title: Směrnice Rady ze dne 4. listopadu 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektroměrů

text:
Důležité právní upozornění

|

31976L0891

Úřední věstník L 336 , 04/12/1976 S. 0030 - 0048 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0232  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 4 S. 0226  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0232  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0240  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 5 S. 0240

		Směrnice Radyze dne 4. listopadu 1976o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektroměrů(76/891/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že v členských státech jsou konstrukce a metody zkoušení elektroměrů předmětem závazných předpisů, které se v jednotlivých členských státech liší a v důsledku toho brání obchodu s těmito přístroji; že je proto nezbytné tyto předpisy sblížit;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 71/316/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly [3], naposledy pozměněná směrnicí 72/427/EHS [4], stanovila postupy pro EHS schválení typu a EHS prvotní ověření; že v souladu s touto směrnicí je proto nutné stanovit technické požadavky na konstrukci a funkci elektroměrů,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na nová, přímo připojená indukční měřidla s jedním nebo více tarify, určená pro běžné použití, navržená pro měření činné energie jednofázového nebo vícefázového proudu s frekvencí 50 Hz.Článek 2Elektroměry, kterým mohou být uděleny značky a znaky EHS, jsou popsány v příloze této směrnice.Tyto elektroměry podléhají EHS schválení typu a budou podrobeny EHS prvotnímu ověření.Článek 3Žádný členský stát nesmí bránit, zakazovat nebo omezovat uvedení na trh nebo do provozu elektroměrů opatřených značkou EHS schválení typu a značkou EHS prvotního ověření.Členské státy, v nichž jsou schváleny maximální dovolené chyby měření menší, než jsou chyby stanovené pro prvotní ověření v této směrnici, mohou dále pracovat s těmito maximálními dovolenými chybami po dobu pěti a půl roku od oznámení této směrnice.Na základě zkušeností získaných po dobu této výjimky a výsledků získaných na mezinárodní úrovni budou v souladu s postupem stanoveným v článku 19 směrnice 71/316/EHS přijata příslušná opatření před koncem tohoto pěti a půlletého období.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do osmnácti měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 4. listopadu 1976.Za RadupředsedaTh. E. Westerterp[1] Úř. věst. C 23, 8.3.1974, s. 51.[2] Úř. věst. C 101, 23.11.1973, s. 6.[3] Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 1.[4] Úř. věst. L 291, 28.12.1972, s. 156.--------------------------------------------------PŘÍLOHAKAPITOLA I – DEFINICE1. DEFINICE NĚKTERÝCH POJMŮ UŽÍVANÝCH V TÉTO PŘÍLOZE1.1 Ovlivňující veličina nebo činitelJakákoli veličina nebo činitel jiné než měřená veličina, jejichž vlivy mohou změnit výsledek měření.1.2 Změna chyby v závislosti na ovlivňující veličiněRozdíl mezi chybami elektroměru, když jedna ovlivňující veličina nabývá následně za sebou dvou stanovených hodnot.1.3 Referenční hodnota ovlivňující veličinyHodnota této veličiny, na jejímž základě jsou stanoveny určité vlastnosti elektroměru.1.4 Základní proud (Ib)Hodnota proudu, na jejímž základě jsou stanoveny rozhodující vlastnosti elektroměru.1.5 Jmenovitý maximální proud (Imax)Maximální hodnota proudu, při které musí elektroměr vyhovovat požadavkům této směrnice.1.6 Činitel nelineárního zkresleníPoměr efektivní hodnoty obsahu harmonických (získané odečtením základní složky od nesinusové střídavé veličiny) k efektivní hodnotě nesinusové veličiny. Činitel nelineárního zkreslení je obvykle vyjádřen v procentech.1.7 Základní rychlostJmenovitá rychlost otáčení kotouče vyjádřená v otáčkách za minutu, přičemž elektroměr je v referenčních podmínkách a protéká jím základní proud při účiníku rovném jedné.1.8 Základní točivý momentJmenovitá hodnota točivého momentu kotouče v klidu, přičemž elektroměr je v referenčních podmínkách a protéká jím základní proud při účiníku rovném jedné.1.9 TypVýraz použitý k definování všech elektroměrů s jedním nebo více tarify vyrobených stejným výrobcem, které se vyznačují:- shodnými metrologickými vlastnostmi,- jednotností konstrukce částí určujících tyto vlastnosti,- stejným počtem ampérzávitů proudového vinutí pro základní proud a stejným počtem závitů na volt napěťového vinutí pro referenční napětí,- stejným poměrem jmenovitého maximálního proudu k základnímu proudu.Typ může zahrnovat rozdílné základní proudy a různé hodnoty referenčního napětí.Poznámkya) Tyto elektroměry musí být výrobcem označeny jednou nebo více skupinami písmen nebo číslic nebo kombinací písmen a číslic. Každý typ může mít pouze jedno označení.b) Typ musí být reprezentován třemi vzorky elektroměru určenými pro zkoušky schválení typu, jejichž vlastnosti (základní proud a referenční napětí) musí být vybrány příslušným metrologickým orgánem z těch vlastností, které jsou uvedeny v tabulkách navržených výrobcem (viz bod 6.1.1).c) Jednotlivá provedení jednoho typu se mohou odlišovat v počtu závitů vinutí a v hodnotě základního proudu od těch parametrů, které reprezentují typ. Pro získání celého počtu závitů se vybere výrobek s hodnotou nejblíže vyšší nebo nižší.Pouze z tohoto důvodu se může počet závitů napěťového vinutí na volt lišit nejvíce o 20 % od vinutí vzorku elektroměru, který reprezentuje daný typ.d) Poměr nejvyšší rychlosti otáčení k nejnižší rychlosti otáčení kotouče každého elektroměru téhož typu nesmí překročit hodnotu 1: 5.KAPITOLA II – TECHNICKÉ POŽADAVKY2. POŽADAVKY NA MECHANICKÉ PROVEDENÍ2.1 ObecněElektroměry musí být zkonstruovány a vyrobeny tak, aby bylo vyloučeno jakékoli nebezpečí při běžném použití za běžných podmínek a zejména, aby byla zajištěna:- bezpečnost osob před úrazem elektrickým proudem,- bezpečnost osob před účinky nadměrné teploty,- bezpečnost před šířením ohně.Všechny části, které jsou za běžných pracovních podmínek vystaveny korozivním vlivům, musí být účinně chráněny. Ochranné vrstvy nesmí být možné poškodit ani při běžné manipulaci, ani působením vzduchu za běžných podmínek použití.Elektroměr musí mít přiměřenou mechanickou pevnost a musí odolávat zvýšené teplotě, která se může vyskytnout za běžných pracovních podmínek.Součástky musí být spolehlivě upevněny a zajištěny proti uvolnění během přepravy nebo při běžném použití.Elektrické spoje musí být provedeny tak, aby se zabránilo jakémukoli