title: Směrnice Rady ze dne 8. listopadu 1990, kterou se mění směrnice 73/239/EHS a směrnice 88/357/EHS o koordinaci právních a správních předpisů členských států týkajících se přímého pojištění jiného než životního, zejména ve vztahu k pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31990L0618

Úřední věstník L 330 , 29/11/1990 S. 0044 - 0049 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 3 S. 0062  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 3 S. 0062

		Směrnice Radyze dne 8. listopadu 1990,kterou se mění směrnice 73/239/EHS a směrnice 88/357/EHS o koordinaci právních a správních předpisů členských států týkajících se přímého pojištění jiného než životního, zejména ve vztahu k pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel(90/618/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 a na článek 66 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že k rozvinutí vnitřního pojistného trhu přijala Rada dne 24. července 1973 směrnici 73/239/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu [4] (dále jen "první směrnice") a dne 22. června 1988 směrnici 88/357/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního, kterou se stanoví opatření k usnad nění účinného výkonu volného pohybu služeb a kterou se mění směrnice 73/239/EHS [5](dále jen "druhá směrnice");vzhledem k tomu, že směrnice 88/357/EHS usnadnila pojišťovnám se sídlem ve Společenství poskytovat služby ve členských státech, a umožnila tak pojistníkům obracet se nejen na pojistitele usazené v jejich zemi, ale také na pojistitele se sídlem ve Společenství usazené v jiných členských státech;vzhledem k tomu, že z působnosti ustanovení směrnice 88/357/EHS týkajících se specificky volného pohybu služeb byla vyňata určitá rizika, u nichž uplatňování uvedených ustanovení bylo v dané etapě shledáno nevhodným vzhledem ke zvláštním pravidlům přijatým orgány členských států kvůli povaze a sociálním dopadům těchto ustanovení; že tato vynětí měla být po uplynutí určité doby uplatňování uvedené směrnice přezkoumána;vzhledem k tomu, že jedno z těchto vynětí se týkalo pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel, kromě pojištění občanskoprávní odpovědnosti dopravce;vzhledem k tomu, že při přijímání výše uvedené směrnice se Komise zavázala, že předloží Radě co nejdříve návrh týkající se volného pohybu služeb v oblasti pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel (kromě pojištění občanskoprávní odpovědnosti dopravce);vzhledem k tomu, že s výhradou ustanovení uvedené směrnice o povinném pojištění je vhodné pro pojistné odvětví občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel stanovit možnost zacházení s velkými riziky ve smyslu článku 5 uvedené směrnice;vzhledem k tomu, že zacházení s velkými riziky by mělo být navrženo i u pojištění škod způsobených na motorových vozidlech pro provoz na pozemních komunikacích nebo na vozidlech bez vlastního pohonu pro provoz na pozemních komunikacích nebo u pojištění ztráty těchto vozidel;vzhledem k tomu, že směrnice 88/357/EHS stanovila, že rizika, která mohou být kryta soupojištěním ve Společenství ve smyslu směrnice Rady 78/473/EHS ze dne 30. května 1978 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se soupojištění v rámci Společenství [6], mají být velkými riziky ve smyslu směrnice 88/357/EHS; že začlenění pojistných odvětví pojištění motorových vozidel touto směrnicí do definice velkých rizik podle směrnice 88/357/EHS způsobí, že uvedená odvětví budou zahrnuta do seznamu odvětví, která mohou být kryta soupojištěním ve Společenství;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 72/166/EHS ze dne 24. dubna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel a kontroly povinnosti uzavřít pro případ takové odpovědnosti pojištění [7] naposledy pozměněná směrnicí 90/232/EHS [8] spočívá na systému zelených karet a dohodách mezi národními kancelářemi pojistitelů motorových vozidel s cílem umožnit zrušení kontrol zelených karet;vzhledem k tomu, že je však žádoucí poskytnout členským státům přechodnou úpravu pro postupné