title: Směrnice Komise 2009/84/ES ze dne 28. července 2009 , kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky sulfurylfluorid do přílohy I uvedené směrnice (Text s významem pro EHP)

text:
               29.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 197/67

      SMĚRNICE KOMISE 2009/84/ES
   ze dne 28. července 2009,
   kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky sulfurylfluorid do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, I A nebo I B směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje sulfurylfluorid.

               (2)

               Směrnice Komise 2006/140/EC (3) zařadila sulfurylfluorid na seznam účinných látek v příloze I směrnice 98/8/ES pro použití v typu přípravku 8, konzervační přípravky na dřevo, podle přílohy V směrnice 98/8/ES.

               (3)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byl sulfurylfluorid v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 18, insekticidy, podle přílohy V uvedené směrnice.

               (4)

               Švédsko byla jmenováno členským státem zpravodajem a dne 19. června 2007 předložilo Komisi zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (5)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky dne 20. února 2009 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (6)

               Z provedených zkoumání vyplynulo, že u biocidních přípravků používaných jako insekticidy, které obsahují sulfurylfluorid, lze očekávat, že splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES. Je tedy vhodné zařadit sulfurylfluorid do přílohy I a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení pro biocidní přípravky používané jako insekticidy, které obsahují sulfurylfluorid, udělována, měněna nebo odnímána v souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (7)

               Vzhledem k závěrům hodnotící zprávy je vhodné požadovat, aby přípravky obsahující sulfurylfluorid a používané jako insekticidy byly povoleny pouze pro použití školenými odborníky v souladu s čl. 10 odst. 2 bodem i) písm. e) směrnice 98/8/ES a aby se u těchto přípravků použila opatření ke zmírnění rizik na úrovni povolení přípravku s cílem zajistit bezpečnost obsluhy, pracovníků a okolních osob.

               (8)

               Kromě toho je vhodné vyžadovat soustavnou kontrolu sulfurylfluoridu ve vzdálené troposféře a vyžadovat pravidelné oznamování výsledků těchto kontrol Komisi.

               (9)

               Je důležité, aby ustanovení této směrnice byla prováděna ve všech členských státech zároveň, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky sulfurylfluorid na trhu a rovněž aby se obecně usnadnily vlastní operace v rámci trhu s biocidními přípravky.

               (10)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřené období, aby se mohly připravit na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (11)

               Po zařazení účinné látky by mělo být členským státům poskytnuto přiměřené období k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES, a zejména k udělení, změně nebo zrušení povolení biocidních přípravků typu 18 obsahujících sulfurylfluorid za účelem zajištění souladu se směrnicí 98/8/ES.

               (12)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (13)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. června 2010 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
   Použijí tyto předpisy ode dne 1. července 2011.
   Uvedené předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 28. července 2009.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 414, 30.12.2006, s. 78.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 98/8/ES se vkládá nová položka „č. 1“, která zní:

                     Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3
                     (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „994 g/kg

                     1. července 2011

                     30. června 2013

                     30. června 2021

                     18

                     Členské státy zajistí, aby povolení splňovala tyto podmínky:

                                 1)

                                 Přípravky se smí prodávat pouze školeným odborníkům a smí být používány rovněž pouze školenými odborníky.

                                 2)

                                 Je třeba přijmout vhodná opatření na ochranu osob provádějících fumigaci a odvětrávání dotyčných staveb a jiných uzavřených prostor.

                                 3)

                                 Štítky a/nebo bezpečností listy produktů uvádí, že všechny potraviny musí být odstraněny z místnosti před její fumigací.

                                 4)

                                 Kontroluje se koncentrace sulfurylfluoridu ve vzdálené troposféře.

                                 5)

                                 Členské státy rovněž zajistí, aby každý pátý rok počínaje posledními pěti lety po vystavení oprávnění podávali držitelé oprávnění k uvedení na trh přímo Komisi zprávy o kontrole podle bodu 4. Mez detekce pro analýzu je alespoň 0,5 ppt (ekvivalent 2,1 ng sulfurylfluoridu/m3 ve vzdálené troposféře).“

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Směrnice Rady ze dne 4. června 1974, kterou se stanoví pravidla pro přechodná opatření v oblasti obchodu s toxickými látkami a jejich distribuce a v oblasti činností zahrnujících odborné používání takových látek, včetně zprostředkovatelsk0ých činností

text:
Důležité právní upozornění

|

31974L0556

Úřední věstník L 307 , 18/11/1974 S. 0001 - 0004 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 1 S. 0163  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 1 S. 0180  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 1 S. 0163  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 1 S. 0174  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 06 Svazek 1 S. 0174

