title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/37/EU ze dne 26. června 2013 , kterou se mění směrnice 2003/98/ES o opakovaném použití informací veřejného sektoru  Text s významem pro EHP

text:
               27.6.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 175/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/37/EU
   ze dne 26. června 2013,
   kterou se mění směrnice 2003/98/ES o opakovaném použití informací veřejného sektoru
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Dokumenty, které vytvářejí subjekty veřejného sektoru členských států, představují rozsáhlý, rozmanitý a cenný soubor zdrojů, jejž může ve svůj prospěch využívat znalostní ekonomika.

               (2)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (3) stanoví minimální soubor pravidel pro opakované použití a praktické prostředky pro usnadnění opakovaného použití stávajících dokumentů, které mají v držení subjekty veřejného sektoru členských států.

               (3)

               Politiky zpřístupnění údajů, které podporují širokou dostupnost a opakované použití informací veřejného sektoru pro soukromé nebo komerční účely s minimálními či žádnými právními, technickými a finančními omezeními a které napomáhají oběhu informací nejen pro hospodářské subjekty, ale také pro veřejnost, mohou hrát důležitou úlohu při nastartování vývoje nových služeb založených na nových způsobech kombinování a využití těchto informací, podnítit hospodářský růst a podpořit zapojení do společnosti. Vyžaduje to však rovné podmínky na úrovni Unie v otázce toho, zda opakované použití dokumentů je či není povoleno, a těch nelze dosáhnout při existenci různých předpisů a postupů členských států nebo dotčených subjektů veřejného sektoru.

               (4)

               Povolení opakovaného použití dokumentů, které jsou v držení subjektu veřejného sektoru, přidává hodnotu pro pravidelné a konečné uživatele a pro společnost obecně a v mnoha případech i pro samotný veřejný subjekt, neboť podporuje transparentnost a odpovědnost a poskytuje zpětnou vazbu od pravidelných a konečných uživatelů umožňující dotčenému subjektu veřejného sektoru zkvalitnit shromažďované informace.

               (5)

               Od přijetí prvního souboru pravidel pro opakované použití informací veřejného sektoru v roce 2003 množství údajů ve světě, včetně veřejných údajů, exponenciálně narostlo a vznikají a jsou shromažďovány nové typy údajů. Současně jsme svědky probíhajícího vývoje technologií pro analýzu, využití a zpracování údajů. Tento rychlý technologický vývoj umožňuje vytvářet nové služby a nové aplikace, které vycházejí z použití, shromažďování nebo kombinace údajů. Pravidla přijatá v roce 2003 již těmto rychlým změnám nestačí, a proto hrozí, že budou hospodářské a sociální příležitosti nabízené opakovaným použitím veřejných údajů promarněny.

               (6)

               Zároveň členské státy nyní zavedly politiky opakovaného použití podle směrnice 2003/98/ES a některé z nich přijaly v souvislosti s přístupnými údaji ambiciózní postupy pro usnadnění opakovaného použití dostupných veřejných údajů pro občany a společnosti v míře přesahující minimální úroveň stanovenou uvedenou směrnicí. K zabránění tomu, aby různé předpisy v různých členských státech kladly překážky přeshraniční nabídce výrobků a služeb, a k umožnění opakovaného použití srovnatelných souborů veřejných údajů pro celoevropské aplikace využívající tyto údaje je rovněž nutná minimální harmonizace s cílem určit, jaké veřejné údaje jsou na vnitřním informačním trhu v souladu s příslušným režimem přístupu pro opakované použití dostupné.

               (7)

               Směrnice 2003/98/ES neobsahuje povinnost týkající se přístupu k dokumentům ani povinnost umožnit opakované použití dokumentů. Rozhodnutí, zda opakované použití povolit, zůstává na členských státech nebo dotčeném subjektu veřejného sektoru. Směrnice 2003/98/ES zároveň vychází z vnitrostátních pravidel pro přístup k dokumentům, a proto neukládá povinnost umožnit opakované použití dokumentů v případech, kdy je přístup k nim omezen (například vnitrostátní pravidla omezují přístup na občany nebo společnosti, které pro získání přístupu k dokumentům prokáží zvláštní zájem) nebo vyloučen (například vnitrostátní pravidla vylučují přístup z důvodu citlivé povahy dokumentů, a to na základě pohnutek souvisejících mimo jiné s národní bezpečností, obranou nebo veřejnou bezpečností). Některé členské státy výslovně spojily právo opakovaného použití s tímto právem přístupu, takže lze všechny obecně dostupné dokumenty opakovaně používat. V jiných členských státech je spojitost mezi uvedenými dvěma soubory pravidel méně jasná, což je zdrojem právní nejistoty.

               (8)

               Směrnice 2003/98/ES by tedy měla být pozměněna tak, aby jasně stanovila, že členské státy musí umožnit opakované použití všech dokumentů, pokud přístup k nim není omezen nebo vyloučen podle vnitrostátních pravidel nebo se na něho nevztahují jiné výjimky stanovené v této směrnici. Cílem změn zavedených touto směrnicí není vymezit nebo změnit režimy přístupu v členských státech, které jsou i nadále v působnosti členských států.

               (9)

               V tomto ohledu a s přihlédnutím k právu Unie a k mezinárodním závazkům členských států a Unie, zejména v rámci Bernské úmluvy o ochraně literárních a uměleckých děl a Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví, by měly být z oblasti působnosti směrnice 2003/98/ES vyjmuty dokumenty, k nimž mají práva duševního vlastnictví třetí strany. Pokud byla původním nositelem práv duševního vlastnictví k dokumentu, který mají v držení knihovny včetně univerzitních, muzea a archivy a u kterého dosud neuplynula doba ochrany těchto práv, třetí strana, měl by se takový dokument pro účely této směrnice považovat za dokument, k němuž mají práva duševního vlastnictví třetí strany.

               (10)

               Směrnice 2003/98/ES by se měla vztahovat na dokumenty, jejichž poskytnutí je součástí veřejných úkolů příslušných subjektů veřejného sektoru, jak je definováno právem nebo jinými závaznými pravidly v příslušných členských státech. Při neexistenci takových pravidel by měly být tyto veřejné úkoly vymezeny v souladu s obecnou správní praxí v příslušném členském státě za předpokladu, že rozsah těchto veřejných úkolů je transparentní a podléhá přezkumu. Tyto veřejné úkoly by mohly být vymezeny obecně nebo individuálně pro jednotlivé subjekty veřejného sektoru.

               (11)

               Tato směrnice by měla být provedena a uplatňována v plném souladu se zásadami ochrany osobních údajů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4). Zejména je třeba připomenout, že podle uvedené směrnice by měly členské státy stanovit podmínky, za kterých je zpracování osobních údajů přípustné. Jednou ze zásad uvedené směrnice rovněž je, že následné osobní údaje nesmějí být po shromáždění dále zpracovávány způsobem neslučitelným se stanovenými, výslovnými a legitimními účely, pro které byly tyto údaje shromážděny.

               (12)

               Směrnicí 2003/98/ES by neměla být dotčena práva, včetně majetkových a osobnostních práv, která mohou mít zaměstnanci subjektů veřejného sektoru podle vnitrostátních pravidel.

               (13)

               Kromě toho by si měl příslušný subjekt veřejného sektoru u každého dokumentu, který bude možno opakovaně použít, ponechat uživatelské právo k danému dokumentu.

               (14)

               Oblast působnosti směrnice 2003/98/ES by měla být rozšířena na knihovny včetně univerzitních, muzea a archivy.

               (15)

               Jedním ze základních cílů vytváření vnitřního trhu je vytvoření podmínek, které přispívají k rozvoji služeb v celé Unii. Knihovny, muzea a archivy uchovávají značné množství zdrojů cenných informací veřejného sektoru, zejména proto, že projekty digitalizace znásobily množství veřejně přístupného digitálního materiálu. Tyto sbírky kulturního dědictví a s nimi související metadata jsou potenciální základnou produktů a služeb s digitálním obsahem a mají obrovský potenciál pro inovativní opakované použití v oblastech, jako jsou studium a cestovní ruch. Rozšířené možnosti opakovaného použití informací veřejného kulturního materiálu by měly mimo jiné umožnit unijním společnostem využívat svého potenciálu a přispívat k hospodářskému růstu a vytváření pracovních míst.

               (16)

               V pravidlech a postupech členských států týkajících se využívání veřejných kulturních zdrojů existují značné rozdíly, které vytvářejí překážky pro plné využití hospodářského potenciálu těchto zdrojů. S tím, jak knihovny, muzea a archivy dále investují do digitalizace, mnoho z nich již dává svůj veřejně přístupný obsah k dispozici k opakovanému použití a mnoho z nich aktivně vyhledává příležitosti, jak svůj obsah opakovaně použít. Protože však působí ve velmi různých regulačních a kulturních prostředích, způsoby, jakými kulturní instituce v praxi obsah využívají, se vyvinuly velmi rozmanitě.

               (17)

               Vzhledem k tomu, že rozdíly ve vnitrostátních pravidlech a postupech nebo nejasnosti brání hladkému fungování vnitřního trhu a řádnému rozvoji informační společnosti v Unii, měla by být provedena minimální harmonizace vnitrostátních pravidel a postupů pro opakované použití veřejného kulturního materiálu v knihovnách, muzeích a archivech.

