Důležité právní upozornění

|

31974L0290

Směrnice Rady ze dne 28. května 1974, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice 70/220/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší plyny zážehových motorů motorových vozidel

Úřední věstník L 159 , 15/06/1974 S. 0061 - 0069 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 4 S. 0003  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 2 S. 0238  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 4 S. 0003  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0221  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 3 S. 0221  CS.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102 ET.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102 HU.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102 LT.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102 LV.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102 MT.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102 PL.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102 SK.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102 SL.ES Kapitola 13 Svazek 002 S. 94  - 102

		Směrnice Radyze dne 28. května 1974,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice 70/220/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší plyny zážehových motorů motorových vozidel(74/290/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], ve znění aktu o přistoupení [2], a zejména na články 11, 12 a 13 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 70/220/EHS ze dne 20. března 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší plyny zážehových motorů motorových vozidel [3], ve znění aktu o přistoupení, a zejména na článek 5 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že ochrana veřejnosti proti vzrůstajícímu znečištění ovzduší, vyžaduje zejména ve městech aktivní opatření ke zmenšení množství plynných znečišťujících látek emitovaných zážehovými motory určenými k pohonu vozidel; že takové snížení emisí na přípustnou úroveň bylo umožněno pokrokem, ke kterému došlo v konstrukci takových motorů;vzhledem k tomu, že v budoucnu musí být takové motory vybaveny karburátory, které umožní splnění stanovené úrovně emisí při volnoběhu motoru při všech nastaveních ovládačů, které má uživatel k dispozici;vzhledem k tomu, že uplatňování nynějších ustanovení směrnice 70/220/EHS ukázalo, že tato ustanovení vyžadují změnu za účelem usnadnit provádění stávajících zkoušek příslušnými subjekty;vzhledem k tomu, že jsou nutné také určité změny ke zjednodušení správního postupu schvalování typu motorového vozidla z hlediska emisí znečišťujících látek, zejména za účelem umožnit rozšíření schválení typu tak, aby zahrnulo typy vozidel, které se od původně schváleného typu liší hmotností nebo převodovými poměry;vzhledem k tomu, že dne 10. října 1973 předložila Komise Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku návrh změny k zaujetí stanoviska a že s ohledem na to,že toto stanovisko nebylo příznivé, navrhla Komise postupem podle čl. 13 odst. 3 písm. b) směrnice 70/156/EHS Radě opatření, která mají být přijata,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy I až V směrnice 70/220/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 1975 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se znečišťování ovzduší plyny z motoru- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 druhé odrážce směrnice 70/156/EHS nebo odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, ani- zakázat první uvedení do provozu vozidla,pokud úroveň plynných znečišťujících látek emitovaných z tohoto typu motorového vozidla nebo z tohoto vozidla splňuje požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. října 1975 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 druhé odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ motorového vozidla, jehož emise plynných znečišťujících látek nesplňují požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice z hlediska přílohy I (kromě bodu 3.2.1.2.2), přílohy II, přílohy IV bodu 1.2 a přílohy V,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, jehož emise plynných znečišťujících látek nesplňují požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice z hlediska přílohy I (kromě bodu 3.2.1.2.2), přílohy II, přílohy IV bodu 1.2 a přílohy V,- mohou zakázat první uvedení do provozu vozidla, jehož emise plynných znečišťujících látek nesplňují požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice z hlediska přílohy I (kromě bodu 3.2.1.2.2), přílohy II, přílohy IV bodu 1.2 a přílohy V.3. Od 1. října 1976 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 druhé odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ motorového vozidla, jehož emise plynných znečišťujících látek nesplňují požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice z hlediska přílohy I bodu 3.2.1.2.2 a přílohy IV bodu 1.5,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, jehož emise plynných znečišťujících látek nesplňují požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice z hlediska přílohy I bodu 3.2.1.2.2 a přílohy IV bodu 1.5,- mohou zakázat první uvedení do provozu vozidla, jejichž emise plynných znečišťujících látek nesplňují požadavky směrnice 70/220/EHS ve znění této směrnice z hlediska přílohy I bodu 3.2.1.2.2 a přílohy IV bodu 1.5.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. října 1974 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 28. května 1974.Za RadupředsedaH.-D. Genscher[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 73, 27.3.1972, s. 14.[3] Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAZměny příloh směrnice 70/220/EHSPŘÍLOHA 1: DEFINICE, ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU A POŽADAVKY NA ZKOUŠKYBod 3.2.1.1.4 se nahrazuje tímto:"3.2.1.1.4 Aniž je dotčen bod 3.2.1.1.5, provede se zkouška třikrát. U každé zkoušky musí být hmotnosti oxidu uhelnatého a uhlovodíků naměřené pro vozidlo dané referenční hmotnosti menší než množství uvedená v následující tabulce:Referenční hmotnost (RW) v kg | Hmotnost oxidu uhelnatého (g/zkouška) L1 | Hmotnost uhlovodíků (g/zkouška) L2 |RW ≤ 750 | 80 | 6,8 |750 < RW ≤ 850 | 87 | 7,1 |850 < RW ≤ 1020 | 94 | 7,4 |1020 < RW ≤ 1250 | 107 | 8,0 |1250 < RW ≤ 1470 | 122 | 8,6 |1470 < RW ≤ 1700 | 135 | 9,2 |1700 < RW ≤ 1930 | 149 | 9,7 |1930 < RW ≤ 2150 | 162 | 10,3 |2150 < RW | 176 | 10,9 |3.2.1.1.4.1 Pro každou ze znečišťujících látek uvedených v bodu 3.2.1.1.4 může však jeden ze tří naměřených výsledků překročit mezní hodnotu stanovenou v uvedeném bodu pro uvažované vozidlo o nejvýše 10 % za podmínky, že aritmetický průměr ze tří výsledků je menší než předepsaná mezní hodnota. Jsou-li předepsané mezní hodnoty překročeny u více než jedné znečišťující látky, nezáleží na tom, zda k tomu došlo při téže zkoušce, nebo při různých zkouškách."Za bod 3.2.1.1.4 se vkládá nový bod, který zní:"3.2.1.1.5 Počet zkoušek stanovený v bodu 3.2.1.1.4 se může snížit v případech, které jsou dále uvedeny. Přitom V1 znamená výsledek první zkoušky a V2 výsledek druhé zkoušky pro kteroukoli ze znečišťujících látek uvedených v bodu 3.2.1.1.4.3.2.1.1.5.1 Jen jedna zkouška se vykoná, jestliže pro obě uvažované znečišťující látky je V1 ≤ 0,70 L.3.2.1.1.5.2 Jen dvě zkoušky se vykonají, jestliže pro obě uvažované znečišťující látky je V1 ≤ 0,85 L, avšak pro nejméně jednu ze znečišťujících látek je V1 > 0,70 L. Kromě toho pro každou z uvažovaných znečišťujících látek musí V2 splňovat požadavky V1 + V2 ≤ 1,70 L a V2 ≤ L."V bodu 3.2.1.2.2 se doplňuje nová věta, která zní:"Splnění tohoto požadavku musí být kontrolováno způsobem uvedeným v příloze IV pro všechny možné permutace různých nastavení ovládačů, které má uživatel k dispozici."Za bod 3.2.1.3.3 se vkládá nový bod, který zní:"4. ROZŠÍŘENÍ EHS SCHVÁLENÍ TYPU4.1 Typy vozidel s rozdílnými referenčními hmotnostmiSchválení typu vozidla smí být rozšířeno za následujících podmínek na typy vozidel, které se liší od schváleného typu pouze jejich referenčními hmotnostmi.4.1.1 Schválení typu smí být rozšířeno na typy vozidel s referenční hmotností vyžadující pouze použití nejblíže vyšší nebo nejblíže nižší ekvivalentní setrvačné hmotnosti.4.1.2 Jestliže referenční hmotnost typu vozidla, pro který se požaduje rozšíření, vyžaduje použití setrvačníku s ekvivalentní setrvačnou hmotností větší, než je hmotnost, která byla použita pro již schválený typ vozidla, udělí se rozšíření schválení typu.4.1.3 Jestliže referenční hmotnost typu vozidla, pro který se požaduje rozšíření, vyžaduje použití setrvačníku s ekvivalentní setrvačnou hmotností menší, než je hmotnost, která byla použita pro již schválený typ vozidla, rozšíření schválení typu se udělí, jestliže hmotnosti znečišťujících látek naměřené u již schváleného typu vozidla jsou menší než mezní hodnoty předepsané pro vozidlo, pro které se žádá rozšíření schválení typu.4.2 Typy vozidel s rozdílnými celkovými převodovými poměrySchválení typu vozidla smí být rozšířeno za následujících podmínek na typy vozidel, které se liší od schváleného typu pouze jejich celkovými převodovými poměry.4.2.1 Pro každý z převodových poměrů použitých ve zkoušce typu I se určí rovnice,E =V− VVkde V1 a V2 jsou rychlosti při otáčkách motoru 1000 min.