		Směrnice Radyze dne 4. června 1974,kterou se stanoví pravidla pro přechodná opatření v oblasti obchodu s toxickými látkami a jejich distribuce a v oblasti činností zahrnujících odborné používání takových látek, včetně zprostředkovatelských činností(74/556/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, zejména na čl. 54 odst. 2, článek 57, čl. 63 odst. 2 a články 66 a 235 této smlouvy,s ohledem na Obecný program pro odstranění omezení svobody usazování [1], a zejména na hlavu V druhý a třetí pododstavec tohoto programu,s ohledem na Obecný program pro odstranění omezení volného pohybu služeb [2], a zejména na hlavu VI druhý a třetí pododstavec tohoto programu,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],vzhledem k tomu, že obecné programy kromě odstranění omezení stanoví nezbytnost přezkoumat, má-li tomuto zrušení předcházet, být s ním spojeno nebo po něm následovat vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci a koordinace právních a správních předpisů o přístupu k dotyčným činnostem a jejich výkonu a mají-li být případně, než dojde k tomuto uznávání nebo koordinaci, přijata přechodná opatření; že kromě toho budou přijaty určité směrnice Rady o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb, které umožní přijetí směrnic o vzájemném uznávání pro činnosti související s obchodem a distribucí toxických látek a činnosti zahrnující odborné používání takových látek;vzhledem k tomu, že zejména směrnice Rady 64/427/EHS ze dne 7. července 1964, kterou se stanoví pravidla pro přechodná opatření týkající se osob samostatně výdělečně činných ve výrobních a zpracovatelských odvětvích oddílů 23-40 ISIC (průmysl a řemesla) [5] a směrnice Rady 68/336/EHS ze dne 15. října 1968, kterou se stanoví pravidla pro přechodná opatření v oblasti samostatně výdělečných činností v potravinářském průmyslu a ve výrobě nápojů (oddíly 20 a 21 ISIC) [6] nevylučují používání toxických látek při výkonu činností, na něž se vztahují; že přechodná opatření uváděná v těchto směrnicích jsou rovněž uplatňována na toto používání, jestliže výkon těchto činností používání zahrnuje;vzhledem k tomu, že pro činnosti související s obchodem a distribucí toxických látek a pro činnosti zahrnující odborné používání takových látek včetně činností zprostředkovatele vyžadují některé členské státy, aby osoby zabývající se některou z těchto činností měly způsobilost potvrzenou doklady nebo diplomy, zatímco jiné členské státy nemají žádné zvláštní požadavky, ale pouze podrobují nakládání či uskladňování toxických látek zvláštním podmínkám; že proto není možné zajistit zmíněnou koordinaci současně se zrušením diskriminace; že k této koordinaci dojde později;vzhledem k tomu, že nedojde-li k okamžité koordinaci, zdá se být nicméně vhodné usnadnit dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro dotyčné činnosti přijetím přechodných opatření, která jsou uvedena v obecných programech, aby se zejména zabránilo mimořádným obtížím státních příslušníků členských států, kde přístup k takovým činnostem nepodléhá žádným požadavkům;vzhledem k tomu, že z toho důvodu, aby se předešlo případným obtížím, má zůstat hlavním cílem přechodných opatření uznání za dostatečnou podmínku pro přístup k dotyčným činnostem v hostitelských členských státech, jejichž předpisy upravují takové činnosti, skutečný výkon činnosti v členském státě Společenství jiném než hostitelském členském státě po přiměřenou a časově blízkou dobu, aby se zajistilo, že oprávněná osoba má odborné znalosti rovnocenné těm, které se požadují od státních příslušníků daného členského státu s ohledem na nebezpečné účinky, které mohou mít toxické látky na zdraví lidí, zvířat a rostlin přímo nebo nepřímo z okolního prostředí;vzhledem k tomu, že z důvodu rozdílů mezi charakteristikami toxických látek a rozdílů mezi stupni toxicity těchto látek pro zdraví lidí, zvířat a rostlin nelze znalosti o účincích některé z těchto látek nebo zkušenosti s nakládáním s ní považovat za dostatečnou záruku rovnocenné způsobilosti pro distribuci nebo odborné používání ostatních látek nebo veškerých látek; že z tohoto důvodu musí mít hostitelský členský stát pravomoc omezit dosah přechodných opatření na látky, které jsou tvořeny stejnými aktivními látkami nebo které zahrnují shodná rizika pro zdraví lidí, zvířat a rostlin způsobená přímo nebo nepřímo okolním prostředím;vzhledem k tomu, že v rozsahu, v němž v členském státě přístup k dotyčným činnostem podléhá získání obecných, obchodních nebo odborných znalostí a dovedností rovněž pro zaměstnance, bude se tato směrnice vztahovat i na tuto kategorii osob, aby se odstranily překážky volného pohybu pracovníků, a tím doplnila opatření přijatá v rámci nařízení (EHS) č. 1612/68 Rady ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství [7];vzhledem k tomu, že ze stejných důvodů je vhodné, aby se ustanovení týkající se dokladu o bezúhonnosti a dokladu osvědčujícího, že daná osoba neprodělala úpadek, vztahovala i na zaměstnance;vzhledem k tomu, že opatření stanovená touto směrnicí ztratí své opodstatnění, jakmile bude dosaženo koordinace podmínek přístupu k dotyčným činnostem a jejich výkonu a vzájemného uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy přijmou přechodná opatření uvedená v této směrnici týkající se usazování fyzických osob a společností zmíněných v hlavě I obecných programů na jejich území a poskytování služeb těmito osobami a společnostmi (dále jen "oprávněné osoby") v oblasti činností uvedených v odstavci 2.2. Zmíněné činnosti jsou ty, na které se vztahuje směrnice Rady 74/557/EHS ze dne 4. června 1974 o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro samostatně výdělečné činnosti a zprostředkovatelské činnosti v obchodě s toxickými látkami a jejich distribuci [8].Tato směrnice se rovněž vztahuje na činnosti zahrnující odborné používání toxických látek v rozsahu, v jakém byly nebo budou liberalizovány následujícími směrnicemi:- směrnice Rady 65/1/EHS ze dne 14. prosince 1964, kterou se stanoví postup pro dosažení volného pohybu služeb v zemědělství a zahradnictví [9];- směrnice Rady 67/654/EHS ze dne 24. října 1967, kterou se stanoví pravidla pro dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro osoby samostatně výdělečně činné v oblasti lesnictví a těžby dřeva [10];- směrnice Rady 71/18/EHS ze dne 16. prosince 1970, kterou se stanoví pravidla pro dosažení svobody usazování v samostatně výdělečných činnostech souvisejících se zemědělstvím a zahradnictvím [11];- směrnice Rady 74/…/EHS ze dne… o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro různé samostatně výdělečné činnosti (oddíly 01 až 85 ISIC), pro činnosti uvedené ve zmíněné směrnici, skupiny 859 ISIC, zahrnující používání toxických látek.3. Přechodná opatření se rovněž vztahují na osoby, které vykonávají činnosti uvedené v odstavci 2 jako osoby v pracovním poměru tak, jak uvádí čl. 7 odst. 1 až 4 směrnice 74/557/EHS.