               (18)

               Rozšíření oblasti působnosti směrnice 2003/98/ES by mělo být omezeno na tři typy kulturních institucí – knihovny včetně univerzitních, muzea a archivy, protože jejich sbírky jsou a čím dál více budou cenným materiálem pro opakované použití v mnoha produktech, jako jsou mobilní aplikace. Ostatní typy kulturních institucí (například orchestry, opery, balety a divadla), včetně archivů, které jsou jejich součástí, by měly zůstat mimo její působnost pro svou specifickou povahu umění spočívajících v uměleckém výkonu. Protože na téměř všechen jejich materiál se vztahují práva duševního vlastnictví třetích stran, a tento materiál by proto zůstal vyňat z oblasti působnosti této směrnice, zahrnutí těchto institucí do její oblasti působnosti by mělo malý účinek.

               (19)

               Digitalizace je důležitým prostředkem k zajištění širšího přístupu ke kulturnímu materiálu a jeho opětovného využití ke vzdělávání, práci a naplnění volného času. Skýtá také velké ekonomické příležitosti, neboť umožňuje snazší začlenění kulturního materiálu do digitálních služeb a produktů, a tím podporuje vytváření pracovních míst a růst. Tyto aspekty byly zdůrazněny mimo jiné v usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 o sdělení s názvem „Europeana – další postup“ (5), v doporučení Komise 2011/711/EU ze dne 27. října 2011 o digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnosti on-line a o uchovávání digitálních záznamů (6) a v závěrech Rady ze dne 10. května 2012 o digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnosti online a o uchovávání digitálních záznamů (7). Tyto dokumenty vymezují, jak dál postupovat v otázce právních, finančních a organizačních aspektů digitalizace kulturního dědictví Evropy a jeho zpřístupňování online.

               (20)

               Pro usnadnění opakovaného použití by měly subjekty veřejného sektoru, je-li to možné a vhodné, zpřístupnit dokumenty v otevřených a strojově čitelných formátech a spolu s jejich metadaty, s nejlepší možnou úrovní přesnosti a zrnitosti, ve formátu, který zajistí interoperabilitu, například jejich zpracováním v souladu se zásadami týkajícími se požadavků slučitelnosti a použitelnosti pro prostorové informace podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES ze dne 14. března 2007 o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (8).

               (21)

               Dokument by měl být považován za dokument ve strojově čitelném formátu, je-li ve formátu souboru strukturovaného tak, aby v něm softwarové aplikace mohly snadno nalézt, rozpoznat a získat konkrétní údaje. Za strojově čitelné údaje se považují údaje zakódované v souborech strukturovaných ve strojově čitelném formátu. Strojově čitelné formáty mohou být otevřené nebo chráněné vlastnickým právem; mohou být formálně normalizované, či nikoli. Dokumenty ve formě souboru, který toto automatické zpracování omezuje, jelikož údaje z nich nelze získat snadno či vůbec, by za dokumenty ve strojově čitelném formátu být považovány neměly. Členské státy by měly ve vhodných případech podporovat používání otevřených, strojově čitelných formátů.

               (22)

               V případě, že za opakované použití dokumentů vybírají subjekty veřejného sektoru poplatky, měly by být tyto poplatky v zásadě omezeny na mezní náklady. Je však třeba dbát na to, aby nebyl omezen běžný provoz subjektů veřejného sektoru, které musí získávat příjmy, z nichž hradí podstatnou část svých nákladů souvisejících s výkonem svých veřejných úkolů nebo nákladů na reprodukci, shromažďování, vytváření a šíření některých dokumentů zpřístupněných k opakovanému použití. V takových případech by měly mít subjekty veřejného sektoru možnost účtovat si poplatky převyšující mezní náklady. Tyto poplatky převyšující mezní náklady by měly být stanoveny na základě objektivních, transparentních a ověřitelných kritérií a celkový příjem z poskytování a povolování opakovaného použití dokumentů by neměl přesáhnout náklady na jejich shromažďování, vytváření, reprodukci a šíření se započítáním přiměřené návratnosti investic. Požadavek získávat příjmy, z nichž si subjekty veřejného sektoru hradí podstatnou část svých nákladů souvisejících s výkonem svých veřejných úkolů nebo nákladů na reprodukci, shromažďování, vytváření a šíření některých dokumentů, nemusí být nutně stanoven právními předpisy, ale může vyplývat například ze správní praxe v členských státech. Takovýto požadavek by měly členské státy pravidelně přezkoumávat.

               (23)

               I knihovny, muzea a archivy by měly mít možnost účtovat poplatky převyšující mezní náklady, aby nebyl omezen jejich běžný provoz. Celkový příjem těchto subjektů veřejného sektoru z poskytování a povolování opakovaného použití dokumentů po odpovídající účetní období by neměl přesahovat náklady na jejich shromažďování, vytváření, reprodukci, šíření, uchovávání a zúčtování práv, se započítáním přiměřené návratnosti investic. Pro účely knihoven, muzeí a archivů a se zřetelem k jejich specifikům by mohly být při výpočtu přiměřené návratnosti investic brány v potaz ceny, které jsou za opakované použití týchž nebo podobných dokumentů účtovány v soukromém sektoru.

               (24)

               Horní hranici poplatků stanovenou touto směrnicí není dotčeno právo členských států vybírat nižší nebo vůbec žádné poplatky.

               (25)

               Členské státy by měly stanovit kritéria pro vybírání poplatků převyšujících mezní náklady. V tomto ohledu mohou členské státy například tato kritéria stanovit ve vnitrostátních pravidlech nebo mohou určit vhodný orgán nebo vhodné orgány, jiné než dotčený subjekt veřejného sektoru, které jsou ke stanovení těchto kritérií příslušné. Takový orgán by měl mít strukturu a fungovat v souladu s ústavními a právními systémy členských států. Mohlo by jít o stávající orgán s výkonnými pravomocemi v oblasti rozpočtu a pod politickým vedením.

               (26)

               V souvislosti s každým opakovaným použitím dokumentu mohou subjekty veřejného sektoru, ve vhodných případech prostřednictvím licence, uložit podmínky týkající se například uvedení zdroje a uvedení toho, zda uživatel daný dokument jakýmkoli způsobem pozměnil. Všechny licence na opakované použití informací veřejného sektoru by každopádně měly klást co nejméně omezení opakovaného použití, například požadovat pouze uvádění zdrojů. V tomto ohledu by měly hrát důležitou úlohu veřejné licence dostupné on-line, které udělují širší práva k opakovanému použití bez technologických, finančních nebo zeměpisných omezení a využívají otevřené datové formáty. Proto by měly členské státy podporovat používání veřejných licencí, které by se postupem času měly stát běžnou praxí v celé Unii.

               (27)

               Komise podpořila vytvoření online přístupného přehledu výsledků v oblasti informací veřejného sektoru s příslušnými výkonnostními ukazateli pro opakované používání informací veřejného sektoru ve všech členských státech. Pravidelná aktualizace tohoto přehledu přispěje k výměně informací mezi členskými státy a k dostupnosti informací o politikách a praktických postupech v celé Unii.

               (28)

               Prostředky pro zjednání nápravy by měly zahrnovat možnost přezkumu nestranným přezkumným orgánem. Takovým orgánem by mohl být již existující vnitrostátní orgán, jako je vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž, vnitrostátní orgán odpovědný za přístup k dokumentům nebo vnitrostátní soudní orgán. Takový orgán by měl mít strukturu a fungovat v souladu s ústavními a právními systémy členských států a jeho činnost by neměla vylučovat jakékoli jiné prostředky pro zjednání nápravy, které jsou žadatelům o opakované použití k dispozici. Měl by však být odlišný od mechanismu členského státu, který stanoví kritéria pro vybírání poplatků převyšujících mezní náklady. Prostředky pro zjednání nápravy by měly zahrnovat možnost přezkumu zamítavých rozhodnutí, ale rovněž rozhodnutí, kterými, i když opakované použití povolují, by mohl být žadatel dotčen z jiných důvodů, zejména pokud jde o použitá pravidla pro vybírání poplatků. Postup přezkoumání by měl být rychlý, v souladu s potřebami rychle se měnícího trhu.

               (29)

               Při stanovování zásad pro opakované používání dokumentů by měla být dodržena pravidla hospodářské soutěže, přičemž by pokud možno nemělo docházet k uzavírání výhradních dohod mezi subjekty veřejného sektoru a soukromými partnery. Pro zajištění služeb ve veřejném zájmu však někdy může být výhradní právo na opakované použití konkrétních dokumentů veřejného sektoru nezbytné. Může tomu tak být v případě, kdy by žádný komerční vydavatel informace bez tohoto výhradního práva nezveřejňoval. S cílem zohlednit tento aspekt povoluje směrnice 2003/98/ES výhradní dohody, je-li pro poskytování služby ve veřejném zájmu výhradní právo nezbytné, s výhradou jejich pravidelného přezkumu.

               (30)

               V návaznosti na rozšíření oblasti působnosti směrnice 2003/98/ES na knihovny včetně univerzitních, muzea a archivy je záhodno vzít v úvahu současný výrazně odlišný stav v různých členských státech, pokud jde o digitalizaci kulturních zdrojů, který nelze účinně řešit stávajícími ustanoveními uvedené směrnice o výhradních dohodách. Mezi knihovnami včetně univerzitních, muzei, archivy a soukromými partnery existují četná ujednání o spolupráci, která zahrnují digitalizaci kulturních zdrojů a v jejichž rámci se soukromým partnerům udělují výhradní přístupová práva. Praxe ukázala, že tato partnerství veřejného a soukromého sektoru umožňují přínosné využívání kulturních sbírek a současně urychlují zpřístupnění kulturního dědictví veřejnosti.