-1 jednak schváleného typu a jednak typu, pro který se žádá rozšíření schválení typu.4.2.2 Je-li pro každý převodový poměr E ≤ 5 %, udělí se rozšíření bez opakování zkoušky typu I.4.2.3 Jestliže je alespoň pro jeden převodový poměr E > 5 % a je-li pro každý převodový poměr E ≤ 10 %, opakují se zkoušky typu I, avšak mohou se vykonat v technické zkušebně zvolené výrobcem za podmínky, že ji schválí schvalovací orgán. Zkušební protokol se musí zaslat schválené technické zkušebně.4.3 Typy vozidel s rozdílnými referenčními hmotnostmi a s rozdílnými celkovými převodySchválení typu udělená pro typ vozidla mohou být rozšířena na typy vozidel, které se liší od schváleného typu pouze jejich referenčními hmotnostmi a jejich celkovými převody, jestliže jsou splněny všechny požadavky stanovené v bodech 4.1 a 4.2.4.4 PoznámkaByl-li typ vozidla schválen podle bodů 4.1 až 4.3, nemůže být takové schválení typu rozšířeno na jiné typy vozidel."Bod 3.2.2 se nahrazuje následujícím bodem 5:"5. SHODNOST VÝROBY5.1 Jako obecné pravidlo se ověřuje shodnost výroby vozidel ze série z hlediska omezení emisí plynných znečišťujících látek z motoru na základě popisu ve zprávě uvedené v příloze VII, a kde je to nutné, na základě všech nebo některých ze zkoušek typů I, II a III popsaných v bodu 3.2.5.1.1 Shodnost vozidla u zkoušky typu I se ověřuje takto:5.1.1.1 Ze série se odebere vozidlo a podrobí se zkoušce popsané v bodu 3.2.1.1. Mezní hodnoty uvedené v bodu 3.2.1.1.4 se však nahrazují následujícími hodnotami:Referenční hmotnost (RW) v kg | Hmotnost oxidu uhelnatého (g/zkouška) L1 | Hmotnost uhlovodíků (g/zkouška) L2 |RW ≤ 750 | 96 | 8,8 |750 < RW ≤ 850 | 105 | 9,3 |850 < RW ≤ 1020 | 112 | 9,6 |1020 < RW ≤ 1250 | 129 | 10,4 |1250 < RW ≤ 1470 | 146 | 11,1 |1470 < RW ≤ 1700 | 162 | 11,9 |1700 < RW ≤ 1930 | 178 | 12,6 |1930 < RW ≤ 2150 | 195 | 13,3 |2150 < RW | 211 | 14,1 |5.1.1.2 Jestliže odebrané vozidlo nesplňuje požadavky bodu 5.1.1.1, může výrobce žádat o provedení měření na vzorku vozidel odebraných ze série, včetně původně odebraného vozidla. Výrobce stanoví velikost n vzorku. Vozidla jiná než původně odebrané vozidlo se podrobí jediné zkoušce typu I.Výsledek, který se bere v úvahu pro původně zkoušené vozidlo, je aritmetický průměr ze tří zkoušek typu I vykonaných s vozidlem. Aritmetický průměr výsledků naměřených na vzorku a směrodatná odchylka S [1] se musí určit pro každou plynnou znečišťující látku.Série se pak pokládá za vyhovující, je-li splněna tato podmínka:x+ k · S ≤ LkdeL = mezní hodnota stanovená v bodu 5.1.1.1 pro každou plynnou znečišťující látku;n | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |k | 0,973 | 0,613 | 0,489 | 0,421 | 0,376 | 0,342 | 0,317 | 0,296 | 0,279 | 0,265 | 0,253 | 0,242 | 0,233 | 0,224 | 0,216 | 0,210 | 0,203 | 0,198 |jestliže n ≥ 20 | k = 0·8602n |k 5.1.2 Při zkoušce typu II nebo typu III prováděné na vozidle odebraném ze série musí být splněny podmínky stanovené v bodech 3.2.1.2.2 a 3.2.1.3.2.5.1.3 Aniž je dotčen 2.1.1 přílohy III, může technická zkušebna provádějící ověřování shodnosti výroby vykonat se souhlasem výrobce zkoušky typu I, II a III s vozidly, s nimiž bylo ujeto méně než 3000 km."PŘÍLOHA II: PODSTATNÉ VLASTNOSTI MOTORU A INFORMACE O PROVEDENÍ ZKOUŠEKV bodě 1.4 se počáteční slova nahrazují tímto:"1.4 Počet a uspořádání válců:…….."Text na pravé straně stránky (body 3.2.1.3.1 až 3.2.1.3.5) zní:"Křivka dodávky paliva v závislosti na průtoku vzduchu a nastavení potřebná k udržení křivky2."PŘÍLOHA III: ZKOUŠKA TYPU IBod 4.1.4 se nahrazuje tímto:"4.1.4 Musí se ověřit, že takto provedené nastavení brzdy je vhodné pro jiné mezilehlé stavy mezi volnoběhem a maximálními otáčkami v průběhu cyklu, a v případě potřeby se použije střední nastavení."Bod 5.3 se nahrazuje tímto:"5.3 Použití sytiče5.3.1 Ruční sytičSytič se musí vypnout co nejdříve a zpravidla před akcelerací z 0 na 50 km/h v prvním cyklu. Jestliže tento požadavek nelze splnit, musí se udat okamžik skutečného vypnutí. Sytič musí seřízen postupem podle údajů výrobce.5.3.2 Automatický sytičJestliže má vozidlo automatický sytič, musí se provozovat podle údaje výrobce pro nastavení sytiče a prošlápnutí pedálu akcelerace po startu za studena. Jestliže není uveden bod prošlápnutí pedálu akcelerace, musí se provést za 13 sekund od začátku běhu motoru."V bodu 6.2.1 se vkládají slova:"Jestliže konstrukce vstupu do vaku nezajišťuje úplné promísení plynů emitovaných v průběhu zkoušky, musí se tyto plyny před analýzou promísit, např. recirkulačním čerpadlem."V bodě 7.1 se poslední definice nahrazuje tímto:"PH = je parciální tlak vodní páry vyjádřený v milimetrech sloupce rtuti."PŘÍLOHA IV: ZKOUŠKA TYPU IIBod 1.2 se nahrazuje tímto:"1.2 Zkouška typu II se provede bezprostředně po čtvrtém pracovním cyklu zkoušky typu I s motorem ve volnoběžných otáčkách a s nepoužitým sytičem, při startu za studena. Bezprostředně před každým následujícím měřením oxidu uhelnatého se provede pracovní cyklus zkoušky typu I, jak je popsáno v bodu 1.1 přílohy III."Vkládá se nový bod, který zní:"1.5 Ovládač nastavení volnoběhu1.5.1 DefinicePro účely této směrnice se "ovládači nastavení" rozumějí ty součásti, které se mohou použít ke změně volnoběžných otáček motoru a může je snadno seřídit obsluha s použitím jen nářadí uvedeného dále v bodu 1.5.1.1. Zejména zařízení k odměřování průtoku paliva a vzduchu se nepokládají za "ovládače nastavení", jestliže jejich seřízení vyžaduje sejmout blokovací prvky, kterými se obvykle zakazuje seřizování těchto zařízení osobami jinými než kvalifikovaným mechanikem.1.5.1.1 Nástroje, které se mohou použít k seřízení ovládačů nastavení volnoběhu, jsou: šroubovák (obyčejný nebo křížový), klíče (s okem, otevřený nebo přestavitelný), kleště, Allenovy klíče.1.5.2 Určení bodů měření1.5.2.1 První měření se provede při nastavení vozidla použitého u zkoušky typu I.1.5.2.2 Pro každý ovládač nastavení, který umožňuje kontinuální změnu, se určí dostatečný počet charakteristických poloh.1.5.2.3 Obsah oxidu uhelnatého ve výfukových plynech se musí měřit při všech možných polohách ovládačů nastavení, avšak u ovládačů, které umožňují kontinuální změnu, jen při polohách uvedených v bodu 1.5.2.2.1.5.2.4 Zkouška typu II se pokládá za vyhovující, jestliže je splněna jedna nebo druhá z následujících podmínek:1.5.2.4.1 žádná z hodnot změřených podle požadavků bodu 1.5.2.3 nepřekračuje mezní hodnotu;1.5.2.4.2 maximální změřený obsah nepřekračuje mezní hodnotu, jestliže nastavení jednoho z ovládačů se kontinuálně mění a nastavení ostatních ovládačů zůstává konstantní a tato podmínka musí být splněna při různých kombinacích konfigurací ovládačů nastavení jiných než ovládačů s kontinuální změnou nastavení.1.5.2.5 Počet možných poloh ovládačů nastavení musí být omezen:1.5.2.5.1 jednak kteroukoli z následujících veličin, která je větší: nejmenší otáčky klikového hřídele, které může motor dosáhnout při volnoběhu; volnoběžné otáčky klikového hřídele doporučené výrobcem, zmenšené o 100 min.-1;1.5.2.5.2 jednak kteroukoli z následujících veličin, která je menší: největší otáčky klikového hřídele, které může motor dosáhnout při použití ovládačů nastavení volnoběhu; volnoběžné otáčky klikového hřídele doporučené výrobcem, zvětšené o 250 min.