uplatňování zvláštních ustanovení této směrnice vztahujících se k zacházení s velkými riziky u uvedených pojistných odvětví včetně případů, kdy jsou rizika kryta soupojištěním;vzhledem k tomu, že je vhodné k zabezpečení dalšího řádného fungování systému zelených karet a dohod mezi národními kancelářemi pojistitelů občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel požadovat, aby se pojišťovny provozující pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel v členském státu v rámci poskytování služeb staly členy kanceláře pojistitelů v uvedeném členském státě a podílely se na jejich financování;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 84/5/EHS ze dne 30. prosince 1983 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel [9], naposledy pozměněná směrnicí 90/232/EHS, uložila členským státům, aby zřídily nebo schválily určitý subjekt (garanční fond), jenž odškodňuje poškozené z nehod způsobených nepojištěnými nebo nezjištěnými vozidly;vzhledem k tomu, že je vhodné požadovat také na pojišťovacích podnicích provozujících pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel v členském státu v rámci poskytování služeb, aby se staly členy garančního fondu vytvořeného v uvedeném členském státě a podílely se na jeho financování;vzhledem k tomu, že pravidla platná v některých členských státech pro krytí zvýšených rizik se vztahují na všechny pojišťovny, které kryjí rizika prostřednictvím provozovny na jejich území; že účelem těchto pravidel je zajistit, aby povinný charakter pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel byl vyvážen tím, že vlastníci motorových vozidel budou mít možnosti uzavírat toto pojištění; že by členským státům mělo být dovoleno uplatňovat vůči pojišťovnám poskytujícím služby na jejich územích tato pravidla v rozsahu, v jakém jsou odůvodněna veřejným zájmem a nepřekračují to, co je nezbytné k dosažení zmíněného účelu;vzhledem k tomu, že v oblasti pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel se ochrana zájmů poškozených osob, které mohou vyžadovat plnění, týká ve skutečnosti každého, a je tudíž žádoucí zabezpečit, aby se tyto osoby nevyskytly v nevýhodnějším postavení nebo aby jim nebyly způsobeny větší nesnáze, když pojistitel občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel vykonává činnost v rámci poskytování služeb, a nikoli prostřednictvím provozovny; že by proto, pokud nejsou zájmy těchto osob dostatečně ochráněny pravidly vztahujícími se na poskytovatele služeb v členském státu, v němž je usazen, mělo být stanoveno, že členský stát, ve kterém jsou služby poskytovány, musí na pojišťovně vyžadovat, aby ustanovila zástupce s bydlištěm nebo usazeného na jeho území, který bude shromažďovat všechny nezbytné informace týkající se plnění a který bude mít dostatečnou pravomoc pro zastupování pojišťovny vůči poškozeným osobám, které by mohly uplatňovat nárok na náhradu škody, včetně pověření k vyplácení náhrady škody, a pravomoc zastupovat tuto pojišťovnu nebo ji případně dát zastupovat před soudy a orgány tohoto členského státu, pokud jde o tyto nároky na náhradu škody;vzhledem k tomu, že lze také požadovat, aby tento zástupce zastupoval pojišťovnu před příslušnými orgány členského státu, ve kterém jsou poskytovány služby při kontrole existence a platnosti pojistek občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel;vzhledem k tomu, že by měl být stanoven pružný postup, který umožní posoudit vzájemnost se třetími zeměmi na úrovni Společenství jako celku; že cílem tohoto postupu není uzavírat finanční trhy Společenství, ale spíše, jelikož Společenství zamýšlí podržet finanční trhy otevřené ostatnímu světu, zlepšovat liberalizaci globálních finančních trhů ve třetích zemích; že proto tato směrnice upravuje postup pro jednání se třetími zeměmi nebo, jako poslední prostředek, opatření spočívající v tom, že se pozastaví přijímání nových žádostí o vydání povolení nebo omezí vydávání nových povolení,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se rozumí:a) "vozidlem" vozidlo podle definice uvedené v čl. 1 bodě 1 směrnice 72/166/EHS;b) "kanceláří" národní kancelář pojistitelů podle definice uvedené v čl. 1 bodě 3 směrnice 72/166/EHS;c) "garančním fondem" subjekt uvedený v čl. 1 bodě 4 směrnice 84/5/EHS;d) "mateřskou společností" mateřská společnost podle definice uvedené v článcích 1 a 2 směrnice 83/349/EHS [10];e) "dceřinou společností" dceřiná společnost podle definice uvedené v článcích 1 a 2 směrnice 83/349/EHS; každá dceřiná společnost jiné dceřiné společnosti se také považuje za dceřinou společnost mateřské společnosti, která stojí v čele těchto pojišťoven.