               (31)

               Pokud se výhradní právo týká digitalizace kulturních zdrojů, může být zapotřebí, aby trvalo určitou dobu, aby měl soukromý partner možnost získat svou investici zpět. Tato doba by však měla být omezená a co nejkratší, aby byla dodržena zásada, že veřejně přístupný materiál by měl zůstat veřejně přístupný, jakmile je digitalizován. Trvání výhradního práva digitalizovat kulturní zdroje by obecně nemělo překročit deset let. Jakékoliv trvání výhradního práva po dobu více než deset let by mělo být předmětem přezkoumání s přihlédnutím k technickým, finančním a správním změnám v daném prostředí od doby, kdy byla daná dohoda uzavřena. Kromě toho by mělo jakékoli partnerství veřejného a soukromého sektoru pro účely digitalizace kulturních zdrojů udělit partnerské kulturní instituci plná práva ve vztahu k využívání digitalizovaných kulturních zdrojů po skončení platnosti dohody.

               (32)

               S cílem náležitě zohlednit smlouvy a jiné dohody udělující výhradní práva, které byly uzavřeny před vstupem této směrnice v platnost, by měla být stanovena vhodná přechodná opatření na ochranu zájmů dotčených stran, na jejichž výhradní práva se nebudou moci vztahovat výjimky povolené podle této směrnice. Tato přechodná opatření by měla umožnit, aby výhradní práva daných stran existovala až do skončení platnosti příslušné smlouvy, popřípadě u smluv na dobu neurčitou a u smluv s velmi dlouhou dobou platnosti existovala po dostatečně dlouhou dobu, která stranám umožní přijmout potřebná opatření. Tato přechodná opatření by se neměla vztahovat na smlouvy nebo jiné dohody uzavřené po vstupu této směrnice v platnost, ale před datem použitelnosti vnitrostátních opatření ji provádějících, aby nedošlo k situaci, kdy by byly uzavírány smlouvy a jiné dlouhodobé dohody, které nejsou v souladu s touto směrnicí, se záměrem obejít budoucí vnitrostátní prováděcí opatření. Smlouvy a jiné dohody uzavírané po vstupu v platnost této směrnice, avšak přede dnem použitelnosti vnitrostátních prováděcích opatření, by tedy měly být v souladu s touto směrnicí.

               (33)

               Jelikož cílů této směrnice, totiž usnadnění tvorby informačních produktů a služeb na úrovni Unie založených na dokumentech veřejného sektoru a zajištění účinného využívání dokumentů veřejného sektoru, které překračuje hranice států, soukromými společnostmi, zejména malými a středními podniky, v zájmu rozvoje informačních produktů a služeb s přidanou hodnotou a také občany v zájmu usnadnění volného oběhu informací a komunikace, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu celoevropského rozsahu navrhovaného opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (34)

               Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie, včetně práva na ochranu osobních údajů (článek 8) a práva na vlastnictví (článek 17). Žádné ustanovení této směrnice by nemělo být vykládáno nebo uplatňováno způsobem, který není slučitelný s Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod.

               (35)

               Je třeba zajistit, aby členské státy podávaly Komisi zprávy o míře opakovaného použití informací veřejného sektoru, podmínkách jejich zpřístupňování a postupech zjednávání nápravy.

               (36)

               Komise by měla být členským státům nápomocna při provádění této směrnice jednotným způsobem, a to tím, že po konzultaci se zúčastněnými stranami vydá pokyny týkající se zejména doporučených standardních licencí, datových souborů a poplatků za opakované použití dokumentů.

               (37)

               Směrnice 2003/98/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2003/98/ES se mění takto:

               1)

               Článek 1 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 2 se mění takto:

                                       i)

                                       písmeno a) se nahrazuje tímto:

                                                   „a)

                                                   dokumenty, jejichž poskytnutí nepřísluší do oblasti veřejných úkolů příslušných subjektů veřejného sektoru definovaných zákonem nebo jinými závaznými předpisy v příslušném členském státě, nebo při neexistenci takových předpisů definovaných v souladu s obecnou správní praxí v dotčeném členském státě za předpokladu, že rozsah těchto veřejných úkolů je transparentní a podléhá přezkumu;“,

                                       ii)

                                       písmeno c) se nahrazuje tímto:

                                                   „c)

                                                   dokumenty, které nejsou přístupné podle režimů přístupu v členských státech, včetně z důvodů:

                                                               —

                                                               ochrany národní bezpečnosti (tj. bezpečnosti státu), obrany nebo veřejné bezpečnosti,

                                                               —

                                                               statistické důvěrnosti,

                                                               —

                                                               obchodní důvěrnosti (např. obchodního, profesního nebo firemního tajemství);“,

                                       iii)

                                       vkládají se nová písmena, která znějí:

                                                   „ca)

                                                   dokumenty, k nimž je omezen přístup na základě režimů přístupu v členských státech, včetně případů, kdy občané nebo společnosti pro získání přístupu k dokumentům musí prokázat zvláštní zájem;

                                                   cb)

                                                   části dokumentů obsahující pouze loga, heraldické znaky a insignie;

                                                   cc)

                                                   dokumenty, k nimž je vyloučen nebo omezen přístup na základě režimů přístupu z důvodu ochrany osobních údajů, a podle těchto režimů přístupné části dokumentů, které obsahují osobní údaje, jejichž opakované použití bylo právně vymezeno jako jednání v rozporu s právními předpisy na ochranu osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů;“,

                                       iv)

                                       písmeno e) se nahrazuje tímto:

                                                   „e)

                                                   dokumenty, které mají v držení vzdělávací a výzkumné instituce, včetně organizací pro předávání výsledků výzkumu, školy a vysoké školy, kromě univerzitních knihoven, a“,

                                       v)

                                       písmeno f) se nahrazuje tímto:

                                                   „f)

                                                   dokumenty, které mají v držení kulturní instituce jiné než knihovny, muzea a archivy.“;

                           b)

                           odstavec 3 se nahrazuje tímto:
                           „3.   Tato směrnice je založena na režimech přístupu jednotlivých členských států a tyto nejsou jejími ustanoveními dotčeny.“;

                           c)

                           v odstavci 4 se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“.

               2)

               V článku 2 se doplňují nové body, které znějí:

                           „6.

                           „strojově čitelným formátem“ rozumí formát souboru s takovou strukturou, která umožňuje softwarovým aplikacím v něm snadno nalézt, rozpoznat a získat z něj konkrétní údaje, včetně jednotlivých uvedených fakt a jejich vnitřní struktury;

                           7.

                           „otevřeným formátem“ rozumí formát souboru, který není závislý na žádné platformě a je zpřístupněn veřejnosti bez jakéhokoli omezení, které by znemožňovalo opakované použití dokumentů;

                           8.

                           „otevřenou formální normou“ rozumí norma, která byla písemně stanovena a obsahuje specifikace požadavků na zajištění interoperability softwaru;

                           9.

                           „vysokou školou“ rozumí jakýkoli subjekt veřejného sektoru poskytující vyšší postsekundární vzdělávání vedoucí k získání akademické hodnosti.“

               3)

               Článek 3 se nahrazuje tímto:
               „Článek 3
               Obecná zásada
               1.   S výhradou odstavce 2 členské státy zajistí, aby byly dokumenty, na které se vztahuje tato směrnice v souladu s článkem 1, opakovaně použitelné pro komerční nebo nekomerční účely v souladu s podmínkami podle kapitol III a IV.
               2.   U dokumentů, k nimž mají práva duševního vlastnictví knihovny včetně univerzitních, muzea a archivy, členské státy zajistí, aby v případě, že je povoleno opakované použití takových dokumentů, byly tyto dokumenty opakovaně použitelné pro komerční nebo nekomerční účely v souladu s podmínkami podle kapitol III a IV.“

               4)

               V článku 4 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
               „3.   Při zamítavém rozhodnutí sdělí subjekty veřejného sektoru žadateli důvody zamítnutí založené na příslušných ustanoveních režimu přístupu v dotyčném členském státě nebo na vnitrostátních ustanoveních přijatých na základě této směrnice, zejména čl. 1 odst. 2 písm. a) až cc) nebo článku 3. Je-li zamítavé rozhodnutí založeno na čl. 1 odst. 2 písm. b), odkáže subjekt veřejného sektoru na fyzickou nebo právnickou osobu, která je nositelem práv, je-li známa, nebo eventuálně na poskytovatele licence, od něhož subjekt veřejného sektoru získal dotčený materiál. Knihovny včetně univerzitních, muzea a archivy takový odkaz učinit nemusí.
               4.   Každé rozhodnutí o opakovaném použití obsahuje odkaz na prostředky pro zjednání nápravy, chce-li se žadatel proti rozhodnutí odvolat. Prostředky pro zjednání nápravy zahrnují možnost přezkumu nestranným přezkumným orgánem s patřičnou odborností, jako je vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž, vnitrostátní orgán pro přístup k dokumentům nebo vnitrostátní soudní orgán, jehož rozhodnutí jsou pro dotčený subjekt veřejného sektoru závazná.“

               5)

               Článek 5 se nahrazuje tímto:
               „Článek 5
               Dostupné formáty
               1.   Subjekty veřejného sektoru poskytují své dokumenty v jakémkoliv již existujícím formátu nebo jazyce, a pokud je to možné a vhodné, v otevřeném a strojově čitelném formátu spolu s jejich metadaty. Formát i metadata by měly co nejvíce splňovat formální otevřené normy.
               2.   Odstavec 1 nezakládá povinnost subjektů veřejného sektoru vytvářet nebo upravovat dokumenty nebo poskytovat výtahy z dokumentů, aby splnily požadavky v něm stanovené, pokud by to představovalo nepřiměřené úsilí překračující rámec jednoduché operace.
               3.   Subjekty veřejného sektoru nejsou na základě této směrnice povinny pokračovat ve vytváření a uchovávání určitého druhu dokumentů s ohledem na opakované použití těchto dokumentů organizací soukromého nebo veřejného sektoru.“

               6)

               Článek 6 se nahrazuje tímto:
               „Článek 6
               Zásady vybírání poplatků
               1.   Jsou-li vybírány poplatky za opakované použití dokumentů, omezují se na mezní náklady vzniklé při jejich rozmnožování, zpřístupňování a rozšiřování.
               2.   Odstavec 1 se nevztahuje:

                           a)

                           na subjekty veřejného sektoru, které jsou povinny vytvářet příjmy k úhradě podstatné části svých nákladů souvisejících s výkonem jejich veřejných úkolů;

                           b)

                           ve výjimečných případech na dokumenty, u kterých musí dotčený subjekt veřejného sektoru vytvářet dostatečné příjmy k úhradě podstatné části svých nákladů na jejich shromažďování, vytváření, reprodukci a šíření. Tyto požadavky jsou vymezeny právem nebo jinými závaznými pravidly v příslušném členském státě. Při neexistenci takových předpisů jsou požadavky vymezeny v souladu s obecnou správní praxí v příslušném členském státě;

                           c)

                           na knihovny včetně univerzitních, muzea a archivy.

