title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/65/EU ze dne 8. června 2011 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních  Text s významem pro EHP

text:
               1.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 174/88

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/65/EU
   ze dne 8. června 2011
   o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních
   (přepracování)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
   v souladu s řádným legislativním postupem (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES ze dne 27. ledna 2003 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních by mělo být provedeno několik podstatných změn (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být přepracována.

               (2)

               Rozdíly mezi právními nebo správními opatřeními přijatými členskými státy, pokud jde o omezení používání nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (EEZ), by mohly vytvářet překážky obchodu a narušovat hospodářskou soutěž v Unii, a tím mohou přímo ovlivňovat vytváření a fungování vnitřního trhu. Proto se jeví nutné stanovit v této oblasti pravidla a přispět k ochraně lidského zdraví a k environmentálně šetrnému využití a zneškodnění odpadních EEZ.

               (3)

               Směrnice 2002/95/ES stanoví, že Komise přezkoumá ustanovení uvedené směrnice, zejména aby do její oblasti působnosti zahrnula zařízení spadající do určitých kategorií a aby prozkoumala nutnost přizpůsobení seznamu látek podléhajících omezení na základě vědeckých poznatků a při zohlednění zásady předběžné opatrnosti, jak bylo schváleno usnesením Rady ze dne 4. prosince 2000.

               (4)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech (5) stanoví jako hlavní prioritu pro předpisy v oblasti nakládání s odpady předcházení jejich vzniku. Předcházení vzniku odpadů je mimo jiné definováno jako opatření, která omezují obsah škodlivých látek v materiálech a výrobcích.

               (5)

               Usnesení Rady ze dne 25. ledna 1988 o akčním programu Společenství pro boj proti znečištění životního prostředí kadmiem (6) vyzvalo Komisi k neprodlenému vypracování zvláštních opatření pro takový program. Rovněž má být chráněno lidské zdraví, a proto by měla být zavedena celková strategie, která zejména omezí používání kadmia a bude stimulovat výzkum náhrad. Uvedené usnesení zdůrazňuje, že používání kadmia by mělo být omezeno jen na případy, kdy neexistují vhodné náhrady.

               (6)

               Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 ze dne 29. dubna 2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách (7) připomíná, že cíle chránit životní prostředí a lidské zdraví před perzistentními organickými znečišťujícími látkami nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, neboť účinky těchto znečišťujících látek přesahují hranice států, a lze jej tedy lépe dosáhnout na úrovni Unie. Podle uvedeného nařízení by úniky perzistentních organických znečišťujících látek, jako jsou dioxiny a furany, které jsou nezáměrně vznikajícími vedlejšími produkty průmyslových procesů, měly být co nejdříve identifikovány a sníženy, s konečným cílem je pokud možno zcela vyloučit.

               (7)

               Dostupné důkazy svědčí o tom, že opatření týkající se sběru, zpracování, recyklace a zneškodnění odpadních EEZ, stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/96/ES ze dne 27. ledna 2003 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) (8), jsou nezbytná ke zmírnění problémů v nakládání s odpady spojenými s těžkými kovy a s dotyčnými retardéry hoření. Navzdory těmto opatřením se však bude i nadále při současných postupech zneškodňování uvnitř i vně Unie objevovat významný podíl odpadních EEZ. I kdyby byla odpadní EEZ sbírána odděleně a byla předávána k recyklaci, jejich obsah rtuti, kadmia, olova, šestimocného chrómu, polybromovaných bifenylů (PBB) a polybromovaných difenyletherů (PBDE) by pravděpodobně nadále představoval riziko pro zdraví a životní prostředí, zejména je-li s nimi nakládáno za ne zcela optimálních podmínek.

               (8)

               Při zohlednění technické a ekonomické proveditelnosti i pro malé a střední podniky je nejúčinnějším způsobem, jakým lze zajistit významné snížení rizik pro zdraví a životní prostředí spojených s těmito látkami potřebné k dosažení zvolené úrovně ochrany v Unii, náhrada těchto látek v EEZ bezpečnými nebo bezpečnějšími materiály. Je pravděpodobné, že omezení používání těchto látek zvýší možnosti a ekonomickou výnosnost recyklace odpadních EEZ a sníží negativní dopady na zdraví pracovníků v recyklačních zařízeních.

               (9)

               Látky v oblasti působnosti této směrnice jsou vědecky dobře prozkoumány a zhodnoceny a byly předmětem různých opatření jak na úrovni Unie, tak na vnitrostátní úrovni.

               (10)

               Opatření stanovená v této směrnici by měla zohlednit stávající mezinárodní pokyny a doporučení a být založena na posouzení dostupných vědeckých a technických informací. Tato opatření jsou nutná k dosažení zvolené úrovně ochrany lidského zdraví a ochrany životního prostředí při řádném zohlednění zásady obezřetnosti, a to s ohledem na rizika, která by pravděpodobně v Unii vznikla v důsledku neexistence opatření. Tato opatření by měla být pravidelně přezkoumávána a v případě nutnosti přizpůsobena tak, aby byly vzaty v úvahu dostupné technické a vědecké informace. Přílohy této směrnice by měly být pravidelně revidovány, aby zohlednily mimo jiné přílohy XIV a XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek a o zřízení Evropské agentury pro chemické látky (9). Za prioritu by měla být považována zejména rizika pro lidské zdraví a životní prostředí, která vyplývají z používání hexabromcyklododekanu (HBCDD), bis(2-ethylhexyl)ftalátu (DEHP), butylbenzylftalátu (BBP) a dibutylftalátu (DBP). S ohledem na další omezení látek by Komise měla v souladu s novými kritérii stanovenými v této směrnici v rámci prvního přezkumu znovu prozkoumat látky, které byly předmětem dřívějších posouzení.

               (11)

               Tato směrnice doplňuje obecné právní předpisy Unie týkající se nakládání s odpady, jako je směrnice 2008/98/ES, a nařízení (ES) č. 1907/2006.

               (12)

               Do směrnice by mělo být začleněno několik definicí, aby se upřesnila její působnost. Kromě toho by měla být definice elektrických a elektronických přístrojů doplněna o definici „závislosti“, aby se zahrnula víceúčelová povaha některých výrobků, kde by zamýšlené funkce EEZ měly být určeny na základě objektivních vlastností, jako jsou design výrobku a jeho uvádění na trh.

               (13)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (10) umožňuje stanovení specifických požadavků na ekodesign energetických spotřebičů, na které se rovněž vztahuje tato směrnice. Směrnicí 2009/125/ES a prováděcími opatřeními k ní nejsou dotčeny právní předpisy Unie týkající se nakládání s odpady.

               (14)

               Tato směrnice by se měla použít, aniž by byly dotčeny právní předpisy Unie o požadavcích na ochranu zdraví a bezpečnost a zvláštní právní předpisy Unie týkající se nakládání s odpady, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES ze dne 6. září 2006 o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech (11) a nařízení (ES) č. 850/2004.

               (15)

               Je třeba vzít v úvahu technický vývoj EEZ bez těžkých kovů, PBDE a PBB.

               (16)

               Jakmile budou dostupné vědecké důkazy, mělo by být při zohlednění zásady obezřetnosti prozkoumáno omezení používání dalších nebezpečných látek, včetně jakýchkoli látek velmi malých rozměrů nebo velmi malé vnitřní nebo povrchové struktury (nanomateriálů), které mohou být nebezpečné v důsledku svých vlastností týkajících se velikosti nebo struktury, jakož i jejich nahrazení alternativami šetrnějšími k životnímu prostředí, které by zajistily přinejmenším stejnou úroveň ochrany spotřebitelů. Proto by měly být přezkum a změna seznamu omezených látek v příloze II důsledné, měly by zajistit co nejlepší provázanost s jinými právními předpisy Unie a měly by odrážet doplňkovou povahu opatření přijímaných na základě jiných předpisů Unie, a zejména na základě nařízení (ES) č. 1907/2006, při zajištění vzájemně nezávislého působení této směrnice a uvedeného nařízení. Měly by být pořádány konzultace s příslušnými zúčastněnými subjekty a měl by být zohledněn zejména možný dopad na malé a střední podniky.

               (17)

               Rozvoj energie z obnovitelných zdrojů patří k hlavním cílům Unie a přínos těchto zdrojů je z hlediska dosažení cílů v oblasti ochrany životního prostředí a klimatu zásadní. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů (12) připomíná, že musí být zajištěna provázanost mezi těmito cíli a ostatními právními předpisy Unie týkajícími se životního prostředí. Proto by tato směrnice neměla bránit rozvoji technologií obnovitelných zdrojů, které nemají negativní dopad na zdraví a životní prostředí a které jsou udržitelné a ekonomicky životaschopné.

               (18)

               Měly by být povoleny výjimky z požadavku na náhradu, jestliže náhrada není z vědeckého nebo technického hlediska možná – se zvláštním zřetelem na situaci malých a středních podniků – nebo jestliže negativní dopady na životní prostředí, zdraví a bezpečnost spotřebitele způsobené touto náhradou pravděpodobně převáží její přínosy pro životní prostředí, zdraví a bezpečnost spotřebitele nebo jestliže není zajištěna spolehlivost náhrady. Rozhodnutí o výjimkách a o době jejich platnosti by měla zohledňovat dostupnost a sociální a hospodářský dopad náhrad. Kde je to vhodné, mělo by se u celkového dopadu výjimek vycházet z přístupu založeného na celém životním cyklu. Náhrada nebezpečných látek v EEZ by také měla být provedena způsobem slučitelným se zdravím a bezpečností uživatelů EEZ. K uvedení zdravotnických prostředků na trh je třeba postupu posuzování shody podle směrnice Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích (13) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/79/ES ze dne 27. října 1998 o diagnostických zdravotnických prostředcích in vitro
                   (14), což by mohlo vyžadovat zapojení oznámených subjektů určených příslušnými orgány členských států. Pokud oznámený subjekt potvrdí, že bezpečnost potenciální náhradní látky k zamýšlenému použití ve zdravotnických prostředcích nebo zdravotnických diagnostických prostředcích in vitro není prokázána, bude se mít za to, že používání této potenciální náhradní látky má jednoznačně nepříznivé sociální a hospodářské dopady a dopady na zdraví a bezpečnost spotřebitelů. Ode dne vstupu této směrnice v platnost by mělo být možné žádat o výjimky pro zařízení, a to i před samotným zahrnutím daného zařízení do oblasti působnosti této směrnice.

               (19)

               Rozsah a doba platnosti výjimek z omezení některých zvláštních materiálů nebo součástí by se měly omezit za účelem dosažení postupného ukončení užívání nebezpečných látek v EEZ vzhledem k tomu, že nezbytnost používání těchto látek v uvedených zařízeních by měla pominout.