Článek 2"rizika zařazená do odvětví 3, 8, 9, 10, 13 a 16 bodu A přílohy"Článek 31. "HLAVA III APravidla pro agentury nebo pobočky usazené uvnitř Společenství a náležející pojišťovnám, jejichž sídla se nacházejí mimo Společenství"2. "HLAVA III BPravidla pro dceřiné společnosti mateřských společností řídících se právem třetí země a pro nabývání podílů těmito mateřskými společnostmi"Článek 4"Článek 29aPříslušné orgány členských států uvědomí Komisia) o každém povolení vydaném přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti, jejíž jedna nebo více mateřských společností se řídí právem třetí země. Komise uvědomí výbor pro pojišťovnictví, který zřídí Rada na návrh Komise;b) kdykoli takováto mateřská společnost získá podíl v pojišťovně ve Společenství, kterým se tato pojišťovna stává její dceřinou společností. Komise uvědomí výbor pro pojišťovnictví, který zřídí Rada na návrh Komise.Je-li vydáno povolení přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti, jejíž jedna nebo více mateřských společností se řídí právem třetí země, musí být struktura skupiny specifikována v oznámení, které zašlou příslušné orgány Komisi.Článek 29b1. Členské státy uvědomí Komisi o všech obecných potížích, s nimiž se jejich pojišťovny setkají při svém usazování nebo při výkonu své činnosti v určité třetí zemi.2. Poprvé nejpozději šest měsíců před provedením této směrnice a poté pravidelně vypracuje Komise zprávu o tom, jak se zachází s pojišťovnami Společenství ve třetích zemích ve smyslu odstavců 3 a 4 při usazování, výkonu pojišťovací činnosti a získávání podílů v pojišťovacích podnicích ve třetích zemích. Komise tyto zprávy předkládá spolu s případnými návrhy Radě.3. Jestliže Komise na základě zpráv uvedených v odstavci 2 nebo na základě jiných informací zjistí, že některá třetí země neposkytuje pojišťovnám Společenství účinný přístup na trh srovnatelný s přístupem, který Společenství poskytuje pojišťovnám z této třetí země, může předložit Radě návrh na odpovídající zmocnění k jednání s cílem získat pro pojišťovny Společenství srovnatelné příležitosti v hospodářské soutěži. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou.4. Jestliže Komise na základě zpráv uvedených v odstavci 2 nebo na základě jiných informací zjistí, že se s pojišťovnami Společenství ve třetí zemi nezachází tak, aby na vnitrostátní úrovni měly stejné příležitosti v hospodářské soutěži, jaké mají domácí pojišťovny, a že nejsou dány podmínky pro účinný přístup na trh, může zahájit jednání k nápravě této situace.V případech uvedených v prvním pododstavci může být kdykoli vedle zahájení jednání rozhodnuto postupem podle aktu o zřízení výboru pro pojišťovnictví uvedeného v článku 29a, že příslušné orgány členských států musí omezit nebo pozastavit svá rozhodnutí- o žádostech o vydání povolení podaných v okamžiku přijetí rozhodnutí nebo později podaných žádostí o povolení a- o nabývání podílů přímými nebo nepřímými mateřskými společnostmi řídícími se právem dotyčné třetí země.Trvání uvedených opatření nesmí přesáhnout tři měsíce.Před uplynutím tohoto tříměsíčního období a podle výsledků jednání může Rada na návrh Komise rozhodnout kvalifikovanou většinou, že se tato opatření budou používat i nadále.Tato omezení nebo pozastavení se nesmějí použít na zakládání dceřiných společností pojišťovnami nebo jejich dceřinými společnostmi řádně povolenými ve Společenství nebo na získávání podílů v pojišťovacích podnicích ve Společenství těmito pojišťovnami nebo