title: Směrnice Rady 2008/120/ES ze dne 18. prosince 2008 , kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat (kodifikované znění)

text:
               18.2.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 47/5

      SMĚRNICE RADY 2008/120/ES
   ze dne 18. prosince 2008,
   kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat
   (kodifikované znění)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 91/630/EHS ze dne 19. listopadu 1991, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat (2), byla několikrát podstatně změněna (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Většina členských států ratifikovala Evropskou úmluvu o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely. Tuto úmluvu přijalo rovněž Společenství rozhodnutím Rady 78/923/EHS (4).

               (3)

               Směrnice Rady 98/58/ES ze dne 20. července 1998 o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely (5) zavádí ustanovení Společenství použitelná na všechna hospodářská zvířata, pokud jde o požadavky na stavby a zařízení pro ustájení zvířat, jejich izolaci, topení a větrání, kontroly vybavení a kontroly hospodářských zvířat. Je proto nezbytné zabývat se těmito otázkami v této směrnici, mají-li být stanoveny podrobnější požadavky.

               (4)

               Prasata jsou jako živá zvířata zahrnuta do soupisu produktů v příloze I Smlouvy.

               (5)

               Chov prasat je nedílnou součástí zemědělství. Tvoří zdroj příjmu pro část zemědělské populace.

               (6)

               Rozdíly, které mohou vést k narušení podmínek hospodářské soutěže, nepříznivě ovlivňují řádné fungování organizace společného trhu s prasaty a výrobků z vepřového masa.

               (7)

               Je tudíž třeba vytvořit společné minimální požadavky pro ochranu prasat v odchovu i ve výkrmu tak, aby se zajistil racionální vývoj produkce.

               (8)

               Prasata by měla mít vytvořené podmínky odpovídající jejich etologickým potřebám. Jejich dobré životní podmínky se zdají být ohroženy silným omezením prostoru.

               (9)

               Jsou-li prasata chována ve skupinách, je třeba přijmout vhodná řídící opatření na jejich ochranu, která zlepší jejich dobré životní podmínky.

               (10)

               Je-li prasnicím umožněn volný pohyb a rozmanité prostředí, dávají přednost sociálnímu kontaktu s ostatními prasaty. Nynější praxi chovu prasnic v trvalém omezení pohybu je proto třeba zakázat.

               (11)

               Krácení ocasů, extirpace a broušení zubů mohou způsobit prasatům okamžitou a někdy i déletrvající bolest. Kastrace může způsobit déletrvající bolest, která se zhoršuje v případě natržení tkáně. Tyto zákroky jsou tudíž pro dobré životní podmínky prasat škodlivé, zejména když jsou prováděny nekvalifikovanými a nezkušenými osobami. V důsledku toho je třeba stanovit pravidla, která zajistí lepší zákroky.

               (12)

               Je třeba zachovat rovnováhu mezi různými hledisky, která musí být brána v úvahu, jako je hledisko dobrých životních podmínek zvířat včetně zdravotních, hospodářských a sociálních důvodů a také vliv na životní prostředí.

               (13)

               Je nezbytné, aby úřady, producenti, spotřebitelé a jiní byli informováni o vývoji v této oblasti. Komise by tedy měla na základě stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin aktivně sledovat vědecký výzkum nejúčinnějších systémů chovu prasat z hlediska zajištění dobrých životních podmínek prasat. Mělo by být stanoveno přechodné období, aby Komise mohla úspěšně splnit svůj úkol.

               (14)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).

               (15)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze II části B,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Tato směrnice stanovuje minimální požadavky pro ochranu prasat ustájených pro odchov a výkrm.
   Článek 2
   Pro účely této směrnice se rozumí

               1)

               „prasetem“ živočich druhu prase jakéhokoliv věku, chovaný pro plemenitbu nebo výkrm;

               2)

               „kancem“ pohlavně dospělý samec prasete určený k plemenitbě;

               3)

               „prasničkou“ pohlavně dospělá samice prasete před prvním porodem;

               4)

               „prasnicí“ samice prasete po prvním porodu;

               5)

               „prasnicí po porodu“ samice prasete od perinatálního období do odstavu;

               6)

               „zaprahlou březí prasnicí“ prasnice v době mezi odstavem a perinatálním obdobím;

               7)

               „seletem“ prase od narození do odstavu;

               8)

               „odstávčetem“ prase od odstavu do stáří 10 týdnů;

               9)

               „chovným běhounem a prasetem ve výkrmu“ prase od stáří 10 týdnů do porážky nebo zařazení do plemenitby;

               10)

               „příslušným orgánem“ příslušný orgán ve smyslu čl. 2 odst. 6 směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (7).

         Článek 3
   1.   Členské státy zajistí, aby všechny provozy splňovaly tyto požadavky:

               a)

               využitelná volná podlahová plocha pro každé odstávče nebo chovného běhouna a prase ve výkrmu chované ve skupině, s výjimkou zapuštěných prasniček a prasnic, musí činit minimálně:

                           Pro živou hmotnost (v kg)

                           m2

                           do 10

                           0,15

                           od 10 do 20

                           0,20

                           od 20 do 30

                           0,30

                           od 30 do 50

                           0,40

                           od 50 do 85

                           0,55

                           od 85 do 110

                           0,65

                           nad 110

                           1,00

               b)

               pro zapuštěné prasničky nebo prasnice chované ve skupinách musí činit celková využitelná podlahová plocha pro každou zapuštěnou prasničku nejméně 1,64 m2 a pro každou prasnici nejméně 2,25 m2. Jsou-li tato zvířata chována ve skupinách po méně než šesti kusech, musí být celková využitelná podlahová plocha zvětšena o 10 %. Jsou-li tato zvířata chována ve skupinách po 40 nebo více kusech, celková využitelná podlahová plocha může být zmenšena o 10 %.

         2.   Členské státy zajistí, aby podlahy splňovaly tyto požadavky:

               a)

               pro zapuštěné prasničky a březí prasnice: část plochy požadované v odst. 1 písm. b) rovnající se nejméně 0,95 m2 na prasničku a nejméně 1,3 m2 na prasnici musí být tvořena souvislou pevnou podlahou, z níž je pro odtokové otvory vyhrazeno maximálně 15 %;

               b)

               jsou-li pro prasata chovaná ve skupinách použity betonové roštové podlahy:

                           i)

                           maximální šíře mezer mezi roštnicemi musí být

                                       —

                                       11 mm pro selata,

                                       —

                                       14 mm pro odstávčata,

                                       —

                                       18 mm pro chovné běhouny a prasata ve výkrmu,

                                       —

                                       20 mm pro zapuštěné prasničky a prasnice,

                           ii)

                           minimální šířka roštnice (nášlapné plochy roštu) musí být

                                       —

                                       50 mm pro selata do odstavu a odstávčata,

                                       —

                                       80 mm pro chovné běhouny a prasata ve výkrmu, zapuštěné prasničky a pro prasnice.