               (20)

               Pokud mají být opětovné použití, renovace a prodloužení životnosti prospěšné, je nutné, aby byly dostupné náhradní díly.

               (21)

               Postupy posuzování shody EEZ, na která se tato směrnice vztahuje, by měly být v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, zejména s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (15). Harmonizace postupů posuzování shody by měla dát výrobcům právní jistotu z hlediska toho, co musí předložit orgánům v celé Unii jako důkaz shody.

               (22)

               Označení shody platné pro výrobky na úrovni Unie – označení CE – by se mělo používat i pro EEZ, na které se vztahuje tato směrnice.

               (23)

               Mechanismy dozoru nad trhem stanovené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (16), zajišťují ochranné mechanismy pro kontrolu souladu s touto směrnicí.

               (24)

               Pro zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice, zejména pokud jde o pokyny ohledně podávání žádostí o udělení výjimky a podobu těchto žádostí, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (17).

               (25)

               V zájmu dosažení cílů této směrnice by Komise měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny přílohy II, podrobná pravidla pro dodržení maximálních hodnot koncentrace a přizpůsobení příloh III a IV technickému a vědeckému pokroku. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.

               (26)

               Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání s předchozí směrnicí představují podstatnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení vyplývá z předchozí směrnice.

               (27)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v části B přílohy VII ve vnitrostátním právu.

               (28)

               Při přezkumu této směrnice by měla Komise provést důkladnou analýzu, zda je tato směrnice v souladu s nařízením (ES) č. 1907/2006.

               (29)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (18) se členské státy vybízejí k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.

               (30)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž stanovit omezení používání nebezpečných látek v EEZ, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu problémů a jejich dopadů na jiné právní předpisy Unie v oblasti využití a zneškodňování odpadů a na oblasti společného zájmu, například ochrany lidského zdraví, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Předmět
   Tato směrnice stanoví pravidla omezení používání nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (EEZ) s cílem přispět k ochraně lidského zdraví a životního prostředí včetně environmentálně šetrného využití a zneškodnění odpadních EEZ.
   Článek 2
   Oblast působnosti
   1.   Tato směrnice se s výhradou odstavce 2 použije na EEZ spadající do kategorií uvedených v příloze I.
   2.   Aniž je dotčen čl. 4 odst. 3 a 4, stanoví členské státy, že EEZ, která nespadaly do oblasti působnosti směrnice 2002/95/ES, avšak nebyly by v souladu s touto směrnicí, mohou být nadále dodávány na trh do 22. července 2019.
   3.   Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny požadavky právních předpisů Unie týkajících se ochrany zdraví a bezpečnosti, chemických látek, zejména nařízení (ES) č. 1907/2006, a požadavky zvláštních právních předpisů Unie týkajících se nakládání s odpady.
   4.   Tato směrnice se nevztahuje na:

               a)

               zařízení nezbytná pro ochranu podstatných bezpečnostních zájmů členských států, včetně zbraní, střeliva a válečného materiálu určených výlučně k vojenským účelům;

               b)

               zařízení určená pro vyslání do vesmíru;

               c)

               zařízení, která byla specificky navržena a mají být instalována jako část jiného typu zařízení, které je vyloučeno z oblasti působnosti této směrnice nebo do ní nespadá, pokud tato zařízení mohou fungovat pouze jako část daných zařízení a mohou být nahrazena pouze stejným specificky navrženým zařízením;

               d)

               velké stacionární průmyslové nástroje;

               e)

               velké pevné instalace;

               f)

               dopravní prostředky pro přepravu osob nebo zboží, kromě elektrických dvoustopých vozidel, pro která nebylo uděleno schválení typu;

               g)

               nesilniční pojízdné stroje určené výlučně k profesionálnímu použití;

               h)

               aktivní implantabilní zdravotnické prostředky;

               i)

               fotovoltaické panely určené k použití v systému, který je navržen, sestaven a odborně instalován za účelem trvalého používání v určeném místě k výrobě energie ze slunečního světla pro veřejná, obchodní, průmyslová a obytná zařízení;

               j)

               zařízení specificky navržená výhradně pro účely výzkumu a vývoje, která jsou k dispozici pouze mezi podniky.

         Článek 3
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               1)

               „elektrickým a elektronickým zařízením“ nebo „EEZ“ zařízení, jehož správná funkce závisí na elektrickém proudu nebo na elektromagnetickém poli, a zařízení k výrobě, přenosu a měření tohoto proudu a pole, které je určeno pro použití s napětím nepřesahujícím 1 000 V pro střídavý proud a 1 500 V pro stejnosměrný proud;

               2)

               pro účely bodu 1 „závislostí“ skutečnost, že EEZ vyžaduje elektrický proud nebo elektromagnetické pole, pokud má plnit alespoň jednu ze zamýšlených funkcí;

               3)

               „velkými stacionárními průmyslovými nástroji“ sestava velkých rozměrů složená ze strojů, zařízení nebo součástí, které fungují společně k určitému účelu, jsou trvale instalovány a odinstalovány odbornými pracovníky na určitém místě a jejich použití a údržba jsou vyhrazeny odborným pracovníkům v zařízení pro průmyslovou výrobu nebo výzkum a vývoj;

               4)

               „velkou pevnou instalací“ propojení velkých rozměrů složené z několika typů přístrojů a případně dalších zařízení, které jsou montovány a instalovány odbornými pracovníky, jsou určeny ke stálému použití na předem určeném místě vyhrazeném k tomuto účelu a jsou odinstalovány odbornými pracovníky;

               5)

               „kabely“ veškeré připojovací nebo prodlužovací kabely se jmenovitým napětím nižším než 250 V určené pro zapojení EEZ k elektrické síti nebo k vzájemnému propojení dvou či více EEZ;

               6)

               „výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba, která vyrábí EEZ nebo která si nechává EEZ navrhnout nebo vyrobit a uvádí je na trh pod vlastním jménem nebo ochrannou známkou;

               7)

               „zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně zplnomocněna výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;

               8)

               „distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci jiná než výrobce či dovozce, která EEZ dodává na trh;

               9)

               „dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, jež uvádí EEZ ze třetí země na trh Unie;

               10)

               „hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;

               11)

               „dodáním na trh“ dodání EEZ k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;

               12)

               „uvedením na trh“ první dodání EEZ na trh Unie;

               13)

               „harmonizovanou normou“ norma přijatá některým z evropských normalizačních orgánů uvedených v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (19) na základě žádosti Komise podané v souladu s článkem 6 uvedené směrnice;

               14)

               „technickou specifikací“ dokument, který předepisuje technické požadavky, které má výrobek, postup nebo služba splňovat;

               15)

               „označením CE“ označení, kterým výrobce vyjadřuje, že výrobek je v souladu s platnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují připojování tohoto označení;

               16)

               „posouzením shody“ postup prokazující, že byly splněny požadavky této směrnice týkající se EEZ;

               17)

               „dozorem nad trhem“ činnosti a opatření orgánů veřejné správy, které mají zajistit, že EEZ jsou v souladu s požadavky stanovenými touto směrnicí a že neohrožují zdraví, bezpečnost ani jiné oblasti ochrany veřejného zájmu;

               18)

               „stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení výrobku, který byl již dodán konečnému uživateli;

               19)

               „stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby byl výrobek, který se nachází v dodavatelském řetězci, dodán na trh;

               20)

               „homogenním materiálem“ buď materiál jednotného složení, nebo materiál, který je tvořen kombinací materiálů a nelze jej rozložit ani rozdělit na jiné materiály mechanickými úkony, jako jsou šroubování, řezání, drcení, mletí a broušení;

               21)

               „zdravotnickým prostředkem“ zdravotnický prostředek ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. a) směrnice 93/42/EHS, který je rovněž EEZ;

               22)

               „diagnostickým zdravotnickým prostředkem in vitro“ diagnostický zdravotnický prostředek in vitro ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. b) směrnice 98/79/ES;

               23)

               „aktivním implantabilním zdravotnickým prostředkem“ aktivní implantabilní zdravotnický prostředek ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice Rady 90/385/EHS ze dne 20. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se aktivních implantabilních zdravotnických prostředků (20);

               24)

               „průmyslovými monitorovacími a kontrolními přístroji“ monitorovací a kontrolní přístroje určené výlučně k průmyslovému nebo profesionálnímu použití;

               25)

               „dostupností náhrady“ skutečnost, že náhradu lze vyrobit a dodat v přiměřené lhůtě ve srovnání s dobou potřebnou pro výrobu a dodání látek uvedených v příloze II;

               26)

               „spolehlivostí náhrady“ pravděpodobnost, že EEZ využívající danou náhradu bude plnit požadovanou funkci bez závady za uvedených podmínek po uvedenou dobu;

               27)

               „náhradním dílem“ samostatná část EEZ, která může nahradit část EEZ. EEZ nemůže bez této části EEZ fungovat k zamýšlenému účelu. Nahrazením některé části náhradním dílem se funkčnost EEZ obnoví nebo zlepší;

               28)

               „nesilničním pojízdným strojem určeným výlučně k profesionálnímu použití“ stroj s vlastním zdrojem energie, jehož provoz vyžaduje při práci buď mobilitu, nebo souvislý či částečně souvislý pohyb mezi sledem pevných pracovních míst a který je určen výlučně k profesionálnímu použití.

         Článek 4
   Prevence
   1.   Členské státy zajistí, aby EEZ uváděná na trh včetně kabelů a náhradních dílů pro jejich opravy nebo opětovné použití, modernizaci funkcí nebo zvýšení kapacity neobsahovaly látky uvedené v příloze II.
   2.   Pro účely této směrnice se u homogenních materiálů toleruje nejvýše maximální hodnota hmotnostní koncentrace uvedená v příloze II. Komise přijme prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 20 a za podmínek stanovených v článcích 21 a 22 podrobná pravidla pro dodržování těchto maximálních hodnot hmotnostní koncentrace, mimo jiné s ohledem na povrchovou úpravu.
   3.   Odstavec 1 se použije na zdravotnické prostředky a na monitorovací a kontrolní přístroje uvedené na trh od 22. července 2014, na diagnostické zdravotnické prostředky in vitro uvedené na trh od 22. července 2016 a na průmyslové monitorovací a kontrolní přístroje uvedené na trh od 22. července 2017.
   4.   Odstavec 1 se nepoužije na kabely nebo náhradní díly pro opravy, opětovné použití, modernizaci funkcí nebo zvýšení kapacity:

               a)

               EEZ uvedených na trh před 1. červencem 2006;

               b)

               zdravotnických prostředků uvedených na trh před 22. červencem 2014;

               c)

               diagnostických zdravotnických prostředků in vitro uvedených na trh před 22. červencem 2016;

               d)

               monitorovacích a kontrolních přístrojů uvedených na trh před 22. červencem 2014;

               e)

               průmyslových monitorovacích a kontrolních přístrojů uvedených na trh před 22. červencem 2017;

               f)

               EEZ, která využívají výjimku a byla uvedena na trh před koncem její platnosti, pokud jde o tuto zvláštní výjimku.

