------------


title: SmĚrnice Evropského parlamentu A Rady 350 g98/4/ES ze dne 16. února 1998, kterou se mění směrnice 93/38/EHS o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací

text:
Důležité právní upozornění

|

31998L0004

Úřední věstník L 101 , 01/04/1998 S. 0001 - 0016

		SmĚrnice Evropského parlamentu A Rady 350 g98/4/ESze dne 16. února 1998,kterou se mění směrnice 93/38/EHS o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikacíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 a čl. 66 a 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3], majíce na paměti společný návrh schválený dohodovacím výborem 26. listopadu 1997,(1) vzhledem k tomu, že Rada svým rozhodnutím 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na záležitosti, které jsou v jeho působnosti, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986-1994) [4], schválila jménem Společenství mimo jiné i Dohodu o vládních zakázkách dále jen "Dohoda", jejímž úkolem je vytvořit mnohostranný rámec vyvážených práv a povinností s ohledem na veřejné zakázky s cílem dosáhnout liberalizace a rozšíření světového obchodu; že Dohoda nemá přímý účinek;(2) vzhledem k tomu, že směrnice 93/38/EHS [5] koordinovala vnitrostátní postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací, aby byly zavedeny shodné podmínky pro soutěž o tyto zakázky ve všech členských státech;(3) vzhledem k tomu, že zadavatelé, na které se vztahuje Dohoda, kteří vyhovují směrnici 93/38/EHS ve znění této směrnice a kteří uplatňují stejné předpisy, pokud se týká zhotovitelů, dodavatelů a poskytovatelů služeb ze třetích zemí, které podepsaly Dohodu, jsou proto v souladu s Dohodou;(4) vzhledem k tomu, že na základě mezinárodních práv a závazků převedených na Společenství jako výsledek přijetí Dohody, jsou ujednání, která se mají používat pro uchazeče o veřejné zakázky a výrobky ze třetích zemí, které podepsaly Dohodu, definovaná Dohodou, jejíž oblast působnosti nezahrnuje zakázky zadávané zadavateli uvedenými v čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 93/38/EHS, zakázky zadávané zadavateli, kteří vykonávají činnosti uvedené v přílohách III, IV, V, VI a X výše uvedené směrnice, zakázky na služby uvedené v příloze XVI B výše uvedené směrnice, zakázky na služby ve výzkumu a vývoji uvedené v kategorii 8 podle přílohy XVI A výše uvedené směrnice, smlouvy o telekomunikačních službách uvedené v kategorii 5 podle přílohy XVI A výše uvedené směrnice, jejichž referenční čísla CPC (Common Products Classification) jsou 7524, 7525 a 7526 a smlouvy o finančních službách uvedené v kategorii 6 podle přílohy XVI A výše uvedené směrnice v souvislosti s vydáváním, prodejem, nákupem nebo převodem cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů, a na služby centrálních bank;(5) vzhledem k tomu, že určitá ustanovení Dohody zavádějí výhodnější podmínky pro uchazeče o veřejnou zakázku než jsou ty, které jsou stanoveny ve směrnici 93/38/EHS;(6) vzhledem k tomu, že pokud zakázky zadávají zadavatelé ve smyslu Dohody, veřejné zakázky na služby, dodávky a stavební práce musí být ve Společenství podnikům a výrobkům ze členských států přinejmenším tak dobře přístupné a dosažitelné, jako jsou veřejné zakázky zadávané podle ujednání obsažených v Dohodě podnikům a výrobkům ze třetích zemí, které podepsaly Dohodu;(7) vzhledem k tomu, že je proto nezbytné přizpůsobit a doplnit ustanovení směrnice 93/38/EHS;(8) vzhledem k tomu, že potřeba zajistit skutečné otevření trhu a přiměřenou rovnováhu při požívání pravidel pro zadávání veřejných zakázek v těchto odvětvích nadále vyžaduje, aby dotyční zadavatelé byli vymezeni na jiném základě než odkazem na jejich právní postavení;(9) vzhledem k tomu, že změny směrnice 93/38/EHS by neměly být na újmu rovného zacházení s veřejnými a soukromými zadavateli;(10) vzhledem k tomu, že je třeba v souladu s článkem 222 Smlouvy zajistit, aby předpisy členských států upravující vlastnictví nebyly dotčeny;(11) vzhledem k tomu, že použití směrnice 93/38/EHS je třeba zjednodušit a rovnováhu, jíž bylo v oblasti zadávání veřejných zakázek za stávajícího stavu práva Společenství v těchto odvětvích dosaženo, je nezbytné co nejvíce zachovat;(12) vzhledem k tomu, že je proto nezbytné rozšířit možnost použití určitých změn ve směrnici 93/38/EHS na všechny zadavatele a odvětví, na něž se vztahuje tato směrnice;(13) vzhledem k tomu, že zadavatelé mohou vyžadovat nebo přijímat rady, které mohou použít při přípravě specifikací pro určitou veřejnou zakázku, za předpokladu, že tyto rady nebudou bránit soutěži;(14) vzhledem k tomu, že Komise zpřístupní malým a středním podnikům vzdělávací a informační materiály, které potřebují, aby se mohly dobře uplatnit na změněném trhu veřejných zakázek;(15) vzhledem k tomu, že otevření trhů v odvětvích, na něž se vztahuje tato směrnice, by mohlo mít nepříznivé účinky na národní hospodářství Řecké republiky a Portugalské republiky, které budou muset snášet značnou zátěž; že je vhodné, aby těmto členským státům byla poskytnuta odpovídající dodatečná lhůta pro provedení této směrnice,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Aniž jsou dotčena mezinárodní práva a závazky