dceřinými společnostmi.5. Jestliže Komise zjistí, že došlo k jedné ze situací popsaných v odstavcích 3 a 4, členské státy ji na její žádost informují:a) o všech žádostech o povolení přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti, jejíž jedna nebo více mateřských společností se řídí právem dotyčné třetí země;b) o všech záměrech takové pojišťovny získat v některé pojišťovně Společenství podíl, jímž by se tato pojišťovna stala její dceřinou společností.Tato povinnost poskytovat informace pomíjí uzavřením dohody se třetí zemí uvedené v odstavci 3 a 4 nebo když se opatření uvedená v odst. 4 druhém a třetím pododstavci přestanou uplatňovat.6. Opatření přijatá podle tohoto článku musí být v souladu se všemi závazky Společenství ve všech mezinárodních dohodách, dvoustranných nebo mnohostranných, upravujících přístup k činnosti v pojištění a její výkon."Článek 5V čl. 12 odst. 2 druhém pododstavci směrnice 88/357/EHS se zrušují druhá a třetí odrážka.Článek 6"Článek 12a1. Tento článek se použije, pokud pojišťovna prostřednictvím své provozovny v členském státě kryje riziko zařazené do odvětví 10 bodu A přílohy směrnice 73/239/EHS (kromě občanskoprávní odpovědnosti dopravce), které se nachází v jiném členském státě.2. Členský stát, ve kterém jsou poskytovány služby, musí na pojišťovně požadovat, aby se stala členem národní kanceláře a garančního fondu tohoto státu a podílela se na jejich financování.Na pojišťovně však nesmí být požadováno, aby provedla jakoukoli platbu nebo aby poskytla jakýkoli příspěvek kanceláři nebo fondu členského státu, ve kterém jsou poskytovány služby, na rizika krytá v rámci poskytování služeb, kromě plateb či příspěvků vypočtených na stejném základě jako u pojišťoven kryjících rizika spadající do odvětví 10 (kromě občanskoprávní odpovědnosti dopravce) prostřednictvím provozovny v uvedeném členském státě podle přijatého pojistného za uvedené odvětví v uvedeném členském státě nebo počtu rizik, jež jsou v uvedeném odvětví v uvedeném státě kryta.3. Tato směrnice nezbavuje pojišťovnu poskytující služby případné povinnosti dodržovat v členském státě poskytování služeb pravidla o krytí zvýšených rizik, pokud se tato pravidla vztahují na pojišťovny usazené v tomto státě.4. Členský stát, ve kterém jsou poskytovány služby, musí na pojišťovně vyžadovat, aby zabezpečila, že osoby uplatňující nároky z událostí vzniklých na jeho území se nedostanou do méně výhodné situace v důsledku toho, že pojišťovna kryje riziko zařazené do odvětví 10 (kromě občanskoprávní odpovědnosti dopravce) v rámci poskytování služeb, a nikoli prostřednictvím provozovny v uvedeném státě.K tomuto účelu musí členský stát, ve kterém jsou poskytovány služby, na pojišťovně vyžadovat, aby ustanovila zástupces bydlištěm nebo usazeného na jeho území, který bude shromažďovat všechny nutné informace o škodných případech a který bude mít dostatečné pravomoci pro zastu povánípojišťovny ve vztahu k poškozeným osobám uplatňujícím nároky, včetně zmocnění k vyplácení částek odpovídajících nárokům na náhradu škody, i pravomoc zastupovat tuto pojišťovnu nebo případně dát ji zastupovat před soudy nebo orgány tohoto členského státu ve vztahu k těmto nárokům na náhradu škody.Po tomto zástupci lze také požadovat, aby zastupoval pojišťovnu před příslušnými orgány členského státu, ve kterém jsou poskytovány služby, při kontrole existence a platnosti pojistek pojištění občanskoprávní odpovědnosti z provozu motorových vozidel.Členský stát, ve kterém jsou poskytovány služby, nesmí na ustanoveném zástupci požadovat, aby jménem pojišťovny, která jej ustanovila, vykonával jiné činnosti, než jsou uvedeny ve druhém a třetím pododstavci. Ustanovený zástupce nesmí jménem dané pojišťovny vykonávat přímo žádnou činnost v přímém pojištění.Ustanovení zástupce samo o sobě neznamená otevření pobočky nebo agentury ve smyslu čl. 6 odst. 2 písm. b) směrnice 73/239/EHS a tento zástupce není provozovnou ve smyslu čl. 2 písm. c) této směrnice."