         3.   Členské státy zajistí, aby nové stavby nebo úpravy zařízení pro vazné ustájení prasnic nebo prasniček byly zakázány. Od 1. ledna 2006 bude použití postrojů pro prasnice a prasničky zakázáno.
   4.   Členské státy zajistí, aby se prasnice a prasničky během období, které začíná čtyři týdny po zapuštění a končí jeden týden před očekávaným porodem, chovaly ve skupinách. Kotec, ve kterém je skupina chována, musí mít strany delší než 2,8 m. Je-li ve skupině chováno méně než šest zvířat, kotec, ve kterém je skupina chována, musí mít strany delší než 2,4 m.
   Odchylně od prvního pododstavce mohou být prasnice a prasničky chované v provozech s méně než deseti prasnicemi ustájeny během období uvedeného v uvedeném pododstavci jednotlivě za předpokladu, že se v kotcích mohou snadno otočit.
   5.   Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v příloze I, členské státy zajistí, aby prasnice a prasničky měly stálý přístup k manipulovatelnému materiálu, který splňuje alespoň příslušné požadavky uvedené přílohy.
   6.   Členské státy zajistí, aby prasnice a prasničky chované ve skupinách byly krmeny s využitím systému, který zajistí, aby každé jednotlivé zvíře mohlo přijmout dostatečné množství potravy, i když jsou přítomni konkurenti soutěžící o potravu.
   7.   Členské státy zajistí, aby za účelem nasycení a uspokojení jejich potřeby žvýkat dostávaly všechny zaprahlé březí prasnice a prasničky dostatečné množství objemného krmiva nebo krmiva s vysokým obsahem vlákniny, jakož i energeticky vydatné krmivo.
   8.   Členské státy zajistí, aby prasata chovaná ve skupinách, která jsou výjimečně agresivní, dále ta, která byla napadena jinými prasaty nebo která jsou nemocná nebo poraněná, mohla být dočasně umístěna v samostatných kotcích. V tomto případě musí použitý samostatný kotec umožňovat zvířeti snadné otáčení, pokud to není v rozporu se specifickým veterinárním doporučením.
   9.   Ustanovení odst. 1 písm. b), odstavců 2, 4 a 5 a odst. 8 poslední věty se použijí na všechny provozy nově postavené nebo rekonstruované nebo uvedené poprvé do provozu po 1. lednu 2003. Od 1. ledna 2013 se tato ustanovení použijí na všechny provozy.
   Ustanovení odst. 4 prvního pododstavce se nepoužijí na provozy s méně než deseti prasnicemi.
   Článek 4
   Členské státy zajistí, aby podmínky pro chovné běhouny a prasata ve výkrmu odpovídaly obecným podmínkám stanoveným v příloze I.
   Článek 5
   Ustanovení přílohy I mohou být postupem uvedeným v článku 11 odst. 2 měněna tak, aby odpovídala vývoji vědeckého poznání.
   Článek 6
   Členské státy zajistí, aby

               a)

               každá osoba, která zaměstnává nebo najímá osoby k ošetřování prasat, zajistila, že osoba ošetřující zvířata obdržela pokyny a poučení o příslušných ustanoveních článku 3 a přílohy I;

               b)

               byly k dispozici příslušné školicí kurzy. Tyto kurzy se musí zejména zaměřit na hlediska dobrých životních podmínek zvířat.

         Článek 7
   1.   Komise předloží Radě pokud možno do 1. ledna 2005 a v každém případě do 1. července 2005 zprávu vypracovanou na základě stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin. Při vypracování této zprávy je třeba vzít v úvahu sociálně-ekonomické důsledky, hygienické důsledky, účinky na životní prostředí a různé klimatické podmínky. Zpráva musí také vzít v úvahu vývoj postupů a systémů produkce prasat a zpracování masa, které pravděpodobně sníží potřebu využívat chirurgické kastrace. V případě potřeby musí být zpráva doprovázena vhodnými legislativními návrhy zabývajícími se účinkem různých typů ustájení a podlah na dobré životní podmínky odstávčat, chovných běhounů a prasat ve výkrmu.
   2.   Komise nejpozději do 1. ledna 2008 předloží Radě zprávu vypracovanou na základě stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.
   Tato zpráva musí zahrnovat zejména

               a)

               účinky hustoty chovu včetně velikosti skupin a metod vytváření skupin zvířat v různých chovných systémech na dobré životní podmínky prasat včetně zdraví;

               b)

               účinek konstrukce stáje a různých typů podlahy na dobré životní podmínky prasat včetně zdraví, s ohledem na různé klimatické podmínky;

               c)

               rizikové faktory spojené s okusováním ocasů a doporučení týkající se potřeby krácení ocasů;

               d)

               další vývoj systémů skupinového ustájení březích prasnic, s přihlédnutím k patologickým, zootechnickým, fyziologickým a etologickým stránkám různých systémů i jejich účinkům na zdraví zvířat a životní prostředí a k různým klimatickým podmínkám;

               e)

               stanovení požadavků na prostor včetně místa pro připouštění pro jednotlivě ustájené dospělé plemenné kance;

               f)

               další vývoj systémů volného ustájení prasnic na místě určeném pro připouštění a pro prasnice po porodu, které vyhovují potřebě prasnic, aniž ohrožují přežití selat;

               g)

               postoje a chování spotřebitelů vůči vepřovému masu v případě různých úrovní zlepšování dobrých životních podmínek zvířat;

               h)

               sociálně-ekonomické důsledky různých systémů chovu prasat a jejich účinky na ekonomické partnery Společenství.

         Ke zprávě mohou být v případě potřeby připojeny vhodné legislativní návrhy.
   Článek 8
   1.   Členské státy zajistí, aby byly prováděny inspekce za účelem kontroly dodržování ustanovení této směrnice, za něž nese odpovědnost příslušný orgán.
   Tyto inspekce, které mohou být prováděny současně s kontrolami konanými pro jiné účely, mají být každoročně provedeny ve statisticky reprezentativním vzorku různých systémů odchovu používaných v každém členském státě.
   2.   Komise postupem uvedeným v čl. 11 odst. 2 vypracuje pravidla pro provádění inspekcí podle ustanovení odstavce 1 tohoto článku.
   3.   Členské státy informují každé dva roky k poslednímu pracovnímu dni v dubnu, a to poprvé ke 30. dubnu 1996, Komisi o výsledcích inspekcí provedených v uplynulých dvou letech podle tohoto článku, přičemž uvádějí i počet vykonaných inspekcí v poměru k počtu provozů na svém území.
   Článek 9
   Zvířata dovezená do Společenství ze třetí země musí být provázena osvědčením vydaným příslušným orgánem uvedené země, v němž se potvrzuje, že se zvířaty bylo zacházeno způsobem přinejmenším rovnocenným způsobu používanému u zvířat pocházejících ze Společenství v souladu s ustanoveními této směrnice.
   Článek 10
   Pokud to bude potřebné pro jednotné používání této směrnice, mohou veterinární znalci Komise ve spolupráci s příslušnými orgány provádět kontroly na místě. Osoby provádějící tyto kontroly musí použít zvláštní opatření týkající se osobní hygieny, která jsou nezbytná k vyloučení rizika přenosu onemocnění.
   Členský stát, na jehož území se kontrola provádí, poskytuje těmto znalcům veškerou pomoc nezbytnou pro plnění jejich povinností. Výsledky kontroly oznamuje Komise příslušnému orgánu dotyčného členského státu.
   Příslušný orgán dotyčného členského státu musí provést veškerá opatření, která se mohou prokázat nezbytnými na základě výsledků kontroly.
   Ve vztahu ke třetím zemím se použijí ustanovení kapitoly III směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí (8).
   Obecná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem uvedeným v čl. 11 odst. 2.
   Článek 11
   1.   Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, zřízený článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (9) (dále jen „výbor“).
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
   Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
   Článek 12
   Členské státy si mohou v souladu s obecnými pravidly Smlouvy ponechat nebo mohou zavést na svém území přísnější opatření, než jsou opatření uvedená v této směrnici. Členské státy o nich uvědomí Komisi.
   Článek 13
   Směrnice 91/630/EHS ve znění aktů uvedených v příloze II části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze II části B.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze III.
   Článek 14
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 15
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 18. prosince 2008.

            Za Radu

            předseda

         M. BARNIER

      (1)  Úř. věst. C 146 E, 12.6.2008, s. 78.

      (2)  Úř. věst. L 340, 11.12.1991, s. 33.

      (3)  Viz příloha II část A.

      (4)  Úř. věst. L 323, 17.11.1978, s. 12.

      (5)  Úř. věst. L 221, 8.8.1998, s. 23.

      (6)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (7)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 29.

      (8)  Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56.

      (9)  Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.

      PŘÍLOHA I
      KAPITOLA I
      OBECNÉ PODMÍNKY
      Kromě odpovídajících ustanovení přílohy směrnice Rady 98/58/ES se použijí tyto požadavky:

                  1)

                  V části stavby, ve které jsou chována prasata, nesmí být překročena hladina nepřetržitého hluku 85 dB. Je třeba se vyhnout stálému nebo náhlému hluku.

                  2)

                  Prasata musí být chována v prostředí s intenzitou světla alespoň 40 luxů po dobu osmi hodin denně.

                  3)

                  Ustájení pro prasata musí být vybudováno takovým způsobem, aby každé prase mohlo

                              —

                              mít přístup do prostoru, který je fyzicky a tepelně pohodlný, vybavený řádným odtokem a čistý, který umožňuje všem zvířatům současně polohu vleže,

                              —

                              bez omezení uléhat, odpočívat a vstávat,

                              —

                              vidět na jiná prasata; avšak u prasnic a prasniček nemusí být tato podmínka splněna v týdnu před očekávaným porodem a v jeho průběhu mohou být prasnice a prasničky ustájeny mimo pohled zvířat stejného druhu.