         5.   Odstavec 1 se nepoužije na náhradní díly získané z EEZ uvedených na trh před 1. červencem 2006 a znovu použité v zařízeních uvedených na trh před 1. červencem 2016 za předpokladu, že se opětovné použití uskutečňuje v rámci kontrolovatelného uzavřeného systému zpětného odběru mezi podniky a že spotřebitel je o opětovném použití dílů informován.
   6.   Odstavec 1 se nevztahuje na použití uvedená v přílohách III a IV.
   Článek 5
   Přizpůsobování příloh vědeckému a technickému pokroku
   1.   Za účelem přizpůsobení příloh III a IV vědeckému a technickému pokroku a v zájmu dosažení cílů uvedených v článku 1 Komise přijme prostřednictvím zvláštních aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 20 a za podmínek stanovených v článcích 21 a 22 tato opatření:

               a)

               zahrnutí materiálů a součástí EEZ ke specifickému použití do seznamů v přílohách III a IV, neoslabí-li toto zahrnutí ochranu životního prostředí a zdraví poskytovanou nařízením (ES) č. 1907/2006 a je-li splněna kterákoli z těchto podmínek:

                           —

                           jejich odstranění nebo náhrada pomocí změn návrhu nebo materiálů a součástí, které nevyžadují žádný z materiálů a látek uvedených v příloze II, je vědecky nebo technicky neproveditelná,

                           —

                           spolehlivost náhrad není zajištěna,

                           —

                           celkové negativní dopady na životní prostředí, zdraví a bezpečnost spotřebitelů způsobené náhradou pravděpodobně převáží nad jejími celkovými přínosy pro životní prostředí, zdraví a bezpečnost spotřebitelů.

                     Při přijímání rozhodnutí o zahrnutí materiálů a složek EEZ do seznamů v přílohách III a IV a o trvání případných výjimek se přihlíží k dostupnosti náhrad a sociálnímu a hospodářskému dopadu náhrady. Při přijímání rozhodnutí o trvání případných výjimek se přihlíží k možným negativním dopadům na inovace. Kde je to vhodné, vychází se u celkového dopadu výjimek z přístupu založeného na celém životním cyklu;

               b)

               vynětí materiálů a součástí EEZ ze seznamů obsažených v přílohách III a IV v případech, kdy podmínky stanovené v písmenu a) již nejsou splněny.

         2.   Doba platnosti opatření přijatých v souladu s odst. 1 písm. a) je nejdéle pět let v případě kategorií 1 až 7, 10 a 11 přílohy I a nejdéle sedm let v případě kategorií 8 a 9 přílohy I. O dobách platnosti se rozhoduje jednotlivě a mohou být prodlouženy.
   V případě výjimek uvedených v příloze III k 21. červenci 2011 je maximální doba platnosti, která může být prodloužena, pět let u kategorií 1 až 7 a 10 přílohy I od 21. července 2011 a sedm let u kategorií 8 a 9 přílohy I od příslušných dnů uvedených v čl. 4 odst. 3, pokud není stanovena kratší doba.
   V případě výjimek uvedených v příloze IV k 21. červenci 2011 je maximální doba platnosti, která může být prodloužena, sedm let od příslušných dnů uvedených v čl. 4 odst. 3, pokud není stanovena kratší doba.
   3.   Žádost o udělení, prodloužení platnosti či zrušení výjimky se podává Komisi v souladu s přílohou V.
   4.   Komise:

               a)

               písemně potvrdí obdržení žádosti do patnácti dnů od jejího obdržení. V potvrzení se uvede datum obdržení žádosti;

               b)

               bez odkladu o žádosti informuje členské státy a poskytne jim žádost a veškeré doplňující informace, které získala od žadatele;

               c)

               zveřejní souhrnné informace o dané žádosti;

               d)

               posoudí žádost a její odůvodnění.

         5.   Žádost o prodloužení platnosti výjimky se podává nejpozději osmnáct měsíců před ukončením její platnosti.
   Komise o žádosti o prodloužení platnosti výjimky rozhodne nejpozději šest měsíců před koncem platnosti stávající výjimky, pokud ze zvláštních důvodů není třeba použít jiné lhůty. Stávající výjimka zůstává v platnosti, dokud Komise nerozhodne o žádosti o prodloužení platnosti výjimky.
   6.   Pokud je žádost o prodloužení platnosti výjimky zamítnuta nebo pokud je výjimka zrušena, končí platnost výjimky nejdříve za dvanáct měsíců a nejpozději za osmnáct měsíců od dne přijetí rozhodnutí.
   7.   Před provedením změn příloh Komise mimo jiné provede konzultace s hospodářskými subjekty, provozovateli recyklace, zpracovateli odpadů, organizacemi na ochranu životního prostředí a sdruženími zaměstnanců a spotřebitelů a zveřejní obdržené připomínky.
   8.   Komise přijme harmonizovanou podobu žádosti podle odstavce 3 tohoto článku a souhrnné pokyny pro tyto žádosti, přičemž přihlédne zejména k situaci malých a středních podniků. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 19 odst. 2.
   Článek 6
   Přezkum a změny seznamu omezených látek v příloze II
   1.   V zájmu dosažení cílů uvedených v článku 1 a s ohledem na zásadu obezřetnosti zváží Komise do 22. července 2014 přezkum založený na důkladném posouzení a změnu seznamu omezených látek v příloze II; poté tak činí pravidelně z vlastního podnětu nebo na návrh členského státu obsahující informace uvedené v odstavci 2.
   Přezkum a změna seznamu omezených látek v příloze II musí být v souladu s ostatními právními předpisy týkajícími se chemických látek, zejména nařízení (ES) č. 1907/2006, a musí přihlížet mimo jiné k přílohám XIV a XVII uvedeného nařízení. Při přezkumu jsou využívány veřejně dostupné poznatky získané při uplatňování uvedených předpisů.
   Za účelem přezkumu a změny přílohy II Komise zvláště přihlíží k tomu, zda určitá látka, včetně látek s částicemi o velmi malých rozměrech nebo látek velmi malé vnitřní nebo povrchové struktury, nebo skupina podobných látek:

               a)

               mohou mít nepříznivý vliv v průběhu zpracování odpadu z EEZ, včetně možností přípravy na opětovné použití odpadních EEZ nebo recyklace materiálů z odpadních EEZ;

               b)

               mohou v souvislosti s přípravou na opětovné použití, s recyklací nebo jiným zpracováním materiálů z odpadních EEZ za běžných provozních podmínek způsobit v závislosti na způsobu použití nekontrolované či neomezené uvolnění dotyčné látky anebo vznik nebezpečných reziduí nebo produktů přeměny a rozkladu;

               c)

               mohou vyvolat nepřijatelnou expozici pracovníků podílejících se na sběru a zpracování odpadních EEZ;

               d)

               mohou být nahrazeny náhradami nebo alternativními technologiemi, které mají méně negativní dopady.

         Během tohoto přezkumu Komise vede konzultace se zúčastněnými subjekty včetně hospodářských subjektů, provozovatelů recyklace, zpracovatelů odpadů, organizací na ochranu životního prostředí a sdružení zaměstnanců a spotřebitelů.
   2.   Návrhy na přezkum a změny seznamu omezených látek nebo skupiny podobných látek v příloze II musí obsahovat alespoň tyto informace:

               a)

               přesné a srozumitelné znění navrhovaného omezení;

               b)

               reference a vědecké odůvodnění omezení;

               c)

               informace o použití látky nebo skupiny podobných látek v EEZ;

               d)

               informace o škodlivých vlivech a vystavení, zejména při zpracování odpadních EEZ;

               e)

               informace o možných náhradách a jiných alternativách, jejich dostupnosti a spolehlivosti;

               f)

               odůvodnění, proč je celounijní omezení nejvhodnějším opatřením;

               g)

               sociální a hospodářské posouzení.

         3.   Opatření uvedená v tomto článku přijme Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 20 a za podmínek stanovených v článcích 21 a 22.
   Článek 7
   Povinnosti výrobců
   Členské státy zajistí, aby výrobci:

               a)

               při uvádění EEZ na trh zajistili, aby bylo navrženo a vyrobeno v souladu s požadavky stanovenými v článku 4;

               b)

               vyhotovili požadovanou technickou dokumentaci a provedli nebo nechali provést interní kontrolu výroby v souladu s modulem A přílohy II rozhodnutí č. 768/2008/ES;

               c)

               byl-li prokázán soulad EEZ s platnými požadavky postupem uvedeným v písmenu b), vypracovali EU prohlášení o shodě a připojili na hotový produkt označení CE. Pokud jiné příslušné právní předpisy Unie vyžadují, aby byl uplatněn postup posuzování shody, který je přinejmenším stejně přísný, lze splnění požadavků stanovených v čl. 4 odst. 1 této směrnice prokázat v rámci tohoto postupu. Je možné vypracovat jednotnou technickou dokumentaci;

               d)

               uchovávali technickou dokumentaci a EU prohlášení o shodě po dobu deseti let po uvedení EEZ na trh;

               e)

               zajistili, že se používají postupy pro zachování shody sériové výroby. Musí být patřičně přihlédnuto ke změnám konstrukce nebo parametrů výrobku a změnám harmonizovaných norem nebo technických specifikací, na jejichž základě se prohlašuje shoda EEZ;

               f)

               vedli záznamy o nevyhovujících EEZ a jejich stažení z oběhu a informovali o této skutečnosti distributory;

               g)

               zajistili, aby byl na jejich EEZ uveden typ, série nebo sériové číslo nebo jakýkoli jiný prvek umožňující jeho identifikaci, nebo v případech, kdy to rozměr nebo povaha EEZ neumožňuje, zajistili, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém k EEZ;

               h)

               uváděli své jméno, svou zapsanou obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat, na EEZ, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k EEZ. Adresa musí uvádět jediné místo, na kterém lze výrobce kontaktovat. Pokud jiné příslušné právní předpisy Unie obsahují ustanovení o uvádění jména a adresy výrobce, která jsou alespoň stejně přísná, použijí se zmíněná ustanovení;

               i)

               domnívají-li se nebo mají-li důvod se domnívat, že určité EEZ, které uvedli na trh, není v souladu s touto směrnicí, okamžitě přijali nezbytná nápravná opatření k jeho uvedení do souladu nebo je případně stáhli z trhu nebo z oběhu a neprodleně informovali příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž EEZ dodávali na trh, a uvedli podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních;

               j)

               předložili příslušnému vnitrostátnímu orgánu na jeho odůvodněnou žádost všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání souladu EEZ s touto směrnicí v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí, a spolupracovali s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je zajistit soulad EEZ, která dodali na trh, s touto směrnicí.