přerušení obvodu, včetně jakýchkoliv podmínek přetížení, které jsou stanoveny v této směrnici.Konstrukce elektroměru musí být taková, aby se snížilo na minimum nebezpečí zkratu přes izolaci mezi dvěma částmi pod napětím a přístupnými vodivými částmi v důsledku náhodného uvolnění vinutí, odšroubování šroubů atd.2.2 KrytKryt elektroměru musí být téměř prachotěsný a musí ho být možno zaplombovat takovým způsobem, že vnitřní části elektroměru jsou přístupny pouze po porušení plomby.Kryt nesmí být možné sejmout bez použití nástroje, mince nebo podobného prostředku.Kryt musí být konstruován a uspořádán tak, aby jakákoli přechodná deformace nemohla zabránit odpovídající činnosti elektroměru.Elektroměry určené pro připojení k síti s napětím proti zemi větším než 250 V, které mají kryty s přístupnými kovovými částmi, musí být opatřeny ochrannou svorkou.U elektroměrů určených pro připojení k síti s referenčním napětím proti zemi 250 V nebo nižším, které mají kovový nebo částečně kovový kryt, musí být učiněna vhodná opatření pro připojení krytu k uzemnění.2.3 OkénkaPokud kryt elektroměru není průhledný, pak musí být opatřen jedním nebo více okénky umožňujícími odečet údaje počítadla a sledování pohybu kotouče. Tato okénka musí být zakryta destičkami z průhledného materiálu, které nelze odejmout bez poškození plomby.2.4 Svorky – svorkovniceSvorky musí být seskupeny do jedné nebo více svorkovnic s dostatečnou mechanickou pevností, které umožňují připojení pevných vodičů nebo kabelů.Musí být možné bez obtíží odpojit napěťové svorky od vstupních proudových svorek.Připojení vodičů ke svorkám musí být provedeno takovým způsobem, aby byl zajištěn dostatečný a trvalý kontakt bez nebezpečí uvolnění nebo nadměrného oteplení. Otvory v izolačním materiálu, které prodlužují otvory svorek, musí být dostatečně velké, aby umožnily snadné zavedení izolace vodičů.PoznámkaMateriál, ze kterého je vyroben blok svorek, musí vyhovovat zkoušce stanovené v doporučení ISO R 75 (1958), odst. 6, pro teplotu 135 °C.2.5 Kryt svorekSvorky elektroměru musí být zakryty krytem svorek, který musí být možno zaplombovat nezávisle na krytu elektroměru. Po namontování elektroměru na elektroměrovou desku nesmějí být svorky bez porušení plomby jejich krytu přístupné. Kryt svorek musí proto zakrývat blok svorek, šrouby, které drží vodiče ve svorkách, a pokud je to nutné, dostatečnou délku připojovacích vodičů a jejich izolace.2.6 PočítadloPočítadla mohou být válcového nebo ručkového typu.Jednotkou počítadla je kilowatthodina [kWh].U válcových počítadel se jednotky vyznačí v blízkosti sestavy válců.U ručkových typů počítadel jsou stupnice (s výjimkou stupnice zobrazující minimální hodnotu) označeny v 10 stejných úsecích a očíslovány od nuly do devíti. Jednotkové stupnice se označí v dělení 1d+++++ TIFF +++++1 kWh a v blízkosti každé z dalších se vyznačí počet kWh odpovídající jednomu dílku této stupnice, tj. 10, 100, 1000 a 10000.Stupnice počítadla ručkového typu nebo počítadla válcového typu, která ukazuje desetiny odečítané jednotky, musí být barevně ohraničena nebo vybarvena.Mimo to musí stupnice nebo souvisle se otáčející válec ukazující nejnižší hodnotu obsahovat stupnici rozdělenou na 100 dílků nebo musí mít jakékoliv jiné uspořádání, které zajišťuje podobnou přesnost odečtu.Počítadlo musí umožňovat záznam energie, od nuly a po dobu minimálně 1500 hodin, odpovídající maximálnímu proudu při referenčním napětí a účiníku rovném jedné.Všechny údaje, které se objevují na počítadle, musí být nesmazatelné a snadno čitelné.2.7 Směr otáčení kotouče a jeho označeníHrana kotouče viditelná pozorovatelem při čelním pohledu na elektroměr se musí pohybovat zleva doprava. Směr otáčení musí být viditelně a nesmazatelně označen šipkou.Hrana nebo hrana a horní povrch kotouče musí být označeny hlavní značkou o šířce mezi 1/20 až 1/30 obvodu kotouče, aby byl usnadněn odečet počtu otáček.Na kotouči mohou být také značky, které umožňují provedení stroboskopických nebo jiných zkoušek. Tyto značky nesmějí bránit použití hlavní značky, jestliže je využívána pro fotometrický odečet počtu otáček kotouče.3. POŽADAVKY NA ELEKTRICKÉ PROVEDENÍ3.1 Ztráty3.1.1 Napěťové obvodyZtráty v každém napěťovém obvodu při referenčním napětí, referenční frekvenci a referenční teplotě nesmějí přesáhnout 2 W a 8 VA u jednofázových elektroměrů a 2 W a 10 VA pro vícefázové elektroměry.3.1.2 Proudové obvodyU měřidel, která mají základní proud nižší než 30 A, nesmí ztráta v žádném obvodu při základním proudu, referenční frekvenci a referenční teplotě přesáhnout 2,5 VA. Pro vyšší základní proud nesmějí ztráty překročit 5 VA.3.2 OtepleníZa obvyklých podmínek použití nesmějí vinutí a izolace dosáhnout teploty, která by mohla nepříznivě ovlivnit funkci elektroměru.Když je každý proudový obvod napájen svým jmenovitým maximálním proudem a každý napěťový obvod (a pomocné obvody jsou napájeny po dobu delší, než je jejich tepelná časová konstanta) napájen 1,2násobkem referenčního napětí, pak oteplení (Δt) různých částí elektroměru při teplotě okolí nepřesahující 40 °C nesmí přesáhnout hodnoty uvedené v následující tabulce.Elektroměr musí být zkoušen po dobu dvou hodin a nesmí být vystaven průvanu ani přímému slunečnímu záření.Části elektroměru | Δt ve °C |Vinutí | 60 |Vnější povrch krytu | 25 |Elektroměr nesmí po zkoušce vykazovat jakékoli poškození a musí vyhovět zkoušce střídavým napětím podle bodu 3.3.3.Teplota vinutí se stanoví odporovou metodou (viz Publikace IEC 28 "Mezinárodní norma odporu mědi").Při měření odporu obvodu musí být přívod k elektroměru alespoň 100 cm dlouhý a musí mít takový průřez, aby proudová hustota byla menší než 4 A/mm2. Měření změny odporu se provede na připojeních svorkovnice.3.3 Dielektrické vlastnostiElektroměr a jeho pomocná zařízení, pokud existují, si musí zachovávat přiměřené dielektrické vlastnosti za běžných podmínek použití při uvážení atmosférických vlivů a různých napětí, kterým jsou obvody elektroměru za běžných podmínek použití vystaveny.Elektroměr tedy musí bez poškození vyhovět dielektrickým zkouškám popsaným v bodech 3.3.2 a 3.3.3.Zkoušky se provedou pouze na kompletním novém elektroměru a s namontovaným krytem (s výjimkou níže uvedených případů) a namontovaným krytem svorek, se šrouby svorek zašroubovanými tak, jakoby upevňovaly vodič o maximálním možném průřezu.Tyto zkoušky se provedou pouze jednou na jakémkoli elektroměru a jejich postup musí odpovídat Publikaci IEC 60: "Zkoušky vysokým napětím (1962)".Poznámka:Pokud se uspořádání svorek