Článek 71. "Každý členský stát, na jehož území zamýšlí pojišťovna poskytovat služby kryjící rizika zařazená do odvětví 10, kromě občanskoprávní odpovědnosti dopravce, může požadovat, aby pojišťovna- sdělila jméno a adresu zástupce pro vyřizování nároků podle čl. 12a odst. 4,- předložila prohlášení, že se stala členem národní kanceláře pojistitelů a garančního fondu členského státu, ve kterém jsou poskytovány služby."Článek 8"Každý členský stát může požadovat, aby uvedené doklady obsahovaly také jméno a adresu zástupce pojišťovny."Článek 9"1. Každá provozovna musí svému orgánu dozoru sdělit výši předepsaného pojistného nesníženého o zajistné z pojišťova cích operací uskutečněných v rámci poskytování služeb, rozčleněnou podle členských států a skupin odvětví. Skupiny odvětví se stanoví takto:- úraz a nemoc (1 a 2),- pojištění motorových vozidel (3, 7 a 10, se specifikací údajů týkajících se odvětví 10 s vyloučením odpovědnosti dopravce),- požár a jiné škody na majetku (8 a 9),- letecké pojištění, námořní pojištění, pojištění dopravních prostředků a pojištění přepravy zboží (4, 5, 6, 7, 11 a 12),- obecná občanskoprávní odpovědnost (13),- úvěr a záruka (kauce) (14 a 15),- ostatní odvětví (16, 17 a 18).Orgán dozoru každého členského státu tyto údaje sdělí orgánům dozoru členských států, ve kterých jsou poskytovány služby."Článek 10"Odchylka povolená od 1. ledna 1995 se vztahuje pouze na smlouvy kryjící rizika zařazená do odvětví 3, 8, 9, 10, 13 a 16 umístěná výhradně v jednom ze čtyř členských států, na které se vztahují přechodná ustanovení."Článek 11Bez ohledu na čl. 23 odst. 2 směrnice 88/357/EHS může v případě velkého rizika ve smyslu čl. 5 písm. d) směrnice 73/239/EHS zařazeného do odvětví 10 (kromě občanskoprávní odpovědnosti dopravce) členský stát poskytování služeb stanovit, že- výše technických rezerv vztahujících se k dotyčné smlouvě podléhá dozoru orgánů tohoto členského státu a stanovuje se podle pravidel tohoto státu, nejsou-li taková pravidla, v souladu s praxí obvyklou v tomto členském státě, do dne, do kterého musí členské státy dosáhnout souladu se směrnicí o koordinaci ročních účetních závěrek pojišťoven,- krytí těchto rezerv rovnocennými a odpovídajícími aktivy podléhá dozoru orgánů uvedeného členského státu v souladu s pravidly nebo praxí tohoto státu do oznámení třetí směrnice o neživotním pojištění,- umístění aktiv uvedených v druhé odrážce podléhá dozoru orgánů uvedeného členského státu v souladu s pravidly nebo praxí tohoto státu do dne, do kterého musí členské státy dosáhnout souladu se třetí směrnicí o neživotním pojištění.Článek 12Členské státy změní své vnitrostátní předpisy tak, aby byly v souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení [11], a neprodleně o tom uvědomí Komisi.Předpisy pozměněné podle prvního pododstavce se použijí do 24 měsíců ode dne oznámení této směrnice.Článek 13Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 8. listopadu 1990.Za RadupředsedaP. Romita[1] Úř. věst. C 65, 15.3.1989, s. 6 a Úř. věst. C 180, 20.7.1990, s. 6.[2] Úř. věst. C 68, 19. 3. 1990, s. 85 a rozhodnutí ze dne 10. října 1990 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 194, 31.7.1989, s. 3.[4] Úř. věst. L 228, 16.8.1973, s. 3.[5] Úř. věst. L 172, 4.7.1988, s. 1.[6] Úř. věst. L 151, 7.6.1978, s. 25.[7] Úř. věst. L 103, 2.5.1972, s. 1.[8] Úř. věst. L 129, 19.5.1990, s. 33.[9] Úř. věst. L 8, 11.1.1984, s. 17.[10] Úř. věst. L 193, 18. 7. 1983, s. 1.[11] Tato směrnice byla oznámena členským státům dne 20. listopadu 1990.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 92/48/EHS ze dne 16. června 1992, kterou se stanoví minimální hygienická pravidla pro produkty rybolovu získané na palubě některých plavidel podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) směrnice 91/493/EHS

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0048

Úřední věstník L 187 , 07/07/1992 S. 0041 - 0044 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 43 S. 0060  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 43 S. 0060