                  4)

                  Bez ohledu na čl. 3 odst. 5 musí mít prasata trvalý přístup k dostatečnému množství materiálu, který jim umožňuje etologické aktivity, jako je sláma, seno, dřevo, piliny, houbový kompost, rašelina nebo směsi takových materiálů, které neohrožují zdraví zvířat.

                  5)

                  Podlahy musí být hladké, avšak nikoliv kluzké, aby se předešlo poranění prasat, a musí být navrženy, konstruovány a udržovány tak, aby prasatům nezpůsobovaly poranění nebo útrapy. Musí odpovídat velikosti a hmotnosti prasat a musí tvořit pevný, rovný a stabilní povrch.

                  6)

                  Všechna prasata musí být krmena alespoň jednou denně. Jestliže jsou prasata ustájena ve skupinách a nemohou se sytit podle libosti nebo nemají k dispozici automatický krmný systém, musí mít každé prase přístup ke krmivu ve stejnou dobu jako ostatní prasata ve skupině.

                  7)

                  Všechna prasata starší než dva týdny musí mít trvalý přístup k dostatečnému množství čerstvé vody.

                  8)

                  Všechny zákroky a postupy prováděné pro jiné než terapeutické a diagnostické účely nebo pro identifikaci prasat v souladu s příslušnými právními předpisy a působící poškození nebo ztrátu citlivé části těla nebo změnu kostní struktury jsou zakázány, s výjimkou

                              —

                              stejnoměrného snížení špičáků selat obroušením nebo extirpací nejpozději do sedmého dne života selat s ponecháním intaktního hladkého povrchu; kančí kly mohou být zkráceny, je-li to nezbytné pro prevenci poranění ostatních zvířat nebo z bezpečnostních důvodů,

                              —

                              krácení části ocasu,

                              —

                              kastrace kanců prostředky, které nezpůsobují natržení tkáně,

                              —

                              zavedení kroužku do rypáku v případech, kdy jsou zvířata chována ve výběhu a ve shodě s vnitrostátními právními předpisy.

            Krácení ocasu a snižování špičáků se nesmí provádět rutinně, ale pouze v případech prokázaných poranění struků prasnice nebo uší a ocasů ostatních prasat. Dříve než se přistoupí k těmto zákrokům, musí se přijmout jiná opatření, která brání okusování ocasů a jiným poruchám chování, přičemž se berou v úvahu podmínky prostředí a hustota osazení stáje. Z tohoto důvodu se musí změnit nevhodné podmínky prostředí nebo způsob ustájení.
      Všechny výše popsané postupy smí provádět pouze veterinární lékař nebo školená osoba, jak je stanoveno v článku 6, která má zkušenosti s použitými technikami, vhodnými prostředky a za vhodných hygienických podmínek. Pokud se kastrace nebo kupírování ocasů praktikuje po sedmém dni života, může ho provádět pouze veterinární lékař v anestezii s následným tišením bolesti.
      KAPITOLA II
      ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO RŮZNÉ KATEGORIE PRASAT
      A.   Kanci
      Kotce pro kance musí být umístěny a konstruovány tak, aby se kanec mohl otáčet a slyšet, cítit a vidět jiná prasata. Volná podlahová plocha kotce pro dospělého kance musí být minimálně 6 m2.
      V případech, kdy se kotce používají také jako místo pro připouštění prasnic, musí být podlahová plocha pro dospělého kance minimálně 10 m2 a v kotci nesmí být žádné překážky.
      B.   Prasnice a prasničky

                  1.

                  Musí být přijata opatření minimalizující agresi ve skupinách.

                  2.

                  Březí prasnice a prasničky musí být v případě potřeby ošetřeny proti ektoparazitům a endoparazitům. Před umístěním do porodního kotce musí být březí prasnice a prasničky důkladně očištěny.

                  3.

                  V týdnu před očekávaným porodem musí prasnice a prasničky dostat v dostatečném množství vhodnou podestýlku, pokud to umožňuje systém odstraňování tuhých a tekutých výkalů používaný v zařízení.

                  4.

                  Pro usnadnění spontánního nebo asistovaného porodu musí být za prasnicí nebo prasničkou volná plocha.

                  5.

                  Porodní kotce, v nichž se prasnice pohybují volně, musí být vybaveny zábranami pro ochranu selat (např. ochrannými mřížemi).

            C.   Selata

                  1.

                  Část celkové podlahové plochy, dostatečně velká, aby současně umožnila všem zvířatům společně odpočívat, musí být pevná nebo pokrytá rohoží, nebo musí být podestlána slámou nebo jiným vhodným materiálem.

                  2.

                  V porodních kotcích musí mít selata dostatečný prostor, aby mohla bez obtíží sát.

                  3.

                  Selata nesmějí být odstavována dříve než ve stáří tří týdnů; ledaže by to mohlo nepříznivě ovlivnit zdravotní stav nebo dobré životní podmínky matky nebo selat.
                  Selata však mohou být odstavena až o sedm dnů dříve, jestliže jsou přemístěna do prostoru, který je před umístěním nové skupiny vyprázdněn, důkladně vyčištěn a vydezinfikován a který je oddělen od prostorů, kde jsou ustájeny prasnice, aby se minimalizoval přenos nákaz na selata.

            D.   Odstávčata, chovní běhouni a prasata ve výkrmu

                  1.

                  Jsou-li prasata chována ve skupinách, musí se přijmout opatření bránící vzájemným střetům, které vybočují z běžného chování.

                  2.

                  Prasata musí být chována ve stálých skupinách a mísení s jinými prasaty je třeba omezit na minimum. Musí-li být smíšena prasata, která se neznají, je nutno je sloučit v co nejranějším věku, nejlépe do jednoho týdne po odstavení. Jsou-li prasata smíšena, měla by mít dostatek možností uniknout nebo se ukrýt před jinými prasaty.

                  3.

                  Objeví-li se příznaky silných střetů, je třeba ihned vyšetřit příčiny a přijmout vhodná opatření, například, je-li to možné, poskytnout jim větší množství slámy nebo jiných materiálů k odvedení pozornosti. Ohrožená zvířata nebo výjimečně agresivní zvířata musí být ustájena odděleně od skupiny.

                  4.

                  Použití uklidňujících léčiv za účelem snazšího mísení zvířat se musí omezit na mimořádné podmínky a musí být konzultováno s veterinárním lékařem.

      PŘÍLOHA II
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a její následné změny
      (uvedené v článku 13)

                  Směrnice Rady 91/630/EHS
                  (Úř. věst. L 340, 11.12.1991, s. 33)

                  Směrnice Rady 2001/88/ES
                  (Úř. věst. L 316, 1.12.2001, s. 1)

                  Směrnice Komise 2001/93/ES
                  (Úř. věst. L 316, 1.12.2001, s. 36)

                  Nařízení Rady (ES) č. 806/2003
                  (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1)

                  Pouze příloha III, bod 26

            ČÁST B
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu
      (uvedené v článku 13)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  91/630/EHS

                  1. ledna 1994

                  2001/88/ES

                  1. ledna 2003

                  2001/93/ES

                  1. ledna 2003

      PŘÍLOHA III
      SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 91/630/EHS

                  Tato směrnice

                  Články 1 a 2

                  Články 1 a 2

                  Čl. 3 návětí

                  —

                  Čl. 3 bod 1

                  Čl. 3 odst. 1

                  Čl. 3 bod 2

                  Čl. 3 odst. 2

                  Čl. 3 bod 3

                  Čl. 3 odst. 3

                  Čl. 3 bod 4 písmeno a)

                  Čl. 3 odst. 4 první pododstavec

                  Čl. 3 bod 4 písmeno b)

                  Čl. 3 odst. 4 druhý pododstavec

                  Čl. 3 bod 5

                  Čl. 3 odst. 5

                  Čl. 3 bod 6

                  Čl. 3 odst. 6

                  Čl. 3 bod 7

                  Čl. 3 odst. 7

                  Čl. 3 bod 8

                  Čl. 3 odst. 8

                  Čl. 3 bod 9

                  Čl. 3 odst. 9

                  Čl. 4 odst. 1 první pododstavec

                  Článek 4

                  Čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec

                  —

                  Čl. 4 odst. 2

                  —

                  Článek 5

                  Článek 5

                  Čl. 5a úvodní slova

                  Čl. 6 úvodní slova

                  Čl. 5a bod 1

                  Čl. 6 písmeno a)

                  Čl. 5a bod 2

                  Čl. 6 písmeno b)

                  Článek 6

                  Článek 7

                  Článek 7

                  Článek 8

                  Článek 8

                  Článek 9

                  Článek 9

                  Článek 10

                  Článek 10

                  Článek 11

                  Čl. 11 odst. 1

                  —

                  Čl. 11 odst. 2

                  Článek 12

                  —

                  Článek 13

                  —

                  Článek 14

                  Článek 12

                  Článek 15

                  Příloha

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II

                  —

                  Příloha III


title: Směrnice Komise 2005/10/ES ze dne 4. února 2005, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu benzo[a]pyrenu v potravináchText s významem pro EHP

text:
               8.2.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 34/15

      SMĚRNICE KOMISE 2005/10/ES
   ze dne 4. února 2005,
   kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu benzo[a]pyrenu v potravinách
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě (1), a zejména na článek 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 ze dne 8. března 2001, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity benzo[a]pyrenu a odkazuje na opatření, jimiž se stanoví metody odběru vzorků a analýzy, které mají být použity.