-1; otáčky klikového hřídele, při nichž spíná automatická spojka.1.5.2.6 Kromě toho jako body měření nesmějí být vzaty polohy nastavení, které nejsou kompatibilní se správným fungováním motoru, zejména, je-li namontován motor s více karburátory, které musí být všechny seřízeny na stejné nastavení."PŘÍLOHA V: ZKOUŠKA TYPU IIIZa bod 4.7.7 se vkládá nový bod, který zní:"5. POSTUPY ALTERNATIVNÍ ZKOUŠKY5.1 Vozidlo se pokládá za vyhovující, jestliže za každé podmínky měření uvedené v bodu 2.2 se ověří, že systém recirkulace nebo systém ventilace je schopný recirkulovat všechny plyny z klikové skříně, které by mohly být emitovány do ovzduší.5.2 Na této postup se použijí požadavky bodů 2 a 4.7.5.3 Postupy zkoušky5.3.1 Obecný postup5.3.1.1 Otvory motoru musí být ponechány jako v původním stavu motoru.5.3.1.2 Tlak uvnitř klikové skříně se měří v úrovni otvoru měřidla hladiny oleje. Tlak se měří vodním manometrem se skloněnou trubicí.5.3.1.3 Vozidlo se pokládá za vyhovující, jestliže za žádné z podmínek měření uvedených v bodu 2.2 tlak změřený v kliková skříni nepřekračuje atmosférický tlak, který byl v době měření.5.3.1.4 Jestliže za kterékoli z podmínek měření uvedených v bodu 2.2 je tlak změřený v klikové skříni vyšší než atmosférický tlak, provede se na žádost výrobce doplňková zkouška uvedená v bodu 5.3.2.5.3.1.5 U zkoušek podle popsaného postupu se musí tlak v klikové skříni měřit s přesností ± 1 mm vodního sloupce.5.3.2 Postup doplňkové zkoušky5.3.2.1 Otvory motoru musí být ponechány jako v původním stavu motoru.5.3.2.2 K otvoru měřidla hladiny oleje se připojí pružný, pro plyny v klikové skříni nepropustný vak o kapacitě přibližně 5 litrů. Vak musí být před každým měřením prázdný.5.3.2.3 Před každým měřením se vak uzavře. Musí být otevřen do klikové skříně po dobu pěti minut při každé z podmínek měření předepsaných v bodu 2.2.5.3.2.4 Vozidlo se pokládá za vyhovující, jestliže za žádné z podmínek měření uvedených v bodu 2.2 nedojde k viditelnému naplnění vaku.5.3.3 Poznámka5.3.3.1 Je-li konstrukční uspořádání motoru takové, že zkouška nemůže být vykonána podle postupů uvedených v bodech 5.3.1 a 5.3.2, musí se měření uskutečnit podle postupu uvedeného v bodu 5.3.2 s těmito změnami:5.3.3.2 před zkouškou se uzavřou všechny otvory jiné než otvor vyžadovaný pro sběr plynů;5.3.3.3 vak se připojí na vhodnou odbočku, která nezpůsobuje přídavné ztráty tlaku a je namontována v recirkulačním okruhu zařízení, přímo u otvoru pro spojení s motorem."[1] S2 = ∑ x − x−2n − 1, kde x je kterýkoli z jednotlivých výsledků zjištěných na vzorku n.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 15. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci a uvádění živých mlžů na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0492

Úřední věstník L 268 , 24/09/1991 S. 0001 - 0014 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 39 S. 0010  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 39 S. 0010

		Směrnice Radyze dne 15. července 1991o hygienických předpisech pro produkci a uvádění živých mlžů na trh(91/492/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že s ohledem na vytvoření vnitřního trhu a zejména na zajištění hladkého fungování společné organizace trhu s produkty rybolovu ustavené nařízením (EHS) č. 3796/81 [4] naposledy pozměněném nařízením (EHS) č. 2886/89 [5] je důležité, aby uvádění živých mlžů na trh již nebylo omezováno rozdíly, které existují v hygienických předpisech jednotlivých členských států; že to umožní lepší harmonizaci produkce a uvádění na trh a rovné podmínky hospodářské soutěže a tím i zajistí kvalitní produkty pro spotřebitele;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 79/923/EHS ze dne 30. října o požadované jakosti vod pro měkkýše [6] stanoví, že je nutné vypracovat hygienické požadavky, kterým musí odpovídat výrobky z vodních měkkýšů se schránkami;vzhledem k tomu, že tyto požadavky musejí být stanoveny pro všechny etapy sběru, manipulace, skladování, přepravy a distribuce živých mlžů, aby bylo chráněno zdraví spotřebitelů; že by se tyto požadavky měly rovněž vztahovat na ostnokožce, pláštěnce a mořské plže;vzhledem k tomu, že je důležité, aby v případě, kdy se po uvedení živých mlžů na trh vyskytne nějaký hygienický problém, bylo možné zpětně zjistit odesílající provozovnu a původní oblast sběru; že je proto nezbytné zavést systém registrace a označování umožňující vysledovat celou cestu zásilky následující po jejím sběru;vzhledem k tomu, že je důležité, aby byly stanoveny hygienické normy pro konečný produkt; že vědecké a technické poznatky však nejsou vždy dostatečně pokročilé k tomu, aby bylo možné stanovit konečné řešení určitých hygienických problémů a že je tudíž nezbytné, s ohledem na optimální ochranu lidského zdraví, vytvořit systém Společenství, který by zajistil rychlé přijímání a, v případě potřeby, i zpřísňování hygienických norem, aby se zabránilo kontaminaci viry nebo jinému ohrožení lidského zdraví;vzhledem k tomu, že živí mlži pocházející z oblastí sběru, které neumožňují jejich přímou a bezpečnou spotřebu, se mohou stát nezávadnými po důkladném očištění nebo po sádkování v čisté vodě po dostatečně dlouhou dobu; že je proto nezbytné vymezit produkční oblasti, z nichž mohou být získáváni živí mlži k přímé spotřebě, stejně jako produkční oblasti, z nichž musí být mlži čištěni nebo sádkováni;vzhledem k tomu, že především producenti jsou zodpovědní za to, že mlži jsou produkováni a uváděni na trh v souladu s hygienickými předpisy; že příslušné úřady musejí prostřednictvím kontrol a inspekcí zajistit, aby producenti tyto předpisy dodržovali; že příslušné úřady musejí podrobit oblasti sběru pravidelným kontrolám, aby zajistily, že mlži z těchto oblastí neobsahují mikroorganismy ani toxické látky v množstvích považovaných za nebezpečná pro lidské zdraví;vzhledem k tomu, že pro jednotné uplatňování norem stanovených touto směrnicí ve všech členských státech musí být zavedena kontrolní opatření na úrovni Společenství;vzhledem k tomu, že pravidla, zásady a ochranná opatření stanovené směrnicí Rady 90/675/EHS z 10. prosince 1990, kterou se stanoví zásady organizace veterinární kontroly produktů dovážených do Společenství ze třetích zemí [7], se mají vztahovat i na tyto případy;vzhledem k tomu, že při obchodování uvnitř Společenství mají být rovněž uplatňována pravidla stanovená směrnicí Rady 89/662/EHS z 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [8], ve znění směrnice 90/675/EHS;vzhledem k tomu, že na živé mlže produkované ve třetích zemích a určené k prodeji na území Společenství se nesmí vztahovat výhodnější podmínky, než jaké jsou uplatňovány ve Společenství; že musí být na úrovni Společenství stanoven postup pro kontrolu podmínek produkce a uvádění na trh ve třetích zemích, aby Společenství mohlo uplatňovat společný dovozní režim založený na rovnosti podmínek;vzhledem k tomu, že je třeba, s ohledem na zvláštní okolnosti, udělit výjimky některým provozovnám působícím již před 1. lednem 1993, aby se mohly přizpůsobit všem požadavkům stanoveným v této směrnici;vzhledem k tomu, že v případě živočichů poživatelných v živém stavu je třeba učinit výjimku, týkající se doby trvanlivosti, z pravidel směrnice Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [9], naposledy pozměněné směrnicí 91/72/EHS [10];vzhledem k tomu, že by mělo být umožněno přijímání přechodných opatření, která by nahradila některé zatím neexistující prováděcí předpisy;vzhledem k tomu, že Komise by měla být pověřena přijetím určitých opatření k provádění této směrnice; že k tomuto účelu by měly být stanoveny postupy zavádějící úzkou a účinnou spolupráci mezi Komisí a členskými státy v rámci Stálého veterinárního výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA 1Obecná ustanoveníČlánek 1Tato směrnice stanovuje hygienické podmínky pro produkci a uvádění živých mlžů, kteří jsou určeni jak k přímé spotřebě, tak ke spotřebě po dalším zpracování, na trh.Mimo ustanovení o čištění se tato směrnice vztahuje na mořské ostnokožce, pláštěnce a mořské plže.Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:1. "mlži" mlži třídy Lamellibranchiata (Bivalvia), kteří získávají potravu filtrací vody;2. "mořskými biotoxiny" jedovaté látky hromaděné mlži, kteří se živí planktonem obsahujícím tyto toxiny;3. "čistou mořskou vodou" mořská voda nebo brakická voda, která má být využívána v souladu s podmínkami stanovenými touto směrnicí a která je prosta mikrobiální kontaminace, toxických a nežádoucích látek, přítomných přirozeně nebo v důsledku znečištění životního prostředí, podle přílohy směrnice 79/923/EHS, v množství, které může nepříznivě ovlivňovat hygienickou jakost mlžů nebo zhoršit jejich chuť;4. "příslušným úřadem" ústřední orgán členského státu příslušný k výkonu veterinárních kontrol nebo úřad, na nějž byla tato příslušnost přenesena;5. "přípravou" uskladnění živých mlžů, kteří vzhledem ke své jakosti nevyžadujících ošetření v provozovně pro čištění nebo nevyžadují sádkování, v nádržích nebo v jiném zařízení s čistou mořskou vodu nebo v přirozeném prostředí, sloužícím k odstranění písku, bahna nebo slizu;6. "producentem" jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která jakýmikoli prostředky sbírá živé mlže v oblasti sběru za účelem manipulace a uvádění na trh;7. "produkční oblastí" místa v moři, na mělčinách nebo v ústí řek, kde se mlži vyskytují, buď přirozeně, nebo na nichž jsou uměle chováni, a z nichž jsou živí mlži sklízeni;8. "sádkovací oblastí" místa v moři, na mělčinách nebo v ústí řek, schválená příslušným úřadem, s jasně vymezenými hranicemi, označenými bójemi, kůly nebo jinými pevnými prostředky, která jsou určena výhradně k přirozenému čištění živých mlžů;9. "střediskem pro expedici" schválené suchozemské nebo plovoucí zařízení pro příjem, přípravu, mytí, čištění, třídění a balení živých mlžů vhodných k lidské spotřebě;10. "střediskem pro čištění" schválená provozovna s nádržemi s přívodem přirozeně čisté mořské vody nebo patřičným způsobem vyčištěné mořské vody, v níž jsou živí mlži umístěni na dobu nezbytnou k odstranění mikrobiální kontaminace, aby byli vhodní k lidské spotřebě;11. "sádkováním" činnost, při níž jsou živí mlži pod dozorem příslušného úřadu přeneseni na dobu nezbytnou k odstranění kontaminace do schválených oblastí v moři, na mělčinách nebo v ústí řek. Tímto pojmem není míněno přenesení mlžů do oblastí, které jsou vhodnější pro jejich další vývoj nebo růst;12. "dopravními prostředky" nákladní prostory automobilů, vlaků, letadel a lodí nebo kontejnery určené k přepravě po souši, po moři nebo ve vzduchu;13. "balením" činnost, při níž jsou živí mlži ukládáni do vhodných obalových materiálů;14. "zásilkou" určité množství živých mlžů, s kterými se manipuluje ve středisku pro expedici nebo ve středisku pro čištění, které je určeno pro jednoho nebo více odběratelů;15. "partií" určité množství živých mlžů shromážděné v produkční oblasti a následně určené k odeslání do schváleného střediska pro expedici nebo do střediska pro čištění, do sádkovací oblasti nebo do zpracovatelského závodu;16. "uváděním na trh" držení nebo vystavení za účelem prodeje, nabídka prodeje, prodej, dodávka nebo jakýkoliv jiný způsob uvádění živých mlžů určených k lidské spotřebě na trh, a to buď v syrovém stavu, nebo určených ke zpracování ve Společenství, s výjimkou přímé dodávky malých množství mlžů pobřežním rybářem na místní trh do maloobchodu nebo spotřebiteli podléhající hygienickým kontrolám stanoveným vnitrostátními předpisy o kontrole maloobchodu;17. "dovozem" vstup živých mlžů ze třetích zemí na území Společenství;18. "fekálními koliformními bakteriemi" fakultativně anaerobní, gram-negativní, asporogenní, cytochromoxidáza-negativní tyčinkovité bakterie, schopné zkvašovat laktózu s tvorbou plynu v přítomnosti žlučových solí nebo povrchově aktivních látek s podobnými růstově inhibičními vlastnostmi, při teplotě 44 oC ± 0,2 oC alespoň za 24 hodin;19. "E. coli" fekální koliformní bakterie tvořící při 44 oC ± 0,2 oC za 24 hodin z tryptofanu indol.KAPITOLA IIUstanovení pro produkci v rámci SpolečenstvíČlánek 31. Uvádění živých mlžů k okamžité spotřebě na trh podléhá těmto podmínkám:a) mlži musejí pocházet z produkčních oblastí, které vyhovují požadavkům stanoveným v kapitole I přílohy, pokud se však jedná o Pectinidae (hřebenatkovití) vztahuje se toto ustanovení pouze na produkty akvakultury podle definice v čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 91/493/EHS z 22. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci a uvádění produktů rybolovu na trh [11];b) mlži musejí být sbíráni a přepravováni z produkční oblasti do střediska pro expedici, střediska pro čištění, do sádkovací oblasti nebo do zpracovatelského závodu za podmínek stanovených v kapitole II přílohy;c) v případech stanovených touto směrnicí musejí být mlži sádkováni ve vhodných a k tomuto účelu schválených oblastech splňujících podmínky stanovené v kapitole III přílohy;d) s mlži musí být manipulováno hygienicky a v případě potřeby musejí být vyčištěni v provozovně k tomuto účelu schválené a splňující požadavky kapitoly IV přílohy;e) mlži musejí odpovídat požadavkům stanoveným v kapitole V přílohy;f) hygienické kontroly musejí být prováděny podle kapitoly VI přílohy;g) mlži musejí být vhodným způsobem zabaleni podle kapitoly VII přílohy;h) mlži musejí být skladováni a přepravováni za hygienicky uspokojivých podmínek podle kapitoly VIII a IX přílohy;i) mlži musejí být označeni značkou zdravotní nezávadnosti uvedenou v kapitole X přílohy.2. Živí mlži určení k dalšímu zpracování musejí odpovídat příslušným požadavkům odstavce 1 a musejí být zpracováni v souladu s požadavky směrnice 91/493/EHS.Článek 4Členské státy zajistí, aby osoby, které manipulují s živými mlži během jejich produkce a uvádění na trh, učinily veškerá opatření nezbytná ke splnění požadavků této směrnice.Osoby zodpovědné za střediska pro expedici a pro čištění zejména zajistí:- aby byl pravidelně odebírán a analyzován reprezentativní počet vzorků určených k laboratorním vyšetřením za účelem sestavení chronologického záznamu podle oblastí, z nichž jednotlivé partie mlžů pocházejí, o hygienické jakosti mlžů před i po manipulaci ve středisku pro expedici nebo pro čištění,- aby o výsledcích různých kontrol byly vedeny a uchovávány pravidelné záznamy předkládané příslušnému úřadu.Článek 51. a) Příslušný úřad schválí střediska pro expedici a střediska pro čištění poté, co se přesvědčil, že splňují požadavky této směrnice. Pokud nejsou požadavky této směrnice plněny, učiní příslušný úřad nezbytná opatření. Vezme přitom v úvahu zejména výsledky případných kontrol prováděných podle čl. 6 odst. 1.Pod výslovnou podmínkou, že živí mlži pocházející z takových středisek splňují hygienické normy stanovené touto směrnicí, však členské státy mohou poskytnout střediskům pro expedici a pro čištění, vzhledem k požadavkům na stavby a vybavení stanoveným v kapitole IV přílohy, které mají být postupem podle článku 12 upřesněny do 1. října 1991, dodatečnou lhůtu do 31. prosince 1995, během níž musejí být splněny podmínky pro schválení stanovené ve výše uvedené kapitole. Takové výjimky mohou být uděleny pouze provozovnám působícím před 31. prosincem 1991, které do 1. července 1992 předloží příslušnému národnímu úřadu náležitě odůvodněnou žádost o udělení výjimky. Tato žádost musí být doplněna plánem a programem prací upřesňujícími lhůtu, během níž bude provozovna schopna tyto požadavky splnit. Pokud je požadován finanční příspěvek od Společenství, mohou být přijaty pouze projekty vyhovující požadavkům této směrnice.Příslušný úřad sestaví seznam schválených středisek pro expedici a pro čištění; každému středisku bude přiděleno úřední číslo.Seznam schválených středisek pro expedici a pro čištění a všechny jeho pozdější změny musí být každým členským státem oznámeny Komisi, která tyto údaje sdělí ostatním členským státům.b) Inspekce a kontroly těchto středisek se provádějí pravidelně pod zodpovědností příslušného úřadu, který má mít volný přístup do všech částí těchto středisek, aby tak bylo zaručeno dodržování ustanovení této směrnice.Pokud tyto inspekce a kontroly odhalí neplnění požadavků této směrnice, učiní příslušný úřad vhodná opatření.2. a) Příslušný úřad sestaví seznam produkčních a sádkovacích oblastí s vyznačením jejich umístění a hranic, z nichž mohou být živí mlži v souladu s požadavky této směrnice, a zejména s požadavky kapitoly I přílohy, sbíráni.Tento seznam musí být předán osobám, kterých se tato směrnice týká, zejména producentům a provozovatelům středisek pro expedici a pro čištění.b) Kontroly produkčních a sádkovacích oblastí se provádí pod zodpovědností příslušného úřadu podle požadavků této směrnice.Pokud tyto kontroly odhalí, že požadavky této směrnice již nejsou plněny, uzavře příslušný úřad produkční nebo sádkovací oblast až do doby nápravy situace.3. Příslušný úřad může zakázat veškerou produkci a sběr živých mlžů v oblastech, které jsou pro tyto činnosti ze zdravotních důvodů považovány za nevhodné.