                     3.   Dotčené subjekty veřejného sektoru v případech uvedených v odst. 2 písm. a) a b) vypočítají celkovou výši poplatků podle objektivních, transparentních a ověřitelných kritérií, která stanoví členské státy. Celkový příjem těchto subjektů z poskytování a povolování opakovaného použití dokumentů po odpovídající účetní období nesmí přesáhnout náklady na jejich shromažďování, vytváření, reprodukci a šíření se započítáním přiměřené návratnosti investic. Poplatky se vypočítávají v souladu s účetními zásadami, které se vztahují na dotčené subjekty veřejného sektoru.
               4.   Pokud poplatky vybírají subjekty veřejného sektoru uvedené v odst. 2 písm. c), nesmí celkový příjem z poskytování a povolování opakovaného použití dokumentů po odpovídající účetní období přesahovat náklady na jejich shromažďování, vytváření, reprodukci, šíření, uchovávání a zúčtování práv, se započítáním přiměřené návratnosti investic. Poplatky se vypočítávají v souladu s účetními zásadami, které se vztahují na dotčené subjekty veřejného sektoru.“

               7)

               Článek 7 se nahrazuje tímto:
               „Článek 7
               Transparentnost
               1.   U standardních poplatků za opakované použití dokumentů v držení subjektů veřejného sektoru jsou veškeré na ně se vztahující podmínky a výše těchto poplatků, včetně základu pro jejich výpočet, stanoveny předem a zveřejněny v elektronické formě, pokud je to možné a vhodné.
               2.   U jiných poplatků za opakované použití než těch, které jsou uvedeny v odstavci 1, uvede příslušný subjekt veřejného sektoru předem, jaké faktory jsou při jejich výpočtu zohledněny. Příslušný subjekt veřejného sektoru také na žádost uvede způsob výpočtu těchto poplatků ve vztahu ke konkrétní žádosti o opakované použití.
               3.   Požadavky uvedené v čl. 6 odst. 2 písm. b) musí být stanoveny předem. Zveřejňují se v elektronické formě, pokud je to možné a vhodné.
               4.   Subjekty veřejného sektoru zajistí, aby byli žadatelé o opakované použití dokumentů informováni o dostupných prostředcích pro zjednání nápravy ohledně rozhodnutí nebo postupů, které se jich týkají.“

               8)

               V článku 8 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Subjekty veřejného sektoru mohou povolit opakované použití bez dalších podmínek nebo mohou uložit podmínky, případně na základě licence. Tyto podmínky nesmějí zbytečně omezovat možnosti opakovaného použití a nesmějí být použity pro omezování hospodářské soutěže.“

               9)

               Článek 9 se nahrazuje tímto:
               „Článek 9
               Praktická opatření
               Členské státy učiní praktická opatření, která usnadňují vyhledávání dokumentů dostupných pro opakované použití, jako seznamy fondů hlavních dokumentů s příslušnými metadaty, pokud je to možné a vhodné, přístupné on-line a ve strojově čitelném formátu, a internetové portály, které jsou propojeny s těmito seznamy fondů. Kdykoli je to možné, vytvoří členské státy podmínky pro vícejazyčné vyhledávání dokumentů.“

               10)

               Článek 11 se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Tento odstavec se nevztahuje na digitalizaci kulturních zdrojů.";

                           b)

                           vkládá se nový odstavec, který zní:
                           „2a.   Bez ohledu na odstavec 1, týká-li se výhradní právo digitalizace kulturních zdrojů, nesmí doba jeho trvání obecně překročit deset let. Překročí-li tato doba deset let, přezkoumá se trvání výhradního práva v jedenáctém roce a popřípadě každých sedm následujících let.
                           Dohody udělující výhradní práva uvedená v prvním pododstavci musí být transparentní a musí být zveřejňovány.
                           Pokud existuje výhradní právo uvedené v prvním pododstavci, dotčenému subjektu veřejného sektoru je jako součást takové dohody bezplatně poskytnuta kopie digitalizovaných kulturních zdrojů. Tato kopie je po skončení trvání výhradního práva k dispozici k opakovanému použití.“;

                           c)

                           odstavec 3 se nahrazuje tímto:
                           „3.   Výhradní dohody platné k 1. červenci 2005, na které se nevztahují výjimky podle odstavce 2, se ukončí uplynutím smlouvy, nejpozději však 31. prosince 2008.“;

                           d)

                           vkládá se nový odstavec, který zní:
                           „4.   Aniž je dotčen odstavec 3, výhradní dohody platné k 17. červenci 2013, na které se nevztahují výjimky podle odstavců 2 a 2a, se ukončí uplynutím smlouvy, nejpozději však dne 18. července 2043.“

               11)

               Článek 13 se nahrazuje tímto:
               „Článek 13
               Přezkum
               1.   Komise přezkoumá používání této směrnice před 18. červencem 2018 a výsledky tohoto přezkumu společně s případnými návrhy na změny této směrnice sdělí Evropskému parlamentu a Radě.
               2.   Členské státy předloží Komisi každé 3 roky zprávu o dostupnosti informací veřejného sektoru pro opakované použití a o podmínkách jejich zpřístupňování a postupech pro zjednání nápravy. Na základě této zprávy, která se zveřejní, provedou členské státy přezkum provádění článku 6, zejména pokud jde o účtování poplatků překračujících mezní náklady.
               3.   Přezkum uvedený v odstavci 1 se zejména soustředí na oblast působnosti a dopad této směrnice, včetně míry zvýšení opakovaného použití dokumentů veřejného sektoru, vlivu zásad používaných pro vybírání poplatků, opakovaného použití úředních textů legislativní a správní povahy, interakce mezi pravidly pro ochranu údajů a možnostmi opakovaného použití, jakož i na další možnosti zlepšování řádného fungování vnitřního trhu a rozvoje evropského odvětví multimediálních materiálů.“

         Článek 2
   1.   Členské státy do 18. července 2015 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Použijí tyto předpisy ode dne 18. července 2015.
   2.   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 26. června 2013.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         A. SHATTER

      (1)  Úř. věst. C 191, 29.6.2012, s. 129.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 13. června 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2013.

      (3)  Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 90.

      (4)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (5)  Úř. věst. C 81 E, 15.3.2011, s. 16.

      (6)  Úř. věst. L 283, 29.10.2011, s. 39.

      (7)  Úř. věst. C 169, 15.6.2012, s. 5.

      (8)  Úř. věst. L 108, 25.4.2007, s. 1.


Důležité právní upozornění

|

31995L0029

Směrnice Rady 95/29/ES ze dne 29. června 1995, kterou se mění směrnice 91/628/EHS o ochraně zvířat během přepravy

Úřední věstník L 148 , 30/06/1995 S. 0052 - 0063 CS.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477 ET.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477 HU.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477 LT.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477 LV.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477 MT.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477 PL.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477 SK.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477 SL.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 466  - 477