elektroměru liší od uspořádání svorek elektroměru, který byl původně schválen, musí se zkoušky dielektrických vlastností provést pro všechna odlišná uspořádání svorek.Pro účel těchto zkoušek má výraz "zem" tento význam:a) pokud je kryt elektroměru vyroben celý z kovu, zemí je sám kryt umístěný na plochém vodivém povrchu;b) pokud jsou kryt elektroměru nebo jeho část vyrobeny z izolačního materiálu, zemí je vodivá fólie připojená k plochému vodivému povrchu, na kterém je elektroměr umístěný.Tam, kde to kryt svorek dovolí, ponechá se mezi fólií a otvory pro vodiče v krytu svorkovnice mezera přibližně 2 cm.Během impulsní zkoušky a zkoušky střídavým napětím se nezkoušené napěťové nebo proudové obvody musí připojit buď ke kostře, nebo k zemi, jak je uvedeno dále.Nejprve se provede impulsní zkouška a potom zkouška střídavým napětím.Během těchto zkoušek nesmí dojít k přeskoku, průrazu nebo proděravění.Po těchto zkouškách nesmí být změna procentní chyby elektroměru větší, než je nejistota měření.V této části výraz "všechny svorky" znamená celou sadu svorek proudových obvodů, napěťových obvodů a, pokud existují, pomocných obvodů, které mají referenční napětí nad 40 V.3.3.1 Obecné podmínky pro zkoušky dielektrických vlastnostíTyto zkoušky musí být provedeny za běžných podmínek použití. Během zkoušky nesmí být jakost izolace ovlivněna prachem nebo nadměrnou vlhkostí.Pokud není stanoveno jinak, běžné podmínky pro zkoušky izolace jsou:- teplota okolí 15 až 25 °C,- relativní vlhkost 45 až 75 %,- atmosférický tlak 86.103 až 106.103 Pa(860 mbar až 1060 mbar).3.3.2 Zkouška impulsním napětímZkouška impulsním napětím je určena ke stanovení schopnosti elektroměru vydržet bez poškození krátkodobé přepětí vysokých hodnot.Poznámka:Cílem zkoušek podle bodu 3.3.2.l je jednak zajistit jakost izolace napěťového vinutí mezi závity nebo mezi vrstvami, a také jakost izolace mezi rozdílnými obvody elektroměru, které jsou při běžném provozu připojeny k rozdílným fázím sítě, mezi nimiž se může vyskytnout přepětí.Zkouška uvedená v bodu 3.3.2.2 je určena k zajištění celkového ověření chování izolace všech elektrických obvodů elektroměru proti zemi. Tato izolace představuje základní bezpečnostní faktor pro osoby v případě síťového přepětí.Energie generátoru použitého pro tuto zkoušku musí odpovídat příslušným požadavkům Publikace IEC 60. Tvar impulsní vlny je normalizovaných 1,2/50 a její vrcholová hodnota je 6 kV. Pro každou zkoušku se impulsní napětí přikládá desetkrát se stejnou polaritou.3.3.2.1 Zkouška izolace napěťových obvodů a izolace mezi obvodyZkouška se provede nezávisle na každém obvodu (nebo sestavě obvodů), které jsou při běžném použití izolovány od ostatních obvodů elektroměru. Svorky obvodů, které nejsou impulsním napětím zkoušeny, se připojí k zemi.Pokud jsou při běžném použití spojeny dohromady napěťové a proudové obvody pohonného elementu, provede se zkouška na tomto celku. Druhý konec napěťového obvodu se připojí k zemi a impulsní napětí se přikládá mezi svorku proudového obvodu a zem.Pokud má několik napěťových obvodů elektroměru společný bod, musí se tento bod připojit k zemi a impulsní napětí se postupně přikládá mezi každý volný vodič (nebo proudový obvod k němu připojený) a zem.Pomocné obvody určené k připojení přímo na síť nebo na stejné transformátory napětí jako obvody elektroměru, které mají referenční napětí vyšší než 40 V, se podrobí zkoušce impulsním napětím za stejných podmínek, jako jsou výše uvedené podmínky pro napěťové obvody. Ostatní pomocné obvody se nezkoušejí.3.3.2.2 Zkouška izolace elektrických obvodů proti zemiVšechny svorky obvodů elektroměru, s výjimkou svorek pomocných obvodů s referenčním napětím nepřesahujícím 40 V, se spojí dohromady.Pomocné obvody s referenčním napětím nepřesahujícím 40 V se připojí k zemi.Impulsní napětí se přikládá mezi všechny obvody elektroměru a zem.3.3.3 Zkouška střídavým napětímZkouška střídavým napětím se provede podle níže uvedené tabulky.Zkušební napětí s dostatečně sinusovým průběhem o frekvenci 50 Hz se přikládá po dobu jedné minuty. Výkonový zdroj musí být schopen dodávat nejméně 500 VA.Během zkoušek A a B podle níže uvedené tabulky se obvody, které nejsou zkoušeny napětím, připojí ke kostře.Během zkoušek proti zemi (C v následující tabulce) se pomocné obvody, jejichž referenční napětí není vyšší než 40 V, spojí se zemí.Zkušební napětí (efektivní hodnota) | Bod přiložení zkušebního napětí |A.Zkoušky, které mohou být provedeny při odejmutém krytu elektroměru a krytu svorek.| —mezi kostrou a: |2 kV | a)každou sestavou vinutí proud-napětí jednoho a téhož hnacího prvku, které jsou při běžném použití spojeny dohromady, ale jsou od ostatních obvodů odděleny a vhodně izolovány; |2 kV | b)každým pomocným obvodem nebo sadou pomocných obvodů, které mají společný bod, kde je referenční napětí větší než 40 V; |500 V | c)každým pomocným obvodem, který má referenční napětí menší než 40 V. |600 V nebo dvojnásobek referenčního napětí přikládaného k napěťovému vinutí za referenčních podmínek, kde je referenční napětí větší než 300 V (platí vyšší hodnota) | B.Zkouška, která může být provedena bez krytu svorek, ale s nasazeným krytem, pokud je kovový |—mezi proudovým obvodem a napěťovým obvodem každého hnacího prvku, které jsou běžně spojeny dohromady, přičemž toto spojení se během zkoušky přechodně přeruší |C.Zkouška se provede s uzavřeným krytem, kryt elektroměru a kryt svorek je upevněn2 kV | —mezi všemi proudovými a napěťovými obvody a rovněž mezi pomocnými obvody, jejichž referenční napětí je větší než 40 V, spojenými dohromady a zemí elektroměru. |4. ÚDAJE, KTERÉ MUSÍ BÝT NA ELEKTROMĚRECH UVEDENY4.1 Štítek se jmenovitými údajiKaždý elektroměr musí být opatřen štítkem, kterým může být buď deska počítadla, nebo štítek upevněný uvnitř elektroměru.Na štítku nebo desce počítadla musí být nesmazatelně a čitelně uvedeny zvnějšku viditelné tyto údaje:a) identifikační značka výrobce nebo obchodní firma;b) označení typu;c) značka potvrzující EHS schválení typu elektroměru;d) popis počtu a uspořádání hnacích prvků, buď ve tvaru: jednofázový–dva vodiče, trojfázový–čtyři vodiče atd., nebo použitím značek v souladu s normou harmonizovanou na úrovni Společenství;e) referenční napětí;f) základní proud a jmenovitý maximální proud, s nápisem ve tvaru: 10 – 40 V nebo 10 (40) A;g) referenční frekvence 50 Hz;h) konstanta elektroměru v jednom z těchto tvarů nápisu: x Wh/ot nebo x ot/kWh;i) výrobní číslo elektroměru a rok jeho výroby;j) referenční teplota, pokud je jiná