Článek 2Je-li v členském státě přístup k některé z činností uvedených v čl. 1 odst. 2 prvním pododstavci nebo její výkon podmíněn získáním obecných, obchodních nebo odborných znalostí a schopností, uzná tento členský stát za dostatečný doklad o takových znalostech a schopnostech skutečnost, že dotyčná činnost byla skutečně vykonávána v jiném členském státě:a) po dobu pěti po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo ve vedoucím postavení v podniku, přičemž tato činnost nebyla ukončena dříve než dva roky přede dnem, kdy je podána žádost uvedená v čl. 4 odst. 2;b) po dobu dvou po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo ve vedoucím postavení v podniku, je-li oprávněná osoba pro danou činnost držitelem osvědčení o schopnosti a způsobilosti, které ji opravňuje vykonávat činnosti v oblasti obchodu nebo distribuce toxických látek v členském státě původu nebo v členském státě posledního pobytu;c) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo ve vedoucím postavení v podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro danou činnost získala vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním subjektem za platné;d) po dobu tří po sobě následujících let v závislém postavení, je-li oprávněná osoba držitelem osvědčení o schopnosti a způsobilosti pro danou činnost, které ji opravňuje vykonávat činnosti v oblasti obchodu nebo distribuce toxických látek v členském státě původu nebo ve členském státě posledního pobytu;e) po dobu čtyř po sobě následujících let v závislém postavení, prokáže-li oprávněná osoba, že pro danou činnost získala vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním subjektem za platné.Tento článek se vztahuje pouze na obchod a distribuci balených toxických látek určených k dodávce konečnému uživateli v jejich původním balení.Článek 3Je-li v členském státě přístup k některé z činností uvedených v čl. 1 odst. 2 druhém pododstavci nebo její výkon podmíněn získáním obecných, obchodních nebo odborných znalostí a schopností, uzná tento členský stát za dostatečný doklad o takových znalostech a schopnostech skutečnost, že dotyčná činnost byla skutečně vykonávána v jiném členském státě:a) po dobu šesti po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo ve vedoucím postavení v podniku, přičemž tato činnost nebyla ke dni podání žádosti podle čl. 4 odst. 2 ukončena před více než dvěma roky;b) po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo ve vedoucím postavení v podniku, je-li oprávněná osoba pro danou činnost držitelem osvědčení o schopnosti a způsobilosti, které ji opravňuje vykonávat činnosti v oblasti odborného použití toxických látek v členském státě původu nebo v členském státě posledního pobytu;c) po dobu čtyř po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo ve vedoucím postavení v podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro danou činnost získala vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním subjektem za platné;d) po dobu čtyř po sobě následujících let v závislém postavení, je-li oprávněná osoba držitelem osvědčení o schopnosti a způsobilosti pro dotyčnou činnost, které ji opravňuje vykonávat činnosti v oblasti obchodu nebo distribuce toxických látek v členském státě původu nebo v členském státě posledního pobytu;e) po dobu pěti po sobě následujících let v závislém postavení, prokáže-li oprávněná osoba, že pro danou činnost získala vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním subjektem za platné.Písmena a), c) a e) se nevztahují na činnosti zahrnující odborné používání některých níže uvedených vysoce toxických látek:- kyselina kyanovodíková a její rozpustné soli,- kyselina fluorovodíková a její rozpustné soli,- akrylonitril,- kapalný stlačený amoniak,- methylenbromid,- chlorpikrin,- fosforovodík a látky, které jej mohou uvolňovat,- ethylenoxid,- sirouhlík,- chlorid uhličitý,- trichloracetonitril.K použití písmen b) a d) na tyto vysoce toxické látky musí osvědčení o schopnosti a způsobilosti uvádět látku nebo látky, které je oprávněná osoba v členském státě původu nebo v členském státě posledního pobytu zmocněna používat.V tomto případě nesmí činnost oprávněné osoby skončit dříve než dva roky přede dnem, kdy podá žádost uvedenou v čl. 4 odst. 2.Článek 41. Výkonem činnosti ve vedoucím postavení v podniku podle článku 2 a 3 se rozumí výkon takové činnosti v průmyslové nebo obchodní provozovně, v odpovídajícím odborném odvětví va) postavení ředitele podniku nebo ředitele pobočky, nebob) postavení zástupce podnikatele nebo ředitele podniku, zahrnuje-li takové postavení odpovědnost rovnocennou odpovědnosti zastoupeného podnikatele nebo ředitele, neboc) postavení ředitele pověřeného úkoly v oblasti obchodu nebo distribuce toxických látek a s odpovědností nejméně za jedno oddělení podniku nebo v postavení ředitele odpovědného za používání uvedených látek.2. Doklad o splnění podmínek stanovených v článku 2 a 3 vyplývá z osvědčení vydaného příslušným orgánem nebo subjektem členského státu původu nebo posledního pobytu, které dotyčná osoba přiloží ke své žádosti o povolení vykonávat dotyčnou činnost nebo činnosti v hostitelském členském státě. V tomto osvědčení se případně uvede, je-li v členském státě původu nebo v členském státě posledního pobytu přístup omezen na činnosti v oblasti distribuce toxických látek nebo na činnosti zahrnující odborné používání těchto látek, nebo jsou-li určité toxické látky vyňaty z těchto činností.3. Členské státy určí ve lhůtě uvedené v článku 7 orgány a subjekty oprávněné k vydávání osvědčení zmíněných v odstavci 2 a neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a Komisi.Článek 5Opravňují-li v členském státě původu nebo v členském státě posledního pobytu doklady uvedené v článcích 2 a 3 nebo osvědčení uvedená v čl. 4 odst. 2 pouze k přístupu k činnostem v oblasti distribuce toxických látek nebo k činnostem zahrnujícím odborné používání takových látek nebo vylučují-li určité toxické látky z těchto činností, může hostitelský členský stát stejná omezení uplatnit na svém území a rovněž vyloučit z oblasti činností zahrnujících odborné používání toxických látek ty látky, které obsahují stejné aktivní látky jako látky vyloučené doklady a osvědčeními nebo která zahrnují obdobná rizika pro zdraví lidí, zvířat a rostlin přímo nebo nepřímo z okolního prostředí.Článek 6Tato směrnice je použitelná do dne vstupu v platnost předpisů týkajících se koordinace vnitrostátních právních úprav v oblasti přístupu k dotyčným činnostem a jejich výkonu.Článek 71. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí ve lhůtě šesti měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 4. června 1974.Za RadupředsedaJ. Ertl[1] Úř. věst. 2, 15.1.1962, s. 36/62.[2] Úř. věst. 2, 15.1.1962, s. 32/62.[3] Úř. věst. C 63, 28.5.1969, s. 21.[4] Úř. věst. C 10, 27.1.1970, s. 23.[5] Úř. věst. 117, 23.7.1964, s. 1863/64.[6] Úř. věst. L 260, 22.10.1968, s. 12.[7] Úř. věst. L 257, 19.10.1968, s. 2.[8] Úř. věst L 307, 18.11.1974, s. 5.[9] Úř. věst. 1, 8.1.1965, s. 1/65.[10] Úř. věst. 263, 30.10.1967, s. 6.[11] Úř. věst. L 8, 11.1.1971, s. 24.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 20. října 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele

text:
Důležité právní upozornění

|

31980L0987

Úřední věstník L 283 , 28/10/1980 S. 0023 - 0027 Finské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 2 S. 0121  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 05 Svazek 4 S. 0035  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 2 S. 0121  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 05 Svazek 2 S. 0219  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 05 Svazek 2 S. 0219

		Směrnice Radyze dne 20. října 1980o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele(80/987/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je nezbytné přijmout předpisy na ochranu zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, především pro zaručení úhrady jejich nesplacených pohledávek, s ohledem na nezbytnost vyrovnaného hospodářského a sociálního rozvoje ve Společenství;vzhledem k tomu, že mezi členskými státy přetrvávají rozdíly, pokud jde o rozsah ochrany zaměstnanců v této oblasti; že je vhodné směřovat k omezení těchto rozdílů, které mohou mít přímý vliv na fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že je proto vhodné podpořit sbližování právních předpisů při udržení jejich zvýšené úrovně smyslu článku 117 Smlouvy;vzhledem k tomu, že v důsledku zeměpisné polohy a současné struktury pracovních míst je trh práce v Grónsku zásadně odlišný od ostatních oblastí ve Společenství;vzhledem k tomu, že Řecká republika se má od 1. ledna 1981 stát členem Evropského hospodářského společenství v souladu s aktem o podmínkách přistoupení Řecké republiky a o úpravě Smluv, a je proto vhodné stanovit v příloze směrnice pod nadpisem "Řecko" kategorie zaměstnanců, jejichž pohledávky mohou být vyloučeny podle čl. 1 odst. 2 směrnice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:ODDÍL IOblast působnosti a definiceČlánek 11. Tato směrnice se vztahuje na pohledávky zaměstnanců vyplývající z pracovních smluv nebo pracovních poměrů vůči zaměstnavatelům, kteří se nacházejí v platební neschopnosti ve smyslu čl. 2 odst. 1.2. Členské státy mohou výjimečně vyloučit z oblasti působnosti této směrnice pohledávky některých zaměstnanců z důvodu zvláštní povahy pracovní smlouvy nebo pracovního poměru zaměstnanců nebo z důvodu existence jiné formy záruky, jež poskytuje zaměstnancům ochranu, která je rovnocenná ochraně vyplývající z této směrnice.Seznam kategorií zaměstnanců uvedených v prvním pododstavci je uveden v příloze.3. Tato směrnice se nevztahuje na Grónsko. Tato výjimka bude znovu přezkoumána, dojde-li ke změnám ve struktuře zaměstnanosti v této oblasti.Článek 21. Pro účely této směrnice je zaměstnavatel považován za platebně neschopného,a) pokud bylo požádáno o zahájení řízení o majetku zaměstnavatele podle příslušných právních a správních předpisů dotčeného členského státu za účelem kolektivního uspokojení pohledávek věřitelů, které umožňuje přihlédnout k pohledávkám uvedeným v čl. 1 odst. 1, ab) pokud orgán, který je na základě zmíněných právních a správních předpisů příslušný,- buď rozhodl o zahájení řízení,- nebo konstatoval konečné zavření podniku nebo provozovny zaměstnavatele a nedostatek volných aktiv opravňujících k zahájení řízení.2. Tato směrnice se nedotýká vnitrostátního práva, pokud jde o definice výrazů "zaměstnanec", "zaměstnavatel", "odměna", "nabytá práva" a "nabývaná práva".ODDÍL IIUstanovení o záručních institucíchČlánek 31. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby záruční instituce zajišťovaly, s výhradou článku 4, úhradu nesplacených pohledávek zaměstnanců, které vyplývají z pracovních smluv nebo z pracovních poměrů a týkají se odměny za období před určeným dnem.2. Dnem stanoveným v odstavci 1 je podle volby členských států- buď den, kdy vznikla platební neschopnost zaměstnavatele, nebo- den oznámení výpovědi dané dotčenému zaměstnanci z důvodu platební neschopnosti zaměstnavatele, nebo- den vzniku platební neschopnosti zaměstnavatele nebo den skončení pracovní smlouvy nebo pracovního poměru dotčeného zaměstnance, ke kterému došlo z důvodu platební neschopnosti zaměstnavatele.Článek 41. Členské státy mohou omezit povinnost záručních institucí uvedených v článku 3 uhradit pohledávky.2. Pokud členské státy využijí možnosti podle odstavce 1, musí:- v případě podle čl. 3 odst. 2 první odrážky zajistit úhradu nesplacených pohledávek týkajících se odměny za tři poslední měsíce pracovní smlouvy nebo pracovního poměru, které spadají do období šesti měsíců předcházejících dni vzniku platební neschopnosti zaměstnavatele,- v případě podle čl. 3 odst. 2 druhé odrážky zajistit úhradu nesplacených pohledávek týkajících se odměny za tři poslední měsíce pracovní smlouvy nebo pracovního poměru předcházejících den podání výpovědi zaměstnanci zaměstnavatelem z důvodu platební neschopnosti zaměstnavatele,- v případě podle čl. 3 odst. 2 třetí odrážky zajistit úhradu nesplacených pohledávek týkajících se odměny za posledních osmnáct měsíců pracovní smlouvy nebo pracovního poměru předcházejících den vzniku platební neschopnosti zaměstnavatele nebo den skončení pracovní smlouvy nebo pracovního poměru zaměstnance z důvodu platební neschopnosti zaměstnavatele. V tom případě mohou členské státy omezit povinnost uhradit pohledávky na odměnu za období osmi týdnů nebo za několik kratších období v celkové délce osmi týdnů.3. Aby se však zabránilo vyplácení částek nad rámec sociálního cíle této směrnice, mohou členské státy stanovit pro záruky za úhrady nesplacených nároků zaměstnanců horní hranici.Pokud členské státy využijí této možnosti, sdělí Komisi metody, podle kterých horní hranici stanoví.Článek 5Členské státy stanoví podrobnosti organizace, financování a fungování záručních institucí, které budou v souladu zejména s těmito zásadami:a) majetek institucí musí být nezávislý na provozním jmění zaměstnavatelů a musí být vytvořen tak, aby nemohl být v úpadkovém řízení zabaven;b) zaměstnavatelé musí přispívat na financování, ledaže je plně zajištěno orgány veřejné moci;c) povinnost institucí uhradit pohledávky je nezávislá na splnění povinnosti přispívat na financování.ODDÍL IIIUstanovení o sociálním zabezpečeníČlánek 6Členské státy mohou stanovit, že se články 3, 4 a 5 nevztahují na příspěvky vyplývající z vnitrostátních zákonných systémů sociálního zabezpečení nebo z doplňkových podnikových nebo mezipodnikových systémů sociálního zabezpečení, které stojí mimo zákonné systémy sociálního zabezpečení v členských státech.Článek 7Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby neuhrazení povinných příspěvků zaměstnavatele pojišťovacím institucím v souladu s vnitrostátními zákonnými systémy sociálního zabezpečení před vznikem jeho platební neschopnosti nemělo nepříznivý vliv na nárok zaměstnanců na dávky od těchto pojišťovacích institucí, pokud byly příspěvky zaměstnanců odečteny z vyplácené odměny.Článek 8Členské státy zajistí, aby byla přijata nezbytná opatření na ochranu zájmů zaměstnanců a osob, které již odešly z podniku nebo provozovny zaměstnavatele ke dni vzniku platební neschopnosti zaměstnavatele, pokud jde o nabytá nebo nabývaná práva na starobní důchody, včetně pozůstalostních důchodů, na základě doplňkových podnikových nebo mezipodnikových systémů sociálního zabezpečení, které stojí mimo vnitrostátní zákonné systémy sociálního zabezpečení.ODDÍL IVObecná a závěrečná ustanoveníČlánek 9Tato směrnice se nedotýká možnosti členských států uplatňovat nebo přijímat právní a správní předpisy, které jsou pro zaměstnance příznivější.Článek 10Tato směrnice se nedotýká možnosti členských států:a) přijmout nezbytná opatření, aby se zabránilo zneužívání;b) odmítnout nebo omezit povinnost uhradit pohledávky podle článku 3 nebo záruční povinnost podle článku 7, pokud se zjistí, že splnění povinnosti není důvodné v důsledku zvláštních vztahů mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem a společných zájmů vyjádřených v tajné dohodě mezi nimi.Článek 111. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do třiceti šesti měsíců od jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 12Ve lhůtě osmnácti měsíců od uplynutí období třiceti šesti měsíců stanoveného v čl. 11 odst. 1 předají členské státy Komisi veškeré potřebné údaje, které jí umožní vypracovat zprávu o uplatňování této směrnice, již předloží Radě.Článek 13Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 20. října 1980.Za RadupředsedaJ. Santer[1] Úř. věst. C 135, 9.6.1978, s. 2.[2] Úř. věst. C 39, 12.2.1979, s. 26.[3] Úř. věst. C 105, 26.4.1979, s. 15.--------------------------------------------------PŘÍLOHAKategorie zaměstnanců, jejichž nároky mohou být vyloučeny z oblasti působnosti této směrnice v souladu s čl. 1 odst. 2I. Zaměstnanci s pracovní smlouvou nebo v pracovním poměru zvláštní povahyA. ŘECKOVelitel a členové posádky rybářské lodi, pokud jsou odměňováni formou podílu na zisku nebo hrubém příjmu lodi.B. IRSKO1. Domáčtí pracovníci (tzn. osoby vykonávající kusovou práci ve svých domácnostech), pokud nemají písemnou pracovní smlouvu.2. Blízcí příbuzní zaměstnavatele, kteří nemají písemnou pracovní smlouvu a jejichž práce souvisí se soukromým obydlím nebo zemědělským podnikem, kde bydlí zaměstnavatel a tito blízcí příbuzní.3. Osoby, které obvykle pracují méně než osmnáct hodin týdně pro jednoho nebo více zaměstnavatelů a které ze mzdy za tuto práci nezískávají své základní existenční prostředky.4. Osoby zaměstnané rybolovem na sezonní nebo příležitostnou práci nebo na částečný úvazek, které jsou placeny formou podílu na výsledku rybolovu.5. Manžel nebo manželka zaměstnavatele.C. NIZOZEMSKOSlužebnictvo zaměstnané fyzickou osobou a pracující méně než 3 dny týdně pro tuto osobu.D. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ1. Velitel a členové posádky rybářských lodí, kteří jsou odměňováni formou podílu na zisku nebo na hrubém příjmu lodi.2. Manžel nebo manželka zaměstnavatele.II. Zaměstnanci požívající jiné formy zárukA. ŘECKOPosádky námořních plavidel.B. IRSKO1. Zaměstnanci, kteří mají nárok na důchod a jsou trvale zaměstnáni místními samosprávami, jinými orgány veřejné moci nebo dopravním podnikem zajišťujícím veřejné služby.2. Učitelé, kteří mají nárok na důchod a jsou zaměstnáni v následujících zařízeních: National Schools, Secondary Schools, Comprehensive Schools, Teachers' Training Colleges.3. Zaměstnanci, kteří mají nárok na důchod a jsou trvale zaměstnáni v některé soukromé nemocnici financované ministerstvem financí.C. ITÁLIE1. Zaměstnanci, kteří požívají dávky stanovené právními předpisy týkajícími se záruk za příjmy v případě hospodářské krize podniku.2. Posádky námořních plavidel.D. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ1. Registrovaní přístavní dělníci s výjimkou těch, kteří jsou zcela nebo zčásti pověřeni prací, která není prací přístavního dělníka.2. Posádky námořních plavidel.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/44/ES ze dne 25. června 2002 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví před expozicí zaměstnanců rizikům spojeným s fyzikálními činiteli (vibracemi) (šestnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)