         Článek 8
   Povinnosti zplnomocněných zástupců
   Členské státy zajistí, aby:

               a)

               výrobci měli možnost písemně jmenovat svého zplnomocněného zástupce. Povinnosti stanovené v čl. 7 písm. a) a vypracování technické dokumentace nesmějí být součástí plné moci zplnomocněného zástupce;

               b)

               zplnomocněný zástupce vykonával úkoly stanovené v plné moci, kterou obdržel od výrobce. Plná moc musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:

                           —

                           uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru po dobu deseti let od uvedení EEZ na trh,

                           —

                           podávat příslušným vnitrostátním orgánům na základě jejich odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání souladu EEZ s touto směrnicí,

                           —

                           spolupracoval s příslušným vnitrostátním orgánem, pokud o to tento orgán požádá, na činnostech, jejichž cílem zajistit soulad EEZ, na která se vztahuje jeho plná moc, s touto směrnicí.

         Článek 9
   Povinnosti dovozců
   Členské státy zajistí, aby dovozci:

               a)

               uváděli na trh Unie pouze EEZ, které jsou v souladu s touto směrnicí;

               b)

               před uvedením EEZ na trh zajistili, aby výrobce provedl příslušný postup posouzení shody, a dále zajistili, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby EEZ neslo požadované označení CE, aby k němu byly přiloženy požadované doklady a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 7 písm. f) a g);

               c)

               domnívají-li se nebo mají-li důvod se domnívat, že určité EEZ není v souladu s článkem 4, je neuváděli na trh, dokud není tohoto souladu dosaženo, a informovali o tom výrobce a orgány dozoru nad trhem;

               d)

               uvedli své jméno, svou zapsanou obchodní firmu nebo zapsanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat, na EEZ, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k EEZ. Pokud jiné příslušné právní předpisy Unie obsahují ustanovení o uvádění jména a adresy dovozce, která jsou alespoň stejně přísná, použijí se zmíněná ustanovení;

               e)

               v zájmu zajištění souladu s touto směrnicí uvedli záznamy o nevyhovujících EEZ a jejich stažení z oběhu a informovali o této skutečnosti distributory;

               f)

               domnívají-li se nebo mají-li důvod se domnívat, že EEZ, které uvedli na trh, není v souladu s touto směrnicí, přijali okamžitě nezbytná nápravná opatření k jeho uvedení do souladu nebo je případně stáhli z trhu nebo z oběhu a neprodleně o tom informovali příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž EEZ dodávali na trh, a uvedli podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních;

               g)

               po dobu deseti let od uvedení EEZ na trh uchovávali kopii EU prohlášení o shodě pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zaručili, že technická dokumentace může být těmto orgánům na požádání předložena;

               h)

               předložili příslušnému vnitrostátnímu orgánu na jeho odůvodněnou žádost všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání souladu EEZ s touto směrnicí v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí, a spolupracovali s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je zajistit soulad EEZ, která dodali na trh, s touto směrnicí.

         Článek 10
   Povinnosti distributorů
   Členské státy zajistí, aby distributoři:

               a)

               při dodávání EEZ na trh jednali s řádnou péčí, pokud jde o příslušné požadavky, aby zejména ověřili, zda EEZ nese označení CE a zda jsou k němu přiloženy požadované doklady v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé v členském státě, v němž je EEZ dodáván na trh, snadno rozumějí, a zda výrobce a dovozce splnili požadavky stanovené v čl. 7 písm. g) a h) a čl. 9 písm. d);

               b)

               domnívají-li se nebo mají-li důvod se domnívat, že určité EEZ není v souladu s článkem 4, je nedodávali na trh, dokud není tohoto souladu dosaženo, a informovali o tom výrobce nebo dovozce a orgány dozoru nad trhem;

               c)

               domnívají-li se nebo mají-li důvod se domnívat, že určité EEZ, které dodali na trh, není v souladu s touto směrnicí, okamžitě zajistili, aby byla přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení EEZ do souladu nebo jeho případné stažení z trhu nebo z oběhu, a neprodleně o tom informovali příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž EEZ dodávali na trh, a uvedli podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních;

               d)

               předložili příslušnému vnitrostátnímu orgánu na jeho odůvodněnou žádost všechny informace a doklady nezbytné k prokázání souladu EEZ s touto směrnicí a spolupracovali s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je zajistit soulad EEZ, která dodali na trh, s touto směrnicí.

         Článek 11
   Případy, kdy se povinnosti výrobce vztahují na dovozce a distributory
   Členské státy zajistí, aby dovozce nebo distributor byl pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahovaly se na něho povinnosti výrobce podle článku 7, pokud uvede EEZ na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví EEZ, jež bylo na trh již uvedeno, způsobem, který může ovlivnit jeho plnění platných požadavků.
   Článek 12
   Identifikace hospodářských subjektů
   Členské státy zajistí, aby hospodářské subjekty na žádost orgánů dozoru nad trhem a po dobu deseti let od uvedení EEZ na trh identifikovaly:

               a)

               všechny hospodářské subjekty, které jim dodaly EEZ;

               b)

               všechny hospodářské subjekty, kterým dodaly EEZ.

         Článek 13
   EU prohlášení o shodě
   1.   EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění požadavků uvedených v článku 4.
   2.   EU prohlášení o shodě se vypracovává podle vzoru a obsahuje prvky stanovené v příloze VI a musí být aktualizováno. Musí být přeloženo do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž je EEZ uváděno nebo dodáváno na trh.
   Pokud jiné příslušné právní předpisy Unie vyžadují, aby byl uplatněn postup posuzování shody, který je přinejmenším stejně přísný, lze plnění požadavků stanovených v čl. 4 odst. 1 prokázat v rámci tohoto postupu. Je možné vypracovat jednotnou technickou dokumentaci.
   3.   Vypracováním EU prohlášení o shodě výrobce přebírá odpovědnost za soulad EEZ s touto směrnicí.
   Článek 14
   Obecné zásady označení CE
   Označení CE podléhá obecným zásadám stanoveným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
   Článek 15
   Pravidla a podmínky pro připojování označení CE
   1.   Označení CE musí být viditelně, čitelně a nesmazatelně připojeno k hotovému EEZ nebo k jeho výrobnímu štítku. Pokud to vzhledem k povaze EEZ není možné nebo to nelze zaručit, musí být připojeno k obalu a průvodním dokumentům.
   2.   Označení CE se připojuje před uvedením EEZ na trh.
   3.   Členské státy vycházejí ze stávajících mechanismů, aby zajistily řádné uplatňování režimu označení CE, a přijímají vhodná opatření v případě nesprávného použití označení CE. Členské státy stanoví rovněž sankce za porušení, jež mohou zahrnovat trestní sankce za závažná porušení. Tyto sankce musí být přiměřené závažnosti porušení a musí účinně odrazovat od nevhodného použití.
   Článek 16
   Předpoklad souladu
   1.   Není-li prokázán opak, členské státy předpokládají, že EEZ opatřená označením CE jsou v souladu s touto směrnicí.
   2.   V případě materiálů, součástí a EEZ, u nichž byly provedeny zkoušky a měření potvrzující splnění požadavků uvedených v článku 4 nebo které byly posouzeny podle harmonizovaných norem, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, se předpokládá, že splňují požadavky této směrnice.
   Článek 17
   Formální námitka proti harmonizovaným normám
   1.   Pokud členský stát nebo Komise usoudí, že harmonizovaná norma nesplňuje zcela požadavky, které jsou stanoveny v článku 4 a na které se tato harmonizovaná norma vztahuje, předloží Komise nebo příslušný členský stát záležitost výboru zřízenému článkem 5 směrnice 98/34/ES a uvede své argumenty. Výbor po konzultaci s příslušnými evropskými normalizačními orgány neprodleně vydá stanovisko.
   2.   S ohledem na stanovisko výboru se Komise rozhodne zveřejnit, nezveřejnit, zveřejnit s omezením, zachovat, zachovat s omezením, či zrušit odkazy na příslušnou harmonizovanou normu v Úředním věstníku Evropské unie.
   3.   Komise informuje dotčený evropský normalizační orgán a případně požádá o revizi dotčených harmonizovaných norem.
   Článek 18
   Dozor nad trhem a kontrola EEZ, která vstupují na trh Unie
   Členské státy provádějí dozor nad trhem v souladu s články 15 až 29 nařízení (ES) č. 765/2008.
   Článek 19
   Postup projednávání ve výboru
   1.   Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 39 směrnice 2008/98/ES. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
   Článek 20
   Výkon přenesené pravomoci
   1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 1 a článku 6 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 21. července 2011. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 21.
   2.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
   3.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 21 a 22.
   Článek 21
   Zrušení přenesení pravomoci
   1.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 1 a článku 6 kdykoli zrušit.
   2.   Orgán, který zahájí vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede přenesené pravomoci, jejichž zrušení by mohlo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
   3.   Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 22
   Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
   1.   Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
   Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
   2.   Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě stanovené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, akt v přenesené pravomoci se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným.
   Pokud Evropský parlament i Rada informují Komisi o tom, že nehodlají vyslovit žádné námitky, může být akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost ještě před uplynutím této lhůty.
   3.   Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní..
   Článek 23
   Sankce
   Členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí takto stanovené sankce Komisi do 2. ledna 2013 a neprodleně jí oznámí všechny následné změny těchto ustanovení.
   Článek 24
   Přezkum
   1.   Komise do 22. července 2014 posoudí potřebu změny oblasti působnosti této směrnice s ohledem na EEZ uvedená v článku 2 a předloží o tom zprávu Evropskému parlamentu a Radě, případně společně s legislativním návrhem týkajícím se dodatečných vynětí z oblasti působnosti této směrnice s ohledem na EEZ uvedená v článku 2.
   2.   Komise do 22. července 2021 provede obecný přezkum této směrnice a předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, případně společně s legislativním návrhem.
   Článek 25
   Provedení
   1.   Členské státy do 2. ledna 2013 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Jejich znění sdělí neprodleně Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 26
   Zrušení
   Směrnice 2002/95/ES ve znění aktů uvedených v části A přílohy VII se zrušuje s účinkem ode dne 3. ledna 2013, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro její provedení ve vnitrostátním právu a použitelnosti uvedených v části B přílohy VII.
   Odkazy na zrušené akty se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VIII.
   Článek 27
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 28
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Štrasburku dne 8. června 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předsedkyně

         GYŐRI E.