Článek 61. Znalci Komise mohou ve spolupráci s příslušnými úřady členských států provádět kontroly na místě, je-li to nezbytné pro jednotné uplatňování této směrnice. Mohou zejména kontrolovat, zda střediska a produkční a sádkovací oblasti skutečně dodržují požadavky této směrnice. Členský stát, na jehož území se kontrola provádí, poskytne znalcům veškerou pomoc nezbytnou k plnění jejich povinností. Komise informuje členské státy o výsledku takových kontrol.2. Prováděcí pravidla k odstavci 1 se stanoví postupem podle článku 12.3. Komise může navrhnout doporučení obsahující pokyny pro správnou výrobní praxi použitelné v různých stádiích produkce a uvádění na trh.Článek 71. Pravidla stanovená směrnicí 89/662/EHS, která se týkají živých mlžů, ostnokožců, pláštěnců a mořských plžů určených k lidské spotřebě, se uplatňují zejména při organizaci kontrol, které mají být prováděny členským státem určení, při krocích podniknutých v důsledku těchto kontrol a při provádění ochranných opatření.2. Směrnice 89/662/EHS se mění takto:a) v příloze A se doplňuje nová odrážka, která zní:"— směrnice Rady 91/492/EHS ze dne 15. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci a uvádění živých mlžů na trh (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 1)";b) v příloze B se zrušuje odrážka, která zní:"— živí mlži určení k lidské spotřebě".KAPITOLA IIIDovozy ze třetích zemíČlánek 8Ustanovení vztahující se na dovozy živých mlžů ze třetích zemí musejí být přinejmenším rovnocenná ustanovením, kterými se řídí produkce a uvádění produktů ze Společenství na trh.Článek 9Za účelem jednotného uplatňování požadavků uvedených v článku 8 se používá tento postup:1. Znalci Komise a členských států provádějí kontroly na místě, zda podmínky produkce a uvádění na trh mohou být považovány za rovnocenné podmínkám uplatňovaným ve Společenství.Znalci členských států, pověření těmito kontrolami, jsou jmenováni Komisí na návrh členských států.Tyto kontroly jsou prováděny na účet Společenství, které hradí veškeré vzešlé náklady.Frekvence a způsob provádění těchto kontrol se stanoví postupem podle článku 12.2. Při posuzování toho, zda mohou být podmínky produkce a uvádění živých mlžů na trh v některé ze třetích zemí považovány za rovnocenné podmínkám Společenství se bude zejména přihlížet:a) k právním předpisům dané třetí země;b) k organizaci příslušného úřadu dané třetí země a jeho kontrolních útvarů, k pravomocím těchto útvarů a k dozoru, kterému tyto útvary podléhají a k jejich možnostem sledovat provádění platných právních předpisů;c) k hygienickým podmínkám během produkce a uvádění živých mlžů na trh, a zejména ke sledování produkčních oblastí ve vztahu k mikrobiální kontaminaci, ke kontaminaci prostředí a k přítomnosti mořských biotoxinů;d) k pravidelnosti a aktuálnosti údajů poskytovaných třetími zeměmi o přítomnosti planktonu obsahujícího toxiny v produkčních oblastech, zejména o druzích, které se ve vodách Společenství nevyskytují a o nebezpečí, které může taková přítomnost pro Společenství znamenat;e) k zárukám, které mohou třetí země poskytnout, pokud jde o plnění pravidel uvedených v kapitole V přílohy.3. Postupem podle článku 12 Komise stanoví:a) seznam třetích zemí, které splňují podmínky rovnocennosti uvedené v odstavci 2;b) zvláštní podmínky dovozu živých mlžů pro každou z třetích zemí. Tyto podmínky musejí obsahovat:i) způsoby získávání veterinárních osvědčení, která musejí doprovázet každou zásilku do Společenství;ii) určení hranic produkčních oblastí, z nichž mohou být živí mlži sbíráni a z nichž mohou být dovážen;iii) závazek nahlásit Společenství každou změnu ve schvalování produkčních oblastí;iv) jakékoli čištění po příchodu zásilky na území Společenství;c) seznam provozoven, z nichž je povolen dovoz živých mlžů. Pro tyto účely musí být sestaven jeden nebo více seznamů takových provozoven. Do tohoto seznamu může být zapsána pouze provozovna, která byla úředně schválena příslušným úřadem třetí země vyvážející do Společenství. Takové schválení závisí na plnění těchto požadavků:- dodržování požadavků rovnocenných požadavkům podle této směrnice,- provádění dohledu úředním kontrolním útvarem třetí země.4. Rozhodnutí uvedená v odstavci 3 mohou být pozměněna postupem podle článku 12.Tato rozhodnutí a jejich změny budou zveřejněny v řadě L Úředního věstníku Evropských společenství.5. Do doby, než bude přijato rozhodnutí uvedené v odstavci 3, uplatňují členské státy pro dovozy živých mlžů ze třetích zemí podmínky přinejmenším rovnocenné podmínkám, kterými se řídí produkce a uvádění na trh produktů ze Společenství.Článek 10Pravidla a zásady stanovené směrnicí 90/675/EHS se uplatňují zejména při organizaci kontrol, které mají být prováděny členskými státy, při krocích podniknutých v důsledku těchto kontrol a při provádění ochranných opatření.Aniž je dotčeno dodržování pravidel a zásad uvedených v prvním pododstavci tohoto článku a do doby, než budou uplatňována rozhodnutí podle čl. 8 odst. 3 a článku 30 směrnice 90/675/EHS, se nadále použijí příslušná vnitrostátní prováděcí pravidla k čl. 8 odst. 1 a 2 uvedené směrnice.KAPITOLA IVZávěrečná ustanoveníČlánek 11Rada může na návrh Komise kvalifikovanou většinou pozměnit kapitoly přílohy.Poté, co obdrží stanovisko Vědeckého veterinárního výboru, předloží Komise do 1. ledna 1994 Radě zprávu o kapitolách I a V přílohy, doplněnou případnými návrhy na úpravu těchto kapitol.Článek 121. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru (dále jen "výbor") neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k těmto opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme navrhovaná opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud navrhovaná opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud do vypršení lhůty tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, nepřijme Rada rozhodnutí, přijme navrhovaná opatření Komise, nevysloví-li se Rada proti opatřením prostou většinou.Článek 13Pokud by do 1. ledna 1993 nebylo přijato rozhodnutí o prováděcích pravidlech k této směrnici, mohou být postupem podle článku 12 přijata na období dvou let nezbytná přechodná opatření.Článek 14Komise po konzultaci s členskými státy předloží Radě do 1. července 1992 zprávu o minimálních požadavcích na stavby a vybavení, které mají být dodržovány malými středisky pro expedici nebo malými podniky, které zajišťují distribuci na místní trhy a které se nacházejí v oblastech podléhajících zvláštním omezením týkajícím se jejich zásobování, podle možnosti doplněnou o návrhy, o nichž Rada do 31. prosince 1992 rozhodne v souladu s hlasovacím postupem podle článku 43 Smlouvy.Na základě získaných zkušeností budou ustanovení této směrnice do 1. ledna 1998 Radou na návrh Komise přezkoumána.Článek 15Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1993. Uvědomí o tom Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 16Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. července 1991.Za RadupředsedaP. Bukman[1] Úř. věst. C 84, 2.4.1990, s. 29.[2] Úř. věst. C 183, 15.7.1991.[3] Úř. věst. C 332, 31.12.1990, s. 1.[4] Úř. věst. L 379, 31.12.1981, s. 1.[5] Úř. věst. L 282, 2.10.1989, s. 1.[6] Úř. věst. L 281, 10.11.1979, s. 47.[7] Úř. věst. L 373, 31.12.1990, s. 1.[8] Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 13.[9] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 1.[10] Úř. věst. L 42, 16.1.1991, s. 27.[11] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 15.