přecházející na Společenství následkem přijetí Dohody, která obsahuje ustanovení vztahující se na uchazeče a výrobky ze třetích zemí, které podepsaly Dohodu, jejíž oblast působnosti v současné době nezahrnuje zakázky zadávané zadavateli ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 93/38/EHS, zakázky zadávané zadavateli, kteří vykonávají činnosti uvedené v přílohách III, IV, V, VI a X výše uvedené směrnice, zakázky na služby uvedené v příloze XVI B, zakázky na služby týkající se výzkumu a vývoje uvedené v kategorii 8 podle přílohy XVI A, zakázky na telekomunikační služby uvedené v kategorii 5 podle přílohy XVI A, jejichž referenční čísla CPC (Common Products Classification) jsou 7524, 7525 a 7526 a smlouvy o finančních službách uvedené v kategorii 6 podle přílohy XVI A v souvislosti s vydáváním, prodejem, nákupem nebo převodem cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů, a na služby centrálních bank, směrnice 93/38/EHS se mění takto:1. V článku 14a) se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. "Tato směrnice se vztahuje na:a) zakázky zadávané zadavateli, kteří vykonávají činnosti uvedené v příloze X [6], za předpokladu, že jejich odhadovaná hodnota bez daně z přidané hodnoty (DPH) není menší než:i) 600000 ECU v případě zakázek na dodávky a služby;i) 5000000 ECU v případě zakázek na stavební práce;b) zakázky zadávané zadavateli, kteří vykonávají činnosti uvedené v přílohách I, II, VII, VIII a IX [7], za předpokladu, že jejich odhadovaná hodnota bez DPH není menší než:i) 400000 zvláštních práv čerpání (ZPČ) vyjádřená v ECU v případě zakázek na dodávky a služby uvedené v příloze XVI A, s výjimkou služeb ve výzkumu a vývoji uvedených v kategorii 8 a telekomunikačních služeb v kategorii 5, jejichž referenční čísla jsou 7524, 7525 a 7526;ii) 400000 ECU v případě zakázek na služby jiné, než které jsou uvedené v písmenu i);iii) 5000000 ZPČ vyjádřená v ECU v případě zakázek na stavební práce;c) zakázky zadávané zadavateli, kteří vykonávají činnosti uvedené v přílohách III, IV, V a VI [8], za předpokladu, že jejich odhadovaná hodnota bez DPH není menší než:i) 400000 ECU v případě zakázek na dodávky a služby;ii) 5000000 ECU v případě zakázek na stavební práce""b) se vkládají tyto odstavce:"14. Prahové hodnoty vyjádřené v národních měnách uvedené v odstavci 1 se v zásadě revidují každé dva roky s účinkem od 1. ledna 1996. Výpočet těchto hodnot je založen na průměrných denních hodnotách těchto měn vyjádřených v ECU za 24 měsíců končících posledním srpnovým dnem předcházejícím revizi s účinkem od 1. ledna. Tyto hodnoty se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství začátkem listopadu.15. Prahové hodnoty stanovené v Dohodě o vládních zakázkách uzavřené v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání [9] (dále jen "Dohoda";), vyjádřené v ECU, se v zásadě revidují každé dva roky s účinkem od 1. ledna 1996. Výpočet těchto hodnot je založen na průměrné denní hodnotě ECU vyjádřené v ZPČ za 24 měsíců končících posledním srpnovým dnem předcházejícím revizi s účinkem od 1. ledna. Tyto hodnoty se zveřejňují podle odstavce 14.16. Metody výpočtu stanovené v odstavcích 14 a 15 se přezkoumají podle druhého pododstavce čl. 5 odst. 1 písm. c) směrnice 93/36/EHS.";2. V článku 21 se odst. 2 písm. c) nahrazuje tímto:"c) zadavatelé následně vyzvou všechny zájemce, aby potvrdili svůj zájem na základě podrobných informací o dané zakázce, před zahájením výběru uchazečů nebo účastníků vyjednávání. Informace musí obsahovat alespoň toto:i) povahu a množství, včetně přednostních práv na dodatečné zakázky, a pokud je to možné, odhadované datum, kdy bude možné taková práva uplatnit; v případě opakujících se zakázek povahu a množství, a pokud je to možné, odhadované datum následných výzev k účasti v soutěži na stavební práce, dodávky nebo služby;ii) údaj, zda se jedná o omezené nebo vyjednávací řízení;iii) lhůtu pro zahájení nebo dokončení dodávek nebo provedení stavebních prací nebo služeb;iv) adresu a lhůtu pro podání žádosti o účast, rovněž jazyk nebo jazyky, v nichž musí být podána;v) adresu zadavatele, který zadává zakázku a poskytuje všechny informace nezbytné k získání specifikací a jiných dokumentů;vi) ekonomické a technické požadavky, finanční záruky a informace požadované od dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů služeb;vii) výši částky za získání dokumentace a platební podmínky vztahující se k zadávacímu řízení aviii) údaj, zda předmětem zakázky je koupě, koupě najaté věci, nájem nebo koupě na splátky, nebo zda má zakázka více těchto předmětů."3. V článku 22 se odst. 1 písm. b) nahrazuje tímto:"b) v případě zakázek na stavební práce — podstatné vlastnosti zakázek na stavební práce, které zadavatelé zamýšlejí zadat, jejichž odhadovaná hodnota není menší než:- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst.1 písm. a) ii) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v příloze X,- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. b) iii) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v přílohách I, II, VII, VIII a IX, nebo- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. c) ii) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v