než 23 °C.Na elektroměru mohou být také informace, jako je místo výroby, obchodní popis, speciální výrobní číslo, jméno dodavatele elektřiny, značka shody s evropskou normou a identifikační číslo schématu zapojení. Jakékoli jiné informace nebo nápisy jsou zakázány, pokud nejsou zvlášť schváleny.4.2 Schéma zapojení a značení svorekKaždý elektroměr musí být označen srozumitelným schématem zapojení, které ukazuje souvislost mezi připojovacími svorkami, včetně svorek pomocného zařízení a vodičů, které se mají připojit. U trojfázových elektroměrů musí být uveden sled fází, pro který je elektroměr zkonstruován. Schéma zapojení může mít identifikační číslo vyznačené na štítku se jmenovitými údaji. Pokud jsou svorky elektroměru označeny, musí být toto označení uvedeno ve schématu. Schéma zapojení může být nahrazeno identifikačním číslem, které je stanoveno v národní normě členského státu, ve kterém je elektroměr používán.KAPITOLA III – METROLOGICKÉ POŽADAVKY5. METROLOGICKÉ POŽADAVKY5.1 Maximální dovolené chybyZa referenčních podmínek popsaných v bodu 5.2 nesmějí chyby jednofázových a vícefázových elektroměrů se symetrickými zátěžemi překročit chyby uvedené v tabulce I a vícefázové elektroměry s jednofázovými zátěžemi (při symetrických napětích) nesmějí překročit chyby uvedené v tabulce II.TABULKA IHodnota proudu | Účiník | Maximální dovolená chyba (±) |0,05 Ib | 1 | 2,5 % |0,1 Ib < I < Imax | 1 | 2,0 % |0,1 Ib | 0,5 indukt. | 2,5 % |0,2 Ib < I < Imax | 0,5 indukt. | 2,0 % |TABULKA IIHodnota proudu | Účiník | Maximální dovolená chyba (±) |0,2 Ib < I < Ib | 1 | 3,0 % |Ib < I < Imax | 1 | 4,0 % |Ib | 0,5 indukt. | 3,0 % |Při základním proudu a účiníku rovném jedné nesmí rozdíl mezi chybou elektroměru při jednofázové zátěži a procentovou chybou při symetrické vícefázové zátěži překročit 2,5 %.Poznámka:Jednofázovou zátěží vícefázového elektroměru se rozumí, že zátěž je připojena k napětí mezi jednou fází a středním vodičem u čtyřvodičového systému (jeden z nich je střední) nebo k napětí mezi dvěma fázemi u trojvodičového systému (bez středního vodiče). V každém případě musí na elektroměru zůstat kompletní napěťový systém.5.2 Referenční podmínkyKromě výjimek výslovně stanovených v této příloze se provedou zkoušky pro stanovení chyb a změn chyb jako funkce ovlivňujících veličin za těchto referenčních podmínek:a) elektroměr musí být uzavřený, tj. kryt elektroměru je ve své poloze;b) v případě válcového počítadla je v chodu pouze nejrychleji se otáčející válec, a to i v případě, že není vidět;c) před jakýmkoli měřením musí být napětí připojeno po dobu nejméně jedné hodiny a každý zkušební proud musí být nastaven postupným zvyšováním nebo snižováním a musí být připojen dostatečně dlouho, aby se rychlost otáčení kotouče stabilizovala;Mimo to pro vícefázové elektroměry platí:d) pořadí fází musí odpovídat přímému sledu (jak je uveden ve schématu zapojení);e) napětí a proudy musí být prakticky symetrické, tj.- žádné z napětí proti zemi nebo napětí mezi fázemi se nesmí lišit o více než 1 % střední hodnoty těchto napětí,- žádný z proudů ve vodičích se nesmí lišit o více než 2 % střední hodnoty těchto proudů,- fázová posunutí mezi těmito proudy při odpovídajícím napětí fáze proti střednímu vodiči se nesmějí navzájem lišit o více než 2° při jakémkoli účiníku.Referenční hodnoty ovlivňujících veličin jsou uvedeny v tabulce III.TABULKA IIIOvlivňující veličiny | Referenční hodnota | Tolerance |Teplota okolí | Referenční teplota, nebo pokud není uvedena, 23 °C | ±2 °C |Poloha při použití | Vertikální poloha při použití | ±0,5 ° |Napětí | Referenční napětí | ±1 % |Frekvence | Referenční frekvence 50 Hz | ±0,5 % |Tvar vlny | Napětí a proudy sinusového průběhu | Činitel nelineárního zkreslení menší než 3 % |Magnetická indukce vnějšího původu při 50 Hz | Magnetická indukce rovna nule | Hodnota indukce, která nezpůsobí změnu relativní chyby o více než 0,3 % |5.3 Působení ovlivňujících veličinZměna chyby se stanoví pro každou ovlivňující veličinu za podmínek stanovených v tabulce IV. Všechny další podmínky uvedené v bodu 5.2 jsou dodrženy.TABULKA IVOvlivňující veličina | Způsob zkoušky a podmínky | Účiník | Max. hodnota koeficientu průměrné teploty (±) |Teplota | Od 0,1 Ib do Imax | 1 | 0,1 %/K |Od 0,2 Ib do Imax | 0,5 indukt. | 0,15 %/K |Ovlivňující veličina | Způsob zkoušky a podmínky | Účiník | Max. hodnota koeficientu průměrné teploty (±) |Změna maximální dovolené chyby (±) |Poloha | Pro odklon od vertikály o 3° v libovolném směru: | |I = 0,05 Ib | 1 | 3,0 % |I = Ib a Imax | 1 | 0,5 % |Napětí | Pro změnu 10 % v jakémkoli směru od referenčního napětí: | | |I = 0,1 Ib | 1 | 1,5 % |I = 0,5 Imax | 1 | 1,0 % |I = 0,5 Imax | 0,5 indukt. | 1,5 % |Frekvence | Pro změnu 5 % v jakémkoli směru proti 50 Hz: | | |I = 0,1 Ib | 1 | 1,5 % |I = 0,5 Imax | 1 | 1,3 % |I = 0,5 Imax | 0,5 indukt. | 1,5 % |Tvar vlny | Pro zvětšení třetí harmonické proudové vlny o 10 %: | | |při I = Ib | 1 | 0,8 % |Magnetická indukce vnějšího původu | Pro magnetickou indukci 0,5 mT při referenční frekvenci za nejméně příznivých podmínek fáze a směru: | | |při I = Ib | 1 | 3,0 % |Obrácený sled fází | Pro obrácené pořadí sledu fází: | | |0,5 Ib ≤ I ≤ Imax (symetrická zátěž) | 1 | 1,5 % |I = 0,5 Ib jednofázová zátěž | 1 | 2,0 % |Magnetické pole příslušenství | I = 0,05 Ib | 1 | 1,0 % |Mechanická zátěž počítadla nebo všech počítadel | I = 0,05 Ib | 1 | 2,0 % |5.4 Vliv krátkodobého proudového přetíženíZkušební obvod musí být téměř neinduktivní. Po krátkodobém proudovém přetížení se udržuje napětí na svorkách elektroměru, který se nechá v klidu, aby se jeho teplota mohla vrátit na počáteční teplotu (přibližně 1 hodinu).Elektroměry musí být schopny snést proudový ráz (například z vybíjeného kondenzátoru nebo ze sítě pomocí tyristorového řízení) s vrcholovou hodnotou rovnou 50násobku jmenovitého maximálního proudu (až do 7000 A), jehož hodnota je po dobu 1 ms větší než 25násobek jmenovitého maximálního proudu (nebo 3500 A).Na konci této zkoušky nesmí být změna chyby větší než 1,5 % při základním proudu a při účiníku rovném jedné.5.5 Změna chyby způsobená vlastním oteplenímPoté, co referenční napětí bylo udržováno po dobu nejméně jedné hodiny bez průchodu proudu, se proudové vinutí zatíží jmenovitým maximálním proudem. Chyba elektroměru se změří bezprostředně po jeho uvedení do provozu a potom v dostatečně krátkých intervalech, které dovolují správný záznam křivky změny chyby jako funkce času.Zkouška probíhá po dobu nejméně jedné hodiny a v každém případě do