		Směrnice Rady 95/29/ESze dne 29. června 1995,kterou se mění směrnice 91/628/EHS o ochraně zvířat během přepravyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že článek 13 odst. 1 směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy [4] vyžaduje, aby Komise podala zprávu, pokud možno spolu s návrhy, o maximální délce trvání přepravy, intervalech krmení a napájení, dobách pro odpočinek, prostorových podmínkách a požadavcích, které musí splňovat dopravní prostředky pro přepravu určitých druhů zvířat;vzhledem k tomu, že zpráva Komise, podložená stanoviskem Vědeckého veterinárního výboru, prokazuje, že je možné vytvořit pro určité typy zvířat standardy založené na vědeckých poznatcích a získaných zkušenostech;vzhledem k tomu, že některé členské státy již přijaly pravidla týkající se délky trvání cest, intervalů krmení a napájení, dob pro odpočinek a prostorových podmínek; že tato pravidla jsou v některých případech velmi podrobná, a že některé členské státy je využívají k omezení obchodu s živými zvířaty v rámci Společenství; že osoby zabývající se přepravou zvířat potřebují jasně definovaná kritéria, která by jim umožnila pracovat v rámci celého Společenství, aniž by se dostávaly do konfliktu s rozdílnými ustanoveními platnými v jednotlivých státech;vzhledem k tomu, že k odstraňování technických překážek v obchodu s živými zvířaty a k umožnění nerušeného provozu tržních organizací je při zajištění dostatečné úrovně ochrany přepravovaných zvířat nezbytné v souvislosti s vnitřním trhem změnit pravidla obsažená ve směrnici 91/628/EHS s cílem harmonizovat pro určité druhy zvířat délku trvání přepravy, doby pro odpočinek, intervaly pro krmení a napájení a prostorové podmínky;vzhledem k tomu, že členským státům by mělo být zachováno právo stanovit přísnější pravidla pro délku trvání cesty při přepravě zvířat určených na jatky, při níž mají být tato zvířata přemísťována z místa nakládky do místa určení na území tohoto státu v souladu o obecnými ustanoveními Smlouvy;PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 91/628/EHS se mění takto:1. Ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. a) se nahrazuje tímto:"a) - přepravy, které nemají obchodní charakter, a přepravy jednotlivého zvířete doprovázeného fyzickou osobou, která za zvíře během přepravy odpovídá,- přepravy domácích zvířat, která doprovázejí svého majitele na jeho soukromé cestě."2. V čl. 2 odst. 2:a) v pododstavci e) se slova "a ustájena alespoň na 10 hodin" nahrazují slovy "a ustájena na 24 hodiny";b) připojují se tyto pododstavce:"h) "dobou odpočinku" se rozumí souvislé období v průběhu cesty, během něhož zvířata nejsou přemísťována pomocí dopravních prostředků;i) "přepravcem" se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která- přepravuje zvířata na svůj vlastní účet, nebo- přepravuje zvířata na účet třetí osoby, nebo- poskytuje třetí osobě dopravní prostředky pro přepravu zvířatza předpokladu, že přeprava má obchodní charakter a je prováděna za účelem zisku."3. V čl. 3 odst. 1 se vkládá následující pododstavec:"aa) - prostorové podmínky (stupeň koncentrace zvířat) odpovídaly alespoň hodnotám uvedeným v kapitole VI přílohy, pokud se týká zvířat a dopravních prostředků uvedených v této kapitole,- délka trvání cesty, doby pro odpočinek a intervaly ke krmení a napájení pro určité druhy zvířat odpovídaly hodnotám uvedeným v kapitole VII přílohy pro zvířata uvedená v této kapitole, aniž jsou dotčena ustanovení nařízení (EHS) č. 3820/85 [5];"4. Článek 5 se nahrazuje tímto:"Článek 5A. Členské státy zajistí, aby:1. každý přepravcea) jei) registrován způsobem umožňujícím příslušnému orgánu v případě neplnění požadavků uvedených v této směrnici rychle zjistit jeho totožnost;ii) držitelem schválení, které platí pro všechny přepravy obratlovců uskutečňované na jednom z území uvedených v příloze ke směrnici 90/675/EHS, a které bylo vydáno příslušným orgánem členského státu zařízení, nebo, pokud se jedná o podnik ve třetí zemi, příslušným orgánem členského státu Unie za předpokladu, že odpovědná osoba přepravního podniku předloží písemný závazek dodržovat platné veterinární předpisy Společenství.Tento závazek zejména uvádí, že:- přepravce uvedený v odstavci 2 učinil všechna opatření nezbytná k dosažení souladu s požadavky této směrnice až do místa určení, a zvláště v případech vývozu do třetích zemí do místa určení, jak je vymezeno příslušnými veterinárními předpisy Společenství,- aniž jsou dotčena ustanovení kapitoly 1 oddílu A odst. 6 pododstavce b) přílohy, je personál uvedený v odst. 2 pododstavci a) náležitě proškolen buď v rámci podniku, nebo prostřednictvím školicí organizace, nebo má odpovídající praktické zkušenosti, které jej kvalifikují k manipulaci s obratlovci a k jejich přepravě a k poskytování potřebné péče přepravovaným zvířatům;b) nepřepravuje zvířata ani nedává přepravovat zvířata v podmínkách, kdy by se mohla těmto zvířatům způsobit zranění nebo zbytečné útrapy;c) používá k přepravě zvířat uvedených v této směrnici dopravní prostředky, které jsou schopné zajistit dodržování požadavků Společenství na dobré životní podmínky zvířat během přepravy, a to zejména požadavků uvedených v příloze a požadavků, které budou určeny podle čl. 13 odst. 1;2. přepravce:a) pověřuje přepravou živých zvířat personál, který má nezbytné schopnosti, odbornou kvalifikaci a znalosti stanovené v odst. 1 písm. a);b) pro přepravu zvířat uvedených v článku 1 odst. 1 písm. a), s nimiž se obchoduje mezi členskými státy nebo která jsou vyvážena do třetích zemí, vypracuje plán cesty v souladu se vzorem uvedeným v kapitole VIII přílohy a tento plán je během cesty připojen k veterinárnímu osvědčení a jsou v něm uvedena všechna místa zastávek a překládek.Jednorázový plán cesty musí být vypracován v souladu s písmenem c) tak, aby pokrýval celou dobu trvání cesty;c) předá plán cesty uvedený pod písmenem b) příslušnému orgánu tak, aby tento orgán mohl vystavit veterinární osvědčení. Následně se na plánu cesty vyznačí počet nebo počty veterinárních osvědčení. Plán musí být opatřen razítkem veterinárního lékaře v místě odjezdu a tento veterinární lékař pak oznámí existenci plánu cesty prostřednictvím systému Animo;d) se přesvědčíi) že originál plánu cesty uvedeného pod písmenem b)- je řádně vypracován a vyplněn příslušnými osobami v náležitém čase,- je připojen k veterinárnímu osvědčení provázejícímu zásilku po celou dobu cesty;ii) že personál pověřený přepravou:- zaznamená do plánu cesty časy a místa, v nichž byla přepravovaná zvířata během cesty nakrmena a napojena,- při vývozu zvířat do třetích zemí, kdy přeprava v rámci států Společenství trvá déle než 8 hodin, nechá plán prověřit (a to po kontrole) příslušným orgánem na hraničním přechodu nebo v místě výstupu ze země stanoveném členským státem (razítko a podpis), a poté, co příslušný veterinární úřad zkontroloval, že zvířata jsou schopna pokračovat v cestě.Členské státy mohou stanovit, že výlohy za výše uvedenou veterinární kontrolu nese hospodářský subjekt, který zvířata vyváží,- při návratu zašle plán cesty zpět příslušnému orgánu v místě původu.Stejná ustanovení platí pro vývoz do třetích zemí prováděný po moři, pokud cesta trvá déle než 8 hodin;e) uchovává po dobu stanovenou příslušným orgánem druhý exemplář plánu cesty uvedeného pod písmenem b) tak, aby mohl být v případě potřeby a na požádání předložen příslušnému orgánu k případnému prověření;f) prokáže, s přihlédnutím k druhu přepravovaných zvířat a v případě, kdy v důsledku délky trvání cesty musí být splněna ustanovení kapitoly VII odst. 4, že byla podniknuta opatření k tomu, aby během cesty byly uspokojeny potřeby zvířat ohledně krmení a napájení, a to i v případě, kdy plán cesty byl změněn nebo kdy cesta byla přerušena z důvodů, které se vymykají jeho kontrole;g) se ujistí se o tom, že zvířata jsou přepravena do místa určení bez zbytečného prodlení;h) aniž je dotčeno dodržování ustanovení kapitoly III přílohy zajistil, se ujistí, že zvířata těch druhů, které nejsou uvedeny v kapitole VII přílohy, jsou během přepravy v náležitých intervalech krmena a napájena;3. aby místa zastávek, která byla předem schválena pověřenou osobou uvedenou v odstavci 2, byla pravidelně kontrolována příslušným orgánem, který se také musí ujistit o tom, že zvířata jsou schopna pokračovat v přepravě;4. náklady spojené s dodržováním požadavků na krmení, napájení a odpočinek přepravovaných zvířat nesou hospodářské subjekty uvedené v odstavci 1.B. Případná prováděcí pravidla vyplývající z ustanovení tohoto článku se stanoví postupem podle článku 17."5. Článek 8 se nahrazuje tímto:"Článek 8Členské státy v souladu se zásadami a pravidly kontroly stanovenými ve směrnici 90/425/EHS zajistí, aby odpovědné orgány