přílohách III, IV, V a VI."4. V článku 23 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:"1. Tento článek se vztahuje na veřejné soutěže na určitý výkon organizované jako součást postupu vedoucího k zadání zakázky na služby, jejíž odhadovaná hodnota bez DPH není menší než:- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. a) i) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v příloze X,- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. b) i) nebo ii) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v přílohách I, II, VII, VIII a IX, nebo- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. c) i) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v přílohách III, IV, V a VI.2. Tento článek se vztahuje na všechny veřejné soutěže na určitý výkon, pokud celková výše soutěžních cen a plateb účastníkům není menší než:- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. a) i) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v příloze X,- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst.1 písm. b) i) nebo ii) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v přílohách I, II, VII, VIII a IX, nebo- prahová hodnota uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. c) i) v případě zakázek, jež zamýšlejí zadat zadavatelé vykonávající činnost uvedenou v přílohách III, IV, V a VI."5. V článku 24 se odstavec 2 nahrazuje tímto:"2. Informace poskytnuté podle oddílu I přílohy XV nebo přílohy XVIII se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství. Komise přitom respektuje jakékoliv citlivé obchodní aspekty, na které mohou zadavatelé poukázat při poskytování těchto informací v souvislosti s body 6, 9 a 11 přílohy XV."6. Článek 26 se nahrazuje tímto:"Článek 261. V otevřených řízeních činí lhůta pro obdržení nabídek stanovená zadavateli nejméně 52 dní ode dne odeslání vyhlášení. Tato lhůta může být nahrazena lhůtou dostatečně dlouhou na to, aby umožnila dotyčným zadavatelům podat odpovídající nabídky, a která obvykle nesmí být kratší než 36 dní a v žádném případě kratší než 22 dní ode dne odeslání vyhlášení zakázky, pokud zadavatelé zaslali Úřednímu věstníku Evropských společenství pravidelné předběžné oznámení podle čl. 22 odst. 1, za předpokladu že toto oznámení obsahuje informace požadované v části II a III přílohy XIV, pokud jsou informace dostupné v době zveřejnění oznámení uvedeného v čl. 22 odst. 1.Toto pravidelné předběžné oznámení musí být navíc zasláno Úřednímu věstníku Evropských společenství nejpozději 52 dnů a nejdříve 12 měsíců přede dnem, kdy je odesláno Úřednímu věstníku Evropských společenství vyhlášení zakázky uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. a).2. V omezených a vyjednávacích řízeních s předchozí výzvou k účasti v soutěži se použijí tato pravidla:a) lhůta pro přijetí žádostí o účast na základě vyhlášení zveřejněného podle čl. 21 odst. 1 písm. a) nebo na základě výzvy zadavatele podle čl. 21 odst. 2 písm. c) činí obecně nejméně 37 dní ode dne odeslání vyhlášení nebo výzvy a v žádném případě nesmí být kratší než lhůta pro zveřejnění stanovená v čl. 25 odst. 3, plus 10 dní;b) lhůta pro přijetí nabídek může být stanovena vzájemnou dohodou mezi zadavatelem a vybranými zájemci, za předpokladu, že všem zájemcům je poskytnuta stejná lhůta pro vypracování a podání nabídek;c) pokud není možné dosáhnout dohody o stanovení lhůty pro přijetí nabídek, určí zadavatel lhůtu, která činí zpravidla nejméně 24 dní, ale v žádném případě nesmí být kratší než 10 dní ode dne výzvy k podání nabídek; při stanovení lhůty je třeba vzít v úvahu zejména okolnosti uvedené v čl. 28 odst. 3."7. V článku 28:a) se odstavec 5 nahrazuje tímto:"5. Žádosti o účast v soutěži a výzvy k účasti v soutěži je třeba provést co nejrychlejším způsobem. Jestliže jsou žádosti o účast podány telegramem, dálnopisem, faxem, telefonem nebo jakýmikoliv elektronickými prostředky, mohou členské státy vyžadovat jejich potvrzení dopisem odeslaným před uplynutím lhůty stanovené v čl. 26 odst. 2.";b) se vkládá tento odstavec:"6. Nabídky se podávají písemně, přímo nebo poštou. Členské státy mohou povolit podávání nabídek jakýmkoliv jiným způsobem, který umožní zajistit:- aby každá nabídka obsahovala informace nezbytné pro její hodnocení,- aby byla během hodnocení zachována důvěrnost nabídek,- aby takové nabídky byly co nejdříve potvrzeny písemně nebo zasláním ověřené kopie, je-li to nezbytné pro dokazování,- aby se nabídky do soutěže otevíraly až po uplynutí lhůty stanovené pro jejich podání.";8. V článku 30 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Zadavatelé, kteří si to přejí, mohou zavést a provádět systém kvalifikace dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů služeb.Zadavatelé, kteří zavedou nebo provádějí systém kvalifikace, zajistí, aby dodavatelé, zhotovitelé a poskytovatelé služeb mohli kdykoliv požádat o kvalifikaci."9. V článku 35 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Ustanovení čl. 34 odst. 1 se nevztahuje na zakázky, při jejichž zadání členský stát vychází z jiných kritérií, v rámci pravidel platných v době přijetí této směrnice, jejichž cílem je dát přednost určitým