               (2)

               Směrnice Rady 93/99/EHS ze dne 29. října 1993 o doplňujících opatřeních týkajících se úředního dozoru nad potravinami (3) zavádí systém norem řízení jakosti pro laboratoře pověřené členskými státy úředním dozorem nad potravinami.

               (3)

               Jeví se nezbytným stanovit obecná kritéria, která musí metody analýzy splňovat, aby se zajistilo, že laboratoře pověřené kontrolou budou používat metody analýzy se srovnatelnými pracovními charakteristikami. Je rovněž velice důležité, aby výsledky analýz byly uváděny a vykládány jednotným způsobem, s cílem zajistit harmonizovaný přístup k provádění kontrol. Tato pravidla pro výklad jsou použitelná pro výsledky analýzy získané u vzorků pro úřední kontrolu. V případě analýzy pro ochranné nebo rozhodčí účely se použijí vnitrostátní předpisy.

               (4)

               Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k tomu, aby byly odběry vzorků pro úřední kontrolu obsahu benzo[a]pyrenu v potravinách prováděny metodami popsanými v příloze I této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k tomu, aby příprava vzorků a metody analýzy použité pro úřední kontrolu obsahu benzo[a]pyrenu v potravinách splňovaly kritéria popsaná v příloze II této směrnice.
   Článek 3
   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dvanácti měsíců od jejího vyhlášení. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 4. února 2005.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 50. Směrnice ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 208/2005 (Viz strana 3 tohoto Úředního věstníku).

      (3)  Úř. věst. L 290, 24.11.1993, s. 14. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003.

      PŘÍLOHA I
      METODY ODBĚRU VZORKŮ PRO ÚŘEDNÍ KONTROLU OBSAHU BENZO[A]PYRENU V POTRAVINÁCH
      1.   Účel a oblast působnosti
      Vzorky určené pro úřední kontrolu obsahu benzo[a]pyrenu v potravinách musejí být odebírány níže uvedenými metodami. Takto získané souhrnné vzorky se považují za reprezentativní pro dotčené šarže. Dodržení maximálních limitů stanovených v nařízení (ES) č. 466/2001 se určuje na základě obsahu zjištěného v laboratorních vzorcích.
      2.   Definice
      „Šarží“ se rozumí identifikovatelné množství potravinové komodity dodané najednou, které má podle úředníka jednotné charakteristiky, jako jsou původ, druh, typ obalu, balírna, zasílatel nebo označení.
      „Částí šarže“ se rozumí určitá část šarže vyčleněná k tomu, aby z ní byl proveden odběr vzorků. Každá část šarže musí být fyzicky samostatná a identifikovatelná.
      „Dílčím vzorkem“ se rozumí množství materiálu odebrané z jednoho místa šarže nebo části šarže.
      „Souhrnným vzorkem“ se rozumí souhrn všech dílčích vzorků odebraných ze šarže nebo části šarže.
      „Laboratorním vzorkem“ se rozumí vzorek určený pro laboratorní vyšetření.
      3.   Obecná ustanovení
      3.1.   Pracovníci
      Odběr vzorků musí být proveden oprávněným pracovníkem podle předpisů členských států.
      3.2.   Materiál, který má být odebrán
      Každá šarže, která má být vyšetřena, musí být vzorkována samostatně.
      3.3.   Předběžná opatření
      Při odběru vzorků a při přípravě vzorků musí být provedena předběžná opatření s cílem zabránit jakýmkoli změnám, které by mohly ovlivnit obsah benzo[a]pyrenu, nepříznivě ovlivnit analytické stanovení nebo znehodnotit reprezentativnost souhrnných vzorků.
      3.4.   Dílčí vzorky
      Dílčí vzorky se odeberou pokud možno z různých míst celé šarže nebo části šarže. Odchylky od toho postupu musejí být zaznamenány v protokolu.
      3.5.   Příprava souhrnného vzorku
      Souhrnný vzorek se připraví sdružením všech dílčích vzorků. Tento souhrnný vzorek se zhomogenizuje v laboratoři, pokud to není neslučitelné s uplatňováním bodu 3.6.
      3.6.   Duplikátní laboratorní vzorky
      Duplikátní vzorky pro účely provedení kontroly, obchodní (ochranné) a rozhodčí účely se odeberou ze zhomogenizovaného souhrnného vzorku, pokud to není v rozporu s předpisy členských států o odběru vzorků.
      3.7.   Balení a přeprava vzorků
      Každý vzorek se uloží do čisté nádoby z inertního materiálu, která poskytuje dostatečnou ochranu před kontaminací a před poškozením při přepravě. Musejí být přijata všechna nezbytná předběžná opatření s cílem zabránit změně složení vzorku, ke které může dojít při přepravě nebo skladování.
      3.8.   Uzavření a označení vzorků
      Každý vzorek odebraný k úředním účelům se uzavře na místě odběru a označí se podle předpisů členských států.
      O každém odběru vzorků musí být vystaven protokol, který umožní jednoznačnou identifikaci šarže a v němž musí být uvedeny datum a místo odběru vzorků a další údaje, které mohou být pro analytika užitečné.
      4.   Plány odběru vzorků
      Použitá metoda odběru vzorků musí zajistit, aby byl souhrnný vzorek reprezentativní pro kontrolovanou šarži.
      4.1.   Počet dílčích vzorků
      V případě olejů, u kterých lze předpokládat homogenní rozložení benzo[a]pyrenu v dané šarži, postačí pro vytvoření souhrnného vzorku odebrat tři dílčí vzorky na jednu šarži. Musí být učiněn odkaz na číslo šarže. V případě olivového oleje a olivového oleje z pokrutin jsou další informace o odběru vzorků uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 1989/2003 (1).
      Pokud jde o ostatní výrobky, je minimální počet dílčích vzorků, který má být odebrán z šarže, uveden v tabulce 1. Dílčí vzorky musejí mít přibližně stejnou hmotnost, která není menší než 100 g na dílčí vzorek, a tvoří dohromady souhrnný vzorek s celkovou hmotností alespoň 300 g (viz bod 3.5).
      TABULKA 1
      Minimální počet dílčích vzorků, které se mají ze šarže odebrat

                  Hmotnost šarže (kg)

                  Minimální počet dílčích vzorků, které se mají odebrat

                  < 50

                  3

                  50 až 500

                  5

                  > 500

                  10

            Skládá-li se šarže z jednotlivých balení, je počet balení, která mají být odebrána, aby byl vytvořen souhrnný vzorek, uveden v tabulce 2.
      TABULKA 2
      Počet balení (dílčích vzorků), která se odeberou za účelem vytvoření souhrnného vzorku, jestliže se šarže skládá z jednotlivých balení

                  Počet balení nebo kusů v šarži nebo části šarže

                  Počet balení nebo kusů, které se mají odebrat

                  1 až 25

                  1 balení nebo kus

                  26 až 100

                  Asi 5 %, alespoň 2 balení nebo kusy

                  > 100

                  Asi 5 %, alespoň 10 balení nebo kusů

            4.2.   Odběr vzorků v maloobchodním prodeji
      Odběr vzorků v maloobchodním prodeji by měl být prováděn pokud možno v souladu s výše uvedenými ustanoveními o odběru vzorků. Není-li to možné, lze použít jiné účinné postupy odběru vzorků v maloobchodním prodeji, pokud zaručují dostatečnou reprezentativnost pro vzorkovanou šarži.
      5.   Dodržení specifikací v šarži nebo v části šarže
      Pro účely potvrzení provede kontrolní laboratoř v duplikátních analýzách v případech, kdy výsledek obdržený z první analýzy je méně než 20 % pod nebo nad maximální úrovní, a v těchto případech z výsledků vypočte průměr.
      Šarže se přijme, pokud výsledek první analýzy nebo v případě, že je nezbytná duplikátní analýza, průměr nepřekračuje příslušný maximální limit (jak je stanoven v nařízení (ES) č. 466/2001), přičemž se zohlední nejistota měření a korekce na výtěžnost.
      Šarže nevyhovuje maximálnímu limitu (jak je stanoven v nařízení (ES) č. 466/2001), jestliže s přihlédnutím k nejistotě měření a po korekci na výtěžnost výsledek první analýzy nebo v případě, že je nezbytná duplikátní analýza, jestliže průměr překračuje maximální limit bez pochyb.