kontrolovaly, zda jsou dodržovány požadavky uvedené v této směrnici tím, že bude provádět nediskriminačním způsobem kontroly:a) dopravních prostředků a zvířat přepravovaných po silnicích;b) dopravních prostředků a zvířat při příjezdu na místo určení;c) dopravních prostředků a zvířat na trzích a v místech odjezdu, zastávek a překládky;d) údajů v průvodních dokumentech.Tyto kontroly musí být provedeny na vzorku zvířat, jehož velikost je přiměřená počtu zvířat každoročně přepravovaných v každém členském státě, a mohou být provedeny současně s kontrolami vykonávanými pro jiné účely.Příslušný orgán v každém členském státě musí předložit Komisi výroční zprávu obsahující údaje o počtu prohlídek provedených v předchozím kalendářním roce s přihlédnutím k písmenům a), b), c) a d) a podrobné údaje o všech zaznamenaných porušeních předpisů a o zákrocích, které následně provedl příslušný orgán.Pokud příslušný orgán získal informaci o porušení ustanovení této směrnice, může na vlastním území provést kontrolu během přepravy.Ustanoveními tohoto článku nejsou dotčeny kontroly prováděné namátkově v rámci úkolů orgánů obecně odpovědných za provádění právních předpisů v členském státě."6. V čl. 9 odst. 1 se vkládá třetí pododstavec:"Jakékoli opatření přijaté podle druhého pododstavce oznamuje příslušný orgán prostřednictvím sítě Animo postupy, včetně finančních postupů, jež se mají stanovit postupem podle článku 17."7. Článek 10 se nahrazuje tímto:"Článek 101. Znalci Komise mohou, v rozsahu nezbytném pro zajištění jednotného provádění směrnice, provádět kontroly na místě. V rámci této činnosti mohou provádět namátkové kontroly, aby zjistili, zda příslušné orgány sledují dodržování požadavků obsažených v této směrnici.O výsledcích těchto kontrol Komise informuje členské státy.2. Kontroly podle odstavce 1 jsou prováděny ve spolupráci s příslušným orgánem.3. Členský stát, na jehož území se provádí kontrola, poskytne znalcům veškerou pomoc, která je potřeba ke splnění jejich úkolu.4. Podrobná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 17."8. Článek 11 se nahrazuje tímto:"Článek 111. Pravidla obsažená ve směrnici 91/496/EHS se použijí zejména na organizaci a opatření vyplývajících z kontrol.2. Dovoz, tranzit nebo přeprava živých zvířat, která spadají do působnosti této směrnice, může být z třetích zemí do území Společenství povolen pouze tehdy, pokud přepravce:- se písemně zaváže k dodržování požadavků obsažených v této směrnici, zejména požadavků uvedených v článku 5, a učiní nezbytné, aby tyto požadavky byly splněny;- předloží plán cesty vypracovaný podle článku 5.3. Úřední veterinární lékař na hraničním přechodu musí kromě toho při kontrole splnění požadavků uvedených v odstavci 2 ověřit, zda byly splněny požadavky na dobré životní podmínky zvířat. Zjistí-li, že nebyly splněny požadavky týkající se krmení a napájení zvířat, učiní na náklady hospodářského subjektu opatření podle článku 9.4. Osvědčení nebo dokumenty uvedené ve třetí odrážce článku 4 odst. 1 směrnice 91/496/EHS se postupem uvedeným v článku 17 doplní tak, aby přihlížely k požadavkům této směrnice.Do doby přijetí těchto opatření se použijí příslušné vnitrostátní předpisy, pokud dodržují obecná ustanovení Smlouvy."9. Článek 13 se nahrazuje tímto:"Článek 131. Komise předloží do 31. prosince 1995 Radě návrh na stanovení požadavků, kterým musí vyhovovat dopravní prostředky. O tomto návrhu rozhodne Rada kvalifikovanou většinou.2. Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise stanoví do 30. června 1996 kritéria Společenství, jež musí splňovat místa zastávek. Tato kritéria se týkají infrastruktury, krmení, napájení, nakládání, vykládání a v případě potřeby ustájení některých typů zvířat, jakož i požadavků sanitární povahy na místa zastávek.3. Do 31. prosince 1999 předloží Komise Radě zprávu o zkušenostech, které nabyly členské státy od zahájení používání této směrnice; zpráva může být doplněna případnými návrhy, o nichž rozhoduje Rada kvalifikovanou většinou.4. Do doby provedení ustanovení odstavců 1 a 2 se použijí vnitrostátní předpisy v dané oblasti pokud dodržují obecná ustanovení Smlouvy."10. Článek 16 se nahrazuje tímto:"Článek 161. Členské státy mohou pro určité části svého území definované v příloze I směrnice 90/675/EHS přiznat odchylky z některých ustanovení uvedené směrnice pro přesuny zvířat, aby byla zohledněna zeměpisná odlehlost těchto míst od pevninského území Společenství.2. Členské státy, které tuto možnost využijí informují ostatní členské státy a Komisi v rámci Stálého veterinárního výboru Společenství o přijatých opatřeních."11. Článek 18 odst. 2 se nahrazuje tímto:"2. V případě opakovaného porušení této směrnice nebo jejího porušení, které má za následek vážné útrapy zvířat, podnikne členský stát, aniž jsou dotčeny možnosti jiných postihů, opatření k nápravě zjištěných nedostatků, která mohou vést až k pozastavení nebo odnětí oprávnění podle čl. 5 A odst. 1 písm. a) bod ii).Při provedení ustanovení do vnitrostátních právních předpisů musí členské státy formulovat opatření, která budou podniknuta k nápravě zjištěných nedostatků."12. V článku 18 se připojují tyto odstavce:"3. Jestliže příslušný orgán členského státu, v němž je místo určení nebo který je tranzitní zemí, zjistí, že přepravce nedodržuje ustanovení této směrnice, musí se neprodleně spojit s příslušným orgánem členského státu, který vydal oprávnění. Tento orgán pak učiní veškerá nezbytná opatření, zejména pak opatření uvedená v odstavci 2. Své rozhodnutí včetně zdůvodnění sdělí příslušnému orgánu členského státu, v němž bylo porušení směrnice zjištěno, a Komisi.Komise o této záležitosti pravidelně informuje ostatní členské státy.4. Členské státy si musejí způsobem odpovídajícím ustanovením směrnice 89/608/EHS* poskytovat při provádění této směrnice vzájemnou pomoc, a to zejména s cílem zajistit plnění ustanovení tohoto článku. [6] Vpřípadě zjištění vážného nebo opakovaného porušení směrnice, pokud byly vyčerpány veškeré možnosti založené vzájemnou pomocí a po kontaktování zúčastněných stran a Komise může členský stát, na jehož území byla porušení směrnice zjištěna, dočasně zakázat přepravu zvířat na svém území dotyčnému přepravci, který se na porušení směrnice podílel.5. Tímto článkem nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy o trestněprávních postizích."13. V kapitole I oddílu A odst. 2 písm. b) přílohy se připojuje toto:"Uvnitř oddělení pro zvířata a na každém podlaží musí mít zvířata dostatek prostoru k tomu, aby mohla zaujmout svůj přirozený postoj, větrání a kubatura vzduchu musí odpovídat podmínkám přepravy a být přiměřené druhu přepravovaných zvířat, přičemž se počítá se vzpřímeným postojem zvířat, aniž by se jakýmkoli způsobem zvířatům bránilo v jejich přirozeném pohybu."14. Kapitola I, oddíl A odst. 2 písm. d) přílohy se nahrazuje tímto:"d) Během přepravy musí být zvířatům podávána voda a vhodné krmivo v intervalech, stanovených pro tento účel v kapitole VII."15. K příloze se připojí kapitoly obsažené v příloze k této směrnici.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1996. Neprodleně o nich informují Komisi.Členské státy však mají dodatečnou lhůtu až do 31. prosince 1997 na uplatnění požadavků stanovených v kapitole VII odst. 3 na dopravní prostředky uvedené v odstavcích 3, 6 a 7 uvedené kapitoly.Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. června 1995.Za RadupředsedaJ. Barrot[1] Úř. věst. C 250, 14.9.1993, s. 12.[2] Úř. věst. C 20, 24.1.1994, s. 68.[3] Úř. věst. C 127, 7.5.1994, s. 32.[4] Úř. věst. L 340, 11.12.1991, s. 17. Směrnice ve znění rozhodnutí 92/438/EHS (Úř. věst. L 243, 25.8.1992, s. 27).[5] Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 1.[6] Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAKapitoly, které se připojí k příloze směrnice 91/628/EHS"KAPITOLA VI47. STUPEŇ KONCENTRACE ZVÍŘAT V DOPRAVNÍCH PROSTŘEDCÍCH:A. DOMÁCÍ LICHOKOPYTNÍCIPřeprava po železnici"Pozn.:"Během delších cest musí mít hříbata a mladí koně možnost ulehnout.