--------------------------------------------------PŘÍLOHAKAPITOLA 1PODMÍNKY PRO PRODUKČNÍ OBLASTI1. Příslušný úřad musí stanovit umístění a hranice produkčních oblastí tak, aby bylo možno zjistit oblast, z níž živí mlži:a) mohou být sbíráni pro přímou lidskou spotřebu. Živí mlži sesbíraní z těchto oblastí musejí vyhovovat požadavkům stanoveným v kapitole V této přílohy;b) mohou být sbíráni, ale na trh pro lidskou spotřebu mohou být uvedeni až po ošetření ve středisku pro čištění nebo po sádkování. Živí mlži z těchto oblastí nesmějí při MPN testu v pěti zkumavkách a ve třech ředěních překročit počet 6000 fekálních koliformních bakterií na 100 g svaloviny nebo 4600E. coli na 100 g svaloviny u 90 % vzorků.Po vyčištění nebo po sádkování musejí být splněny všechny požadavky stanovené v kapitole V této přílohy.c) mohou být sbíráni, ale na trh pro lidskou spotřebu mohou být uvedeni až po dlouhodobém sádkování (trvajícím minimálně 2 měsíce), které může být spojeno s čištěním nebo může následovat po intenzivním čištění, trvajícím po dobu stanovenou postupem podle článku 12 této směrnice tak, aby byly splněny požadavky uvedené pod písmenem a). Živí mlži z těchto oblastí nesmějí při MPN testu v pěti zkumavkách a ve třech ředěních překročit počet 60000 fekálních koliformních bakterií na 100 g svaloviny.2. Jakákoliv změna ve vymezení produkčních oblastí stejně jako jejich dočasná nebo trvalá uzávěra, musí být okamžitě příslušným úřadem oznámena osobám, kterých se tato směrnice týká, zejména producentům a provozovatelům středisek pro čištění a středisek pro expedici.KAPITOLA IIPOŽADAVKY NA SBĚR A NA PŘEPRAVU JEDNOTLIVÝCH PARTIÍ MLŽŮ DO STŘEDISKA PRO EXPEDICI NEBO DO STŘEDISKA PRO ČIŠTĚNÍ, DO SÁDKOVACÍ OBLASTI NEBO DO ZPRACOVATELSKÉHO ZÁVODU1. Metody používané při sběru nesmějí způsobovat nadměrné poškození lastur nebo tkání živých mlžů.2. Živí mlži musejí být po sběru vhodně chráněni před rozdrcením, odřením, otřesy a nesmějí být vystaveni extrémně vysokým nebo nízkým teplotám.3. Metody používané při sběru, přepravě, vykládce a při manipulaci s mlži nesmí vést k dodatečné kontaminaci produktu, ani k závažnému poklesu jakosti produktu a ani k jakýmkoli změnám závažně ovlivňujícím možnost čištění, zpracování nebo sádkování mlžů.4. Živí mlži nesmějí být po svém sběru znovu umístěni do vody, která by mohla v intervalu mezi sběrem a vykládkou způsobit jejich dodatečnou kontaminaci.5. Dopravní prostředky použité k přepravě živých mlžů musejí být používány za podmínek, které mlže chrání před dodatečnou kontaminací a před rozdrcením lastur. Tyto dopravní prostředky musejí umožňovat dostatečný odtok vody a čištění.Při dálkové přepravě volně ložených živých mlžů do střediska pro expedici, do střediska pro čištění, do sádkovací oblasti nebo do zpracovatelského závodu musejí být dopravní prostředky vybaveny způsobem zaručujícím co nejlepší podmínky pro přežití mlžů, a zejména musejí odpovídat požadavkům stanoveným v kapitole IX bodu 2 této přílohy.6. Na žádost producenta musí být příslušným úřadem vydán doklad o registraci, sloužící k identifikaci partie mlžů během přepravy z produkční oblasti do střediska pro expedici, střediska pro čištění, sádkovací oblasti nebo do zpracovatelského závodu. Pro každou partii musí producent vyplnit čitelně a nesmazatelně odpovídající části dokladu o registraci, který musí obsahovat tyto údaje:- totožnost a podpis producenta,- datum sběru,- umístění produkční oblasti, popsané co nejpodrobněji,- druhy vodních korýšů a měkkýšů se schránkami a jejich množství, uvedené co nejpodrobněji,- číslo schválení a místo určení pro balení, sádkování, čištění nebo zpracování.Doklady o registraci musejí být číslovány souvisle a postupně. Příslušný úřad musí vést evidenci obsahující čísla dokladů o registraci spolu se jmény osob shromažďujících živé mlže, kterým byly tyto doklady vydány. Doklad o registraci pro každou partii živých mlžů musí být opatřen datem dodávky partie mlžů do střediska pro expedici, do střediska pro čištění, do sádkovací oblasti nebo do zpracovatelského závodu, a musí být provozovateli takových středisek, oblastí nebo závodů uchováván po dobu nejméně 60 dní.Pokud je sběr prováděn pracovníky střediska pro expedici nebo střediska pro čištění, sádkovací oblasti nebo zpracovatelského závodu, doklad o registraci může být nahrazen stálým povolením k přepravě uděleným příslušným úřadem.7. Pokud je produkční nebo sádkovací oblast dočasně uzavřena, příslušný úřad přestane pro tuto oblast doklady o registraci vydávat a okamžitě pozastaví platnost všech dosud vydaných dokladů o registraci.KAPITOLA IIIPODMÍNKY PRO SÁDKOVÁNÍ ŽIVÝCH MLŽŮMusejí být dodrženy tyto podmínky:1. živí mlži musejí být sbíráni a přepravováni v souladu s požadavky kapitoly II této přílohy;2. metody používané při manipulaci s živými mlži určenými k sádkování musejí umožnit, aby mlži po ponoření do přirozených vod znovu nabyli schopnost získávat potravu filtrací vody;3. živí mlži nesmějí býti sádkováni v hustotě, která by neumožnila jejich vyčištění;4. živí mlži musejí být ponořeni do mořské vody v sádkovací oblasti po dobu delší, než je doba potřebná ke snížení počtu fekálních bakterií na úroveň povolenou touto směrnicí a s ohledem na to, že musejí být dodrženy normy stanovené v kapitole V této přílohy;5. pokud je to nezbytné, musí být pro každý druh živých mlžů a pro každou schválenou sádkovací oblast příslušným úřadem stanovena a oznámena minimální teplota vody pro účinné sádkování;6. oblasti pro sádkování živých mlžů musejí být schváleny příslušným úřadem. Hranice těchto oblastí musejí být zřetelně označeny bójemi, kůly nebo jinými pevnými prostředky; jednotlivé sádkovací oblasti, jakož i sádkovací oblasti a produkční oblasti musejí být od sebe vzdáleny minimálně 300 m;7. aby se zabránilo smísení jednotlivých partií mlžů, musejí být jednotlivé úseky sádkovací oblasti od sebe navzájem odděleny; při sádkování musí být používán systém uzavřeného obratu, který brání vstupu nové partie mlžů, pokud není předchozí partie mlžů zcela vylovena;8. pro potřeby inspekce příslušným úřadem musí provozovatel sádkovací oblasti průběžně vést záznamy o původu živých mlžů, o délce sádkování, o sádkovacích oblastech a o dalším určení každé partie mlžů po sádkování;9. po výlovu ze sádkovací oblasti, musí každou partii během přepravy ze sádkovací oblasti do schváleného střediska pro expedici, schváleného střediska pro čištění nebo do schváleného zpracovatelského závodu doprovázet doklad o registraci podle kapitoly II bodu 6 této přílohy, vyjma případu, kdy stejní pracovníci působí jak v sádkovací oblasti, tak ve středisku pro expedici, středisku pro čištění nebo ve zpracovatelském závodě.KAPITOLA IVPODMÍNKY PRO SCHVÁLENÍ STŘEDISEK PRO EXPEDICI NEBO PRO ČIŠTĚNÍI. Obecné podmínky vztahující se na stavby a vybaveníStřediska nesmějí být umístěna v blízkosti zdroje nepříjemných zápachů, kouře, prachu a jiných kontaminujících látek. Umístění nesmí být ohrožováno zaplavením běžným přílivem a odlivem nebo vodou odtékající z okolních oblastí.Střediska musejí mít alespoň:1. v prostorách, kde se manipuluje s živými mlži nebo kde jsou živí mlži skladováni:a) pevnou konstrukci budov a zařízení, které jsou navrženy a správně udržovány tak, aby byli živí mlži chráněni před kontaminací jakýmkoliv odpadem, odpadní vodou, parou, nečistotou, přítomností hlodavců nebo jiných zvířat;b) podlahy ze snadno čistitelných materiálů, položené způsobem usnadňujícím odtok tekutin;c) odpovídající pracovní prostory umožňující řádné provádění všech pracovních úkonů;d) odolné a snadno čistitelné zdi;e) dostatečné přirozené nebo umělé osvětlení;2. přiměřený počet šaten, umyvadel a WC; v blízkosti WC musí být dostatečný počet umyvadel;3. odpovídající vybavení pro čištění pracovního nářadí, kontejnerů a ostatního vybavení;4. zařízení umožňující rozvod a v případě potřeby i skladování výhradně pitné vody, ve smyslu směrnice 80/778/EHS ze dne 15. července 1980 o jakosti vody určené k lidské spotřebě [1], nebo zařízení umožňující zásobování čistou mořskou vodou.Může být povoleno zařízení umožňující zásobování užitkovou vodou. Tato voda nesmí přijít do přímého styku s živými mlži, ani nesmí být používána k čištění a k dezinfekci kontejnerů, zařízení a vybavení, které se dostávají do styku s živými mlži. Rozvody užitkové vody musejí být zřetelně odlišeny od rozvodů určených pro pitnou vodu;5. vybavení a nástroje nebo jejich povrchy přicházející do kontaktu s živými mlži z materiálu odolného vůči korozi, který se snadno a opakovaně myje a čistí.II. Obecné hygienické podmínkyJe požadována vysoká úroveň čistoty a hygieny pracovníků, prostor, vybavení a pracovních podmínek:1. pracovníci, kteří zpracovávají živé mlže nebo s živými mlži manipulují, musejí zejména nosit čistý pracovní oděv a v případě potřeby rukavice, které jsou pro tuto práci vhodné;2. pracovníci se při práci musejí zdržet činností, které by mohly vést ke kontaminaci živých mlžů (např. plivání); každý pracovník postižený nemocí, která by mohla být prostřednictvím mlžů přenášena, musí být až do svého uzdravení přechodně vyřazen z práce a z manipulace s těmito produkty;3. hlodavci, hmyz a jiní škůdci musejí být hubeni a jejich novému zavlečení je nutno předcházet; do zařízení nesmějí vnikat domácí zvířata;4. prostory, vybavení a nástroje, používané k manipulaci s živými mlži musejí být udržovány v dobrém stavu a v čistotě, vybavení a nástroje musejí být na konci každého pracovního dne, a v případě potřeby i častěji, důkladně čištěny;5. prostory, vybavení a nástroje nesmějí být bez souhlasu příslušného úřadu využívány