		Směrnice Rady 92/48/EHSze dne 16. června 1992,kterou se stanoví minimální hygienická pravidla pro produkty rybolovu získané na palubě některých plavidel podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) směrnice 91/493/EHSRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 91/493/EHS ze dne 22. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci a uvádění produktů rybolovu na trh [1], a zejména na čl. 3 odst. 1 písm. a) bod i) této směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že v souladu s čl. 3 odst. 1 písm.a) bod i) směrnice 91/493/EHS je nezbytné, aby byly stanoveny hygienické předpisy pro ulovené produkty rybolovu a případně i předpisy pro jejich vykrvení, oddělení hlavy od těla, odstranění vnitřností a odstranění ploutví, chlazení nebo mražení na palubě určitých plavidel;vzhledem k tomu, že je třeba stanovit všeobecné hygienické podmínky vztahující se na rybářská plavidla;vzhledem k tomu, že je důležité stanovit dodatečné hygienické podmínky vztahující se na rybářská plavidla, na jejichž palubě jsou úlovky uchovávány déle než dvacet čtyři hodiny;vzhledem k tomu, že předpisy by měly brát v úvahu určité specifické vlastnosti určitých rybářských plavidel;vzhledem k tomu, že je vhodné poukázat na to, že inspekce a kontroly prováděné podle směrnice 91/493/EHS se vztahují rovněž na plavidla uvedená v této směrnici,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Všeobecné hygienické podmínky stanovené v příloze I se vztahují na produkty rybolovu, s nimiž se manipuluje na palubě rybářských plavidel.2. Dodatečné hygienické podmínky stanovené v příloze II se vztahují na rybářská plavidla určená a vybavená ke konzervaci produktů rybolovu na palubě za uspokojivých podmínek po dobu delší než jsou dvacet čtyři hodiny; tyto podmínky se liší od podmínek, které se vztahují na plavidla vybavená k držení živých ryb, mořských korýšů a měkkýšů na palubě bez dalších způsobů konzervace.3. Pokud je to nutné, mohou být postupem podle článku 2 stanoveny odchylky nebo dodatečné podmínky k ustanovením přílohy I, aby se vzaly v úvahu případné specifické vlastnosti určitých rybářských plavidel.Článek 2Přílohy k této směrnici mohou být měněny postupem podle článku 15 směrnice 91/493/EHS.Článek 3Členské státy mohou za předpokladu, že produkty přicházející z rybářských plavidel výslovně splňují hygienické požadavky stanovené směrnicí 91/493/EHS, poskytnout rybářským plavidlům do 31. prosince 1995 dodatečnou lhůtu k dosažení souladu s požadavky stanovenými v bodě 8 písm. b) a písm. e) přílohy II.Takové odchylky mohou získat pouze rybářská plavidla, která k 30. červnu 1992 provádějí rybolov a která za tímto účelem do 31. prosince 1992 předloží příslušným národním orgánům náležitě zdůvodněnou žádost.Tato žádost musí obsahovat údaje o lhůtách, během nichž mohou rybářská plavidla splnit uvedené požadavky.V případě, že je požadována finanční pomoc Společenství, mohou být přijaty pouze takové projekty, které splňují požadavky této směrnice.Článek 4Členské státy uvedou do 1. ledna 1993 v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí. Uvědomí o tom Komisi.Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici, nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob, jakým má být tento odkaz učiněn, si určí členské státy.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 16. června 1992.Za RadupředsedaArlindo Marques Cunha[1] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 15.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVšeobecné hygienické podmínky vztahující se na produkty rybolovu na rybářských plavidlech1. Části rybářských plavidel nebo kontejnery určené ke skladování produktů rybolovu nesmí obsahovat předměty nebo produkty, z nichž by se na potraviny mohly přenést škodlivé nebo abnormální vlastnosti. Tyto části nebo kontejnery musí být konstruovány tak, aby je bylo možné snadno čistit a aby bylo zajištěno, že voda z tajícího ledu nemůže zůstat ve styku s produkty rybolovu.2. Při používání musí být části rybářských plavidel nebo kontejnery určené ke skladování produktů rybolovu dokonale čisté, zejména nesmí být znečištěny palivem pohánějícím loď nebo špinavou vodou