[1]Dospělí koně | 1,75 m2 (0,7 × 2,5 m) [1] |Mladí koně (6–24 měsíců) (délka cesty do 48 h) | 1,2 m2 (0,6 × 2 m) |Mladí koně (6–24 měsíců) (délka cesty >48 h) | 2,4 m2 (1,2 × 2 m) |Poníci (výška < 144 cm) | 1 m2 (0,6 × 1,8 m) |Hříbata (0–6 měsíců) | 1,4 m2 (1 × 1,4 m) |Uvedené hodnoty se mohou u dospělých koní a ponyů odchylovat nejvýše o 10 % a u mladých koní a hříbat o 20 % v závislosti nejen na hmotnosti a vzrůstu, ale i na tělesném stavu, povětrnostních podmínkách a předpokládané délce cesty.Silniční přeprava"Pozn.:"Během delších cest musí mít hříbata a mladí koně možnost ulehnout.Dospělí koně | 1,75 m2 (0,7 × 2,5 m) |Mladí koně (6–24 měsíců) (délka cesty do 48 h) | 1,2 m2 (0,6 × 2 m) |Mladí koně (6–24 měsíců) (délka cesty >48 h) | 2,4 m2 (1,2 × 2 m) |Poníci (výška < 144 cm) | 1 m2 (0,6 × 1,8 m) |Hříbata (0–6 měsíců) | 1,4 m2 (1 × 1,4 m) |Uvedené hodnoty se mohou u dospělých koní a ponyů odchylovat nejvýše o 10 % a u mladých koní a hříbat o 20 % v závislosti nejen na hmotnosti a vzrůstu, ale i na tělesném stavu, povětrnostních podmínkách a předpokládané délce cesty.Letecká přepravaŽivá hmotnost (kg) | m2/ks |0–100 | 0,42 m2 |100–200 | 0,66 m2 |200–300 | 0,87 m2 |300–400 | 1,04 m2 |400–500 | 1,19 m2 |500–600 | 1,34 m2 |600–700 | 1,51 m2 |700–800 | 1,73 m2 |Přeprava po mořiŽivá hmotnost (kg) | m2/ks |200–300 | 0,90–1,175 |300–400 | 1,175–1,45 |400–500 | 1,45–1,725 |500–600 | 1,725–2 |600–700 | 2–2,25 |B. SKOTŽelezniční přepravaKategorie | Přibližná hmotnost (kg) | m2/ks |Malá telata | 55 | 0,30–0,40 |Středně velká telata | 110 | 0,40–0,70 |Těžká telata | 200 | 0,70–0,95 |Středně velký dospělý skot | 325 | 0,95–1,30 |Těžký dospělý skot | 550 | 1,30–1,60 |Velmi těžký dospělý skot | >700 | [>1,60] |Tyto hodnoty se mohou měnit v závislosti na hmotnosti a vzrůstu, ale i na tělesném stavu, povětrnostních podmínkách a předpokládané době cesty.Silniční přepravaKategorie | Přibližná hmotnost (kg) | m2/ks |Malá telata | 55 | 0,30–0,40 |Středně velká telata | 110 | 0,40–0,70 |Těžká telata | 200 | 0,70–0,95 |Středně velký dospělý skot | 325 | 0,95–1,30 |Těžký dospělý skot | 550 | 1,30–1,60 |Velmi těžký dospělý skot | >700 | [>1,60] |Tyto hodnoty se mohou měnit v závislosti na hmotnosti a vzrůstu, ale i na tělesném stavu, povětrnostních podmínkách a předpokládané době cesty.Letecká přepravaKategorie | Přibližná hmotnost (kg) | m2/ks |Telata | 50 | 0,23 |70 | 0,28 |Dospělý skot | 300 | 0,84 |500 | 1,27 |Námořní přepravaHmotnost (kg) | m2/ks |200–300 | 0,81–1,0575 |300–400 | 1,0575–1,305 |400–500 | 1,305–1,5525 |500–600 | 1,5525–1,8 |600–700 | 1,8–2,025 |Pro březí zvířata se hodnoty zvyšují o 10 %.C. OVCE A KOZYŽelezniční přepravaKategorie | Hmotnost (kg) | m2/ks |Ostříhané ovce | < 55 | 0,20–0,30 |>55 | >0,30 |Neostříhané ovce | < 55 | 0,30–0,40 |>55 | >0,40 |Vysokobřezí ovce | < 55 | 0,40–0,50 |>55 | >0,50 |Kozy | < 35 | 0,20–0,30 |35–55 | 0,20–0,40 |>55 | 0,40–0,75 |Vysokobřezí kozy | < 55 | 0,40–0,50 |>55 | >0,50 |Uvedené hodnoty se mohou měnit v závislosti na plemeni, vzrůstu, tělesném stavu, délce srsti, povětrnostních podmínkách a délce trvání cesty.Silniční přepravaKategorie | Hmotnost (kg) | m2/ks |Ostříhané ovce a jehňata Nad 26 kg | < 55 | 0,20–0,30 |>55 | >0,30 |Neostříhané ovce | < 55 | 0,30–0,40 |>55 | >0,40 |Vysokobřezí ovce | < 55 | 0,40–0,50 |>55 | >0,50 |Kozy | < 35 | 0,20–0,30 |35–55 | 0,20–0,40 |>55 | 0,40–0,75 |Vysokobřezí kozy | < 55 | 0,40–0,50 |>55 | >0,50 |Uvedené hodnoty se mohou měnit v závislosti na plemeni, vzrůstu, tělesném stavu, délce srsti, povětrnostních podmínkách a délce trvání cesty. Pro malá jehňata je potřebná plocha menší než 0,20 m2 na kus.Letecká přepravaPrům. hmotnost (kg) | Plocha na 1 ovci/kozu (m2) |25 | 0,20 |50 | 0,30 |75 | 0,40 |Námořní přepravaPrům. živá hmotnost (kg) | Plocha na 1 ovci/kozu (m2) |20–30 | 0,24–0,265 |30–40 | 0,265–0,290 |40–50 | 0,290–0,315 |50–60 | 0,315–0,34 |60–70 | 0,34–0,39 |D. PRASATAŽelezniční a silniční přepravaVšechna prasata musí mít k dispozici dostatek prostoru, aby mohla ležet nebo stát v přirozeném postoji.Aby se vyhovělo tomuto minimálnímu požadavku, neměl by stupeň koncentrace u prasat o přibližné hmotnosti 100 kg překročit 235 kg/m².S ohledem na plemeno, vzrůst a tělesný stav může být nezbytné tyto minimální požadavky zvýšit; zvýšení až o 20 % může být také nezbytné s ohledem na povětrnostní podmínky a délku trvání cesty.Letecká přepravaStupeň koncentrace zvířat má být poměrně vysoký, aby se zabránilo vzniku poranění při startu, přistání nebo vzdušných turbulencích. Přesto však všechna zvířata musí mít možnost ulehnout. Při rozhodování o stupni koncentrace zvířat je třeba brát v úvahu počasí, celkovou délku trvání cesty a hodinu příletu.Průměrná hmotnost (kg) | Plocha (m2/ks) |15 | 0,13 |25 | 0,15 |50 | 0,35 |100 | 0,51 |Námořní přepravaŽivá hmotnost (kg) | Plocha (m2/ks) |do 10 včetně | 0,20 |20 | 0,28 |45 | 0,37 |70 | 0,60 |100 | 0,85 |140 | 0,95 |180 | 1,10 |270 | 1,50 |E. DRŮBEŽUvedené hodnoty platí pro přepravu drůbeže v kontejnerech:Kategorie | Plocha |Jednodenní kuřata | 21–25 cm2/kuře |Drůbež o hmotnosti pod 1,6 kg | 180–200 cm2/kg |Drůbež o hmotnosti od 1,6 včetně a pod 3 kg | 160 cm2/kg |Drůbež o hmotnosti od 3 kg včetně a pod 5 kg | 115 cm2/kg |Drůbež o hmotnosti nad 5 kg včetně | 105 cm2/kg |Uvedené hodnoty se mohou měnit v závislosti nejen na hmotnosti a vzrůstu, ale i na tělesném stavu, povětrnostních podmínkách a předpokládané délce trvání cesty.KAPITOLA VII48. Intervaly k napájení a krmení, délka cesty, doby pro odpočinek1. Požadavky stanovené v této kapitole se vztahují na zvířata uvedená v článku 1 odst. 1 písm. a) s výjimkou letecké přepravy, pro niž jsou stanoveny požadavky v kapitole I E odst. 27 až 29.2. Délka trvání cesty pro zvířata uvedená v odstavci 1 nesmí překročit 8 hodin.3. Maximální délka trvání cesty uvedená v odstavci 2 může být prodloužena, pokud dopravní prostředek splňuje tyto další požadavky:- na podlaze vozidla je dostatečné množství steliva,- spolu se zvířaty je přepravováno vhodné krmivo odpovídající druhu přepravovaných zvířat a délce trvání cesty,- je umožněn přímý přístup ke zvířatům,- ložný prostor lze větrat a intenzitu větrání je možno přizpůsobit vnitřní a zevní teplotě,- k dispozici jsou přenosné příčky pro vytvoření samostatných oddílů,- vozidlo je vybaveno přípojkou pro doplňování vody během cesty,- ve vozidlech určených ke přepravě prasat je současně přepravováno dostatečné množství vody pro napájení během cesty.4. Pokud jsou zvířata přepravována ve vozidlech splňujících požadavky uvedené v odstavci 3, jsou intervaly k napájení a krmení, délka trvání cesty a doby pro odpočinek vymezeny takto:a) neodstaveným telatům, jehňatům, kůzlatům a hříbatům na mléčné výživě a neodstaveným selatům musí být po 9 hodinách cesty poskytnuta doba na odpočinek v délce alespoň jedné hodiny, která je dostatečná k podání tekutin a v případě potřeby k nakrmení. Po tomto odpočinku může přeprava pokračovat po dalších 9 hodin;b) maximální délka trvání přepravy prasat je 24 hodin. Během cesty musí mít prasata stálý přístup k vodě;c) maximální délka trvání přepravy domácích lichokopytníků (s výjimkou koní evidovaných ve smyslu směrnice 90/426/EHS [2] je 24 hodin. Během cesty musí být každých 8 hodin napájeni a v případě potřeby nakrmeni;d) všem ostatním druhům zvířat uvedeným v odstavci 1 musí být po 14 hodinách cesty poskytnut odpočinek v délce nejméně jedné hodiny, zejména pro nakrmení a napojení. Po této přestávce může přeprava pokračovat dalších 14 hodin.5. Po uplynutí stanovených dob musí být zvířata vyložena, nakrmena a napojena a musí jim být poskytnut odpočinek alespoň na 24 hodin.6. Zvířata nesmějí být přepravována po železnici, pokud by maximální délka trvání cesty překročila hodnoty uvedené v odstavci 2. Pokud jsou však splněny podmínky uvedené v odstavcích 3 a 4 s výjimkou doby pro odpočinek, platí délky trvání cesty uvedené v odstavci 4.7. a) Zvířata nesmějí být přepravována po moři, pokud by maximální délka trvání cesty překročila hodnotu uvedenou v odstavci 2. Toto ustanovení však neplatí, jsou-li splněny podmínky uvedené odstavcích 3 a 4 s výjimkou délky trvání cesty a dob pro odpočinek.b) Pokud jsou zvířata přepravována po moři pravidelnou a přímou linkou mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství ve vozidlech naložených na plavidle, aniž by byla z vozidla vyložena, musí se jim poskytnout v přístavu určení nebo v jeho bezprostřední blízkosti odpočinek v délce alespoň 12 hodin. Toto ustanovení neplatí, pokud doba strávená na moři odpovídá obecnému schématu uvedenému v odstavcích 2 až 4.8. V zájmu zvířat je možné délky trvání cesty uvedené v odstavcích 3, 4 a 7 písm. b) prodloužit o dvě hodiny. Přitom se bere v úvahu zejména blízkost místa určení.9. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 3 až 8, jsou členské státy oprávněny provádět přepravy o délce trvání 8 hodin (kterou nelze překročit), jedná-li se o jatečná zvířata a přeprava se uskutečňuje výhradně z místa odjezdu do místa určení, přičemž obě místa leží na jejich vlastním území.KAPITOLA VIIIPLÁN CESTY"+++++ TIFF +++++[1] "Standardní ložná šířka vagónů je 2,6-2,7 m.[2] Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 29.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 97/58/ES ze dne 26. září 1997, kterou se mění směrnice Rady 94/57/ES, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi lodí a dohledem nad nimi a pro související činnosti námořní správyText s významem pro EHP.