uchazečům, za předpokladu, že použitá pravidla jsou slučitelná se Smlouvou."10. Článek 38 se zrušuje.11. Článek 41 se nahrazuje tímto:"Článek 411. Zadavatelé uchovávají dostatečné informace o jednotlivých zakázkách umožňující jim pozdější odůvodnění rozhodnutí o:a) kvalifikaci a výběru zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů služeb a zadání zakázek;b) využití výjimek z použití evropských specifikací podle čl. 18 odst. 6;c) použití řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži podle čl. 20 odst. 2;d) nepoužití hlav II, III a IV v souladu s výjimkami uvedenými v hlavě I.2. Informace musejí být uchovány nejméně po čtyři roky ode dne zadání zakázky, aby byl zadavatel schopen během této doby poskytnout Komisi na žádost potřebné informace.3. Zadavatelé, kteří vykonávají některou z činností uvedených v přílohách I, II, VII, VIII a IX, sdělí zúčastněným dodavatelům, zhotovitelům nebo poskytovatelům služeb rozhodnutí zadat zakázku okamžitě a na žádost písemně.4. Zadavatelé, kteří vykonávají některou z činností uvedených v přílohách I, II, VII, VIII a IX, sdělí okamžitě poté, co obdrželi písemnou žádost, odmítnutým zájemcům nebo uchazečům důvody odmítnutí jejich žádosti nebo nabídky, a těm uchazečům, kteří podali řádnou nabídku, sdělí charakteristiky a přednosti vybrané nabídky a rovněž uvede jméno úspěšného uchazeče.Zadavatelé však mohou rozhodnout, že určité informace o zadání zakázky uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce nezveřejní, jestliže by zveřejnění informací bránilo vynutitelnosti práva nebo bylo jinak v rozporu s veřejným zájmem nebo by poškodilo oprávněné obchodní zájmy určitých podniků, ať veřejných či soukromých, včetně podniků, jimž byla zakázka zadána, nebo by mohlo být na újmu korektní hospodářské soutěži mezi dodavateli, zhotoviteli nebo poskytovateli služeb."12. V článku 42 se vkládají tyto odstavce:"1a. S ohledem na činnosti, na které odkazují přílohy I, II, VII, VII a IX, zajistí členské státy za podmínek, které se stanoví postupem uvedeným v čl. 40 odst. 4 až 8, aby nejpozději do 31. října 1997 a poté každý rok do 31. října obdržela Komise statistickou zprávu o zadaných zakázkách za předchozí rok. Tato zpráva obsahuje informace nezbytné k ověření řádného uplatnění Dohody.Informace požadované podle tohoto odstavce nezahrnují informace týkající se zakázek na služby uvedené v kategorii 8 podle přílohy XVI A, telekomunikační služby uvedené v kategorii 5, jejichž referenční čísla CPC jsou 7524, 7525 a 7526, nebo služby uvedené v příloze XVI. B."13. Vkládá se tento článek:"Článek 42aPři zadávání zakázek zadavateli uplatňují členské státy mezi sebou podmínky stejně výhodné jako podmínky, které uplatňují vůči třetím zemím při realizaci Dohody. Členské státy za tímto účelem vzájemně konzultují prostřednictvím Poradního výboru pro veřejné zakázky opatření, která se mají podle Dohody učinit."14. Přílohy XII, XIII, XIV a XV se nahrazují odpovídajícími zněními uvedenými v příloze této směrnice.Článek 21. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 16. února 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Řecká republika a Portugalská republika však mohou stanovit, že ustanovení uvedená v odstavci 1 uplatní nejpozději do 16. února 2000.3. Přijímají-li členské státy opatření uvedená v odstavci 1, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.4. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice spolu se srovnávací tabulkou mezi touto směrnicí a přijatými vnitrostátními předpisy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. února 1998.Za Evropský parlamentpředsedaJ. M. Gil-roblesZa RadupředsedaJ. Cunningham[1] Úř. věst. C 138, 3.6. 1995, s. 49 a Úř. věst. C 28, 29.1.1997, s. 4.[2] Úř. věst. C 256, 2.10.1995, s. 4 a Úř. věst. C 212, 22.7.1996, s. 13.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 22. října 1996 (Úř. věst. C 347, 18.11.1996 s. 25), společný postoj Rady ze dne 20. prosince 1996 (Úř. věst. C 111, 9.4.1997, s. 65) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. května 1997 (Úř. věst. C 167, 2.6.1997, s. 53). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. prosince 1997 a rozhodnutí Rady ze dne 15. prosince 1997.[4] Úř. věst. L 336, 23.12.1994, s. 1.[5] Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 84. směrnice naposledy pozěněná aktem o přistoupení z roku 1994.[6] [7] [8] [9] Rozhodnutí Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na záležitosti, které jsou v jeho působnosti, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986-1994) (Úř. věst. L 336, 23. 12. 1994, s. 1).