hromadící se na dně plavidla.3. Jakmile jsou produkty rybolovu přijaty na palubu, musí být chráněny před kontaminací a před působením slunce nebo jiného zdroje tepla. Aby nedošlo k narušení jakosti nebo zdravotní nezávadnosti, musí být k jejich praní použita buď sladká voda odpovídající požadavkům uvedeným v přílohách D a E směrnice 80/778/EHS [1], nebo čistá mořská voda.4. S produkty rybolovu musí být manipulováno a musí být skladovány způsobem bránícím jejich zhmoždění. Používání ostrých nástrojů je povoleno pouze při přemísťování velkých ryb nebo ryb, které by mohly zranit manipulujícího, za předpokladu, že svalovina těchto produktů není poškozena.5. Produkty rybolovu, které nejsou uchovávány v živém stavu, musí být co nejdříve po přijetí na palubu ošetřeny chladem. V případě rybářských plavidel, kde z praktického hlediska není chlazení možné, nesmí produkty rybolovu zůstat na palubě déle než osm hodin.6. Led používaný k chlazení produktů musí být vyroben z pitné vody nebo čisté mořské vody. Před použitím musí být led skladován v podmínkách bránících jeho kontaminaci.7. Po vykládce produktů rybolovu musí být kontejnery, vybavení a části plavidel, které jsou v přímém kontaktu s produkty rybolovu, vyčištěny pitnou vodou nebo čistou mořskou vodou.8. Pokud u ryb dochází k oddělení hlavy od těla a/nebo k odstranění vnitřností na palubě, musí být takové úkony prováděny hygienicky a produkty musí být okamžitě a důkladně omyty pitnou vodou nebo čistou mořskou vodou. Vnitřnosti a části, které mohou představovat nebezpečí pro veřejné zdraví, musí být odstraněny a uloženy odděleně od produktů určených k lidské spotřebě. Játra, jikry a mlíčí určené k lidské spotřebě musí být zchlazeny nebo zmraženy.9. Vybavení používané při odstraňování vnitřností, oddělování hlavy od těla nebo při odstraňování ploutví, kontejnery a různé vybavení přicházející do styku s produkty rybolovu, musí být vyrobeny z vodovzdorného, odolného a hladkého materiálu, který se snadno čistí a dezinfikuje. Při používání musí být dokonale čisté.10. Po personálu pověřeném manipulací s produkty rybolovu se požaduje dodržování vysokého standardu osobní hygieny a čistoty oblečení.[1] Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 11. Směrnice naposledy změněná směrnicí 91/377/EHS (Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIDodatečné hygienické podmínky pro rybářská plavidla uvedená v čl. 1 odst. 21. Rybářská plavidla musí být vybavena skladovacími prostory, nádržemi nebo kontejnery ke skladování zchlazených nebo zmrazených produktů rybolovu při teplotách stanovených směrnicí 91/493/EHS. Tato skladiště musí být oddělena od strojovny a od částí určených pro posádku přepážkami, které jsou dostatečně nepropustné, aby zabránily jakékoli kontaminaci skladovaných produktů rybolovu.2. Vnitřní povrchy skladovacích prostorů, nádrží nebo kontejnerů musí být vodovzdorné a snadno čistitelné a dezinfikovatelné. Musí být z hladkého materiálu nebo být opatřeny kvalitním hladkým nátěrem, který nemůže přenášet na produkty rybolovu látky škodlivé lidskému zdraví.3. Skladovací prostory musí být konstruovány způsobem zaručujícím, že voda z tajícího ledu nemůže zůstat ve styku s produkty rybolovu.4. Kontejnery používané ke skladování produktů musí zajistit jejich konzervaci v uspokojivých hygienických podmínkách, a zejména umožňovat odtok vody z tajícího ledu. Při používání musí být dokonale čisté.5. Pracovní povrchy, vybavení a skladovací prostory, nádrže a kontejnery se musí čistit po každém použití. K tomuto účelu se používá pitná voda nebo čistá mořská voda. Dezinfekce, dezinsekce nebo deratizace se provádí podle potřeby.6. Čistící a dezinfekční přípravky, insekticidy a všechny potenciálně toxické látky se skladují v uzamčených místnostech nebo skříních. Jejich použití nesmí představovat žádné nebezpečí kontaminace produktů rybolovu.7. Pokud jsou produkty rybolovu zmrazovány na palubě, musí být tato činnost prováděna v souladu s podmínkami stanovenými v kap. IV část II odst. 1 a 3 přílohy směrnice 91/493/EHS. Pokud se ke