text:
Avis juridique important

|

32002L0044

Official Journal L 177 , 06/07/2002 P. 0013 - 0020

SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2002/44/ESze dne 25. června 2002o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví před expozicí zaměstnanců rizikům spojeným s fyzikálními činiteli (vibracemi) (šestnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 137 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise1 předložený po konzultaci s Poradním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru2,s ohledem na stanovisko Výboru regionů,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy3, s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 8. dubna 2002,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle Smlouvy může Rada pomocí směrnic přijímat minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí tak, aby bylo chráněno zdraví a bezpečnost pracovníků. Tyto směrnice by neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků.(2) Sdělení Komise o jejím akčním programu týkajícím se provádění Charty Společenství základních sociálních práv pracovníků stanoví zavedení minimálních požadavků na zdraví a bezpečnost týkajících se expozice zaměstnanců rizikům způsobeným fyzikálními činiteli. V září 1990 přijal Evropský parlament usnesení o tomto akčním programu4, v němž Komisi vyzývá zejména k vypracování zvláštní směrnice o rizicích způsobených hlukem a vibracemi a všemi ostatními fyzikálními činiteli na pracovišti.(3) Za první nutný krok je považováno zavedení opatření na ochranu zaměstnanců před riziky spojenými s vibracemi v důsledku jejich účinků na zdraví a bezpečnost zaměstnanců, zejména před poškozením kosterní a svalové soustavy, jakož i před nervovými a cévními poruchami. Záměrem těchto opatření není jen zajistit zdraví a bezpečnost každého zaměstnance jako jednotlivce, ale též vytvořit minimální základ ochrany pro všechny zaměstnance Společenství, který zabrání případnému narušení hospodářské soutěže.(4) Tato směrnice stanoví minimální požadavky, a umožňuje tak členským státům zachovat nebo přijmout příznivější ustanovení na ochranu zaměstnanců, zejména stanovení nižších hodnot pro denní hodnotu vyvolávající akci nebo pro denní limitní hodnotu expozice vibracím. Prováděním této směrnice nesmí být odůvodňováno jakékoli zhoršení oproti stavu, který již v členském státě existuje.(5) Systém zajišťující ochranu proti vibracím se musí bez zbytečných podrobností omezit na vymezení cílů, jichž je třeba dosáhnout, zásad, které musí být zachovávány, a základních hodnot, jež mají být použity, aby umožňoval členským státům uplatňovat minimální požadavky rovnocenným způsobem.(6) Úroveň expozice vibracím lze s větší účinností snížit začleněním preventivních opatření již do návrhů pracovních míst a pracovišť, jakož i volbou pracovního vybavení, postupů a metod, aby se riziko snížilo přednostně u zdroje. Opatření týkající se pracovního vybavení a metod tak přispívají k ochraně zaměstnanců, kteří je používají.(7) Zaměstnavatelé se musí přizpůsobit technickému pokroku a vědeckým poznatkům o rizicích spojených s expozicí vibracím s cílem zlepšovat bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců.(8) V případě námořní a letecké přepravy není vzhledem k současnému stavu technologie možné dodržet za všech okolností povolené limitní hodnoty expozice vibracím působícím na celé tělo. Je tedy třeba stanovit náležitě odůvodněné odchylky.(9) Tato směrnice je samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci5, uvedená směrnice se proto vztahuje na expozici zaměstnanců vibracím, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice.(10) Tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu.(11) Nezbytná opatření k provádění této směrnice se přijímají v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi6,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:ODDÍL IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1Účel a oblast působnosti1. Tato směrnice, která je šestnáctou samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, stanoví minimální požadavky na ochranu zaměstnanců před riziky pro jejich zdraví a bezpečnost, které vznikají nebo by mohly vzniknout z expozice mechanickým vibracím.2. Požadavky této směrnice se vztahují na činnosti, při kterých zaměstnanci jsou nebo by mohli být při práci vystaveni rizikům mechanických vibrací.3. Směrnice 89/391/EHS se vztahuje v plném rozsahu na celou oblast uvedenou v odstavci 1, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení obsažená v této směrnici.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se:a) "vibracemi působícími na soustavu ruka-paže" rozumějí mechanické vibrace, které přeneseny na soustavu ruka-paže zahrnují rizika pro zdraví a bezpečnost zaměstnanců, zejména cévní, kostní a kloubní, nervové a svalové poruchy;b) "vibracemi působícími na celé tělo" rozumějí mechanické vibrace, které přeneseny na celé tělo zahrnují rizika pro zdraví a bezpečnost zaměstnanců, zejména zádové bolesti a poškození páteře.Článek 3Limitní hodnoty expozice a hodnoty expozice vyvolávající akci1. Pro vibrace působící na soustavu ruka-pažea) denní limitní hodnota expozice normalizovaná na osmihodinovou referenční dobu činí 5 m/s2;b) denní hodnota expozice vyvolávající akci normalizovaná na osmihodinovou referenční dobu činí 2,5 m/s2.Expozice zaměstnance vibracím působící na soustavu ruka-paže se hodnotí nebo měří na základě části A bodu 1 přílohy.2. Pro vibrace působící na celé těloa) denní limitní hodnota expozice normalizovaná na osmihodinovou referenční dobu činí 1,15 m/s2 nebo, podle volby dotyčného členského státu, hodnota dávky vibrace činí 21 m/s1,75;b) denní hodnota expozice vyvolávající akci normalizovaná na osmihodinovou referenční dobu činí 0,5 m/s2 nebo, podle volby dotyčného členského státu, hodnota dávky vibrace činí 9,1 m/s1,75.Expozice zaměstnance vibracím působícím na celé tělo se hodnotí nebo měří na základě části B bodu 1 přílohy.ODDÍL IIPOVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELŮČlánek 4Určení a hodnocení rizik1. Při plnění povinností stanovených v čl. 6 odst. 3 a čl. 9 odst. 1 směrnice 89/391/EHS zaměstnavatel vyhodnocuje a případně měří hladiny mechanických vibrací, jimž jsou zaměstnanci vystaveni. Měření se provádí v souladu s částí A bodem 2 nebo částí B bodem 2 přílohy této směrnice.2. Úroveň expozice mechanickým vibracím lze vyhodnotit pozorováním specifických pracovních praktik a odkazem na informace o pravděpodobné velikosti vibrací odpovídající vybavení nebo druhům vybavení za konkrétních podmínek, za nichž je používáno, včetně informací této povahy poskytnutých výrobcem vybavení. Tento úkon se odlišuje od měření, které vyžaduje použití zvláštních přístrojů a přiměřené metodiky.3. Hodnocení a měření uvedené v odstavci 1 plánují a vykonávají ve vhodných intervalech příslušné služby, zejména s přihlédnutím k článku 7 směrnice 89/391/EHS o nezbytných způsobilých službách nebo osobách. Údaje o úrovni expozice mechanickým vibracím získané hodnocením nebo měřením se vhodnou formou uchovají k pozdějšímu nahlédnutí.4. V souladu s čl. 6 odst. 3 směrnice 89/391/EHS musí zaměstnavatel při hodnocení rizika věnovat zvláštní pozornost:a) úrovni, druhu a trvání expozice včetně všech expozic přerušovaným vibracím nebo opakovaným otřesům;b) limitním hodnotám expozice a hodnotám expozice vyvolávajícím akci stanoveným v článku 3 této směrnice;c) všem účinkům na bezpečnost a zdraví zvlášť ohrožených zaměstnanců;d) všem nepřímým účinkům na bezpečnost zaměstnanců vyvolaným vzájemným působením mezi mechanickými vibracemi a pracovištěm nebo jiným pracovním vybavením;e) informacím poskytnutým výrobci pracovního vybavení v souladu s příslušnými směrnicemi Společenství;f) existenci zástupného vybavení určeného ke snížení úrovně expozice mechanickým vibracím;g) prodloužení expozice vibracím působícím na celé tělo nad obvyklou pracovní dobu na odpovědnost zaměstnavatele;h) zvláštním pracovní podmínkám, například nízkým teplotám;i) odpovídajícím informacím získaným ze zdravotního dohledu, pokud možno včetně informací zveřejněných.5. Zaměstnavatel musí mít k dispozici hodnocení rizika v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. b) směrnice 89/391/EHS a musí určit opatření, která mají být přijata v souladu s články 5 a 6 této směrnice. Hodnocení rizika se zaznamenává na vhodné médium podle vnitrostátních právních předpisů a zvyklostí a může zahrnovat odůvodnění zaměstnavatele, že další podrobné hodnocení rizika není z důvodů povahy a množství rizik spojených s mechanickými vibracemi nezbytné. Hodnocení rizika je aktualizováno, zejména došlo-li k podstatným změnám, které je mohou činit zastaralým, nebo pokud se to na základě výsledků zdravotního dohledu jeví jako nezbytné.