--------------------------------------------------PŘÍLOHA"PŘÍLOHA XIIA. OTEVŘENÁ ŘÍZENÍ1. Název, adresa, telegrafická adresa, telefonní, dálnopisné a faxové číslo zadavatele.2. Povaha zakázky (na dodávky, na stavební práce nebo na služby; popřípadě informace, jde-li o rámcovou dohodu).Kategorie služby podle přílohy XVI A nebo XVI B a popis (referenční číslo CPC).Popřípadě údaj, zda se žádají nabídky týkající se koupě, koupě najaté věci, nájmu nebo koupě na splátky nebo jejich kombinací.3. Místo dodání nebo provedení.4. Pro zakázky na dodávky a stavební práce:a) povaha a množství zboží, které má být dodáno, včetně předkupních práv na dodatečné zakázky, a pokud je to možné, odhadovaný den, kdy bude možné taková práva uplatnit. V případě opakujících se zakázek, pokud je to možné, také odhadovaný den následných výzev k účasti v soutěži na zboží, které má být dodáno, a povaha a rozsah služeb, které mají být poskytnuty a obecná povaha stavebních prací.b) informace, zda se dodavatelé mohou ucházet o část a/nebo veškeré požadované zboží. Jestliže je u zakázek na stavební práce, práce nebo zakázka rozdělena do několika položek, pořadí podle velikosti jednotlivých položek a možnost ucházet se o jednu, několik nebo všechny položky.c) pro zakázky na stavební práce: informace týkající se účelu stavby nebo zakázky, pokud zakázka zahrnuje také vypracování projektu.5. Pro zakázky na služby:a) povaha a rozsah služeb, které mají být poskytnuty, včetně přednostních práv na dodatečné zakázky, a pokud je to možné, odhadovaný den, kdy bude možné taková práva uplatnit. V případě opakujících se zakázek, pokud je to možné, také odhadovaný den následných výzev k účasti v soutěži na služby, které mají být poskytnuty;b) informace, zda je poskytování služby podle právních a správních předpisů vyhrazeno určitému povolání;c) odkaz na právní a správní předpisy;d) informace, zda mají právnické osoby uvádět jména a profesní kvalifikaci osob, které budou odpovědné za provedení služeb;e) informace, zda se poskytovatelé služeb mohou ucházet o část daných služeb.6. Možnost podávat varianty.7. Výjimka z použití evropských specifikací v souladu s čl. 18 odst. 6.8. Dodací lhůta, lhůta pro dokončení nebo trvání zakázky na služby, a pokud je to možné, den započetí.9. a) Adresa služby, od které lze obdržet zadávací dokumentaci a dodatečné dokumenty.b) Popřípadě částka, kterou je za tyto dokumenty nutno zaplatit, a platební podmínky.10. a) Lhůta pro přijetí nabídek.b) Adresa, na kterou musejí být zaslány.c) Jazyk nebo jazyky, ve kterých musejí být vypracovány.11. a) Popřípadě osoby oprávněné k tomu, aby byly přítomny otevírání nabídek.b) Den, hodina a místo otevírání nabídek.12. Popřípadě požadované zálohy a záruky.13. Hlavní podmínky týkající se financování a placení a/nebo odkaz na ustanovení, v nichž jsou obsaženy.14. Popřípadě právní forma, kterou musí mít skupina dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů služeb, kterým bude zadána zakázka.15. Minimální ekonomické a technické požadavky na dodavatele nebo zhotovitele nebo poskytovatele služeb, kterému má být zadána zakázka.16. Lhůta, po kterou je uchazeč svou nabídkou vázán.17. Kritéria pro zadání zakázky. Jiná kritéria než je nejnižší cena se uvádějí, jestliže nejsou uvedena v zadávací dokumentaci.18. Jiné informace.19. Popřípadě odkaz na zveřejnění pravidelného předběžného oznámení v Úředním věstníku Evropských společenství, ke kterému se zakázka vztahuje.20. Datum odeslání vyhlášení zadavateli.21. Den, kdy Úřad pro úřední tisky Evropských společenství obdržel vyhlášení (určí tento Úřad).B. OMEZENÁ ŘÍZENÍ1. Název, adresa, telegrafická adresa, telefonní, dálnopisné a faxové číslo zadavatele.2. Povaha zakázky (na dodávky, na stavební práce nebo na služby; popřípadě informace, jde-li o rámcovou dohodu).Kategorie služby podle přílohy XVI A nebo XVI B a popis (referenční číslo CPC).Popřípadě údaj, zda se žádají nabídky týkající se koupě, koupě najaté věci, nájmu nebo koupě na splátky nebo jejich kombinací.3. Místo dodání nebo provedení.4. Pro zakázky na dodávky a stavební práce:a) povaha a množství zboží, které má být dodáno, včetně přednostních práv na dodatečné zakázky, a pokud je to možné, odhadovaný den, kdy bude možné taková práva uplatnit. V případě opakujících se zakázek, pokud je to možné, také odhadovaný den následných výzev k účasti v soutěži na zboží, které má být dodáno, a povaha a rozsah služeb, které mají být poskytnuty a obecná povaha stavebních prací.b) informace, zda se dodavatelé mohou ucházet o část a/nebo veškeré požadované zboží. Jestliže je u zakázek na stavební práce, práce nebo zakázka rozdělena do několika položek, pořadí podle velikosti jednotlivých položek a možnost ucházet se o jednu, několik nebo všechny položky.c) pro zakázky na stavební práce: informace, týkající se účelu stavby nebo zakázky, pokud zakázka zahrnuje také vypracování projektu.5. Pro zakázky na služby:a) povaha a rozsah služeb, které mají být poskytnuty, včetně přednostních práv na dodatečné zakázky, a pokud je to možné, odhadovaný den, kdy bude možné taková práva uplatnit. V případě opakujících se zakázek, pokud je to možné, také odhadovaný den následných výzev k účasti v soutěži na služby, které mají být poskytnuty;b) informace, zda je poskytování služby podle právních a správních předpisů vyhrazeno určitému povolání;c) odkaz na právní a správní předpisy;d) informace, zda mají právnické osoby uvádět jména a profesní kvalifikaci osob, které budou odpovědné za provedení služeb;e) informace, zda se poskytovatelé služeb mohou ucházet o část daných služeb.6. Možnost podávat varianty.7. Výjimka z použití evropských specifikací v souladu s čl. 18 odst. 6.8. Dodací lhůta, lhůta pro dokončení nebo trvání zakázky na služby, a pokud je to