text:
Avis juridique important

|

31997L0058

Official Journal L 274 , 07/10/1997 P. 0008 - 0008

SMĚRNICE KOMISE 97/58/ESze dne 26. září 1997,kterou se mění směrnice Rady 94/57/ES, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi lodí a dohledem nad nimi a pro související činnosti námořní správy(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 94/57/ES ze dne 22. listopadu 1994, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi lodí a dohledem nad nimi a pro související činnosti námořní správy1, a zejména na článek 8 uvedené směrnice,vhledem k tomu, že příloha směrnice 94/57/ES se zakládá na rezoluci IMOA.739(18) o hlavních směrech pro uznávání subjektů jednajících jménem správy;vzhledem k tomu, že shromáždění IMO na svém 19. zasedání přijalo rezoluci A.789(19) o specifikacích funkcí kontroly a vydávání osvědčení uznanými subjekty jednajícímí jménem správy;vzhledem k tomu, že specifikace stanovené v rezoluci IMO A.789(19) se mají považovat za dodatek k zásadám stanoveným v usnesení IMO A.739(18);vzhledem k tomu, že pro účely směrnice 94/57/ES je vhodné začlenit ustanovení rezoluci IMO A.789(19) do přílohy uvedené směrnice, jsou-li použitelná;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 7 směrnice 94/57/ES,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI,Článek 1V příloze směrnice 94/57/ES se v oddíle "A. VŠEOBECNÉ PODMÍNKY" doplňuje nový bod, který zní:"7. Subjekt má působit v souladu s přílohou rezoluce IMO A.789(19) o specifikacích funkcí kontroly a vydávání osvědčení uznanými subjekty jednajícími jménem státní správy, pokud jde o záležitosti spadající do oblasti působnosti této směrnice."Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 1998.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy sdělí Komisi znění všech vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 26. září 1997.Za KomisiNeil KINNOCKčlen Komise1 Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 20.


title: Směrnice Komise 2005/34/ES ze dne 17. května 2005, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení etoxazolu a tepraloxydimu jako účinných látek  (Text s významem pro EHP)

text:
               18.5.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 125/5

      SMĚRNICE KOMISE 2005/34/ES
   ze dne 17. května 2005,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení etoxazolu a tepraloxydimu jako účinných látek
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS Francie dne 21. dubna 1998 obdržela od společnosti Sumitomo Chemical Agro Europe SA žádost o zařazení účinné látky etoxazol (angl. „etoxazole“ a dříve také „etoxazol“) do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Rozhodnutím Komise 1999/43/ES (2) bylo potvrzeno, že dokumentace je „úplná“ v tom smyslu, že v zásadě splňuje požadavky na údaje a informace stanovené v příloze II a III směrnice 91/414/EHS.

               (2)

               Španělsko obdrželo dne 11. září 1997 od společnosti BASF AG žádost podle čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS o zařazení účinné látky tepraloxydim do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Rozhodnutím Komise 98/512/ES (3) bylo potvrzeno, že dokumentace je „úplná“ v tom smyslu, že v zásadě splňuje požadavky na údaje a informace stanovené v příloze II a III směrnice 91/414/EHS.

               (3)

               Účinky těchto účinných látek na lidské zdraví a na životní prostředí byly pro použití navrhovaná žadateli posouzeny v souladu s ustanoveními čl. 6 odst. 2 a 4 směrnice 91/414/EHS. Členské státy jmenované zpravodajem předložily Komisi návrhy hodnotících zpráv o těchto látkách dne 8. října 2001 (etoxazol) a 21. ledna 2002 (tepraloxydim).

               (4)

               Návrhy hodnotících zpráv byly přezkoumány členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat. Tato přezkoumání byla dokončena dne 3. prosince 2004 formou zpráv Komise o přezkoumání etoxazolu a tepraloxydimu.

               (5)

               Z přezkoumání etoxazolu a tepraloxydimu nevyplynuly žádné otevřené otázky či obavy, které by vyžadovaly konzultaci s Vědeckým výborem pro rostliny nebo Evropským úřadem pro bezpečnost potravin.

               (6)

               Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že přípravky na ochranu rostlin obsahující dané účinné látky mohou obecně splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 5 odst. 3 směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit etoxazol a tepraloxydim do přílohy I, a zajistit tak, aby ve všech členských státech byla povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující dané látky udělována podle uvedené směrnice.

               (7)

               Po zařazení etoxazolu a tepraloxydimu do přílohy I směrnice 91/414/EHS musí být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta k provedení směrnice 91/414/EHS, pokud jde o přípravky na ochranu rostlin obsahujících tyto látky, a zejména k tomu, aby přezkoumaly stávající dočasná povolení a nejpozději do konce této lhůty nahradily tato povolení konečnými povoleními nebo je podle ustanovení směrnice 91/414/EHS změnily nebo zrušily.

               (8)

               Je proto vhodné směrnici 91/414/EHS odpovídajícím způsobem pozměnit.

               (9)

               Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. listopadu 2005 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Členské státy tyto předpisy použijí ode dne 1. prosince 2005.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   1.   Členské státy přezkoumají povolení udělené pro každý přípravek na ochranu rostlin obsahující etoxazol nebo tepraloxydim, aby se zajistilo dodržování podmínek týkajících se těchto účinných látek uvedených v příloze I směrnice 91/414/EHS. Je-li to nutné, nejpozději do 30. listopadu 2005 povolení v souladu se směrnicí 91/414/EHS změní nebo zruší.
   2.   Každý povolený přípravek na ochranu rostlin obsahující etoxazol nebo tepraloxydim jako jedinou účinnou látku nebo jako jednu z několika účinných látek, které budou nejpozději do 31. května 2005 uvedeny v příloze I směrnice 91/414/EHS, podrobí členské státy dalšímu přezkoumání v souladu s jednotnými zásadami uvedenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS, na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III dané směrnice. Na základě tohoto přezkoumání určí, zda přípravek splňuje požadavky uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS.
   Po tomto určení postupují členské státy následovně:

               a)

               pokud přípravek obsahuje etoxazol nebo tepraloxydim jako jedinou účinnou látku, pak, je-li to nutné, zruší nebo změní povolení nejpozději do 30. listopadu 2006;

               b)

               pokud přípravek obsahuje etoxazol nebo tepraloxydim jako jednu z několika účinných látek, pak, je-li to nutné, změní nebo zruší povolení do 30. listopadu 2006 nebo do data určeného pro tuto změnu nebo zrušení v příslušné směrnici nebo směrnicích, jimiž se příslušná látka nebo látky zařazují do přílohy I směrnice 91/414/EHS, přičemž určující je pozdější datum.

         Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. června 2005.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 17. května 2005.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2005/25/ES (Úř. věst. L 90, 8.4.2005, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 14, 19.1.1999, s. 30.

      (3)  Úř. věst. L 228, 15.8.1998, s. 35.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 91/414/EHS se na konec tabulky doplňují tyto řádky:

                     Číslo

                     Obecný název, identifikační čísla

                     Název podle IUPAC

                     Čistota (1)

                     Vstup v platnost

                     Konec platnosti zařazení

                     Zvláštní ustanovení

                     „100

                     Etoxazol
                     CAS č.: 153233-91-1
                     CIPAC č.: 623

                     (RS)-5-tert-butyl-2-[2-(2,6-difluorofenyl)-4,5-dihydro-1,3-oxazol-4-yl] fenetol

                     ≥ 948 g/kg

                     1. června 2005

                     31. května 2015

                     Povolena mohou být pouze použití jako akaricid.
                     Při uplatňování jednotných zásad uvedených v příloze VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání etoxazolu, a zejména její přílohy I a II, v konečném znění vypracovaném Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 3. prosince 2004.
                     Při tomto celkovém hodnocení by členské státy měly věnovat zvláštní pozornost ochraně vodních organismů.
                     Všude, kde je to vhodné, by se měla uplatňovat opatření ke zmírnění rizika.

                     101

                     Tepraloxydim
                     CAS č.: 149979-41-9
                     CIPAC č.: 608

                     (EZ)-(RS)-2-{1-[(2E)-3-chloroallyloxyimino]propyl}-3-hydroxy-5-perhydropyran-4-ylcyclohex-2-en-1-on

                     ≥ 920 g/kg

                     1. června 2005

                     31. května 2015

                     Povolena mohou být pouze použití jako herbicid.
                     Při uplatňování jednotných zásad uvedených v příloze VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání tepraloxydimu, a zejména její přílohy I a II, v konečném znění vypracovaném Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 3. prosince 2004.
                     Při tomto celkovém hodnocení musí členské státy věnovat zvláštní pozornost ochraně suchozemských necílových členovců.
                     Je-li to vhodné, měla by být uplatňována opatření ke zmírnění rizika.

         (1)  Další podrobnosti o identitě a specifikaci účinné látky jsou uvedeny ve zprávě o přezkoumání.“