         (1)  Úř. věst. L 295, 13.11.2003, s. 57.

      PŘÍLOHA II
      PŘÍPRAVA VZORKU A KRITÉRIA PRO METODY ANALÝZY POUŽÍVANÉ PŘI ÚŘEDNÍ KONTROLE OBSAHU BENZO[A]PYRENU V POTRAVINÁCH
      1.   Předběžná opatření a všeobecné zásady pro benzo[a]pyren ve vzorcích potravin
      Základním požadavkem je získat reprezentativní a homogenní laboratorní vzorek, aniž by došlo k sekundární kontaminaci.
      Analytik by měl zajistit, aby při přípravě vzorků nedošlo k jejich kontaminaci. Nádoby by měly být před použitím vypláchnuty acetonem nebo hexanem vysoké čistoty (p.A., třídy HLPC nebo rovnocenné), aby se minimalizovalo riziko kontaminace. Přístroje a pomůcky přicházející do styku se vzorkem by měly být vyrobeny z inertních materiálů, např. z hliníku, skla nebo leštěné korozivzdorné oceli. Neměly by se používat plasty, jako například polypropylen, PTFE atd., protože se do nich může analytický vzorek pohlcovat.
      Veškerý materiál vzorku obdržený laboratoří má být použit k přípravě zkušebního materiálu. Pouze důkladně zhomogenizované vzorky poskytují reprodukovatelné výsledky.
      Existuje mnoho uspokojivých specifických postupů přípravy vzorku, které mohou být použity.
      2.   Zpracování vzorku obdrženého laboratoří
      Celý souhrnný vzorek se (podle potřeby) jemně rozemele a důkladně promísí postupem, u něhož je prokázáno, že jím lze dosáhnout úplné homogenizace.
      3.   Rozdělení vzorků pro účely provedení kontroly a pro ochranné účely
      Duplikátní vzorky pro účely provedení kontroly, obchodní (ochranné) a rozhodčí účely se odeberou ze zhomogenizovaného materiálu, pokud to není v rozporu s předpisy členských států o odběru vzorků.
      4.   Metody analýzy, které má laboratoř použít, a požadavky na řízení laboratoře
      4.1.   Definice
      Níže je uvedeno několik nejběžnějších definic, které musí laboratoř použít:

                  r

                  =

                  opakovatelnost: hodnota, pod níž bude podle očekávání s danou pravděpodobností (obvykle 95 %) absolutní hodnota rozdílu výsledků dvou samostatných stanovení za podmínek opakovatelnosti (tj. stejný vzorek, tentýž pracovník, tatáž aparatura, tatáž laboratoř, stanoveno krátce po sobě); ;

                  sr

                  =

                  směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek opakovatelnosti;

                  RSDr

                  =

                  relativní směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek opakovatelnosti ;

                  R

                  =

                  reprodukovatelnost: hodnota, pod níž bude podle očekávání s danou pravděpodobností (obvykle 95 %) absolutní hodnota rozdílu výsledků dvou samostatných stanovení za podmínek reprodukovatelnosti (tj. u stejného materiálu získaného pracovníky různých laboratoří, za použití standardizované zkušební metody); ;

                  sR

                  =

                  směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek reprodukovatelnosti;

                  RSDR

                  =

                  relativní směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek reprodukovatelnosti , kde  je průměr výsledků ze všech laboratoří a vzorků;

                  HORRATr

                  =

                  zjištěná hodnota RSDr dělená hodnotou RSDr odvozenou z Horwitzovy rovnice (pramen 1) za předpokladu r = 0,66 R;

                  HORRATR

                  =

                  zjištěná hodnota RSDR dělená hodnotou RSDR vypočtenou z Horwitzovy rovnice;

                  U

                  =

                  rozšířená nejistota měření při použití faktoru pokrytí 2, který poskytuje úroveň spolehlivosti přibližně 95 %.

            4.2.   Obecné požadavky
      Metody analýzy použité pro účely kontroly potravin musejí být v souladu s body 1 a 2 přílohy směrnice Rady 85/591/EHS.
      4.3.   Specifické požadavky
      Nejsou-li na úrovni Společenství předepsány žádné specifické metody pro stanovení benzo[a]pyrenu v potravinách, mohou laboratoře zvolit jakoukoli validovanou metodu za předpokladu, že zvolená metoda splňuje pracovní kritéria uvedená v tabulce. Při validaci by měl být v ideálním případě použit homologovaný referenční materiál.
      TABULKA
      Pracovní kritéria metod analýzy pro benzo[a]pyren

                  Parametr

                  Hodnota / komentář

                  Použitelnost

                  Potraviny uvedené v nařízení (ES) č. …/2005

                  Mez detekce

                  Nesmí být vyšší než 0,3 μg/kg

                  Mez stanovitelnosti

                  Nesmí být vyšší než 0,9 μg/kg

                  Přesnost

                  Hodnoty HORRATr nebo HORRATR podle validačního okruhového testu musejí být nižší než 1,5

                  Výtěžnost

                  50 % až 120 %

                  Specifičnost

                  Bez interferencí matrice nebo spektrálních interferencí, ověření detekce

            4.3.1.   Pracovní kritéria – koncepce nejistoty
      Vhodnost metody analýzy, která má být použita v laboratoři, může být však posouzena také pomocí koncepce nejistoty. Laboratoř může používat metodu, která bude poskytovat výsledky s maximální standardní nejistotou. Maximální standardní nejistotu lze vypočítat pomocí následující rovnice:

      kde:

                     Uf

                  je maximální standardní nejistota,

                  LOD

                  LOD je mez detekce metody,

                  C

                  C je příslušná koncentrace.

            Jestliže analytická metoda poskytuje výsledky s nejistotou měření menší než maximální standardní nejistota, bude metoda vhodná do stejné míry jako metoda, která splňuje pracovní charakteristiky uvedené v tabulce.
      4.4.   Výpočet výtěžnosti a uvádění výsledků
      Výsledky analýzy se uvedou jako korigované nebo nekorigované na výtěžnost. Musí být uveden způsob uvedení výtěžnosti a její hodnota. Analytický výsledek korigovaný na výtěžnost se použije pro kontrolu dodržení limitu (viz příloha I bod 5).
      Analytik by měl vzít na vědomí „Zprávu Evropské komise o vztahu mezi analytickými výsledky, měřením nejistoty, faktory výtěžnosti a právními předpisy EU v oblasti potravinářství.“ (pramen 2).
      Analytický výsledek musí být uveden ve tvaru x ± U, kde x je analytický výsledek a U je nejistota měření.
      4.5.   Normy jakosti pro laboratoře
      Laboratoře musejí splňovat požadavky směrnice 93/99/EHS.
      4.6.   Další zásady pro analýzu
      Zkoušení odborné způsobilosti
      Účast ve vhodných programech zkoušení odborné způsobilosti, které jsou v souladu s „Mezinárodním harmonizovaným protokolem pro zkoušení odborné způsobilosti (chemických) analytických laboratoří“ (pramen 3) vypracovaným pod záštitou IUPAC/ISO/AOAC.
      Interní řízení jakosti
      Laboratoře by měly být schopny prokázat, že mají zavedeny vlastní interní postupy řízení jakosti. Příklady těchto postupů jsou uvedeny v „Pokynech ISO/AOAC/IUPAC pro interní řízení jakosti v chemických analytických laboratořích“ (pramen 4).
      LITERATURA

                  1.