      (1)  Úř. věst. C 306, 16.12.2009, s. 36.

      (2)  Úř. věst. C 141, 29.5.2010, s. 55.

      (3)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 24. listopadu 2010 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 27. května 2011.

      (4)  Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 19.

      (5)  Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3.

      (6)  Úř. věst. C 30, 4.2.1988, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 7.

      (8)  Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 24.

      (9)  Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1.

      (10)  Úř. věst. L 285, 31.10.2009, s. 10.

      (11)  Úř. věst. L 266, 26.9.2006, s. 1.

      (12)  Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16.

      (13)  Úř. věst. L 169, 12.7.1993, s. 1.

      (14)  Úř. věst. L 331, 7.12.1998, s. 1.

      (15)  Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 82.

      (16)  Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30.

      (17)  Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.

      (18)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (19)  Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37.

      (20)  Úř. věst. L 189, 20.7.1990, s. 17.

      PŘÍLOHA I

         Kategorie EEZ spadajících do oblasti působnosti této směrnice

                  1.

                  Velké spotřebiče pro domácnost

                  2.

                  Malé spotřebiče pro domácnost

                  3.

                  Zařízení informačních technologií a telekomunikační zařízení

                  4.

                  Spotřební elektronika

                  5.

                  Osvětlovací zařízení

                  6.

                  Elektrické a elektronické nástroje

                  7.

                  Hračky, vybavení pro volný čas a sporty

                  8.

                  Zdravotnické prostředky

                  9.

                  Monitorovací a kontrolní přístroje včetně průmyslových monitorovacích a kontrolních přístrojů

                  10.

                  Automaty

                  11.

                  Jiná EEZ, která nespadají do žádné z výše uvedených kategorií.

      PŘÍLOHA II

         Omezené látky uvedené v čl. 4 odst. 1 a maximální hodnoty hmotnostní koncentrace tolerované v homogenních materiálech

                  Olovo (0,1 %)

                  Rtuť (0,1 %)

                  Kadmium (0,01 %)

                  Šestimocný chrom (0,1 %)

                  Polybromované bifenyly (PBB) (0,1 %)

                  Polybromované difenylethery (PBDE) (0,1 %)

      PŘÍLOHA III

         Použití vyňatá z omezení uvedeného v čl. 4 odst. 1

                  Výjimka

                  Rozsah a doba platnosti

                  1

                  Rtuť v jednopaticových kompaktních zářivkách, jejíž obsah nepřevyšuje (na jeden hořák):

                  1 a)

                  Pro všeobecné osvětlování < 30 W: 5 mg

                  Platí do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 3,5 mg na jeden hořák, a to do 31. prosince 2012; po 31. prosinci 2012 může být použito 2,5 mg na jeden hořák

                  1 b)

                  Pro všeobecné osvětlování ≥ 30 W a < 50 W: 5 mg

                  Platí do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 3,5 mg na jeden hořák

                  1 c)

                  Pro všeobecné osvětlování ≥ 50 W a < 150 W: 5 mg

                  1 d)

                  Pro všeobecné osvětlování ≥ 150 W: 15 mg

                  1 e)

                  Pro zářivky kruhového nebo čtvercového tvaru s průměrem trubice ≤ 17 mm pro všeobecné osvětlování

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 7 mg na jeden hořák

                  1 f)

                  Pro zvláštní účely: 5 mg

                  2 a)

                  Rtuť v dvoupaticových lineárních zářivkách pro všeobecné osvětlování, jejíž obsah nepřevyšuje (na jednu zářivku):

                  2 a) 1)

                  Pro zářivky s třípásmovým luminoforem s normální dobou životnosti a průměrem trubice < 9 mm (např. T2): 5 mg

                  Platí do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 4 mg na jednu zářivku

                  2 a) 2)

                  Pro zářivky s třípásmovým luminoforem s normální dobou životnosti a průměrem trubice ≥ 9 mm a ≤ 17 mm (např. T5): 5 mg

                  Platí do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 3 mg na jednu zářivku

                  2 a) 3)

                  Pro zářivky s třípásmovým luminoforem s normální dobou životnosti a průměrem trubice > 17 mm a ≤ 28 mm (např. T8): 5 mg

                  Platí do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 3,5 mg na jednu zářivku

                  2 a) 4)

                  Pro zářivky s třípásmovým luminoforem s normální dobou životnosti a průměrem trubice > 28 mm (např. T12): 5 mg

                  Platí do 31. prosince 2012; po 31. prosinci 2012 může být použito 3,5 mg na jednu zářivku

                  2 a) 5)

                  Pro zářivky s třípásmovým luminoforem s prodlouženou životností (≥ 25 000 h): 8 mg

                  Platí do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 5 mg na jednu zářivku

                  2 b)

                  Rtuť v jiných zářivkách, jejíž obsah nepřevyšuje (na jednu zářivku):

                  2 b) 1)

                  Pro lineární zářivky s halofosfátovými luminofory s průměrem trubice > 28 mm (např. T10 a T12): 10 mg

                  Platí do 13. dubna 2012

                  2 b) 2)

                  Pro nelineární zářivky s halofosfátovými luminofory (všech průměrů): 15 mg

                  Platí do 13. dubna 2016

                  2 b) 3)

                  Pro nelineární zářivky s halofosfátovými luminofory s průměrem trubice > 17 mm (např. T9)

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 15 mg na jednu zářivku

                  2 b) 4)

                  Pro světelné zdroje pro jiné obecné osvětlení a zvláštní účely (např. indukční výbojky)

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 15 mg na jedno svítidlo

                  3

                  Rtuť v zářivkách se studenou katodou (CCFL) a zářivkách s externí elektrodou (EEFL) pro zvláštní účely, jejíž obsah nepřevyšuje (na jednu zářivku):

                  3 a)

                  Pro krátké (≤ 500 mm)

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 3,5 mg na jednu zářivku

                  3 b)

                  Pro středně dlouhé (> 500 mm a ≤ 1 500 mm)

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 5 mg na jednu zářivku

                  3 c)

                  Pro dlouhé (> 1 500 mm)

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 13 mg na jednu zářivku

                  4 a)

                  Rtuť v jiných nízkotlakých výbojkách, jejíž obsah nepřevyšuje (na jednu výbojku):

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 15 mg na jednu výbojku

                  4 b)

                  Rtuť ve vysokotlakých sodíkových výbojkách se zlepšeným podáním barev Ra > 60 pro všeobecné osvětlení, jejíž obsah nepřevyšuje (na jeden hořák):

                  4 b)-I

                  P ≤ 155 W

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 30 mg na jeden hořák

                  4 b)-II

                  155 W < P ≤ 405 W

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 40 mg na jeden hořák

                  4 b)-III

                  P > 405 W

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 40 mg na jeden hořák

                  4 c)

                  Rtuť v jiných vysokotlakých sodíkových výbojkách pro všeobecné osvětlování, jejíž obsah nepřevyšuje (na jeden hořák):

                  4 c)-I

                  P ≤ 155 W

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 25 mg na jeden hořák

                  4 c)-II

                  155 W < P ≤ 405 W

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 30 mg na jeden hořák

                  4 c)-III

                  P > 405 W

                  Bez omezení do 31. prosince 2011; po 31. prosinci 2011 může být použito 40 mg na jeden hořák

                  4 d)

                  Rtuť ve vysokotlakých rtuťových výbojkách

                  Platí do 13. dubna 2015

                  4 e)

                  Rtuť v halogenidových výbojkách

                  4 f)

                  Rtuť v jiných výbojkách pro zvláštní použití konkrétně neuvedených v této příloze

                  5 a)

                  Olovo ve skle obrazovek s katodovou trubicí

                  5 b)

                  Olovo ve skle zářivek, jehož obsah nepřevyšuje 0,2 % hmotnostních

                  6 a)

                  Olovo jako legující prvek v oceli pro účely strojního obrábění a pozinkované oceli, obsahující až 0,35 % hmotnostních olova

                  6 b)

                  Olovo jako legující prvek ve slitinách hliníku, obsahujících až 0,4 % hmotnostních olova

                  6 c)

                  Slitina mědi obsahující až 4 % hmotnostní olova

                  7 a)

                  Olovo v pájkách s vysokým bodem tání (např. slitiny olova obsahující 85 % hmotnostních olova nebo více)

                  7 b)

                  Olovo v pájkách pro servery, paměti a systémy pro ukládání dat a pro zařízení síťové infrastruktury pro přepínání, signalizaci, přenos a správu sítě pro telekomunikace

                  7 c)-I

                  Olovo, obsažené ve skleněných nebo keramických částech elektrických a elektronických dílů, kromě dielektrických keramických částí kondenzátorů, např.v piezoelektrických přístrojích, nebo ve skleněné nebo keramické pojivové směsi

                  7 c)-II

                  Olovo v dielektrických keramických částech kondenzátorů pro jmenovité střídavé napětí 125 V nebo stejnosměrné napětí 250 V nebo vyšší

                  7 c)-III

                  Olovo v dielektrických keramických částech kondenzátorů pro jmenovité střídavé napětí menší než 125 V nebo stejnosměrné napětí 250 V

                  Platí do 1. ledna 2013 a po tomto datu může být použito v dílech EEZ uvedených na trh před 1. lednem 2013

                  8 a)

                  Kadmium a jeho sloučeniny v bezpečnostních tepelných pojistkách

                  Platí do 1. ledna 2012 a po tomto datu může být použito v dílech EEZ uvedených na trh před 1. lednem 2012

                  8 b)

                  Kadmium a jeho sloučeniny v elektrických kontaktech

                  9

                  Šestimocný chrom jako antikorozní činidlo v chladicích systémech z uhlíkové oceli v absorpčních ledničkách do 0,75 % hmotnostních v chladicí kapalině

                  9 b)

                  Olovo v olověných ložiskových pánvích a pouzdrech v kompresorech obsahujících chladící látku v systémech vytápění, ventilace, klimatizace a chlazení

                  11 a)

                  Olovo používané v pružných konektorových systémech se zalisovanými kolíky typu C-press

                  Může být použito v dílech EEZ uvedených na trh před 24. zářím 2010

                  11 b)

                  Olovo používané v pružných konektorových systémech jiných než se zalisovanými kolíky typu C-press

                  Platí do 1. ledna 2013 a po tomto datu může být použito v dílech EEZ uvedených na trh před 1. lednem 2013