možné, datum započetí.9. Popřípadě právní forma, kterou musí mít skupina dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů služeb, kterým bude zadána zakázka.10. a) Lhůta pro přijetí žádostí o účast.b) Adresa, na kterou musejí být zaslány.c) Jazyk nebo jazyky, ve kterých musejí být vypracovány.11. Lhůta pro odeslání výzev k účasti v soutěži.12. Popřípadě požadované zálohy a záruky.13. Hlavní podmínky týkající se financování a placení a/nebo odkaz na ustanovení, v nichž jsou obsaženy.14. Informace týkající se postavení dodavatele, zhotovitele nebo poskytovatele služeb a minimální ekonomické a technické požadavky, které musí splnit.15. Kritéria pro zadání zakázky, pokud nejsou uvedena ve výzvě k účasti v soutěži.16. Jiné informace.17. Popřípadě odkaz na zveřejnění pravidelného předběžného oznámení v Úředním věstníku Evropských společenství, ke kterému se zakázka vztahuje.18. Datum odeslání vyhlášení zadavateli.19. Den, kdy Úřad pro úřední tisky Evropských společenství obdržel vyhlášení (určí tento Úřad).C. VYJEDNÁVACÍ ŘÍZENÍ1. Název, adresa, telegrafická adresa, telefonní, dálnopisné a faxové číslo zadavatele.2. Povaha zakázky (na dodávky, na stavební práce nebo na služby; popřípadě informace, jde-li o rámcovou dohodu).Kategorie služby podle přílohy XVI A nebo XVI B a popis (referenční číslo CPC).Popřípadě údaj, zda se žádají nabídky týkající se koupě, koupě najaté věci, nájmu nebo koupě na splátky nebo jejich kombinací.3. Místo dodání nebo provedení.4. Pro zakázky na dodávky a stavební práce:a) povaha a množství zboží, které má být dodáno, včetně přednostních práv na dodatečné zakázky, a pokud je to možné, odhadovaný den, kdy bude možné taková práva uplatnit. V případě opakujících se zakázek, pokud je to možné, také odhadovaný den následných výzev k účasti v soutěži na zboží, které má být dodáno, a povaha a rozsah služeb, které mají být poskytnuty a obecná povaha stavebních prací.b) informace, zda se dodavatelé mohou ucházet o část a/nebo veškeré požadované zboží. Jestliže je u zakázek na stavební práce, práce nebo zakázka rozdělena do několika položek, pořadí podle velikosti jednotlivých položek a možnost ucházet se o jednu, několik nebo všechny položky.c) pro zakázky na stavební práce: informace, týkající se účelu stavby nebo zakázky, pokud zakázka zahrnuje také vypracování projektu.5. Pro zakázky na služby:a) povaha a rozsah služeb, které mají být poskytnuty, včetně přednostních práv na dodatečné zakázky, a pokud je to možné, odhadovaný den, kdy bude možné taková práva uplatnit. V případě opakujících se zakázek, pokud je to možné, také odhadovaný den následných výzev k účasti v soutěži na služby, které mají být poskytnuty;b) informace, zda je poskytování služby podle právních a správních předpisů vyhrazeno určitému povolání;c) odkaz na právní a správní předpisy;d) informace, zda mají právnické osoby uvádět jména a profesní kvalifikaci osob, které budou odpovědné za provedení služeb;e) informace, zda se poskytovatelé služeb mohou ucházet o část daných služeb.6. Možnost podávat varianty.7. Výjimka z použití evropských specifikací v souladu s čl. 18 odst. 6.8. Dodací lhůta, lhůta pro dokončení nebo trvání zakázky na služby, a pokud je to možné, den započetí.9. Popřípadě právní forma, kterou musí mít skupina dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů služeb, kterým bude zadána zakázka.10. a) Lhůta pro přijetí žádostí o účast.b) Adresa, na kterou musejí být zaslány.c) Jazyk nebo jazyky, ve kterých musejí být vypracovány.11. Popřípadě požadované zálohy a záruky.12. Hlavní podmínky týkající se financování a placení a/nebo odkaz na ustanovení, v nichž jsou obsaženy.13. Informace týkající se postavení dodavatele, zhotovitele nebo poskytovatele služeb a minimální ekonomické a technické požadavky, které musí splnit.14. Kritéria pro zadání zakázky, pokud nejsou uvedena ve výzvě k účasti v soutěži nebo v zadávací dokumentaci.15. Popřípadě jména a adresy dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů služeb již vybraných zadavatelem.16. Popřípadě den (dny) předchozího zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.17. Jiné informace.18. Popřípadě odkaz na zveřejnění pravidelného předběžného oznámení v Úředním věstníku Evropských společenství, ke kterému se zakázka vztahuje.19. Datum odeslání vyhlášení zadavateli.20. Den, kdy Úřad pro úřední tisky Evropských společenství obdržel vyhlášení (určí tento Úřad).PŘÍLOHA XIIIVYHLÁŠENÍ EXISTENCE SYSTÉMU KVALIFIKACE1. Název, adresa, telegrafická adresa, telefonní, dálnopisné a faxové číslo zadavatele.2. Účel systému kvalifikace (popis zboží, které má být dodáno, služeb, které mají být poskytnuty nebo stavebních prací, které mají být provedeny, nebo jejich kategorií, v rámci tohoto systému).3. Podmínky, které musí dodavatelé, zhotovitelé a poskytovatelé služeb podle tohoto systému splnit a metody, podle kterých bude každá z podmínek ověřena. Pokud je popis takových podmínek a metod ověření příliš objemný a je založen na dokumentech, které jsou dotyčným dodavatelům, zhotovitelům a poskytovatelům služeb k dispozici, postačí shrnutí hlavních podmínek a metod a odkaz na tyto dokumenty.4. Trvání systému kvalifikace