té doby, dokud zaznamenávaná změna chyby po dobu 20 minut nepřekročí 0,2 %.Změna chyby v důsledku vlastního oteplení měřená výše uvedeným způsobem nesmí být větší než 1 % při účiníku rovném jedné a 1,5 % při účiníku 0,5.5.6 Chod naprázdnoZa podmínek stanovených v bodu 5.2 a při rozpojených proudových obvodech elektroměru se při hodnotě napětí mezi 80 % a 110 % referenčního napětí nesmí kotouč elektroměru volně otáčet. Kotouč se může nepatrně pootáčet, ale za žádných podmínek nesmí dokončit jednu úplnou otáčku. V případě počítadla válcového typu platí tento požadavek, když je v chodu pouze jeden válec počítadla.5.7 NáběhZa podmínek stanovených v bodu 5.2 a při průchodu proudu o velikosti 0,5násobku základního proudu elektroměru při účiníku rovném jedné se musí elektroměr rozběhnout a trvale otáčet. Je třeba ověřit, že kotouč ukončil celou otáčku. V případě počítadla válcového typu platí tento požadavek, když je v chodu pouze jeden válec počítadla.5.8 Shoda počítadla s konstantou elektroměruPoměr mezi počtem otáček kotouče elektroměru a údajem počítadla musí být správný.5.9 Rozsahy nastaveníElektroměr nastavený tak, aby odpovídal uvedeným požadavkům, musí mít alespoň tyto rozsahy nastavení:a) Nastavení pro plnou zátěž:±4 % změny rychlosti kotouče pro proud rovný polovině jmenovitého maximálního proudu při referenčním napětí, frekvenci 50 Hz a účiníku rovném jedné.b) Nastavení pro lehkou zátěž:±4 % změny rychlosti kotouče při 5 % základního proudu při frekvenci 50 Hz, referenčním napětí a účiníku rovném jedné.c) Nastavení při vyřazené fázi (pokud má elektroměr možnost takového nastavení):±1 % změny rychlosti kotouče při účiníku 0,5 (induktivní) při proudu rovném polovině jmenovitého maximálního proudu, při frekvenci 50 Hz a referenčním napětí.KAPITOLA IV – EHS SCHVÁLENÍ TYPUEHS schválení typu elektroměrů musí být uděleno podle požadavků směrnice 71/316/EHS. Některé z těchto požadavků jsou stanoveny v této kapitole.6. EHS SCHVÁLENÍ TYPU6.1 Postup při EHS schválení typu6.1.1 Technická dokumentaceK žádosti o EHS schválení typu musí být přiložena tato dokumentace:- výkres, případně fotografie kompletního elektroměru,- podrobný popis konstrukce elektroměru a jeho hlavních částí (včetně všech verzí),- výkresy těchto hlavních částí (včetně všech verzí):základna, rukojeť a upevňovací body,kryt,blok svorkovnice a kryt svorek,hnací prvek, vinutí a vzduchová mezera,brzdící prvek a jeho nastavení,počítadlo (počítadla),kotouč,horní a spodní ložisko kotouče,zařízení pro kompenzaci teploty,zařízení pro kompenzaci přetížení,nastavení induktivní zátěže,nastavení lehké zátěže,pomocné obvody,štítek se jmenovitými údaji,- schéma vnitřního a vnějšího zapojení (včetně pomocných obvodů), které udává sled fází,- tabulka napětí a proudů všech vinutí, tj. počet závitů, rozměr vodičů a izolace,- tabulka konstant elektroměru a točivých momentů pro všechny hodnoty napětí a proudů,- popis a výkresy znázorňující polohy určené pro ověřovací značky a plomby.6.1.2 Předkládání elektroměrů k EHS schválení typuŽádost o EHS schválení typu musí být doplněna předložením tří elektroměrů, které reprezentují typ (viz bod 1.9 písm. b)).Příslušný orgán může požadovat předložení dalších elektroměrů, jestliže:- se žádost týká nejen tří elektroměrů zmíněných v prvním odstavci, ale také jejich jedné nebo více variant (materiál krytu, jakékoli vícenásobné tarifní zařízení, zařízení pro dálkový odečet a antireverzační zařízení atd.), které mohou být považovány za stejný typ, obzvláště v těch případech, kdy je rozdílné uspořádání svorek,- se jedná o žádost o rozšíření předchozího schválení typu.6.2 Přezkoušení EHS schválení typuPředložené elektroměry musí odpovídat technickým požadavkům uvedeným v oddílech 2, 3 a 4 a metrologickým požadavkům uvedeným v oddílu 5.Aby však bylo možno vzít v úvahu možné chyby metod kalibrace, při zakreslování křivky chyb odpovídající tabulkám I a II může být osa úseček rovnoběžně posunuta pro každou z těchto křivek až o 1 %.6.3 Měřicí body pro přezkoušení EHS schválení typuPři provádění zkoušek týkajících se metrologických požadavků uvedených v oddílu 5 se musí měření provést alespoň v těchto bodech:- pro všechny jednofázové elektroměry a pro vícefázové elektroměry se symetrickou zátěží a s účiníkem rovným jedné:5 %, 10 %, 20 %, 50 %, 100 % Ib a pro každý celý násobek od Ib až do Imax,- pro všechny jednofázové elektroměry a pro vícefázové elektroměry se symetrickou zátěží a s účiníkem 0,5 (induktivní):10 %, 20 %, 50 %, 100 % Ib a pro každý celý násobek od Ib až do Imax,- pro vícefázové elektroměry s jednofázovou zátěží:20 %, 50 % a 100 % Ib, 50 % Imax a Imax s účiníkem rovným jedné a Ib s účiníkem 0,5 (induktivní).Tyto zkoušky se provedou postupně ve všech fázích.Účinky ovlivňujících veličin se vyzkoušejí alespoň v těchto bodech:- vliv teploty okolí0,1 Ib,Ib a Imax (účiník rovný jedné),- Ib, Ib a Imax (účiník 0,5 induktivní),- vliv polohy, napětí, frekvence, tvaru vlny, vnější magnetické indukce, magnetického pole příslušenství a mechanické zátěže každého počítadla na jednotlivé body a za podmínek stanovených v tabulce IV,— vliv záměny fází (vícefázové elektroměry)pro 0,5 Ib, Ib a Imax se symetrickou zátěží a účiníkem rovným jedné (tato poslední zkouška se opakuje pro každou fázi).Dále se provedou tyto zkoušky:- zkoušky krátkodobého proudového přetížení, vlastního oteplení, rozběhu a ověření rozsahu nastavení se provedou podle ustanovení v bodech 5.4, 5.5, 5.7 a 5.9,- zkoušky chodu naprázdno se provedou při 80 %, 100 % a 110 % referenčního napětí,- zkouška počítadla se provede za podmínek stanovených v bodu 5.8. Doba zkoušky musí být dostatečná, aby nepřesnost odečtu nepřesáhla ±0,2 %.6.4 Certifikát EHS schválení typuCertifikát EHS schválení typu musí být doplněn popisy, výkresy a diagramy, které jsou nezbytné pro identifikaci typu a vysvětlení jeho funkce.KAPITOLA V – EHS PRVOTNÍ OVĚŘENÍEHS prvotní ověření elektroměrů musí být provedeno podle požadavků směrnice 71/316/EHS. Tyto požadavky musí být doplněny těmito zvláštními ustanoveními.7. EHS PRVOTNÍ OVĚŘENÍPrvotní ověření elektroměrů musí zahrnovat přejímací zkoušky a přezkoušení shody se schváleným typem.7.1 Přejímací zkouškyPřejímací zkoušky elektroměrů musí zaručit, že mají vlastnosti uvedené v bodu 7.1.1.7.1.1 Druhy přejímacích zkoušek1. zkouška dielektrické pevnosti;2. ověření mechanických vlastností při nasazeném krytu;3. zkouška chodu naprázdno;4. zkouška náběhu;5. až 10. zkoušky přesnosti;11. ověření konstanty.Zkoušky musí být přednostně