Článek 5Ustanovení zaměřená na odstranění nebo zmenšení expozice1. S přihlédnutím k technickému pokroku a dostupnosti opatření na potlačení rizika u jeho zdroje se rizika vyplývající z expozice mechanickým vibracím odstraňují u zdroje nebo se snižují na minimum.Snížení takových rizik se zakládá na obecných zásadách prevence stanovených v čl. 6 odst. 2 směrnice 89/391/EHS.2. Na základě hodnocení rizik uvedeného v článku 4 musí zaměstnavatel, jakmile jsou překročeny hodnoty expozice stanovené v čl. 3 odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b), zavést a provádět program technických nebo organizačních opatření určených ke snížení expozice mechanickým vibracím a z nich plynoucích rizik na minimum, s přihlédnutím zejména ka) jiným pracovním metodám, které vyžadují menší expozici mechanickým vibracím;b) volbě vhodného pracovního vybavení, vhodného ergonomického designu a vytvářejícího co nejméně vibrací s přihlédnutím k práci, která má být vykonána;c) poskytnutí pomocného vybavení, které snižuje riziko zranění způsobených vibracemi, jako jsou například sedačky, které účinně snižují vibrace působící na celé tělo, a držadla, která snižují vibrace působící na soustavu ruka-paže;d) vhodným programům údržby pracovního vybavení, pracoviště a systémů na pracovišti;e) návrhu a dispozici pracovišť a pracovních míst;f) dostačujícím informacím a školení, aby zaměstnanci byli poučeni o správném a bezpečném používání pracovního vybavení s cílem snížit jejich expozici mechanickým vibracím na minimum;g) omezení trvání a intenzity expozice;h) vhodným pracovním rozvrhům s dostatečnými dobami odpočinku;i) poskytnutí oděvů k ochraně exponovaných zaměstnanců před chladem a vlhkostí.3. Expozice zaměstnanců nesmí v žádném případě překročit limitní hodnotu expozice.Je-li navzdory opatřením přijatým zaměstnavatelem k dosažení souladu s touto směrnici limitní hodnota expozice překročena, musí zaměstnavatel neprodleně přijmout opatření ke snížení expozice pod limitní hodnotu expozice. Zjistí příčiny překročení limitní hodnoty expozice a podle toho změní ochranná a preventivní opatření, aby zabránil jejímu opětnému překročení.4. Na základě článku 15 směrnice 89/391/EHS zaměstnavatel přizpůsobí opatření uvedená v tomto článku požadavkům zvlášť ohrožených zaměstnanců.Článek 6Informování a školení zaměstnancůAniž jsou dotčeny články 10 a 12 směrnice 89/391/EHS, zajistí zaměstnavatel, aby zaměstnanci, kteří jsou při práci vystaveni rizikům z mechanických vibrací, nebo jejich zástupci obdrželi informace a školení o výsledku hodnocení rizik stanoveného v čl. 4 odst. 1 této směrnice, týkající se zejménaa) opatření přijatých na základě této směrnice za účelem odstranění rizik vyplývajících z mechanických vibrací nebo jejich snížení na minimum;b) limitních hodnot expozice a hodnot expozice vyvolaných akcí;c) výsledků hodnocení a měření mechanických vibrací provedených v souladu s článkem 4 této směrnice a zranění, která může způsobit používané pracovní vybavení;d) proč a jak zjišťovat a hlásit známky zranění;e) okolností, za nichž mají zaměstnanci nárok na zdravotní dohled;f) bezpečných pracovních postupů k minimalizaci expozice mechanickým vibracím.Článek 7Projednání se zaměstnanci a jejich účastV souladu s článkem 11 směrnice 89/391/EHS projednávají zaměstnavatelé se zaměstnanci nebo jejich zástupci záležitosti, na které se vztahuje tato směrnice, a umožňují jejich účast.ODDÍL IIIRŮZNÁ USTANOVENÍČlánek 8Zdravotní dohled1. Aniž je dotčen článek 14 směrnice 89/391/EHS, přijmou členské státy opatření pro zajištění přiměřeného zdravotního dohledu nad zaměstnanci, u kterých výsledky hodnocení podle čl. 4 odst. 1 této směrnice odhalí zdravotní riziko. Tato opatření, včetně zvláštních požadavků na zdravotní záznamy a jejich dostupnost, se zavádějí v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi.Zdravotní dohled, jehož výsledky se vezmou v úvahu při použití preventivních opatření na určitém pracovišti, je určen k prevenci a rychlému rozpoznání všech onemocnění spojených s expozicí mechanickým vibracím. Zdravotní dohled je vhodný, pokud- expozice zaměstnanců vibracím je taková, že expozice může souviset s výskytem určitelné nemoci nebo zdraví škodlivých účinků,- je pravděpodobné, že nemoc nebo účinky jsou důsledkem zvláštních pracovních podmínek zaměstnance, a- existují osvědčené metody k odhalení onemocnění nebo zdraví škodlivých účinků.V každém případě mají zaměstnanci vystaveni mechanickým vibracím, jež překračují hodnoty udané v čl. 3 odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b), nárok na náležitý zdravotní dohled.2. Členské státy přijmou opatření k zajištění toho, aby se o každém zaměstnanci, který podléhá zdravotnímu dohledu v souladu s požadavky odstavce 1, vedly a aktualizovaly osobní zdravotní záznamy. Zdravotní záznamy obsahují shrnutí výsledků prováděného zdravotního dohledu. Jsou vedeny vhodným způsobem, aby později mohl být jejich obsah konzultován, s přihlédnutím k lékařskému tajemství.Příslušnému orgánu musí být na žádost poskytnuta kopie odpovídajících záznamů. Zaměstnanci mají na svou žádost přístup ke zdravotním záznamům, které se jich osobně týkají.3. Pokud výsledky zdravotního dohledu ukáží, že zaměstnanec trpí určitelnou nemocí nebo se u něj projevil zdraví škodlivý účinek, který je podle názoru lékaře nebo závodního lékaře důsledkem expozice mechanickým vibracím při práci:a) zaměstnanec je lékařem nebo jinou kvalifikovanou osobou informován o výsledku, který se ho osobně týká. Zejména obdrží informace a poradenství o zdravotním dohledu, kterému by se měl podrobit po ukončení expozice;b) zaměstnavatel je informován o všech významných nálezech zdravotního dohledu, s přihlédnutím k lékařskému tajemství;c) zaměstnavatel:- přezkoumá hodnocení rizika provedené podle článku 4,- přezkoumá opatření stanovená za účelem vyloučení nebo snížení rizik na základě článku 5,- vezme v úvahu doporučení závodního lékaře nebo jiné kvalifikované osoby nebo příslušného orgánu při provádění všech opatření vyžadovaných k vyloučení nebo snížení rizika v souladu s článkem 5, včetně možnosti převést zaměstnance na jiné pracovní místo, na kterém není riziko další expozice, a- učiní opatření pro stálý zdravotní dohled a stanoví vyšetření zdravotního stavu všech ostatních zaměstnanců, kteří byli exponováni podobně. V těchto případech může příslušný lékař, lékař specializovaný na pracovní lékařství nebo příslušný orgán navrhnout, aby se exponované osoby podrobily lékařské prohlídce.Článek 9Přechodné obdobíPokud jde o provádění povinností stanovených v čl. 5 odst. 3, jsou členské státy po konzultaci se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi oprávněny využít maximální přechodné období pěti let od 6. července 2005, během něhož se používá pracovní vybavení, které bylo dáno zaměstnancům před 6. červencem 2007 a které s přihlédnutím k nejnovějšímu technickému pokroku nebo přijatým organizačním opatřením nedovoluje dodržovat limitní hodnoty expozice. S ohledem na vybavení používané v zemědělském odvětví a v odvětví lesního hospodářství jsou členské státy oprávněny prodloužit maximální přechodné období až o čtyři roky.