a formality pro jeho obnovení.5. Odkaz na skutečnost, že vyhlášení slouží jako výzva k účasti v soutěži.6. Adresa, na které je možné obdržet další informace týkající se systému kvalifikace (pokud se liší od adresy uvedené v bodu 1).7. Jiné informace.PŘÍLOHA XIVPRAVIDELNÉ PŘEDBĚŽNÉ OZNÁMENÍI. RUBRIKY, KTERÉ SE VYPLNÍ VŽDY1. Název, adresa, telegrafická adresa, telefonní, dálnopisné a faxové číslo zadavatele nebo služby, od které lze obdržet dodatečné informace.2. a) Pro zakázky na dodávky: povaha a množství nebo hodnota služeb nebo výrobků, které mají být dodány.b) Pro zakázky na stavební práce: povaha a rozsah služeb, které mají být poskytnuty, obecná charakteristika stavebních prací nebo stavebních položek.c) Pro zakázky na služby: celkové množství zakázek v každé kategorii služeb uvedených v příloze XVI A.3. Datum odeslání oznámení zadavateli.4. Den, kdy Úřad pro úřední tisky Evropských společenství obdržel oznámení (určí tento Úřad).5. Jiné informace.II. INFORMACE, KTERÉ MUSÍ BÝT UVEDENY, POKUD OZNÁMENÍ SLOUŽÍ JAKO VÝZVA K ÚČASTI V SOUTĚŽI NEBO DOVOLUJE ZKRÁCENÍ LHŮT PRO PŘIJETÍ ŽÁDOSTÍ NEBO NABÍDEK6. Informace, že dodavatelé, kteří mají zájem, musí sdělit zadavateli svůj zájem o zakázku nebo zakázky.7. Lhůta pro přijetí žádostí o výzvu k podání nabídek do soutěže.III. INFORMACE, KTERÉ MUSÍ BÝT UVEDENY, JESTLIŽE JSOU K DISPOZICI, POKUD OZNÁMENÍ SLOUŽÍ JAKO VÝZVA K ÚČASTI V SOUTĚŽI NEBO DOVOLUJE ZKRÁCENÍ LHŮT PRO PŘIJETÍ ŽÁDOSTÍ NEBO NABÍDEK8. Povaha a množství zboží, které má být dodáno nebo obecná povaha stavebních prací nebo kategorie služeb podle přílohy XVI A a popis služby (referenční číslo CPC), údaj, zda se počítá s rámcovou dohodou, včetně přednostních práv na dodatečné zakázky a odhadovaný den, kdy bude možné taková práva uplatnit. V případě opakujících se zakázek také odhadovaný den následných výzev k účasti v soutěži.9. Údaj, zda se žádají nabídky týkající se koupě, koupě najaté věci, nájmu nebo koupě na splátky nebo jejich kombinací.10. Dodací lhůta, lhůta pro dokončení nebo trvání zakázky na služby, a pokud je to možné, den započetí.11. Adresa, na kterou mají podniky zasílat písemná vyjádření zájmu.Lhůta pro přijetí vyjádření zájmu.Jazyk nebo jazyky přípustné pro předložení žádostí nebo nabídek.12. Ekonomické a technické podmínky a finanční a technické záruky vyžadované na dodavateli.13. a) Předpokládaný den, pokud je znám, řízení vedoucích k zadání zakázky.b) Zadávací řízení (omezené nebo vyjednávací).c) Částka a podrobnosti platby za dokumenty týkající se konzultace.PŘÍLOHA XVVYHLÁŠENÍ ZADÁNÍ ZAKÁZKYI. INFORMACE URČENÉ PRO ZVEŘEJNĚNÍ V ÚŘEDNÍM VĚSTNÍKU EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ [1]1. Název a adresa zadavatele.2. Povaha zakázky (na dodávky, na stavební práce nebo na služby; popřípadě informace, jde-li o rámcovou dohodu).3. Alespoň souhrnný údaj o povaze výrobků, stavebních prací nebo poskytovaných služeb.4. a) Forma výzvy k účasti v soutěži (vyhlášení existence systému kvalifikace; pravidelné předběžné oznámení; výzva k podávání nabídek).b) Odkaz na zveřejnění vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.c) V případě zakázek zadaných bez předchozí výzvy k účasti v soutěži, odkaz na ustanovení čl. 20 odst. 2 nebo článku 16.5. Zadávací řízení (otevřené, omezené nebo vyjednávací).6. Počet přijatých nabídek.7. Den zadání zakázky.8. Cena zaplacená za příležitostné koupě podle čl. 20 odst. 2 písm. j).9. Jméno a adresa vybraného dodavatele, zhotovitele nebo poskytovatele služeb (vybraných dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů služeb).10. Popřípadě informace, zda zakázka byla nebo může být zadána třetí straně.11. Zaplacená cena (ceny) nejvyšších a nejnižších nabídek, které byly vzaty v úvahu při zadávání zakázky.12. Nepovinné informace:- hodnota a podíl zakázky, která může být zadána třetí straně,- kritéria zadání.II. INFORMACE NEURČENÉ PRO ZVEŘEJNĚNÍ13. Počet zadaných zakázek (pokud byla zakázka rozdělena mezi více dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů služeb)14. Hodnota každé zadané zakázky.15. Země původu zboží nebo služby (původ ve Společenství nebo původ mimo Společenství; jestliže se jedná o původ mimo Společenství, rozdělený podle třetích zemí).16. Bylo přistoupeno k výjimkám, pokud jde o použití evropských specifikací podle čl. 18 odst. 6? Pokud ano, k jakým.17. Jaké bylo použito kritérium pro zadání? (ekonomicky nejvýhodnější nabídka: nejnižší cena: kritéria povolená článkem 35).18. Byla zakázka zadána uchazeči, který předložil variantu ve smyslu čl. 34 odst. 3?19. Byly některé nabídky odmítnuty podle čl. 34 odst. 5 z toho důvodu, že byly mimořádně nízké?20. Den odeslání vyhlášení zadavateli.21. V případě zakázek na služby uvedené v příloze XVI B, souhlas zadavatele se zveřejněním vyhlášení (čl. 24 odst. 3)."[1] Informace v rubrikách 6, 9 a 11 se považují za informace neurčené pro zveřejnění, jestliže by jejich zveřejnění podle názoru zadavatele mohlo poškodit citlivé obchodní zájmy.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2013/23/EU ze dne 13. května 2013 , kterou se v důsledku přistoupení Chorvatské republiky upravují některé směrnice v oblasti finančních služeb