provedeny ve výše uvedeném pořadí, jak je podrobně uvedeno v bodech 7.1.2 a 7.1.3.7.1.2 Podmínky přejímacích zkoušekTyto zkoušky musí být provedeny na každém elektroměru s upevněným krytem, s výjimkou určitých mechanických vlastností, a případně pro kontrolu počítadla.Pokud je však prvotní ověření prováděno v dílnách výrobce, mohou být zkoušky provedeny s krytem sejmutým, pokud to bylo již dříve přijato a pokud to nemá prakticky žádný vliv na provoz elektroměru. Při kontrole dielektrické pevnosti však musí být kryt nasazen. Po vyhovujícím provedení zkoušky dielektrické pevnosti, ale před jakoukoli další zkouškou, je elektroměr po dobu nejméně půl hodiny připojen k referenčnímu napětí a prochází jím proud o velikosti přibližně 0,1 Ib při účiníku rovném jedné. Tím je umožněno předehřátí napěťového obvodu a provedení kontroly, zda se kotouč volně otáčí.Zkoušky 3 až 11 musí být provedeny za podmínek uvedených v tabulce III nebo V.TABULKA VOvlivňující veličina | Referenční hodnota | Tolerance (±) |Teplota okolí | 23 °C | 2 °C |Poloha | Vertikální | 1° |Napětí | Referenční napětí | 1,5 % |Frekvence | 50 Hz | 0,5 % |Tvar vlny napětí a proudu | Sinusový | Činitel nelineárního zkreslení ne větší než 5 % |Vnější magnetická indukce při frekvenci 50 Hz | Žádná | Indukce nezpůsobující žádnou změnu chyby větší než ±0,3 % při 0,1Ib pro účiník rovný jedné |Navíc pro vícefázové elektroměry |Sled fází | Přímé pořadí | |Nevyváženost napětí a proudů | Žádná | Jako v bodu 5.2 písm.e), přičemž hodnota 1 % se nahradí hodnotou 1,5 % |7.1.3 Provádění přejímacích zkoušek7.1.3.1 Zkouška dielektrické pevnosti (zkouška č. 1)Zkouška střídavým napětím se provádí přiložením střídavého napětí o frekvenci 50 Hz a efektivní hodnotě 2 kV po dobu 1 minuty mezi všechny navzájem spojené svorky a plochý kovový povrch, na kterém je elektroměr umístěn. Při této zkoušce se pomocné obvody s referenčním napětím 40 V nebo menším spojí s plochým kovovým povrchem.Tato zkouška se provádí u výrobce na jeho vlastní odpovědnost na každém přístroji. Příslušný metrologický orgán musí provádět kontrolu.7.1.3.2 Zkoušky prováděné při nasazeném krytu (zkouška č. 2)- zjevně dobrý stav krytu a desky svorkovnice,- správná poloha stupnice,- úplnost všech předepsaných údajů.7.1.3.3 Zkouška chodu naprázdno (zkouška č. 3)Volba mezi dvěma následujícími zkouškami se ponechá na příslušném metrologickém orgánu:- když je elektroměr připojen na referenční napětí s účiníkem rovným jedné při proudu rovném 0,001 Ib, nesmí kotouč dokončit celou otočku,- zkouška se provede podle bodu 5.6.7.1.3.4 Zkouška náběhu (zkouška č. 4)Pokud byla zkouška chodu naprázdno provedena za podmínek stanovených v první odrážce bodu 7.1.3.3, provede se zkouška náběhu takto:při elektroměru napájeném referenčním napětím s účiníkem rovným jedné při proudu rovném 0,006 Ib se musí kotouč rozběhnout a otočit více než jedenkrát.Pokud byla zkouška chodu naprázdno provedena za podmínek stanovených ve druhé odrážce bodu 7.1.3.3, provede se zkouška náběhu podle bodu 5.7.Poznámka:Zkoušky č. 3 a č. 4 se na vícefázových elektroměrech provedou při zatížení ve všech fázích.7.1.3.5 Zkoušky přesnosti (zkoušky č. 5 až č. 10)Zkoušky přesnosti se provedou při hodnotách proudu a účiníku, které uvádí tabulka VI. Není zapotřebí čekat na dosažení teplotního ustálení vinutí. Protože podmínky, při nichž se zkoušky provádějí, nejsou standardními podmínkami pro schválení typu, jsou místo hodnot uvedených v tabulkách I a II použity širší meze chyb podle níže uvedené tabulky VI.TABULKA VIZkouška č. | Hodnota proudu | Účiník | Elektroměry | Zátěž vícefázových elektroměrů | Maximální dovolená chyba (±) |5 | 0,05 Ib | 1 | Jednofázový a vícefázový | Symetrická | 3,0 % |6 | Ib | 1 | Jednofázový a vícefázový | Symetrická | 2,5 % |7 | Ib | 0,5 induktivní | Jednofázový a vícefázový | Symetrická | 2,5 % |8 a 9 | Ib | 1 | Vícefázový | Jednofázově zatížen (jedna zkouška ve dvou z daných fází) | 3,5 % |10 | Imax | 1 | Jednofázový a vícefázový | Symetrická | 2,5 % |Poznámka:Na elektroměrech s více tarify se zkouška č. 5 opakuje pro údaje odpovídající každému tarifu. Elektromagnety pro změnu tarifu musí být napájeny elektrickou energií podle specifikace ve schématu zapojení.Dovolená chyba nesmí být systematicky využívána ve stejném směru.7.1.3.6 Ověření shody počítadla s konstantou elektroměru (zkouška č. 11)Musí se ověřit, že poměr mezi počtem otáček kotouče elektroměru a údajem počítadla (počítadel) je správný.7.1.3.7 Nejistota měřeníVlastnosti měřicích přístrojů a dalších zařízení používaných k provedení zkoušek č. 5 až 10, případně zkoušky č. 11, musí být takové, aby jimi způsobené chyby měření nepřesahovaly relativní hodnotu:- ±0,4 % při účiníku rovném jedné,- ±0,6 % při účiníku 0,5 % (induktivním).7.2 Přezkoušení shody se schváleným typem7.2.1 Způsob přezkoušení pro posouzení shody se schváleným typemAby se určilo, zda metrologické vlastnosti elektroměrů vyrobených a předložených pro prvotní ověření jsou shodné s požadavky této směrnice, může být v intervalech stanovených příslušným metrologickým orgánem provedeno přezkoušení shody se schváleným typem na třech elektroměrech náhodně vybraných po přejímacích zkouškách.Toto přezkoušení se skládá z jedné nebo více zkoušek vybraných ze zkoušek popsaných v této směrnici (oddíly 3 a 5), a zejména z těch zkoušek, které slouží k určení vlivu ovlivňujících veličin.Tyto zkoušky se provedou za referenčních podmínek popsaných v bodu 5.2 a v měřicích bodech uvedených v bodu 6.3.Po otevření krytu mohou být také ověřeny tyto body:- jakost povrchové úpravy, tj. nátěru,- převod soukolí,- způsob chodu počítadla,- jakost pájení a/nebo svarů,- dotažení šroubů,- nepřítomnost nečistot a kovového prachu,- rozsah nastavení.Poznámka:Jestliže jsou elektroměry schváleného typu vyráběny sériově, je žádoucí, aby četnost přezkoušení shody se schváleným typem byla úměrná objemu výroby. Navíc je nutno takto postupovat pokaždé, když se během přejímacích nebo jiných zkoušek objeví nějaké zjevně systematické závady.7.3 Značky a plomby EHS ověřeníElektroměry, které vyhověly zkouškám prvotního ověření, musí být označeny značkami EHS prvotního ověření.Plomby musí obsahovat značky EHS prvotního ověření a musí být umístěny takovým způsobem, aby se zajistilo, že bez poškození plomb EHS prvotního ověření nebude možno získat přístup k vnitřním funkčním částem elektroměru.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/82/EU ze dne 25. října 2011 o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu

text:
               5.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 288/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/82/EU
   ze dne 25. října 2011
   o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   v souladu s řádným legislativním postupem (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.

               (2)

               Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (2) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (3) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.

               (3)

               Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném "Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011–2020" zdůraznila, že prosazování příslušných právních předpisů je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech o bezpečnosti silničního provozu ze dne 2. prosince 2010 vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi k posouzení možnosti případné harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie. Komise by proto měla zhodnotit, zda bude v budoucnu nutné navrhnout další opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.

               (4)

               Podporovat je třeba rovněž větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.

               (5)

               Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila dostatek informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech než je členský stát registrace.

               (6)

               Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, zaveden systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.

               (7)

               Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, může zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.

               (8)

               K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.

               (9)

               V rámci prümských rozhodnutí si členské státy vzájemně poskytují právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů by měla být pokud možno začleněna do této směrnice.

               (10)

               Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla předložit zprávu o posouzení fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.

               (11)

               Užití uvedených softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.

               (12)

               Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.

               (13)

               Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prostředky a postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informace vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Další postupy podléhají platným právním nástrojům, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, např. rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (4).

               (14)

               Členské státy by měly zvážit poskytnutí odpovídajícího překladu informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak stanovuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (5).

               (15)

               S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu s vysokou úrovní ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby byla zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.

               (16)

               Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.

               (17)

               Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými subjekty, mimo jiné orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.

               (18)

               Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů, která by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.

               (19)

               Jelikož údaje související s určením totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji, členské státy by měly přijmout opatření, která jsou nezbytná k uplatnění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (6). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjekt údajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů, a měl by mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.

               (20)

               Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.

               (21)

               Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, uvedené v článku 6 Smlouvy o Evropské unii.

               (22)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.

               (23)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.

               (24)

               Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o zohlednění příslušných změn rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.

               (25)

               V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (7) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.

               (26)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto z důvodu rozsahu či účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (27)

               Byl konzultován Evropský inspektor ochrany údajů, který k dané problematice zaujal stanovisko (8),

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Cíl
   Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, a tím i vymáhání sankcí.
   Článek 2
   Oblast působnosti
   Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:

               a)

               překročení nejvyšší dovolené rychlosti;

               b)

               nepoužití bezpečnostních pásů;

               c)

               nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;

               d)

               řízení vozidla pod vlivem alkoholu;

               e)

               řízení vozidla pod vlivem drog;

               f)

               nepoužití ochranné přilby;

               g)

               použití zakázaného pruhu;

               h)

               nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.

         Článek 3
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;

               b)

               „členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;

               c)

               „členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;

               d)

               „překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci a dotyčný druh vozidla;

               e)

               „nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS ze dne 16. prosince 1991 o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech (9) a právních předpisů členského státu deliktu;

               f)

               „nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;

               g)

               „řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;

               h)

               „řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;

               i)

               „nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;

               j)

               „použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, např. odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;

               k)

               „nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;

               l)

               „národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;

               m)

               „automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, několika nebo všech členských států či zúčastněných zemí;

               n)

               „držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.

         Článek 4
   Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
   1.   Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 3 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidel s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:

               a)

               údajů o vozidlech a

               b)

               údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.

         Datové prvky uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
   2.   Veškeré vyhledávání formou odchozích žádostí provádí národní kontaktní místo členského státu deliktu s využitím úplného registračního čísla.
   Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
   Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článcích 2 a 3.
   3.   Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
   4.   Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky bez výměny údajů z dalších databází. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem a aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jakou je aplikace speciálně vytvořená pro účely článku 12 rozhodnutí 2008/615/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
   5.   Každý členský stát nese své náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
   Článek 5
   Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
   1.   Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení.
   Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
   V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
   2.   Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedeného v článku 2, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
   3.   Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
   Článek 6
   Podávání zpráv členskými státy Komisi
   Členské státy zašlou do ze dne 7. listopadu 2014 Komisi předběžnou zprávu. Do ze dne 6. května 2016, a poté každé dva roky zašlou Komisi rovněž souhrnnou zprávu.
   V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
   Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
   Článek 7
   Ochrana údajů
   1.   Ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená v rámcovém rozhodnutí 2008/977/SVV se vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice.
   2.   Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 4 a 5 rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 9 uvedeného rámcového rozhodnutí byla stanovena nejdelší přípustná lhůta pro uchovávání údajů.
   Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, přístup, opravu, výmaz a blokování, náhradu škody a soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
   Všechna příslušná ustanovení o ochraně údajů stanovená v prümských rozhodnutích se rovněž vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice
   3.   Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
   Článek 8
   Informování účastníků silničního provozu v Unii
   1.   Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
   2.   Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, mimo jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
   Článek 9
   Akty v přenesené pravomoci
   Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, pokud jde o aktualizaci přílohy I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
   Článek 10
   Výkon přenesené pravomoci
   1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
   2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let od ze dne 6. listopadu 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
   3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
   4.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
   5.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
   Článek 11
   Revize směrnice
   Do ze dne 7. listopadu 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:

               —

               posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,

               —

               posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu osob usmrcených v důsledku silničních nehod v Unii, zvláště otázky, zda má na účinnost této směrnice vliv její územní působnost,

               —

               posouzení potřeby vypracování společných norem pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat přinejmenším překračování rychlostních limitů, řízení vozidla pod vlivem alkoholu, nepoužívání bezpečnostních pásů a nezastavení na červený světelný signál světelného signalizačního zařízení,

               —

               posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navržení společných kritérií týkajících se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik EU, včetně společné dopravní politiky,

               —

               případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,

               —

               posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.