Článek 10Odchylky1. V souladu s obecnými zásadami ochrany bezpečnosti a zdraví zaměstnanců se mohou členské státy v případě námořní a letecké dopravy za řádně odůvodněných okolností odchýlit od čl. 5 odst. 3, pokud jde o vibrace působící na celé tělo, jestliže za daného stavu vědy a techniky a při specifických vlastnostech pracovišť není možné navzdory přijatým technickým nebo organizačním opatřením limitní hodnoty expozice dodržet.2. V případě, že expozice zaměstnance mechanickým vibracím je obvykle nižší než hodnoty expozice uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b), ale každou chvíli se výrazně mění a může občas překročit limitní hodnotu expozice, mohou členské státy rovněž povolit odchylky od čl. 5 odst. 3. Průměrná hodnota expozice během 40 hodin však musí být menší než limitní hodnota expozice a musí být prokázáno, že rizika plynoucí pro zaměstnance z tohoto typu expozice jsou nižší než rizika z expozice při limitních hodnotách expozice.3. Odchylky uvedené v odstavcích 1 a 2 povolují členské státy po konzultaci se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi. Tyto odchylky musí být provázeny podmínkami, které i při uvážení zvláštních okolností zaručují, že výsledná rizika jsou snížena na minimum a že dotyční zaměstnanci jsou podrobováni zvýšenému zdravotnímu dohledu. Tyto odchylky se přezkoumávají každé čtyři roky a jsou zrušeny, jakmile pominou okolnosti, které je odůvodňovaly.4. Členské státy předají Komisi každé čtyři roky seznam odchylek uvedených v odstavcích 1 a 2 s vyznačením přesných důvodů a okolností, které je k povolení odchylek vedly.Článek 11Technické úpravyÚpravy příloh čistě technického rázu v souvislosti sa) přijetím směrnic v oblasti technické harmonizace a normalizace týkající se navrhování, stavby, výroby nebo konstrukce pracovního vybavení nebo pracovišť;b) technickým rozvojem, změnami v nejvhodněji harmonizovaných evropských normách nebo specifikacích a poznatcích týkajících se mechanických vibrací;se přijímají regulativním postupem podle čl. 12 odst. 2.Článek 12Výbor1. Komisi je nápomocen výbor uvedený v čl. 17 odst. 2 směrnice 89/391/EHS.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.ODDÍL IVZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 13ZprávyKaždých pět let podají členské státy Komisi zprávu o praktickém provádění této směrnice a uvedou stanoviska sociálních partnerů. Zpráva obsahuje popis osvědčených postupů k prevenci vibrací, které mají škodlivý účinek na zdraví, a jiných způsobů organizace práce, jakož i opatření přijatá členskými státy k rozšíření poznatků o těchto postupech.Na základě těchto zpráv provede Komise celkové hodnocení provádění směrnice, zejména na základě výzkumů a vědeckých informací, a uvědomí o tom Evropský parlament, Radu, Hospodářský a sociální výbor a Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci a případně navrhne změny.Článek 14Transpozice1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 6. července 2005. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Připojí též řádně odůvodněný seznam přechodných opatření, která přijaly podle článku 9.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které již přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 15Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 16Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 25. června 2002.Za Evropský parlamentpředsedaP. COXZa RadupředsedaJ. MATAS I PALOUPŘÍLOHAA. VIBRACE PŮSOBÍCÍ NA SOUSTAVU RUKA-PAŽE1. Hodnocení expoziceHodnocení úrovně expozice vibracím působícím na soustavu ruka-paže je založeno na výpočtu denní hodnoty expozice normalizované na osmihodinovou referenční dobu A (8) vyjádřené druhou odmocninou součtu druhých mocnin efektivních hodnot (celková hodnota) frekvenčně zatížených akceleračních hodnot stanovených na ortogonálních osách ahwx, ahwy, ahwz definovaných v kapitolách 4 a 5 a v příloze A normy ISO 5349-1(2001).Hodnocení úrovně expozice může být prováděno na základě odhadu založeného na informacích poskytnutých výrobci o úrovni emise z použitého pracovního vybavení a na pozorování specifických pracovních postupů nebo měřením.2. MěřeníPokud se v souladu s čl. 4 odst. 1 používá měření:a) může mezi používanými metodami být i odběr vzorků, které musí být reprezentativní pro expozici mechanickým vibrací daného zaměstnance; použité metody a přístroje musí být přizpůsobeny zvláštním vlastnostem měřených mechanických vibrací, faktorům prostředí a vlastnostem měřícího přístroje, v souladu s normou ISO 5349-2(2001);b) v případě zařízení, která je třeba držet oběma rukama, se měření musí provádět na každé ruce zvlášť. Expozice se určí odkazem na tu hodnotu, která je vyšší; podají se též informace o druhé ruce.3. InterferenceUstanovení čl. 4 odst. 4 písm. d) se použijí zejména, pokud mechanické vibrace narušují správnou obsluhu ovládacích prvků nebo správné odečítání ukazatelů.4. Nepřímá rizikaUstanovení čl. 4 odst. 4 písm. d) se použijí zejména, pokud mechanické vibrace poškozují stabilitu struktur nebo pevnost kloubů.5. Osobní ochranné pomůckyOsobní ochranné vybavení proti vibracím působícím na soustavu ruka-paže může být příspěvkem k programu opatření uvedenému v čl. 5 odst. 2.B. VIBRACE PŮSOBÍCÍ NA CELÉ TĚLO1. Hodnocení expoziceHodnocení úrovně expozice vibracím je založeno na výpočtu denní expozice A (8) vyjádřené jako rovnocenná nepřetržitá akcelerace po dobu osmi hodin vypočtená jako nejvyšší efektivní hodnota nebo nejvyšší hodnota dávky vibrací (VDV) frekvenčně zatížených akcelerací určených na třech ortogonálních osách (1,4awx, 1,4awy, awz pro sedícího nebo stojícího zaměstnance) podle kapitol 5, 6 a 7, přílohy A a přílohy B normy ISO 2631-1(1997).Hodnocení úrovně expozice může být prováděno na základě odhadu založeného na informacích poskytnutých výrobci o úrovni emise z použitého pracovního vybavení a na pozorování specifických pracovních postupů, nebo měřením.Pokud jde o námořní dopravu, mohou členské státy přihlížet pouze k vibracím o frekvenci vyšší než 1 Hz.2. MěřeníPokud se v souladu s čl. 4 odst. 1 používá měření, může mezi používanými metodami být i odběr vzorků, které musí být reprezentativní pro expozici mechanickým vibrací daného zaměstnance. Použité metody a přístroje musí být přizpůsobeny zvláštním vlastnostem měřených mechanických vibrací, faktorům prostředí a vlastnostem měřícího přístroje.3. InterferenceUstanovení čl. 4 odst. 4 písm. d) se použijí zejména, pokud mechanické vibrace narušují správnou obsluhu ovládacích prvků nebo správné odečítání ukazatelů.4. Nepřímá rizikaUstanovení čl. 4 odst. 4 písm. d) se použijí zejména, pokud mechanické vibrace poškozují stabilitu struktur nebo pevnost kloubů.5. Prodloužení expoziceUstanovení čl. 4 odst. 4 písm. g) se použijí zejména, pokud zaměstnanec v důsledku povahy činnosti užívá prostor k odpočinku, na něž zaměstnavatel dohlíží; expozice vibracím působícím na celé tělo musí být v těchto prostorách snížena na úroveň slučitelnou s jejich účelem a podmínkami používání, s výjimkou případů "vyšší moci".1 Úř. věst. C 77, 18.3.1993, s. 12 a Úř. věst. C 230, 19.8.1994, s. 3.2 Úř. věst. C 249, 13.9.1993, s. 28.3 Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 20. dubna 1994 (Úř. věst. C 128, 9.5.1994, s. 146) potvrzené dne 16. září 1999 (Úř. věst. C 54, 25.2.2000, s. 75), společný postoj Rady ze dne 25. června 2001 (Úř. věst. C 301, 26.10.2001, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 23. října 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 25. dubna 2002 a rozhodnutí Rady ze dne 21. května 2002.4 Úř. věst. C 260, 15.10.1990, s. 167.5 Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.6 Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/58/ES ze dne 15. července 2003, kterou se mění směrnice Rady 68/151/EHS, pokud jde o požadavky na zveřejňování týkající se některých forem společností