text:
               10.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 158/362

         SMĚRNICE RADY 2013/23/EU
   ze dne 13. května 2013,
   kterou se v důsledku přistoupení Chorvatské republiky upravují některé směrnice v oblasti finančních služeb
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na smlouvu o přistoupení Chorvatska, a zejména na čl. 3 odst. 4 této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na článek 50 tohoto aktu,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V článku 50 aktu o přistoupení Chorvatska je uvedeno, že jestliže akty orgánů přijaté před přistoupením vyžadují v důsledku přistoupení úpravy a jestliže tyto nezbytné úpravy nejsou stanoveny tímto aktem o přistoupení ani jeho přílohami, přijme akty nezbytné k tomuto účelu Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou, pokud původní akt nebyl přijat Komisí.

               (2)

               V závěrečném aktu konference, v jejímž rámci byla vypracována a přijata smlouva o přistoupení Chorvatska, se uvádí, že vysoké smluvní strany dosáhly politické dohody ohledně souboru úprav aktů přijatých orgány nutných z důvodu přistoupení a vyzývají Radu a Komisi, aby tyto úpravy přijaly před přistoupením, v případě potřeby doplněné a aktualizované s přihlédnutím k vývoji práva Unie.

               (3)

               Směrnice 73/239/EHS (1), 2002/83/ES (2), 2005/68/ES (3) a 2009/138/ES (4) by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 73/239/EHS, 2002/83/ES, 2005/68/ES a 2009/138/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy do dne přistoupení Chorvatska k Unii přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Použijí tyto předpisy ode dne přistoupení Chorvatska k Unii.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost s výhradou vstupu a dnem vstupu smlouvy o přistoupení Chorvatska v platnost.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 13. května 2013.

            Za Radu

            předseda

         S. COVENEY

      (1)  První směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (Úř. věst. L 228, 16.8.1973, s. 3).

      (2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (Úř. věst. L 345, 19.12.2002, s. 1).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění (Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 1).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1).

      PŘÍLOHA

                  1.

                  V čl. 8 odst. 1 písm. a) směrnice 73/239/EHS se doplňuje nová odrážka, která zní:

                              „—

                              v případě Chorvatské republiky: „dioničko društvo“, „društvo za uzajamno osiguranje“.“

                  2.

                  Směrnice 2002/83/ES se mění takto:

                              a)

                              v čl. 6 odst. 1 písm. a) se za údaje pro Francouzskou republiku vkládá nová odrážka, která zní:

                                          „—

                                          v případě Chorvatské republiky: „dioničko društvo“, „društvo za uzajamno osiguranje“,“;

                              b)

                              v čl. 18 odst. 3 se za pátou odrážku vkládá nová odrážka, která zní:

                                          „—

                                          1. července 2013 pro pojišťovny s povolením v Chorvatsku a“.

                  3.

                  V příloze I směrnice 2005/68/ES se za údaje pro Francouzskou republiku vkládá nová odrážka, která zní:

                              „—

                              v případě Chorvatské republiky: „dioničko društvo“,“.

                  4.

                  Směrnice 2009/138/ES se mění takto:

                              a)

                              v čl. 73 odst. 5 prvním podostavci se vkládá nové písmeno, které zní:

                                          „ea)

                                          dne 1. července 2013 pro pojišťovny s povolením v Chorvatsku;“

                              b)

                              příloha III se mění takto:

                                          i)

                                          v oddíle A se vkládá nový bod, který zní:

                                                      „10a.

                                                      v případě Chorvatské republiky: „dioničko društvo“, „društvo za uzajamno osiguranje“;“

                                          ii)

                                          v oddíle B se vkládá nový bod, který zní:

                                                      „10a.

                                                      v případě Chorvatské republiky: „dioničko društvo“, „društvo za uzajamno osiguranje“;“

                                          iii)

                                          v oddíle C se vkládá nový bod, který zní:

                                                      „10a.

                                                      v případě Chorvatské republiky: „dioničko društvo“;“.