                  Horwitz, W. „Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs“ (Hodnocení analytických metod pro regulaci potravin a léků), Anal. Chem., 1982, 54, 67A–76A.

                  2.

                  Zpráva Evropské komise o vztahu mezi analytickými výsledky, měřením nejistoty, faktory výtěžnosti a právními předpisy EU v oblasti potravinářství, 2004. (http://europa.eu.int/comm/food/food/chemicalsafety/contaminants/index_en.htm).

                  3.

                  ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Protocol for Proficiency Testing of (Chemical) Analytical Laboratories (Mezinárodní harmonizovaný protokol ISO/AOAC/IUPAC pro zkoušení odborné způsobilosti (chemických) analytických laboratoří), upravil Thompson, M. a Wood, R., Pure Appl. Chem., 1993, 65, 2123–2144 (zveřejněno též v J. AOAC International, 1993, 76, 926).

                  4.

                  ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Guidelines for Internal Quality Control in Analytical Chemistry Laboratories (Mezinárodní harmonizované pokyny ISO/AOAC/IUPAC pro interní řízení jakosti v chemických analytických laboratořích), upravil Thompson, M. a Wood R., Pure Appl. Chem., 1995, 67, 649–666.


title: Oprava směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ( Úř. věst. L 347 ze dne 11.12.2006 )

text:
               20.12.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 335/60

         Oprava směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty
   (
         Úřední věstník Evropské unie L 347 ze dne 11. prosince 2006
      )
   Strana 1, poznámka pod čarou č. 1:
   Místo:

      „Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/98/ES (Úř. věst. L 221, 12.8.2006, s. 9).“,

   má být:

      „Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/98/ES (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 129).“

   Strana 1, poznámka pod čarou č. 2:
   Místo:

      „Úř. věst. L 71, 14.4.1967, s. 1301/67. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 69/463/EHS (Úř. věst. L 320, 20.12.1969, s. 34).“,

   má být:

      „Úř. věst. 71, 14.4.1967, s. 1301/67. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 77/388/EHS.“

   Strana 7, v obsahu, řádek č. 13 a 38:
   Místo:
   „Oddíl 1 – Definice 110“,
   má být:
   „Oddíl 1 – Definice“.
   Strana 8, v obsahu:
   Místo:
   „Příloha I“,
   má být:
   „Příloha I – SEZNAM ČINNOSTÍ UVEDENÝCH V ČL. 13 ODST. 1 TŘETÍM PODODSTAVCI“.
   Strana 20, čl. 72 druhý pododstavec:
   Místo:
   „… považují se za „obvyklou cenu““,
   má být:
   „… považují se za obvyklou cenu“.
   Strana 22, článek 83:
   Místo:
   „… podle kapitoly 1 …“,
   má být:
   „… podle kapitoly 2 …“.
   Strana 28, článek 133 druhý pododstavec:
   Místo:
   „Členské státy … podle písmene d) prvního odstavce“,
   má být:
   „Členské státy … podle písmene d) prvního pododstavce tohoto článku“.
   Strana 28, čl. 134 první pododstavec písm. a):
   Místo:
   „… osvobozeného od daně; nebo“,
   má být:
   „… osvobozeného od daně;“.
   Strana 40, čl. 199 odst. 3:
   Místo:

      „3.   Pro účely odstavce 1 mohou členské státy:“,

   má být:

      „3.   Pro účely odstavce 1 mohou členské státy přijmout tato opatření:“.

   Strana 57, čl. 329 písm. a):
   Místo:
   „… ve smyslu čl. 312 odst. 2“,
   má být:
   „… ve smyslu čl. 312 bodu 2“.
   Strana 57, čl. 330 druhý pododstavec:
   Místo:
   „… ve smyslu čl. 312 odst. 1“,
   má být:
   „… ve smyslu čl. 312 bodu 1“.
   Strana 66, čl. 411, odst. 1:
   Místo:
   „… uvedené v části B přílohy X.“,
   má být:
   „… uvedené v části B přílohy XI.“
   Strana 79, příloha XI, část A, bod 2, poslední řádek:

               a)

                           Místo

                           :

                           „Směrnice 2006/98/ES (Úř. věst. L ..., ..., s. ... (*)“,

                           má být

                           :

                           „Směrnice 2006/98/ES (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 129)“;

               b)

               poznámka pod čarou (*) se vypouští.

         Strana 81 a následující, příloha XII, srovnávací tabulka:

               a)

               Strana 88, sloupec „Směrnice 77/388/EHS“, šestý řádek:

                           Místo

                           :

                           „Čl. 13 část B písm. d) body 1 až 5 první a druhá odrážka“,

                           má být

                           :

                           „Čl. 13 část B písm. d) bod 5 první a druhá odrážka“;

               b)

               strana 88, sloupec „Tato směrnice“, třináctý řádek:

                           Místo

                           :

                           „Čl. 140 písm. a)“,

                           má být

                           :

                           „Čl. 143 písm. a)“;

               c)

               strana 92, za čtvrtým řádkem od konce:
               Vložte nový řádek mezi čtvrtý a třetí řádek od konce a:

                           —

                           do sloupce „Směrnice 77/388/EHS“ vložte: „Čl. 24a druhý pododstavec“,

                           —

                           do sloupce „Tato směrnice“ vložte pomlčku;

               d)

               strana 92, sloupec „Tato směrnice“, předposlední řádek:

                           Místo

                           :

                           „Čl. 296 odst. 1 body 1 až 8“,

                           má být

                           :

                           „Čl. 295 odst. 1 body 1 až 8“;

               e)

               strana 96, sloupec „Tato směrnice“, šestý řádek od konce:

                           Místo

                           :

                           „Čl. 198 odst. 1 a 2“,

                           má být

                           :

                           „Čl. 198 odst. 1 a 3“;

               f)

               strana 114, sloupec „Směrnice 77/388/EHS“, osmý řádek od konce:

                           Místo

                           :

                           „Příloha G body 1 a 2“,

                           má být

                           :

                           „Příloha G odstavce 1 a 2“;

               g)

               strana 117, sloupec „Jiné akty“, předposlední řádek:

                           Místo

                           :

                           „Příloha VIII odst. 7 bod 1 třetí pododstavec aktu o přistoupení z roku 2003“,

                           má být

                           :

                           „Příloha VIII odst. 7 bod 1 písm. b) třetí pododstavec aktu o přistoupení z roku 2003“.


title: Směrnice Rady ze dne 11. prosince 1984, kterou se mění směrnice 71/118/EHS o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem

text:
Důležité právní upozornění

|

31984L0642

Úřední věstník L 339 , 27/12/1984 S. 0026 - 0026 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 18 S. 0082  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 33 S. 0049  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 18 S. 0082  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 33 S. 0049

		Směrnice Radyze dne 11. prosince 1984,kterou se mění směrnice 71/118/EHS o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem(84/642/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že Komise navrhla změnu některých ustanovení směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [4], naposledy pozměněné směrnicí 84/186/EHS [5]; že odchylky uvedené v čl. 14 odst. 2 a čl. 16a písm. a) směrnice 71/118/EHS je třeba s výhradou pozdějšího přezkoumání prodloužit;vzhledem k tomu, že Komise dále dne 14. února 1979 zaslala Radě návrh na prodloužení používání procesu chlazení u jatečně upravených těl určených k uvádění na trh v chlazeném stavu,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 71/118/EHS se mění takto:1. V článku 14 se odstavec 2 nahrazuje tímto:"2. V případě jatečně upravených těl získaných a určených k uvedení na trh na jejich území jsou však členské státy oprávněny přiznat zařízením na žádost odchylky z odstavce 1.Členské státy využívající výjimky stanovené v prvním pododstavci se nesmějí stavět proti dovozu drůbežího masa na jejich území získaného v jiném členském státě za stejných podmínek."2. V čl. 14a odst. 3 se datum "31. prosince 1978" nahrazuje datem "1. ledna 1986".3. V čl. 16a písm. a) se třetí odrážka nahrazuje tímto:- "výjimku z ustanovení přílohy I kapitoly V týkajících se porážky a vykolení pro produkci částečně vykolené nebo nevykolené drůbeže.Rada při provádění přezkoumání podle článku 16b posoudí podmínky, za kterých může být maso uvedené v prvním pododstavci připuštěno do obchodu uvnitř Společenství;".4. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 16bDo 15. srpna 1986 Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise přezkoumá odchylky stanovené v čl. 14 odst. 2 a čl. 16a písm. a). Přezkoumání těchto výjimek se provede na základě zprávy Komise případně provázené návrhy, která vezme v úvahu závěry stávajících vědeckých studií o zárukách, které tento způsob produkce poskytuje."Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1984. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 11. prosince 1984.Za RadupředsedaA. Deasy[1] Úř. věst. C 65, 9.3.1979, s. 5.[2] Úř. věst. C 140, 5.6.1979, s. 180.[3] Úř. věst. C 247, 1.10.1979, s. 16.[4] Úř. věst. L 55, 8.3.1971, s. 23.[5] Úř. věst. L 87, 30.3.1984, s. 27.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2008/14/ES ze dne 15. února 2008 , kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků za účelem přizpůsobení přílohy III uvedené směrnice technickému pokroku (Text s významem pro EHP)

text:
               16.2.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 42/43