         Článek 12
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do ze dne 7. listopadu 2013. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 13
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 14
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.

      Ve Štrasburku dne 25. října 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 17. prosince 2008 (Úř. věst. C 45 E, 23.2.2010, s. 149) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 17. března 2011 (Úř. věst. C 136 E, 6.5.2011, s. 1). Postoj Evropského parlamentu ze dne 6. července 2011 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 29. září 2011.

      (2)  Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12.

      (4)  Úř. věst. L 76, 22.3.2005, s. 16.

      (5)  Úř. věst. L 280, 26.10.2010, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 350, 30.12.2008, s. 60.

      (7)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (8)  Úř. věst. C 310, 5.12.2008, s. 9.

      (9)  Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 26.

      PŘÍLOHA I

         DATOVÉ PRVKY VZTAHUJÍCÍ SE K VYHLEDÁVÁNÍ PODLE ČLÁNKU 4

                  Položka

                  P/N (1)

                  Poznámky

                  Údaje týkající se vozidla

                  P

                  Členský stát registrace

                  P

                  Registrační číslo vozidla

                  P

                  (A (2))

                  Údaje týkající se deliktu

                  P

                  Členský stát deliktu

                  P

                  Referenční datum deliktu

                  P

                  Referenční čas deliktu

                  P

                  Účel vyhledávání

                  P

                  Kód označující druh deliktu podle článku 2

                              1

                              =

                              Překročení nejvyšší dovolené rychlosti

                              2

                              =

                              Řízení vozidla pod vlivem alkoholu

                              3

                              =

                              Nepoužití bezpečnostních pásů

                              4

                              =

                              Nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení

                              5

                              =

                              Použití zakázaného pruhu

                              10

                              =

                              Řízení vozidla pod vlivem drog

                              11

                              =

                              Nepoužití ochranné přilby

                              12

                              =

                              Nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy

         POSKYTOVANÉ DATOVÉ PRVKY PODLE ČLÁNKU 4

      Část I:   Údaje o vozidlech

                  Položka

                  P/N (3)

                  Poznámky

                  Registrační číslo vozidla

                  P

                  Číslo podvozku / VIN

                  P

                  Stát registrace

                  P

                  Tovární značka

                  P

                  (D.1) (4), např. Ford, Opel, Renault

                  Obchodní typ vozidla

                  P

                  (D.3) např. Focus, Astra, Megane

                  Kód kategorie EU

                  P

                  (J) např. mopedy, motocykly, automobily

      Část II   Údaje o držiteli či vlastníkovi vozidla

                  Položka

                  P/N (5)

                  Poznámky

                  Údaje o držiteli vozidla

                  (C.1 (6))
                  Údaje týkající se držitele osvědčení o registraci.

                  Příjmení držitele registrace (případně název společnosti)

                  P

                  (C.1.1)
                  Pro příjmení, dodatky za jménem, tituly atd. se použijí samostatné kolonky
                  a
                  příjmení bude uvedeno v tisknutelném formátu.

                  Jméno

                  P

                  (C.1.2)
                  Pro jméno či jména a iniciály se použijí samostatné kolonky
                  a
                  jméno bude uvedeno v tisknutelném formátu.

                  Adresa

                  P

                  (C.1.3)
                  Pro ulici, číslo domu a dodatek, poštovní směrovací číslo, místo bydliště (sídla), stát bydliště (sídla) atd. se použijí samostatné kolonky
                  a
                  adresa bude uvedena v tisknutelném formátu.

                  Pohlaví

                  N

                  Muž, žena

                  Datum narození

                  P

                  Právní subjekt

                  P

                  Fyzická osoba, sdružení, společnost, firma atd.

                  Místo narození

                  N

                  Identifikační číslo

                  N

                  Identifikační údaj, který jednoznačným způsobem identifikuje osobu nebo společnost

                  Údaje týkající se vlastníka vozidla

                  (C.2) Údaje týkající se vlastníka vozidla

                  Příjmení vlastníka (případně název společnosti)

                  P

                  (C.2.1)

                  Jméno

                  P

                  (C.2.2)

                  Adresa

                  P

                  (C.2.3)

                  Pohlaví

                  N

                  Muž, žena

                  Datum narození

                  P

                  Právní subjekt

                  P

                  Fyzická osoba, sdružení, společnost, firma atd.

                  Místo narození

                  N

                  Identifikační číslo

                  N

                  Identifikační údaj, který jednoznačným způsobem identifikuje osobu nebo společnost.

                  V případě sešrotovaných vozidel, odcizených vozidel nebo registračních značek nebo v případě propadlé registrace vozidla nebudou poskytnuty žádné informace o vlastníkovi/držiteli vozidla. Na výstupu se v takovém případě objeví zpráva „Tuto informaci nelze poskytnout“.

         (1)  P = povinné, pokud jsou k dispozici v národním registru; N = nepovinné.

         (2)  Harmonizovaná zkratka dokumentu, viz směrnice Rady 1999/37/ES ze dne 29. dubna 1999 o registračních dokladech vozidel (Úř. věst. L 138,1.6.1999, s. 57).

         (3)  P = povinné, pokud jsou k dispozici v národním registru; N = nepovinné.

         (4)  Harmonizovaná zkratka dokumentu, viz směrnice 1999/37/ES.

         (5)  P = povinné, pokud jsou k dispozici v národním registru; N = nepovinné.

         (6)  Harmonizovaná zkratka dokumentu, viz směrnice 1999/37/ES.

      PŘÍLOHA II

         VZOR INFORMAČNÍHO DOPISU

         podle článku 5

      [titulní strana]

      PROHLÁŠENÍ KOMISE O PRÁVNÍM ZÁKLADU

         „Komise bere na vědomí, že Rada a Evropský parlament souhlasí s nahrazením právního základu navrhovaného Komisí, kdy má být čl. 91 odst. 1 písm. c) SFEU nahrazen čl. 87 odst. 2 SFEU. Komise sdílí názor obou spoluzákonodárců ohledně významu sledování cílů navrhované směrnice, jimiž je zlepšení bezpečnosti silničního provozu, avšak z právního a institucionálního hlediska je toho názoru, že čl. 87 odst. 2 SFEU nepředstavuje vhodný právní základ, a vyhrazuje si proto právo využít všech právních prostředků, které má k dispozici.“