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0058

Úřední věstník L 221 , 04/09/2003 S. 0013 - 0016

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/58/ESze dne 15. července 2003,kterou se mění směrnice Rady 68/151/EHS, pokud jde o požadavky na zveřejňování týkající se některých forem společnostíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 44 odst. 2 písm. g) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) První směrnice Rady 68/151/EHS ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření za účelem dosažení jejich rovnocennosti ve Společenství, které jsou vyžadovány v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 odst. 2 Smlouvy, na ochranu zájmů společníků a třetích osob [4], upravuje povinné zveřejňování řady listin a údajů týkajících se společností s omezeným ručením.(2) V rámci čtvrté etapy projektu zjednodušování právních předpisů pro vnitřní trh (SLIM), zahájené Komisí v říjnu 1998, vydala pracovní skupina pro právo obchodních společností v září 1999 zprávu o zjednodušení první a druhé směrnice v oblasti práva společností, jež obsahovala určitá doporučení.(3) Aktualizace směrnice 68/151/EHS podle obecných zásad stanovených v uvedených doporučeních by měla nejen značně usnadnit a urychlit zúčastněným osobám přístup k informacím o společnostech, ale i podstatně zjednodušit formality povinného zveřejňování uložené společnostem.(4) Seznam společností uvedených ve směrnici 68/151/EHS je třeba aktualizovat s ohledem na nově vytvořené nebo zrušené formy společností na vnitrostátní úrovni od přijetí uvedené směrnice.(5) Od roku 1968 bylo přijato několik směrnic s cílem harmonizovat požadavky na účetní doklady, které společnosti musí vyhotovovat, zejména čtvrtá směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978 o ročních účetních závěrkách některých forem společností [5], sedmá směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983 o konsolidovaných účetních závěrkách [6], směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí [7] a směrnice Rady 91/674/EHS ze dne 19. prosince 1991 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven [8]. Odkazy ve směrnici 68/151/EHS na účetní doklady, které se musí v souladu s uvedenými směrnicemi zveřejňovat, je třeba náležitě pozměnit.(6) V souvislosti se zamýšlenou aktualizací a bez dotčení zásadních požadavků a náležitostí stanovených vnitrostátními právními předpisy členských států by společnosti měly mít možnost výběru ukládání povinných dokladů a údajů v papírové nebo elektronické formě.(7) Zúčastněné osoby by měly mít možnost získat z rejstříku kopii takových dokladů a údajů v papírové i elektronické formě.(8) Členské státy by měly mít možnost rozhodnout o vedení vnitrostátního věstníku, kterým se oznamují povinně zveřejňované dokumenty a údaje, v papírové nebo elektronické formě, nebo o zajištění zveřejňování jiným stejně účinným způsobem.(9) Přeshraniční přístup k informacím o společnostech je třeba zlepšit tak, aby se kromě povinného zveřejňování v jednom z jazyků povolených v členském státě společnosti umožnila dobrovolná registrace povinně zveřejňovaných listin a údajů v dalších jazycích. Třetí osoby jednající v dobré víře by měly mít možnost se těchto překladů dovolávat.(10) Je vhodné upřesnit, že údaje předepsané v článku 4 směrnice 68/151/EHS je třeba uvádět na všech obchodních dopisech a objednávkových listech společností, bez ohledu na to, zda jsou v papírové, nebo jiné formě. S ohledem na technický pokrok je také vhodné zabezpečit, aby tyto údaje byly uváděny na internetových stránkách společností.(11) Směrnici 68/151/EHS je proto třeba změnit,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 68/151/EHS se mění takto:1. Článek 1 se mění takto:a) třetí odrážka se nahrazuje tímto:"— ve Francii:la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée, la société par actions simplifiée,";b) šestá odrážka se nahrazuje tímto:"— v Nizozemsku:de naamloze vennootschap, de besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid,";c) devátá odrážka se nahrazuje tímto:"— v Dánsku:aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab,";d) čtrnáctá odrážka se nahrazuje tímto:"— ve Finsku:yksityinen osakeyhtiö/privat aktiebolag, julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag;".2. V článku 2a) odstavci 1 se písmeno f) nahrazuje tímto:"f) Účetní doklady za každé účetní období, které je třeba zveřejnit v souladu se směrnicemi Rady 78/660/EHS [9], 83/349/EHS [10], 86/635/EHS [11] a 91/674/EHS [12].";b) se zrušuje odstavec 2.3. Článek 3 se nahrazuje tímto:"Článek 31. V každém členském státě je veden spis buď v ústředním rejstříku, obchodním či podnikovém rejstříku pro každou společnost, která je v něm zapsána.2. Všechny listiny a všechny údaje, které musí být zveřejněny podle článku 2, jsou vloženy do spisu nebo zapsány do rejstříku; předmět zápisů do rejstříku musí být v každém případě uveden ve spisu.Členské státy zajistí, že společnosti a další osoby nebo orgány mající oznamovací povinnost nebo povinnost při oznamování spolupracovat budou moci nejpozději dnem 1. ledna 2007 ukládat všechny dokumenty a údaje povinně zveřejňované podle článku 2 v elektronické formě. Kromě toho mohou členské státy vyžadovat, aby všechny společnosti nebo některé jejich formy ukládaly všechny takové dokumenty a údaje nebo některé jejich druhy v elektronické formě.Všechny dokumenty a údaje uvedené v článku 2, které se ukládají v papírové nebo elektronické formě nejpozději od 1. ledna 2007, musí být vedeny ve spise nebo zapsané v rejstříku v elektronické formě. K tomuto účelu členské státy zabezpečí, aby všechny dokumenty a údaje ukládané v papírové formě nejpozději od 1. ledna 2007, byly převedeny prostřednictvím rejstříku do elektronické formy.Dokumenty a údaje uvedené v článku 2, které se až do 31. prosince 2006 ukládají v papírové formě, nebude nutné automaticky převádět prostřednictvím rejstříku do elektronické formy. Členské státy však zabezpečí, že budou převedeny do elektronické formy prostřednictvím rejstříku po obdržení žádosti o zveřejnění v elektronické formě podané v souladu s pravidly přijatými pro provádění odstavce 3.3. Na žádost musí být možné získat úplnou nebo částečnou kopii každé listiny nebo každého údaje, které jsou uvedeny v článku 2. Nejpozději od 1. ledna 2007 mohou být žádosti do rejstříku předávány v papírové nebo elektronické formě podle volby žadatele.Ode dne, který si každý členský stát zvolí sám, nejpozději však dnem 1. ledna 2007, musí být z rejstříku možné získat kopie uvedené v prvním pododstavci v papírové nebo elektronické formě podle volby žadatele. To se týká všech listin a údajů bez ohledu na to, zda byly uloženy před zvoleným dnem nebo po něm. Členské státy však mohou rozhodnout, že dokumenty a údaje nebo některé jejich druhy uložené v papírové formě do data nebo před datem, které nesmí být pozdější než 31. prosince 2006, nebude možné získat z rejstříku v elektronické formě, uplynula-li stanovená lhůta mezi dnem uložení a dnem, kdy byla žádost rejstříku podána. Tato lhůta musí činit nejméně deset let.Poplatky za vyhotovení úplné nebo částečné kopie listiny nebo údaje podle článku 2 na papíře nebo elektronicky nesmí převýšit správní náklady.Kopie předané na papíře jsou ověřeny, ledaže žadatel na tomto ověření netrvá. Kopie předané elektronicky se neověřují, pokud o to žadatel výslovně nepožádá.Členské státy přijmou potřebná opatření, aby zabezpečily, že ověření kopií v elektronické formě zaručí věrohodnost původu i neporušenost obsahu přinejmenším prostřednictvím zaručeného elektronického podpisu ve smyslu čl. 2 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy [*] Úř. věst. L 13, 19.1.2000, s. 12..4. Listiny a údaje uvedené v odstavci 2 se zveřejní ve vnitrostátním věstníku určeném pro tento účel členským státem buď v plném, nebo zkráceném znění, nebo prostřednictvím odkazu oznamujícího uložení dokumentu ve spisu nebo jeho zápis do rejstříku. Vnitrostátní věstník určený pro tento účel může být veden v elektronické formě.Členské státy se mohou rozhodnout, že nahradí zveřejňování ve vnitrostátním věstníku jiným, stejně účinným způsobem, který bude přinejmenším využívat systému umožňujícího přístup k zveřejněným informacím v chronologickém sledu prostřednictvím centrální elektronické platformy.5. Společnost se může dovolávat listin a údajů vůči třetím osobám až po zveřejnění uvedeném v odstavci 4, ledaže prokáže, že tyto třetí osoby tyto listiny nebo údaje znaly.U úkonů, které proběhly do šestnáctého dne po tomto zveřejnění, se nelze dovolávat těchto listin a údajů vůči třetím osobám, které prokáží, že nebylo možné, aby listiny nebo údaje znaly.6. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zabránění jakéhokoli nesouladu mezi obsahem informací zveřejněných v souladu s odstavcem 4 a obsahem rejstříku nebo spisu.V případě nesouladu se však nelze dovolávat textu zveřejněného v souladu s odstavcem 4 vůči třetím osobám; třetí osoby se jej však mohou dovolávat, ledaže společnost prokáže, že znaly texty uložené ve spisu nebo zapsané v rejstříku.7. Třetí osoby se mohou vždy dovolávat listin a údajů dosud nezveřejněných, ledaže má nezveřejnění za následek jejich neúčinnost.8. Pro účely tohoto článku se "v elektronické formě" rozumí, že informace jsou prostřednictvím zařízením na elektronické zpracování (včetně digitální komprese) a ukládání dat odeslány z výchozího místa a přijaty na místě určení a v úplnosti odesílány, přenášeny a přijímány způsobem stanoveným členskými státy telegraficky, rádiovými, optickými nebo jinými elektromagnetickými prostředky."4. Vkládá se nový článek 3a, který zní:"Článek 3a1. Listiny a údaje, které podléhají zveřejnění podle článku 2, se vyhotovují a ukládají v jednom z jazyků povolených jazykovými pravidly platnými v členském státě, kde je veden spis uvedený v čl. 3 odst. 1.2. Kromě povinného zveřejňování uvedeného v článku 3 umožní členské státy, aby listiny a údaje uvedené v článku 2 mohly být dobrovolně zveřejněny v souladu s článkem 3 v kterémkoli úředním jazyce Společenství.Členské státy mohou nařídit, aby překlad takových listin a údajů byl ověřen.Členské státy přijmou potřebná opatření na usnadnění přístupu třetím osobám k dobrovolně zveřejněným překladům.3. Kromě povinného zveřejnění uvedeného v článku 3 a dobrovolného zveřejnění podle odstavce 2 tohoto článku mohou členské státy umožnit, aby dotyčné listiny a údaje byly zveřejněny v souladu s článkem 3 v kterémkoli jiném jazyce.Členské státy mohou nařídit, aby překlad takových listin a údajů byl ověřen.4. V případě nesouladu mezi listinami a údaji zveřejněnými v úředních jazycích rejstříku a překladem dobrovolně zveřejněným se překladu dobrovolně zveřejněného nelze dovolávat vůči třetím osobám. Třetí osoby se však mohou dovolávat překladu dobrovolně zveřejněného, ledaže společnost prokáže, že znaly znění, které bylo předmětem povinného zveřejnění."5. Článek 4 se nahrazuje tímto:"Článek 4Členské státy stanoví, že dopisy a objednávkové listy v papírové nebo jiné formě mají obsahovat tyto údaje:a) informace nezbytné k identifikaci rejstříku, u kterého je veden spis uvedený v článku 3, a číslo zápisu společnosti do tohoto rejstříku;b) právní formu společnosti, sídlo společnosti a případně údaj, že společnost je v likvidaci.Jestliže je v těchto listinách zmínka o základním kapitálu společnosti, musí se údaj týkat upsaného a splaceného základního kapitálu.Členské státy stanoví, že internetové stránky společností budou obsahovat alespoň údaje uvedené v prvním pododstavci a případně odkaz na upsaný a splacený základní kapitál."6. Článek 6 se nahrazuje tímto:"Článek 6Členské státy stanoví přiměřené sankce pro případa) nezveřejnění účetních dokladů tak, jak to stanoví čl. 2 odst. 1 písm. f);b) neuvedení povinných údajů stanovených v článku 4 na obchodních dokumentech nebo internetové stránce společnosti."Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2006. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 1. ledna 2012 zprávu spolu s případným návrhem na změnu této směrnici na základě zkušeností získaných při jejím používání, s ohledem na její cíle a na technologický vývoj, k němuž do té doby dojde.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. července 2003.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaG. Tremonti[1] Úř. věst. C 227 E, 24.9.2002, s. 377.[2] Úř. věst. C 85, 8.4.2003, s. 13.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 12. března 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 11. června 2003.[4] Úř. věst. L 65, 14.3.1968, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[5] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Rady 2003/38/ES (Úř. věst. L 120, 15.5.2003, s. 22).[6] Úř. věst. L 193, 18.7.1983, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/51/ES (Úř. věst. L 178, 17.7.2003, s. 16).[7] Úř. věst. L 372, 31.12.1986, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/51/ES.[8] Úř. věst. L 374, 31.12.1991, s. 7.[9] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Rady 2003/38/ES (Úř. věst. L 120, 15.5.2003, s. 22).[10] Úř. věst. L 193, 18.7.1983, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/51/ES (Úř. věst. L 178, 17.7.2003, s. 16).[11] Úř. věst. L 372, 31.12.1986, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/51/ES.[12] Úř. věst. L 374, 31.12.1991, s. 7.--------------------------------------------------