      SMĚRNICE KOMISE 2008/14/ES
   ze dne 15. února 2008,
   kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků za účelem přizpůsobení přílohy III uvedené směrnice technickému pokroku
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 76/768/EHS zakazuje v kosmetických prostředcích použití látek klasifikovaných jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci (CMR), kategorie 1, 2 a 3, podle přílohy I směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (2). Povoluje však použití látek klasifikovaných podle směrnice 67/548/EHS jako kategorie 3, které byly zhodnoceny a schváleny Vědeckým výborem pro spotřební zboží (VVSZ).

               (2)

               Jelikož se VVSZ domnívá, že glyoxal, látka klasifikovaná podle přílohy I směrnice 67/548/EHS jako CMR kategorie 3, představuje zanedbatelné riziko, nepřesahuje-li její přítomnost v kosmetických prostředcích 100 ppm, je třeba odpovídajícím způsobem změnit přílohu III směrnice 76/768/EHS.

               (3)

               Směrnice 76/768/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (4)

               V zájmu zajištění hladkého přechodu od stávajícího složení kosmetických prostředků ke složení, které je v souladu s požadavky stanovenými v této směrnici, je třeba stanovit odpovídající přechodná období.

               (5)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické prostředky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Část 1 přílohy III směrnice 76/768/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k tomu, aby zajistily, že ode dne 16. února 2009 nebudou kosmetické prostředky, které nejsou v souladu s touto směrnicí, prodávány nebo poskytovány konečnému spotřebiteli.
   Článek 3
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 16. srpna 2008. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 16. listopadu 2008.
   Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 15. února 2008.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 169. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2007/67/ES (Úř. věst. L 305, 23.11.2007, s. 22).

      (2)  Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/121/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 852); opraveno v Úř. věst. L 136, 29.5.2007, s. 281.

      PŘÍLOHA
      V části 1 přílohy III směrnice 76/768/EHS se doplňuje tato položka pro glyoxal:

                     Referenční číslo

                     Látka

                     Omezení

                     Podmínky použití a varování, které musí být tištěny na etiketě

                     Oblast aplikace a/nebo použití

                     Nejvyšší povolená koncentrace v konečném kosmetickém výrobku

                     Jiná omezení a požadavky

                     a

                     b

                     c

                     d

                     e

                     f

                     „102

                     Glyoxal
                     Glyoxal (INCI)
                     č. CAS 107-22-2
                     č. EINECS 203-474-9

                     100 mg/kg“


title: Směrnice Rady ze dne 22. března 1988, kterou se mění směrnice 76/116/EHS s ohledem na kapalná hnojiva

text:
Důležité právní upozornění

|

31988L0183

Úřední věstník L 083 , 29/03/1988 S. 0033 - 0039 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0038  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0038