                  12

                  Olovo používané jako povrchový materiál u modulu typu C-ring pro vedení tepla

                  Může být použito v dílech EEZ uvedených na trh před 24. zářím 2010

                  13 a)

                  Olovo ve skle pro optické účely

                  13 b)

                  Kadmium a olovo ve filtračním skle a skle používaném pro etalony odrazivosti

                  14

                  Olovo v pájkách obsahující více než dva prvky pro spojení mezi kolíky a sadou mikroprocesorů o obsahu olova vyšším než 80 % a nižším než 85 % hmotnostních

                  Platilo do 1. ledna 2011 a po tomto datu může být použito v dílech EEZ uvedených na trh před 1. lednem 2011

                  15

                  Olovo v pájkách pro sestavení stabilního elektrického spojení mezi polovodičovým materiálem a nosičem v sadách integrovaných obvodů využívajících technologii „Flip Chip“

                  16

                  Olovo v lineárních žárovkách s trubicemi potaženými silikátem

                  Platí do 1. září 2013

                  17

                  Halogenidy olova jako zdroj záření ve výbojkách s vysokou intenzitou výboje (HID) používaných v profesionálních reprografických aplikacích

                  18 a)

                  Olovo jako aktivátor ve fluorescenčním prášku (nejvýše 1 % hmotnostních olova) výbojek, jsou-li používány jako speciální zdroje světla v diazografické reprografii, litografii, lapačích hmyzu, fotochemických a konzervovacích postupech a obsahující luminofory jako například SMS ((Sr,Ba)2 MgSi2O7:Pb)

                  Platilo do 1. ledna 2011

                  18 b)

                  Olovo jako aktivátor ve fluorescenčním prášku (nejvýše 1 % hmotnostních olova) výbojek, jsou-li používány jako zářiče v soláriích obsahující luminofory jako například BSP (BaSi2O5:Pb)

                  19

                  Olovo obsahující PbBiSn-Hg a PbInSn-Hg v určitých směsích jako hlavní amalgám a PbSn-Hg jako vedlejší amalgám v kompaktních, energeticky velmi úsporných výbojkách

                  Platí do 1. června 2011

                  20

                  Oxid olova ve skle používaném ke spojení předních a zadních podkladů v plochých zářivkách používaných v displejích na bázi tekutých krystalů (LCD)

                  Platí do 1. června 2011

                  21

                  Olovo a kadmium v tiskových barvách pro aplikaci smaltu na sklo, jako je borosilikátové sklo nebo sodnovápenaté sklo

                  23

                  Olovo v ukončeních součástek s malou roztečí, jiných než konektorů s roztečí 0,65 mm nebo menší

                  Může být použito v dílech EEZ uvedených na trh před 24. zářím 2010

                  24

                  Olovo v letovacích pájkách pro pájení otvorem v diskoidních a plochých vícevrstvově uspořádaných keramických kondenzátorech

                  25

                  Oxid olova v displejích s povrchovým vedením emitorů elektronů (SED) používaných zejména ve stavebních komponentech, zejména těsnicí fritě a fritovém kroužku

                  26

                  Oxid olova ve skleněné baňce UVB zářivek s černým sklem

                  Platí do 1. června 2011

                  27

                  Slitiny olova jako pájky pro měniče používané ve vysokovýkonových reproduktorech (určených pro několikahodinový provoz při hladině akustického výkonu 125 dB SPL a vyšších)

                  Platilo do 24. září 2010

                  29

                  Olovo v křišťálovém skle podle přílohy I (kategorie 1, 2, 3 a 4) směrnice Rady 69/493/EHS (1)

                  30

                  Kadmiové slitiny jako elektrické/mechanické pájené spoje elektrických vodičů umístěných přímo na kmitacích cívkách měničů používaných ve vysokovýkonových reproduktorech s hladinou zvukového tlaku ve výši 100 dB (A) a vyšší

                  31

                  Olovo v pájecích materiálech v plochých zářivkách bez obsahu rtuti (které se používají například v displejích na bázi tekutých krystalů, v designovém či průmyslovém osvětlení)

                  32

                  Oxid olova v těsnicí fritě používané ve výrobě okenních montážních celků pro argonové a kryptonové laserové trubice

                  33

                  Olovo v pájkách na pájení tenkých měděných drátů o průměru rovnajícím se nebo menším než 100 μm ve výkonových transformátorech

                  34

                  Olovo v prvcích ladicích potenciometrů z kovovo-keramických materiálů

                  36

                  Rtuť používaná jako inhibitor rozprašování katody ve stejnosměrných plazmových obrazovkách s obsahem do 30 mg na obrazovku

                  Platilo do 1. července 2010

                  37

                  Olovo v pokovené vrstvě vysokonapěťových diod s pouzdrem ze skla na bázi borátu zinečnatého

                  38

                  Kadmium a oxid kademnatý v pastách pro tlusté vrstvy používaných na oxid berylnatý spojený s hliníkem

                  39

                  Kadmium ve světelných diodách (LED) II-VI konvertujících barvu (< 10 μg Cd na mm2 plochy emitující světlo) pro použití v systémech polovodičového osvětlení nebo vizualizace

                  Platí do 1. července 2014

         (1)  Úř. věst. L 326, 29.12.1969, s. 36.

      PŘÍLOHA IV

         Použití vyňatá z omezení uvedeného v čl. 4 odst. 1 specifické pro zdravotnické prostředky a monitorovací a kontrolní přístroje

      Zařízení používající nebo zjišťující ionizující záření

                  1.

                  Olovo, kadmium a rtuť v detektorech ionizujícího záření

                  2.

                  Olověná ložiska v rentgenových trubicích

                  3.

                  Olovo v zařízeních zesilujících elektromagnetické záření: mikrokanálové desky a kapilární desky

                  4.

                  Olovo ve skleněné fritě rentgenových trubic a optických zesilovačích a olovo v pojivu skleněné frity pro skládání plynových laserů a vakuové trubice, které přeměňují elektromagnetické záření na elektrony

                  5.

                  Olovo ve stínění ionizujícího záření

                  6.

                  Olovo ve zkušebních rentgenových testovacích předmětech

                  7.

                  Stearát olova rentgenových difrakčních krystalů

                  8.

                  Zdroj radioaktivních izotopů kadmia pro přenosné rentgenové fluorescenční spektrometry

            Snímače, detektory a elektrody

                  1a.

                  Olovo a kadmium v iontových výběrových elektrodách včetně skla pH elektrod

                  1b.

                  Olověné anody v elektrochemických kyslíkových sondách

                  1c.

                  Olovo, kadmium a rtuť v detektorech infračerveného záření

                  1d.

                  Rtuť v referenčních elektrodách: chlorid rtuťný s nízkým obsahem chloridu, síran rtuťnatý a oxid rtuťnatý

            Ostatní

                  9.

                  Kadmium v helium-kadmiových laserech

                  10.

                  Olovo a kadmium v atomických adsorpčních spektrálních výbojkách

                  11.

                  Olovo ve slitinách jako supravodič a tepelný vodič v přístrojích magnetické rezonance

                  12.

                  Olovo a kadmium v kovovém pojivu supravodivých materiálů v přístrojích magnetické rezonance a detektorech supravodivého kvantového interferenčního zařízení (SQUID)

                  13.

                  Olovo v protizávaží

                  14.

                  Olovo v monokrystalových piezoelektrických materiálech pro ultrazvukové měniče

                  15.

                  Olovo v pájkách pro spojování s ultrazvukovými měniči

                  16.

                  Rtuť ve vysoce přesných mostících pro kapacitní a ztrátové měření, ve vysokofrekvenčních přepínačích RF a v relé v monitorovacích a kontrolních přístrojích, nepřekračující 20 mg rtuti na přepínač, popř. relé

                  17.

                  Olovo v pájkách v přenosných pohotovostních defibrilátorech

                  18.

                  Olovo v pájkách vysokovýkonných infračervených zobrazovacích modulů k detekci pásma 8–14 μm

                  19.

                  Olovo v displejích z tekutých krystalů na křemíkové vrstvě (LCoS)

                  20.

                  Kadmium v rentgenových měřících filtrech

      PŘÍLOHA V

         Podávání žádostí o udělení, prodloužení platnosti a zrušení výjimky podle článku 5

      Žádost o udělení, prodloužení platnosti nebo zrušení výjimek může podat výrobce, zplnomocněný zástupce výrobce nebo jakýkoli jiný hospodářský subjekt dodavatelského řetězce; žádost musí obsahovat alespoň tyto prvky:

                  a)

                  jméno, adresu a kontaktní údaje žadatele;

                  b)

                  informace o materiálu nebo součásti a o konkrétním použití látky v materiálu a součásti, pro něž se žádá výjimka nebo její zrušení, a jeho zvláštní vlastnosti;

                  c)

                  ověřitelné odůvodnění výjimky nebo jejího zrušení s odkazy v souladu s podmínkami stanovenými v článku 5;

                  d)

                  analýzu možných alternativních látek, materiálů nebo konstrukce na základě životního cyklu výrobku, případně včetně informací o nezávislém výzkumu, odborně posouzených studií a rozvojové činnosti žadatele a analýzu dostupnosti těchto alternativ;

                  e)

                  informace týkající se možné přípravy na opětovné použití nebo recyklaci materiálu z odpadních EEZ a ustanovení o vhodném zpracování odpadu podle přílohy II směrnice 2002/96/ES;

                  f)

                  ostatní příslušné údaje;

                  g)

                  navrhované činnosti s cílem vyvinout, nechat vyvinout nebo uplatňovat možné alternativy, včetně harmonogramu těchto činností;

                  h)

                  případně informace, které by měly být považovány za údaje, jež jsou předmětem průmyslového vlastnictví, spolu s ověřitelným zdůvodněním;

                  i)

                  při předkládání žádosti o udělení výjimky návrh přesného a jasného znění výjimky;

                  j)

                  shrnutí žádosti.

      PŘÍLOHA VI

         EU PROHLÁŠENÍ O SHODĚ

                  1.

                  Č. … (jedinečná identifikace EEZ):

                  2.

                  Jméno a adresa výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce:

                  3.

                  Toto prohlášení o shodě vydal na vlastní odpovědnost výrobce (nebo osoba odpovědná za instalaci):

                  4.

                  Předmět prohlášení (identifikace EEZ umožňující zpětně je vysledovat; může případně obsahovat fotografii):

                  5.

                  Výše popsaný předmět prohlášení je ve shodě se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/65/EU ze dne 8. června 2011 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (1):

                  6.

                  Případné odkazy na příslušné harmonizované normy, které byly použity, nebo na technické specifikace, na jejichž základě se shoda prohlašuje:

                  7.