k jiným účelům než k manipulaci s živými mlži;6. odpadky musejí být uskladněny hygienickým způsobem a odděleně a v případě potřeby uloženy do uzavíratelných a k tomuto účelu vhodných kontejnerů. Odpadky musejí být z blízkosti podniku v odpovídajících časových intervalech odváženy;7. hotové produkty musejí být uskladněny přikryté a musejí být drženy odděleně od míst, kde se manipuluje s jinými živočichy, než jsou živí mlži (např. korýši).III. Požadavky na střediska pro čištěníKromě požadavků uvedených v části I a II, musejí být dodržovány tyto požadavky:1. dno a stěny nádrží pro čištění mlžů a nádrží pro skladování vody musejí mít hladký, tvrdý a nepropustný povrch, který lze snadno čistit kartáčováním nebo vodou pod tlakem. Dno nádrží pro čištění mlžů musí mít dostatečný sklon a musí být opatřeno dostatečně dimenzovaným odtokem;2. živí mlži musejí být před čištěním zbaveni bahna promýváním čistou mořskou vodou nebo pitnou vodou pod tlakem. Toto první praní, předcházející vlastnímu čištění, se může provádět také v nádržích pro čištění mlžů za předpokladu, že po celou dobu prvního praní je otevřen odtok a vlastnímu čištění předchází doba dostatečně dlouhá k propláchnutí nádrží pro čištění mlžů;3. nádrže pro čištění mlžů musejí být zásobovány dostatečným přítokem mořské vody na hodinu a tunu zpracovávaných živých mlžů;4. k čištění mlžů může být použita pouze čistá nebo vyčištěná mořská voda; vzdálenost mezi místem odběru mořské vody a mezi výpustí pro odpadní vody musí být dostatečně velká, aby se zabránilo kontaminaci; pokud je nezbytné vyčištění mořské vody, může být povoleno teprve po ověření jeho účinnosti příslušným úřadem; pitná voda použitá k přípravě mořské vody z hlavních chemických složek musí být v souladu s požadavky směrnice 80/778/EHS;5. činnost čisticího systému musí umožňovat rychlé obnovení schopnosti živých mlžů získávat potravu filtrací vody, odstranění kontaminace odpady, musí bránit rekontaminaci mlžů a musí umožnit, aby mlži před uvedením na trh za dobrých podmínek přežili balení, skladování a přepravu;6. množství živých mlžů určených k vyčištění nesmí přesáhnout kapacitu střediska pro čištění; živí mlži musejí být čištěni bez přerušení po dobu dostatečně dlouhou k dosažení mikrobiologických norem podle kapitoly V této přílohy. Tato doba začíná okamžikem, kdy jsou živí mlži v nádržích pro čištění ponořeni do vody, a končí okamžikem jejich vyjmutí.Je-li ke splnění bakteriologických požadavků kapitoly V této přílohy nutné prodloužit dobu čištění, musejí střediska pro čištění musejí brát v úvahu základní údaje o surovině (druh mlžů, oblast původu mlžů, počet mikroorganismů, atd.);7. pokud je v nádrži pro čištění umístěno více partií mlžů, musí se jednat o mlže stejného druhu a ze stejné produkční oblasti, nebo o mlže z různých produkčních oblastí, mají-li stejný nákazový status. Délka trvání čisticího procesu se řídí podle partie mlžů vyžadující nejdelší dobu čištění;8. kontejnery používané k držení živých mlžů během čištění, musejí mít konstrukci umožňující průtok mořské vody; tloušťka vrstev mlžů by neměla bránit otevírání lastur během čištění;9. během čistění živých mlžů se v nádrži pro čištění nesmějí nacházet žádní korýši, ryby nebo jiní mořští živočichové;10. po ukončení čištění musejí být lastury mlžů důkladně omyty postřikem pitnou vodou nebo čistou mořskou vodou, což je možné v případě potřeby provést i v nádrži pro čištění; voda použitá k omývání nesmí být recirkulována;11. střediska pro čištění musejí mít vlastní laboratoř nebo si musejí zajistit služby jiné laboratoře, vybavené zařízením nezbytným ke kontrole účinnosti čištění na základě mikrobiologického vyšetření. Laboratoře, které se nacházejí mimo střediska, musejí být uznány příslušným úřadem;12. střediska pro čištění vedou pravidelné záznamy o:- výsledcích mikrobiologického vyšetření vody čistícího systému napouštěné do nádrží pro čištění,- výsledcích mikrobiologického vyšetření živých mlžů před čištěním,- výsledcích mikrobiologického vyšetření živých mlžů po čištění,- datech přijetí a množství živých mlžů dodaných do střediska pro čištění a o počtu příslušných dokladů o registraci,- časech plnění a vyprazdňování čisticích systémů (délka trvání čisticího procesu),- podrobnostech o expedici zásilek po čištění.Tyto záznamy musejí být úplné a přesné, čitelné a musí být zaznamenávány do stálé knihy záznamů, která musí být k dispozici při kontrole příslušným úřadem;13. střediska pro čištění musejí přijímat pouze partie živých mlžů, které provází doklad o registraci, uvedený v kapitole II této přílohy.Střediska pro čištění, která odesílají zásilky živých mlžů do středisek pro expedici, musejí zásilku doplnit dokladem o registraci uvedeným v příloze II bodu 6;14. každé balení vyčištěných živých mlžů musí být opatřeno etiketou potvrzující, že všichni tito mlži byli čištěni.IV. Požadavky na střediska pro expedici1. Kromě požadavků uvedených v části I a II, musí být dodržovány tyto požadavky:a) proces přípravy nesmí způsobit kontaminaci produktu; zařízení pro proces přípravy musejí být používána v souladu s postupy uznanými příslušnými úřady, zejména s ohledem na bakteriologickou a chemickou jakost mořské vody používané v těchto zařízeních;b) vybavení a kontejnery používané v zařízeních pro přípravu nesmějí být zdrojem kontaminace;c) postupy používané při kalibraci živých mlžů nesmějí vést k dodatečné kontaminaci produktu ani k jiným změnám ovlivňujícím možnost přepravy a skladování produktu po zabalení;d) každé mytí nebo čištění živých mlžů se musí provádět čistou mořskou nebo pitnou vodou pod tlakem; voda použitá k mytí nebo čištění nesmí být recirkulována.2. Střediska pro expedici musejí přijímat pouze partie živých mlžů, které provází doklad o registraci, uvedený v kapitole II bodu 6 této přílohy a které pocházejí ze schválené produkční oblasti, ze schválené sádkovací oblasti nebo ze schváleného střediska pro čištění.3. Střediska pro expedici musejí mít vlastní laboratoř nebo si musejí zajistit služby jiné laboratoře, vybavené zařízením nezbytným, mimo jiné ke kontrole toho, zda mlži odpovídají mikrobiologickým normám kapitoly V této přílohy. Laboratoře, které se nacházejí mimo střediska, musejí být uznány příslušným úřadem.Tyto požadavky se však nevztahují na střediska pro expedici zásobovaná mlži výhradně a přímo ze střediska pro čistění, v němž byli mlži po čištění vyšetřeni.4. Střediska pro expedici musejí pro potřeby příslušného úřadu vést záznamy o:- výsledcích mikrobiologického vyšetření živých mlžů ze schválené produkční oblasti nebo sádkovací oblasti,- datech přijetí a množství živých mlžů dodaných do střediska pro expedici a o číslech příslušných dokladů o registraci;- podrobnostech o expedici.Tyto údaje musejí být řazeny chronologicky a musejí být uchovávány po dobu stanovenou příslušným úřadem, nejméně však po dobu 3 měsíců.5. Střediska pro expedici na plavidlech podléhají podmínkám stanoveným v bodě 1 písmen b), c), d) a v bodech 3 a 4. Podmínky stanovené v části I a II se s nezbytnými změnami vztahují i na tato střediska pro expedici, ale postupem podle článku 12 této směrnice mohou pro ně být stanoveny zvláštní podmínky.KAPITOLA VPOŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE ŽIVÝCH MLŽŮŽiví mlži určení k okamžité lidské spotřebě musejí splňovat tyto požadavky:1. musejí vykazovat viditelné znaky čerstvosti a životaschopnosti, včetně lastur zbavených nečistoty, odpovídající reakce na poklep a normálního množství tekutiny mezi skořepinami;2. musejí obsahovat méně než 300 fekálních koliformních bakterií nebo méně než 230 E. coli na 100 g svaloviny a tekutiny mezi lasturami na základě MPN testu v pěti zkumavkách a ve třech ředěních nebo na základě jiného stejně přesného bakteriologického vyšetření;3. nesmějí v 25 g svaloviny obsahovat žádné salmonely;4. nesmějí obsahovat toxické nebo škodlivé sloučeniny, přítomné přirozeně nebo v důsledku znečištění životního prostředí, podle přílohy směrnice 79/923/EHS, v takovém množství, že jejich propočtený příjem potravou překračuje přípustnou denní dávku pro člověka (PDI) nebo v množství, které by mohlo zhoršit chuť mlžů.Postupem podle článku 12 této směrnice, stanoví Komise metody analýzy, které se použijí ke kontrole chemických ukazatelů, a mezní hodnoty, které musejí být dodržovány;5. maximální limity pro radionuklidy nesmějí být vyšší než limity stanovené Společenstvím pro potraviny;6. celkové množství paralytického toxinu (PSP = Paralytic Shellfish Poison) v jedlých částech mlžů (celé tělo nebo jednotlivé jedlé části těl mlžů) nesmí být vyšší než 80 mikrogramů na 100 g svaloviny při testování biologickou analýzou — v případě potřeby doplněnou chemickou detekcí saxitoxinu — nebo jinou metodou uznanou postupem podle článku 12 této směrnice.V případě sporných výsledků je za referenční metodu považována metoda biologická;7. běžné biologické vyšetřovací metody nesmějí dávat pozitivní výsledky na přítomnost diarrhetického toxinu (DSP = Diarrhetic Shellfish Poison) v jedlých částech mlžů (celé tělo nebo jednotlivé jedlé části těl mlžů);8. pokud nejsou k dispozici rutinní virologické vyšetřovací metody a nejsou stanoveny virologické normy, musejí být hygienické kontroly založeny na zjišťování počtu fekálních bakterií.Vyšetření zaměřená na kontrolu dodržování požadavků této kapitoly se musejí provádět vědecky uznanými a prakticky ověřenými metodami.Za účelem jednotného uplatňování této směrnice se plány odběru vzorků, analytické metody a rozsah analýz ke kontrole dodržování požadavků této kapitoly stanoví postupem podle článku 12 této směrnice.