		Směrnice Radyze dne 22. března 1988,kterou se mění směrnice 76/116/EHS s ohledem na kapalná hnojiva(88/183/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv [4], naposledy pozměněná aktem o přistoupení Španělska a Portugalska, stanovila pravidla pro uvádění tuhých hnojiv na trh; že se ukázalo jako nezbytné rozšířit oblast působnosti uvedené směrnice na kapalná hnojiva;vzhledem k tomu, že směrnice 76/116/EHS by se měla vztahovat na tuhá i kapalná hnojiva a zejména že by označení "hnojivo EHS" mělo platit také pro hnojiva odpovídající definici a složení jednosložkových a vícesložkových hnojiv podle této směrnice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 76/116/EHS se mění takto:1. Článek 2 se nahrazují tímto:"Článek 2Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby bylo označení "hnojivo EHS" používáno pouze pro hnojiva, která náležejí k jednomu z typů hnojiv uvedených v příloze I a která splňují podmínky stanovené touto směrnicí a jejími přílohami I až III."2. V článku 4 se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Kapalná hnojiva smějí být uváděna na trh pouze tehdy, pokud jsou opatřena náležitými pokyny. Tyto pokyny se musí týkat zejména skladovací teploty a prevence nehod během skladování."3. V příloze I se doplňuje část "C. Kapalná hnojiva" ve znění přílohy této směrnice.4. V příloze II bodě 1 písm. c) se za druhý pododstavec vkládají nové pododstavce, které znějí:"U kapalných hnojiv lze uvést dodatečné údaje o obsahu živin vyjádřené přibližně ekvivalentním způsobem v jednotkách hmotnosti na jednotku objemu (v kilogramech na hektolitr nebo gramech na litr).Množství kapalného hnojiva se udává hmotností. Udání objemu kapalného hnojiva není povinné."5. V příloze III se v bodě A. I doplňují následující výrobky a přípustné odchylky:"Kapalné dusíkaté hnojivo | 0,6 % |Roztok dusičnanu amonného s močovinou | 0,6 %." |Článek 21. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do jednoho roku od jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi [5].2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. března 1988.Za RadupředsedaM. Bangemann[1] Úř. věst. C 12, 16.1.1987, s. 3.[2] Úř. věst. C 125, 11.5.1987, s. 163.[3] Úř. věst. C 232, 31.8.1987, s. 6.[4] Úř. věst. L 24, 30.1.1976, s. 21.[5] Tato směrnice byla členským státům oznámena dne 25. března 1988.--------------------------------------------------PŘÍLOHAC. KAPALNÁ HNOJIVA1. JEDNOSLOŽKOVÁ KAPALNÁ HNOJIVAČíslo | Označení typu | Údaje o způsobu výroby a hlavních složkách | Minimální obsah živin (v hmotnostních procentech); údaje o vyjádření živin; další požadavky | Další údaje o označení typu | Živiny, jejichž obsah musí být udáván; formy a rozpustnost živin; další kritéria |(1) | (2) | (3) | (4) | (5) | (6) |1 | Kapalné dusíkaté hnojivo | Výrobek získaný chemickou cestou a rozpuštěním ve vodě, stálý za atmosférického tlaku, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 15 % N Dusík vyjádřený jako celkový dusík nebo, pokud je zastoupena pouze jedna forma, jako dusičnanový nebo amonný dusík nebo močovinový dusík. Maximální obsah biuretu: obsah močovinového N × 0,026 | | Celkový dusík a pro kteroukoliv formu, která činí nejméně 1 %, dusičnanový, amonný a/nebo močovinový dusík. Pokud je obsah biuretu menší než 0,2 %, lze připojit označení "s níz kým obsahem biuretu" |2 | Roztok dusičnanu amonného s močovinou | Výrobek získaný chemickou cestou a rozpuštěním ve vodě, obsahující dusičnan amonný a močovinu | 26 % N Dusík vyjádřený jako celkový dusík, přičemž obsah močovinového dusíku činí asi polovinu přítomného dusíku. Maximální obsah biuretu: 0,5 % | | Celkový dusík Dusičnanový dusík, amonný dusík a močovinový dusík. Pokud je obsah biuretu menší než 0,2 %, lze připojit označení "s níz kým obsahem biuretu" |2. VÍCESLOŽKOVÁ KAPALNÁ HNOJIVAOznačení typu | Údaje o způsobu výroby | Minimální obsah živin (v hmotnostních procentech) Další požadavky | Formy, rozpustnost a obsah živin, které musí být udávány podle sloupců 8, 9 a 10 | Údaje pro identifikaci hnojiv; další požadavky |1) | 2) | Celkový | Pro každou živinu | N | 25PO | 2KO | N | 25PO | 2KO |3) | 4) | 5) | 6) | 7) | 8) | 9) | 10) |Hnojivo NPK - roztokové | Výrobek získaný chemickou cestou a rozpuštěním e vodě, ve formě stálé za atmosférického tlaku, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 15 % (N + P2O5 + K2O) | 2 % N 3 % P2O5 3 % K2O | 1.Celkový dusík2.Dusičnanový dusík3.Amonný dusík4.Močovinový dusík | Vodoroz pustný P2O5 | Vodoroz pustný K2O | 1Celkový dusík2.Pokud je množství kterékoliv formy dusíku 2 až 4 alespoň 1 % hmot., musí být udánaPokud je obsah biuretu menší než 0,2 %, lze připojit označení "s nízkým obsahem biuretu" | Vodoroz pustný P2O5 | 1.Vodoroz pustný oxid draselný2.Označení "s nízkým obsahem chloru" lze použít pouze tehdy, pokud obsah Cl nepřekračuje 2 %3.Může být udán obsah chloru |Maximální obsah biuretu: močovinový N × 0,026 |Hnojivo NPK - suspenzní | Výrobek v tekuté formě, jehož živiny pocházejí jak z látek v roztoku, tak z látek ve vodné suspenzi, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 20 % (N + P2O5 + K2O) | 3 % N 4 % P2O5 4 % K2O | 1.Celkový dusík2.Dusičnanový dusík3.Amonný dusík4.Močovinový dusík | 1.Vodoroz pustný P2O52.P2O5 rozpustný v neutrálním citronanu amonném3.P2O5 rozpustný v neutrálním citronanu amonném a ve vodě | Vodoroz pustný K2O | 1.Celkový dusík2.Pokud je množství kterékoliv formy dusíku 2 až 4 alespoň 1 % (hmot)., musí být udánaPokud je obsah biuretu menší než 0,2 %, lze připojit označení "s nízkým obsahem biuretu" | Hnojiva nesmí obsahovat Thomasovu moučku, fosforečnan hlinitovápenatý, kalcinované fosfáty, částečně rozložené fosfáty ani přírodní fosfáty 1.Pokud obsah vodoroz pustného P2O5 nepřekročí 2 %, uvede se pouze rozpustnost 22.Pokud je obsah vodoroz pustného P2O5 alespoň 2 %, uvede se rozpustnost 3 a musí být uveden obsah vodoroz pustného P2O5. | 1.Vodoroz pustný oxid draselný2.Označení "s nízkým obsahem chloru" lze použít pouze tehdy, pokud obsah Cl nepřekračuje 2 %3.Může být udán obsah chloru |Maximální obsah biuretu: močovinový N × 0,026 |Hnojivo NP - roztokové | Výrobek získaný chemickou cestou a rozpuštěním ve vodě, ve formě stálé za atmosférického tlaku, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 18 % (N + P2O5) | 3 % N 5 % P2O5 | 1.Celkový dusík2.Dusičnanový dusík3.Amonný dusík4.Močovinový dusík | Vodoroz pustný P2O5 | | 1.Celkový dusík2.Pokud je množství kterékoliv formy dusíku 2 až 4 alespoň 1 % hmot., musí být udánaPokud je obsah biuretu menší než 0,2 %, lze připojit označení "s nízkým obsahem biuretu" | Vodoroz pustný P2O5 | |Maximální obsah biuretu: močovinový N × 0,026 % | | |Hnojivo NP - suspenzní | Výrobek v tekuté formě, jehož živiny pocházejí jak z látek v roztoku, tak z látek ve vodné suspenzi, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 18 % (N + P2O5) | 3 % N 5 % P2O5 | 1.Celkový dusík2.Dusičnanový dusík3.Amonný dusík4.Močovinový dusík | 1.Vodoroz pustný P2O52.P2O5 rozpustný v neutrálním citronanu amonném3.P2O5 rozpustný v neutrálním citronanu amonném a ve vodě | | 1.Celkový dusík2.Pokud je množství kterékoliv formy dusíku 2 až 4 alespoň 1 % hmot., musí být udánaPokud je obsah biuretu menší než 0,2 %, lze připojit označení "s nízkým obsahem biuretu" | 1.Pokud je obsah vodoroz pustného P2O5 menší než 2 %, uvede se pouze rozpustnost 22.Pokud je obsah vodoroz pustného P2O5 alespoň 2 %, uvede se rozpustnost 3 a musí být uveden obsah vodoroz pustného P2O5. Hnojivo nesmí obsahovat Thomasovu moučku, fosforečnan hlinitovápenatý, kalcinované fosfáty, částečně rozložený fosfát ani přírodní fosfáty | |Maximální obsah biuretu: močovinový N × 0,026 % | | |Hnojivo NK - roztokové | Výrobek získaný chemickou cestou a rozpuštěním ve vodě, ve formě stálé za atmosférického tlaku, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 15 % (N + K2O) | 3 % N 5 % K2O | 1.Celkový dusík2.Dusičnanový dusík3.Amonný dusík4.Močovinový dusík | | Vodoroz pustný K2O | 1.Celkový dusík2.Pokud je množství kterékoliv formy dusíku 2 až 4 alespoň 1 % hmot., musí být udánaPokud je obsah biuretu menší než 0,2 %, lze připojit označení "s nízkým obsahem biuretu" | | 1.Vodoroz pustný oxid draselný2.Označení "s nízkým obsahem chloru" lze použít pouze tehdy, pokud obsah Cl nepřekračuje 2 %3.Může být udán obsah chloru |Maximální obsah biuretu: močovinový N × 0,026 | | |Hnojivo NK - suspenzní | Výrobek v tekuté formě, jehož živiny pocházejí jak z látek v roztoku, tak z látek ve vodné suspenzi, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 18 % (N + K2O) | 3 % N 5 % K2O | 1.Celkový dusík2.Dusičnanový dusík3.Amonný dusík4.Močovinový dusík | | Vodoroz pustný K2O | 1.Celkový dusík2.Pokud je množství kterékoliv formy dusíku 2 až 4 alespoň 1 % hmot., musí být udánaPokud je obsah biuretu menší než 0,2 %, lze připojit označení "s nízkým obsahem biuretu" | | 1.Vodoroz pustný oxid draselný2.Označení "s nízkým obsahem chloru" lze použít pouze tehdy, pokud obsah Cl nepřekračuje 2 %3.Může být udán obsah chloru |Maximální obsah biuretu: močovinový N × 0,026 | | |Hnojivo PK - roztokové | Výrobek získaný chemickou cestou a rozpuštěním ve vodě, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 18 % (P2O5 + K2O) | 5 % P2O5 5 % K2O | | Vodoroz pustný P2O5 | Vodoroz pustný K2O | | Vodoroz pustný P2O5 | 1.Vodoroz pustný oxid draselný2.Označení "s nízkým obsahem chloru" lze použít pouze tehdy, pokud obsah Cl nepřekračuje 2 %3.Může být udán obsah chloru |Hnojivo PK - suspenzní | Výrobek v tekuté formě, jehož živiny pocházejí jak z látek v roztoku, tak z látek ve vodné suspenzi, bez přídavku organických živin živočišného nebo rostlinného původu | 18 % (P2O5 + K2O) | 5 % P2O5 5 % K2O | | 1.Vodoroz pustný P2O52.P2O5 rozpustný v neutrálním citronanu amonném3.P2O5 rozpustný v neutrálním citronanu amonném a ve vodě | Vodoroz pustný K2O | | 1.Pokud je obsah vodoroz pustného P2O5 menší než 2 %, bude uvedena pouze rozpustnost 22.Pokud je obsah vodoroz pustného P2O5 alespoň 2 %, uvede se rozpustnost 3 a musí být uveden obsah vodoroz pustného P2O5. Hnojiva nesmí obsahovat Thomasovu moučku, fosforečnan hlinitovápenatý, kalcinované fosfáty, částečně rozložené fosfáty ani přírodní fosfáty | 1.Vodoroz pustný oxid draselný2.Označení "s nízkým obsahem chloru" lze použít pouze tehdy, pokud obsah Cl nepřekračuje 2 %3.Může být udán obsah chloru |--------------------------------------------------