                  Další informace:

            Podepsáno za a jménem: …
      (místo a datum vydání):
      (jméno, funkce) (podpis):

         (1)  Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 88.

      PŘÍLOHA VII
      ČÁST A

         Zrušená směrnice a její následné změny

      (uvedené v článku 26)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES

                  (Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 19)

                  Rozhodnutí Komise 2005/618/ES

                  (Úř. věst. L 214, 19.8.2005, s. 65)

                  Rozhodnutí Komise 2005/717/ES

                  (Úř. věst. L 271, 15.10.2005, s. 48)

                  Rozhodnutí Komise 2005/747/ES

                  (Úř. věst. L 280, 25.10.2005, s. 18)

                  Rozhodnutí Komise 2006/310/ES

                  (Úř. věst. L 115, 28.4.2006, s. 38)

                  Rozhodnutí Komise 2006/690/ES

                  (Úř. věst. L 283, 14.10.2006, s. 47)

                  Rozhodnutí Komise 2006/691/ES

                  (Úř. věst. L 283, 14.10.2006, s. 48)

                  Rozhodnutí Komise 2006/692/ES

                  (Úř. věst. L 283, 14.10.2006, s. 50)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/35/ES

                  (Úř. věst. L 81, 20.3.2008, s. 67)

                  Rozhodnutí Komise 2008/385/ES

                  (Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 9)

                  Rozhodnutí Komise 2009/428/ES

                  (Úř. věst. L 139, 5.6.2009, s. 32)

                  Rozhodnutí Komise 2009/443/ES

                  (Úř. věst. L 148, 11.6.2009, s. 27)

                  Rozhodnutí Komise 2010/122/EU

                  (Úř. věst. L 49, 26.2.2010, s. 32)

                  Rozhodnutí Komise 2010/571/EU

                  (Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 28)

            ČÁST B

         Seznam lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu

      (uvedené v článku 26)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení ve vnitrostátním právu

                  2002/95/ES

                  ze dne 12. srpna 2004

                  2008/35/ES

                  —

      PŘÍLOHA VIII

         Srovnávací tabulka

                  Směrnice 2002/95/ES

                  Tato směrnice

                  Článek 1

                  Článek 1

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 1 a 2, příloha I

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 3

                  Čl. 2 odst. 3

                  Čl. 2 odst. 4 návětí

                  —

                  Čl. 2 odst. 4

                  Čl. 3 písm. a)

                  Čl. 3 body 1 a 2

                  Čl. 3 písm. b)

                  —

                  —

                  Čl. 3 body 6 až 28

                  Čl. 4 odst. 1

                  Čl. 4 odst. 1, příloha II

                  —

                  Čl. 4 odst. 3 a 4

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 6

                  Čl. 4 odst. 3

                  —

                  Čl. 5 odst. 1 úvodní slova

                  Čl. 5 odst. 1 návětí

                  Čl. 5 odst. 1 písm. a)

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 5 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 5 odst. 1 písm. a) první a třetí odrážka

                  —

                  Čl. 5 odst. 1 písm. a) druhá odrážka
                  Čl. 5 odst. 1 písm. a) druhý pododstavec

                  Čl. 5 odst. 1 písm. c)

                  Čl. 5 odst. 1 písm. b)

                  —

                  Čl. 5 odst. 2
                  Čl. 5 odst. 3 až 6

                  Čl. 5 odst. 2

                  Čl. 5 odst. 7

                  —

                  Čl. 5 odst. 8

                  Článek 6

                  Článek 6

                  —

                  Články 7 až 18

                  Článek 7

                  Články 19 až 22

                  Článek 8

                  Článek 23

                  Článek 9

                  Článek 25

                  —

                  Článek 26

                  Článek 10

                  Článek 27

                  Článek 11

                  Článek 28

                  —

                  Přílohy I a II

                  Příloha, body 1 až 39

                  Příloha III, body 1 až 39

                  —

                  Příloha IV, V, VI, VII a VIII


title: Směrnice Komise 93/56/EHS ze dne 29. června 1993, kterou se mění směrnice Rady 82/471/EHS o určitých produktech používaných ve výživě zvířat

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0056

Úřední věstník L 206 , 18/08/1993 S. 0013 - 0014 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 51 S. 0192  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 51 S. 0192

		Směrnice Komise 93/56/EHSze dne 29. června 1993,kterou se mění směrnice Rady 82/471/EHS o určitých produktech používaných ve výživě zvířatKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 82/471/EHS ze dne 30. června 1982 o určitých produktech používaných ve výživě zvířat [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 93/26/EHS [2], a zejména na článek 6 uvedené směrnice,(1) vzhledem k tomu, že směrnice 82/471/EHS stanoví, že obsah jejích příloh musí být neustále přizpůsobován vývoji vědeckotechnických poznatků;(2) vzhledem k tomu, že studie dusíkaté nebílkovinné sloučeniny "síranu amonného" a hydroxyanalogu methioninu a jeho vápenaté soli prokázaly blahodárné účinky u přežvýkavců; že je proto třeba rozšířit povolení k používání těchto produktů na tuto kategorii zvířat;(3) vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro krmiva,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 82/471/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s ustanoveními článku 1 nejpozději do 30. června 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úřadním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. června 1993.Za KomisiRené Steichenčlen Komise[1] Úř. věst. L 213, 21.7.1982, s. 8.[2] Úř. věst. L 179, 22.7.1993, s. 2.--------------------------------------------------PŘÍLOHA1. Ve skupině 2"Dusíkaté nebílkovinné sloučeniny"se do bodu 2.2"Amonné soli"vkládá tento produkt:"1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |Název skupiny produktů | Název produktu | Popis fyziologicky účinné látky nebo identifikace mikroorganismu | Živinový substrát (případná specifikace) | Charakteristika složení produktu | Druh zvířat | Zvláštní ustanovení || 2.2.3 Síran amonný ve vodném roztoku | (NH4) 2SO 4 | __ | Síran amonný min. 35 % | Přežvýkavci od počátku přežvykování | Údaje pro prohlášení na etiketě nebo obalu produktu: název "síran amonný",obsah dusíku a vlhkosti,druh zvířat,u mladých přežvýkavců nesmí obsah v denní dávce přesáhnout 0,5 %.Údaje pro prohlášení na etiketě nebo obalu krmných směsí: název "síran amonný",obsah produktu v krmné směsi,obsah nebílkovinného dusíku vyjádřeného jako dusíkaté látky (procento z celkového množství dusíkatých látek),údaj v návodu k použití o maximálním množství nebílkovinného dusíku, jež nesmí být u jednotlivých druhů zvířat překročeno v denní dávce,u mladých přežvýkavců nesmí obsah v denní dávce přesáhnout 0,5 %." |2. Ve skupině 4 "Hydroxyanalogy aminokyselin" se ve sloupci 6 "Druh zvířat" u produktů 4.1.1 "Hydroxyanalog methioninu" a 4.1.2 "Vápenatá sůl hydroxyanalogu methioninu" zrušují slova "s výjimkou přežvýkavců".--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2006/37/ES ze dne  30. března 2006 , kterou se mění příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES, pokud jde o zařazení určitých látek   (Text s významem pro EHP)

text:
               1.4.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 94/32

      SMĚRNICE KOMISE 2006/37/ES
   ze dne 30. března 2006,
   kterou se mění příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES, pokud jde o zařazení určitých látek
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES ze dne 10. června 2002 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňků stravy (1), a zejména na čl. 4 odst. 5 uvedené směrnice,
   po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2002/46/ES stanoví vitaminy a minerální látky, jakož i jejich formy, které mohou být používány pro výrobu doplňků stravy.

               (2)

               Vitaminy a minerální látky, které byly zhodnoceny Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) a obdržely příznivé vědecké hodnocení, by měly být zařazeny do příloh směrnice 2002/46/ES.

               (3)

               Úřad v nedávné době podal a zveřejnil příznivé vědecké hodnocení určitých vitaminů a minerálních látek.

               (4)

               Je třeba nahradit nadpis kategorie „kyselina listová“, aby se zohlednilo zařazení dalších folátů do přílohy II směrnice 2002/46/ES.

               (5)

               Směrnice 2002/46/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha II směrnice 2002/46/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. dubna 2007. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 30. března 2006.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 183, 12.7.2002, s. 51.

      PŘÍLOHA
      Příloha II směrnice 2002/46/ES se mění takto:

                  1.

                  V oddíle A. Formy vitaminů:

                              a)

                              se nadpis „10. KYSELINA LISTOVÁ“ nahrazuje nadpisem „10. FOLÁTY“,

                              b)

                              se pod nadpis 10. FOLÁTY doplňuje tento řádek:

                                          „b)

                                          kalcium-L-methylfolát“.

                  2.

                  V oddíle B. Formy minerálních látek se před uhličitan měďnatý vkládá tento řádek:
                  „ferrum(II)-bisglycinát“.


title: Směrnice Rady ze dne 28. března 1983 o osvobození od daní, které se vztahuje na trvalý dovoz osobního majetku jednotlivců z členského státu

text:
Důležité právní upozornění

|

31983L0183

Úřední věstník L 105 , 23/04/1983 S. 0064 - 0067 Finské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0117  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 09 Svazek 1 S. 0161  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0117  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 09 Svazek 1 S. 0161