Účinnost bakterií jako fekálních indikátorů a jejich číselných limitů, jakož i ostatní parametry podle této kapitoly, jsou průběžně pečlivě sledovány a podle potřeby, na základě vědeckých důkazů, revidovány postupem podle článku 12 této směrnice.Pokud vědecké důkazy naznačují potřebu zavést další hygienické kontroly nebo upravit parametry uvedené v této kapitole v zájmu ochrany veřejného zdraví, jsou taková opatření stanovena postupem podle článku 12 této směrnice.KAPITOLA VIKONTROLA VEŘEJNÉHO ZDRAVÍ A SLEDOVÁNÍ PRODUKCEK ověření plnění požadavků stanovených touto směrnicí musí být příslušným úřadem stanoven systém kontrol veřejného zdraví. Tento systém musí zahrnovat:1. pravidelné sledování produkčních a sádkovacích oblastí zaměřené na:a) zamezení omylů týkajících se původu a místa určení živých mlžů;b) kontrolu mikrobiologické jakosti živých mlžů ve vztahu k produkční a sádkovací oblasti;c) kontrolu možného výskytu toxinogenního planktonu ve vodách produkčních a sádkovacích oblastí a biotoxinů v živých mlžích;d) kontrolu možného výskytu chemických kontaminantů, jejichž maximální povolená množství budou stanovena postupem podle článku 12 této směrnice do 31. prosince 1992.Pro účely písmen c) a d) musejí být příslušnými úřady stanoveny plány odběru vzorků s cílem kontrolovat tyto možné výskyty, a to buď v pravidelných intervalech, nebo případ od případu, je-li sběr prováděn nepravidelně;2. plány odběru vzorků podle odstavce 1, které musejí brát v úvahu zejména:a) pravděpodobné kolísání fekálního znečištění každé produkční nebo sádkovací oblasti;b) možné kolísání výskytu planktonu, obsahujícího mořské biotoxiny, v produkčních a sádkovacích oblastech. Odběr vzorků se provádí jako:i) dozor: pravidelný odběr vzorků ke zjišťování změn ve složení planktonu obsahujícího toxiny a jeho geografického rozložení. Údaje vedoucí k podezření na akumulaci toxinů ve svalovině mlžů jsou podnětem k intenzivnímu odběru vzorků;ii) intenzívní odběr vzorků:- kontrola planktonu ve vodách odchovu a rybolovu zvýšením počtu míst odběru vzorků a počtu odebraných vzorků a- testy toxicity využívající mlže ze zasažené oblasti, kteří jsou citlivější na kontaminaci.Uvádění mlžů z takové oblasti na trh může být znovu schváleno pouze při uspokojivých výsledcích testování toxicity nově odebraných vzorků;c) možnou kontaminaci mlžů v produkční a sádkovací oblasti.Pokud výsledek plánu odběru vzorků ukáže, že uvádění živých mlžů na trh by mohlo představovat nebezpečí pro lidské zdraví, musí příslušný úřad produkční oblast uzavřít do doby, než se situace (s ohledem na mlže) upraví;3. laboratorní vyšetření ke kontrole dodržování požadavků na konečný produkt, stanovených v kapitole V této přílohy. Musí být zaveden systém kontrol ověřujících, zda obsah mořských biotoxinů nepřekračuje bezpečnostní limit;4. pravidelné inspekce v provozovnách. Tyto inspekce zejména zahrnují kontroly:a) ověřující, zda jsou stále dodržovány podmínky pro schválení;b) čistoty prostor, zařízení, vybavení a hygieny pracovníků;c) ověřující správnou manipulaci s živými mlži a jejich správné zpracování;d) správného používání a řádného fungování systémů pro čištění a přípravu;e) knih záznamů podle kapitoly IV části III bodu 12 této přílohy;f) správného používání značek zdravotní nezávadnosti.Tyto kontroly mohou zahrnovat odběr vzorků pro laboratorní vyšetření; výsledky těchto vyšetření jsou hlášeny osobám zodpovědným za provozovny;5. kontroly podmínek skladování a přepravy zásilek živých mlžů.KAPITOLA VIIBALENÍ1. Balení živých mlžů se musí provádět ve vyhovujících hygienických podmínkách.Balicí materiály nebo kontejnery:- nesmějí zhoršovat organoleptické vlastnosti živých mlžů,- nesmějí být schopné přenášet na živé mlže látky lidskému zdraví škodlivé,- musejí být dostatečně pevné, aby zajišťovaly účinnou ochranu živých mlžů.2. Ústřice musejí být baleny konkávní stranou dolů.3. Každé balení živých mlžů musí být uzavřeno a uzavřeno musí zůstat po celou dobu od odeslání ze střediska pro expedici až po dodávku spotřebiteli nebo maloobchodníkovi.KAPITOLA VIIIUCHOVÁVÁNÍ A SKLADOVÁNÍ1. Ve skladech musejí být živí mlži uchováváni při teplotě, která negativně neovlivní jejich jakost a životaschopnost; obaly nesmějí přijít do kontaktu s podlahou skladu, ale musejí být uloženy na čistém a vyvýšeném povrchu.2. Po zabalení a odeslání ze střediska pro expedici nesmějí být mlži, s výjimkou maloprodeje v samotném středisku pro expedici, znovu ponořeni do vody nebo postříkáni vodou.KAPITOLA IXPŘEPRAVA ZE STŘEDISKA PRO EXPEDICI1. Zásilky živých mlžů určených k lidské spotřebě jsou přepravovány ze střediska pro expedici až po nabídku k prodeji spotřebiteli nebo maloobchodníkovi balené v uzavřených balících.2. Dopravní prostředky používané pro zásilky živých mlžů musejí mít tyto vlastnosti:a) jejich vnitřní stěny nebo jiné části, které by mohly přijít do styku s živými mlži, musejí být z materiálu odolného vůči korozi; stěny musejí být hladké a snadno čistitelné;b) musejí být opatřeny účinným zařízením zajišťujícím ochranu živých mlžů před extrémně vysokou nebo nízkou teplotou, před kontaminací prachem nebo špínou a před poškozením lastur otřesem nebo oděrem;c) živí mlži nesmějí být přepravováni spolu s jinými produkty, které by je mohly kontaminovat.3. Živí mlži musejí být přepravováni a distribuováni v uzavřených vozidlech nebo kontejnerech, v nichž jsou udržováni při teplotě, která negativně neovlivňuje jejich jakost a životaschopnost.Balíky obsahující živé mlže nesmějí být přepravovány přímo na podlaze vozidla nebo kontejneru, ale musejí být uloženy na vyvýšeném povrchu nebo jiným způsobem, který brání takovému dotyku.Pokud se při přepravě zásilek živých mlžů používá led, musí být vyroben z pitné vody nebo z čisté mořské vody.KAPITOLA XOZNAČOVÁNÍ ZÁSILEK1. Všechny balíky v zásilce živých mlžů musejí být opatřeny značkou zdravotní nezávadnosti umožňující identifikaci střediska pro expedici po celou dobu přepravy a distribuce do maloobchodu. Aniž je dotčena směrnice Rada 79/112/EHS, musí označení obsahovat tyto údaje:- země odeslání,- druh mlže (obecné i vědecké jméno),- identifikace střediska pro expedici schvalovacím číslem vydaným příslušným úřadem,- datum balení, které obsahuje alespoň den a měsíc.Odchylně od směrnice 79/112/EHS může být údaj o době trvanlivosti nahrazen poznámkou "tito živočichové musejí být v okamžiku prodeje živí".2. Značka zdravotní nezávadnosti může být natištěna na obalu nebo na samostatném štítku připevněném k obalu nebo umístěném uvnitř obalu. Může být rovněž přivázána nebo přisvorkována; značku zdravotní nezávadnosti ve formě samolepek lze používat pouze, pokud jsou neodlepitelné. Všechny druhy značek zdravotní nezávadnosti jsou určeny pouze k jednorázovému použití a jsou nepřenosné.3. Značka zdravotní nezávadnosti musí být odolná, nepromokavá a údaje na ní uvedené musejí být čitelné, nesmazatelné a srozumitelné.4. Značka zdravotní nezávadnosti připevněná k zásilkám živých mlžů, kteří nejsou zabaleni v jednotlivých spotřebitelských balících, musí být maloobchodníkem uchovávána po dobu nejméně 60 dní po rozdělení obsahu zásilky.[1] Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1985 (Úř. věst. L 302, 15.11.1985, s. 218).--------------------------------------------------