		Směrnice Radyze dne 28. března 1983o osvobození od daní, které se vztahuje na trvalý dovoz osobního majetku jednotlivců z členského státu(83/183/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 99 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že by měla být podniknuta další opatření ve prospěch jednotlivců, aby si obyvatelé členských států více uvědomili existenci Evropského společenství a aby byly ve Společenství vytvořeny podmínky obdobné podmínkám domácího trhu;vzhledem k tomu, že zejména daňové překážky bránící tomu, aby si jednotlivci dovezly z jednoho členského státu svůj osobní majetek nacházející se v jiném členské státě, jsou způsobilé bránit volnému pohybu osob uvnitř Společenství; že by tyto překážky proto měly být pokud možno odstraněny osvobozením od daní;vzhledem k tomu, že toto osvobození od daní se může vztahovat pouze na dovoz zboží, které není obchodní nebo spekulativní povahy; že by proto měly být stanovena omezení a podmínky uplatňování osvobození od daní,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:HLAVA IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1Oblast působnosti1. Každý členský stát za podmínek a v případech níže stanovených osvobodí osobní majetek dovezený natrvalo jednotlivci z jiného členského státu od daní z obratu, spotřebních daní a jiných nepřímých daní, které se na tento dovoz obvykle vztahují.2. Tato směrnice se nevztahuje na zvláštní nebo periodické poplatky a daně ukládané na používání tohoto majetku v určité zemi, jako jsou například poplatky za registraci motorových vozidel, silniční daně a televizní poplatky.Článek 2Podmínky vztahující se k majetku1. Pro účely této směrnice se "osobním majetkem" rozumí majetek pro soukromé použití dotyčných jednotlivců nebo pro potřeby jejich domácnosti. Takový majetek nesmí svou povahou nebo množstvím odrážet žádný obchodní zájem ani nesmí být určen pro hospodářskou činnost ve smyslu článku 4 směrnice 77/388/EHS [4]. Za osobní majetek se však považují i nástroje, které dotyčný jednotlivec potřebuje k výkonu svého zaměstnání nebo povolání.2. Osvobození od daní podle článku 1 se vztahuje na osobní majetek, který:a) byl získán za obecných podmínek daňového systému na domácím trhu jednoho z členských států a nevztahuje se na něj při vývozu žádné osvobození od daní z obratu, spotřebních daní nebo jiných nepřímých daní ani žádné vrácení těchto daní. Pro účely této směrnice se má za to, že zboží, které bylo pořízeno za podmínek uvedených v čl. 15 bodě 10 směrnice 77/388/EHS, splňuje tyto podmínky,b) dotyčný jednotlivec skutečně používala v členských státech, z nichž je vyvážen, po dobu alespoň:- šesti měsíců před změnou bydliště u motorových vozidel (včetně jejich přívěsů), obytných přívěsů, rekreačních lodí a rekreačních letadel,- tří měsíců před změnou bydliště nebo před zřízením rekreačního objektu u jiného majetku.U zboží uvedeného ve druhé větě písmene a) však mohou členské státy uvedenou dobu prodloužit na 12 měsíců.3. Příslušné orgány požadují doklad toho, že podmínky podle odstavce 2 jsou splněny, u motorových vozidel (včetně jejich přívěsů), obytných přívěsů, rekreačních lodí a rekreačních letadel. U jiného majetku požadují takový doklad pouze tehdy, existuje-li závažné podezření z podvodu.Článek 3Podmínky dovozuDovoz majetku může být proveden najednou nebo vícekrát ve lhůtách stanovených v článcích 7, 8, 9 a 10.Článek 4Povinnosti následující po dovozuDovezený majetek nelze na nikoho převést, nikomu pronajmout ani zapůjčit v době 12 měsíců poté, co byl dovezen s osvobozením od daní, s výjimkou řádně odůvodněných okolností, které uznají příslušné orgány členského státu dovozu.Článek 5Zvláštní podmínky pro určité druhy majetku1. Členské státy mohou stanovit, že zboží uvedené v čl. 4 odst. 1 směrnice 69/169/EHS [5], naposledy pozměněné směrnicí 82/43/EHS [6], může být dovezeno s osvobozením od daní nejvýše v množství stanoveném ve zmíněném článku pro cestování mezi členskými státy.2. Osvobození od daní při dovozu jezdeckých koní, motorových silničních vozidel (včetně jejich přívěsů), obytných přívěsů, rekreačních lodí a rekreačních letadel bude přiznáno pouze tehdy, přemisťuje-li jednotlivec své obvyklé bydliště do členského státu dovozu.Článek 6Obecná pravidla pro určování bydliště1. Pro účely této směrnice se "obvyklým bydlištěm" rozumí místo, kde určitá osoba žije obvykle, tj. alespoň 185 dnů v každém kalendářním roce, kvůli svým osobním a pracovním vazbám, popřípadě u osoby, která nemá žádné pracovní vazby, kvůli osobním vazbám, z nichž vyplývá úzké spojení mezi dotyčnou osobou a místem, kde žije.Za obvyklé bydliště osoby, kterou pracovní vazby poutají k jinému místu než vazby osobní a která proto žije střídavě na různých místech nacházejících se ve dvou nebo více členských státech, se však považuje místo, k němuž má osobní vazby, pokud se tam taková osoba pravidelně vrací. Tato poslední podmínka nemusí být splněna, žije-li dotyčná osoba v určitém členském státě proto, aby vykonala úkol, který má určitou dobu trvání. Docházka na vysokou školu nebo do školy nemá za následek změnu obvyklého bydliště.2. Jednotlivci prokáží místo svého obvyklého bydliště jakýmikoliv vhodnými prostředky, například průkazem totožnosti nebo jiným platným dokladem.3. Mají-li příslušné orgány členského státu dovozu pochybnosti o platnosti prohlášení o obvyklém bydlišti učiněného podle odstavce 2 nebo pro účely určitých zvláštních kontrol, mohou požadovat další údaje nebo důkazy.HLAVA IIDOVOZ OSOBNÍHO MAJETKU V SOUVISLOSTI SE ZMĚNOU OBVYKLÉHO BYDLIŠTĚČlánek 71. Osvobození od daní podle článku 1, jedná-li se o osobní majetek dovážený jednotlivcem při změně jeho obvyklého bydliště, se přizná za podmínek stanovených v článcích 2 až 5.2. Poslední část majetku musí být dovezena nejpozději 12 měsíců po změně obvyklého bydliště.HLAVA IIIDOVOZ OSOBNÍHO MAJETKU V SOUVISLOSTI SE ZAŘIZOVÁNÍM NEBO OPUŠTĚNÍM REKREAČNÍHO OBJEKTUČlánek 81. Osvobození od daní podle článku 1 se přizná pro osobní majetek dovezený jednotlivcem k zařízení rekreačního objektu za podmínek stanovených v článcích 2 až 5.Toto osvobození se přizná jen tehdy, pokudi) je dotyčný jednotlivec majitelem svého rekreačního objektu nebo si jej pronajímá na dobu alespoň 12 měsíců;ii) dovezený majetek odpovídá obvyklému vybavení rekreačního objektu.2. Osvobození od daní se rovněž přizná za podmínek uvedených v odstavci 1, pokud je po opuštění rekreačního objektu majetek dopravován do obvyklého bydliště nebo do jiného rekreačního objektu za předpokladu, že daný majetek byl skutečně ve vlastnictví dotyčného jednotlivce a že jej používal po dobu alespoň 12 měsíců.Poslední část majetku musí být dovezena nejpozději 12 měsíců po opuštění rekreačního objektu.Článek 4 se nevztahuje na zpětný dovoz majetku.HLAVA IVDOVOZ MAJETKU PŘI SŇATKUČlánek 91. Odchylně od čl. 2 odst. 2 písm. b) druhé odrážky, aniž jsou však dotčena ostatní ustanovení článků 2 až 5, má každý při svém sňatku právo na osvobození od daní podle článku 1, dováží-li do členského státu, kam hodlá přemístit své obvyklé bydliště, osobní majetek, který si pořídil nebo který se dostal do jeho vlastnictví v době kratší než tři měsíce před sňatkem, za těchto podmínek:a) dovoz se uskuteční v období, které počíná dva měsíce přede dnem zamýšleného sňatku a končící čtyři měsíce po skutečném dni sňatku;b) dotyčný jednotlivec předloží doklad o tom, že k sňatku došlo nebo že bylo zahájeno předsňatkové řízení.2. Osvobození od daní se rovněž přizná, pokud jde o dary obvyklé při příležitosti sňatku, které jednotlivci splňujícímu podmínky uvedené v odstavci 1 zasílají osoby, které mají obvyklé bydliště v jiném členském státě, než je stát dovozu. Toto osvobození od daní se vztahuje na dary s jednotkovou hodnotou nepřevyšující 200 ECU. Členské státy však mohou přiznat osvobození od daní v případě, kdy hodnota 200 ECU je překročena, nepřekročí-li hodnota žádného daru osvobozeného od daní 1000 ECU.3. Je-li majetek dovážen přede dnem sňatku, mohou členské státy udělení takového osvobození od daní vázat na poskytnutí přiměřené jistoty.4. Nepředloží-li jednotlivec důkaz o svém sňatku do čtyř měsíců ode dne udaného pro tento sňatek, vzniká daňová povinnost dnem dovozu.HLAVA VDOVOZ MAJETKU ZEMŘELÉ OSOBY ZÍSKANÉHO DĚDICTVÍMČlánek 101. Odchylně od čl. 2 odst. 2 a 3, čl. 4 a čl. 5 odst. 2, aniž jsou však dotčena ostatní ustanovení článků 2, 3 a 5, je jednotlivec, který dědictvím (causa mortis) získá vlastnictví nebo užívací právo k osobnímu majetku zemřelé osoby, který se nachází v některém členském státě, při dovozu takového majetku do jiného členského státu, v němž má bydliště, oprávněna k osvobození od daní podle článku 1 za těchto podmínek:a) dotyčný jednotlivec předloží příslušným orgánům členského státu dovozu osvědčení vydané notářem nebo jiným příslušným orgánem členského státu vývozu, že majetek, který dováží, byl získán dědictvím;b) majetek je dovezen nejpozději dva roky ode dne, kdy se dotyčný jednotlivec stane vlastníkem daného majetku.HLAVA VIZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 111. Dokud nevstoupí v platnost daňová pravidla Společenství přijatá podle čl. 14 odst. 2 směrnice 77/388/EHS, usilují členské státy o omezení formalit pro dovoz uskutečňovaný jednotlivci v mezích a za podmínek stanovených touto směrnicí a rovněž usilují o odstranění dovozních formalit, z nichž vyplývají kontroly, které vedou ke značnému vykládání a nakládání na hranicích.2. Členské státy mohou zachovat nebo zavést volnější podmínky pro udělování osvobození od daní, než jsou stanoveny v této směrnici, s výjimkou těch, které jsou uvedeny v čl. 2 odst. 2.3. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 2, nesmějí členské státy při provádění této směrnice uplatňovat ve Společenství osvobození od daní, která jsou méně výhodná než ta, která poskytují, když jednotlivci dovážejí osobní majetek ze třetích zemí.Článek 121. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1984. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Řecká republika může nicméně zachovat svůj stávající daňový systém do zavedení společného systému DPH za předpokladu, že bude zamezeno dvojí zdanění.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice, a zejména ta, která vyplynou z použití čl. 11 odst. 2 a 3. O takových ustanoveních uvědomí Komise ostatní členské státy.3. Komise každé dva roky po konzultaci členských států předloží Radě a Evropskému parlamentu zprávu o provádění této směrnice v členských státech.Článek 13Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 28. března 1983.Za RadupředsedaJ. Ertl[1] Úř. věst. C 267, 21.11.1975, s. 11.[2] Úř. věst. C 53, 8.3.1976, s. 39.[3] Úř. věst. C 131, 12.6.1976, s. 49.[4] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1.[5] Úř. věst. L 133, 4.6.1969, s. 6.[6] Úř. věst. L 206, 14.7.1982, s. 35.--------------------------------------------------