zmrazování používá solanka, nesmí být pro ryby zdrojem kontaminace.8. Plavidla vybavená k chlazení produktů rybolovu ve studené mořské vodě, která je chlazena buď pomocí ledu (CSW = chilled seawater) nebo mechanicky (RSW = refrigerated seawater), musí splňovat tyto požadavky:a) nádrže musí být vybaveny vhodným zařízením pro napouštění a odtok mořské vody a zařízením zajišťujícím stejnou teplotu v celé nádrži;b) nádrže musí být vybaveny zařízením pro zaznamenávání teploty, jehož čidlo je umístěno v té části nádrže, kde je teplota nejvyšší;c) činnost chladicího systému nádrže nebo kontejneru musí zajistit takovou rychlost ochlazování, při níž směs ryb a mořské vody dosáhne teploty 3° C nejpozději šest hodin po naskladnění a 0° C nejpozději za šestnáct hodin;d) po každém vyskladnění musí být nádrže, chladící systémy a kontejnery zcela vyprázdněny a důkladně vyčištěny pitnou vodou nebo čistou mořskou vodou. Mohou být plněny pouze čistou mořskou vodou;e) datum a číslo nádrže musí být jasně vyznačeny v záznamech teploty, které musí být uchovávány pro potřeby příslušného kontrolního orgánu.9. Pro potřeby kontroly příslušný orgán pravidelně aktualizuje seznam plavidel vybavených v souladu s body 7 nebo 8, avšak s výjimkou plavidel vybavených odstranitelnými nádržemi, které se, aniž je dotčen bod 5 druhá věta přílohy I, konzervací ryb chlazenou mořskou vodou pravidelně nezabývají.10. Vlastníci plavidel nebo jejich zástupci provedou veškerá opatření nezbytná k tomu, aby s produkty rybolovu nepracovaly ani nemanipulovaly osoby, které produkty rybolovu mohou kontaminovat, a to až do té doby, než bude bezpečně prokázáno, že tyto osoby mohou tuto činnost vykonávat bez rizika šíření nákazy. Běžné lékařské kontroly takových pracovníků musí být prováděny podle platných vnitrostátních právních předpisů dotyčného členského státu.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2002/62/ES ze dne 9. července 2002, kterou se podeváté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (organické sloučeniny cínu)Text s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0062

Úřední věstník L 183 , 12/07/2002 S. 0058 - 0059

		Směrnice Komise 2002/62/ESze dne 9. července 2002,kterou se podeváté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání (organické sloučeniny cínu)(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění některých nebezpečných látek a přípravků na trh a jejich používání [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2001/91/ES [2], a zejména na článek 2a uvedené směrnice, vložený směrnicí Rady 89/678/EHS [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Komise 1999/51/ES [4], kterou se popáté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice 76/769/EHS, zakazuje používání organických sloučenin cínu v protihnilobných aplikacích na trupy lodí o délce menší než 25 m a na plavidla o jakékoli délce používaná převážně na vnitrozemských vodních cestách. V této směrnici se požaduje přezkoumání ustanovení, která se vztahují k organickým sloučeninám cínu používaným v protihnilobných přípravcích, s plným zohledněním vývoje v Mezinárodní námořní organizaci (IMO), a zejména požadavku jejího Výboru pro ochranu mořského prostředí na celosvětový zákaz používání organických sloučenin cínu, které jsou obsaženy jako biocidy v protihnilobných přípravcích na lodích, s platností od 1. ledna 2003.(2) Z vědeckých studií vyplývá, že některé protihnilobné systémy používané na lodích představují podstatné riziko pro vodní prostředí. Mezinárodní úmluva IMO o kontrole škodlivých protihnilobných přípravků přijatá na diplomatické konferenci IMO v říjnu 2001 obsahuje zákaz od 1. ledna 2003 používání nebo opakovaného používání organických sloučenin cínu, které jsou obsaženy jako biocidy v protihnilobných přípravcích na lodích.(3) Zákaz používání nebo opakovaného používání organických sloučenin cínu přímo ovlivňuje fungování vnitřního trhu s organickými sloučeninami cínu, a je proto nezbytné sblížit právní předpisy členských států v této oblasti, a v důsledku toho změnit přílohu I směrnice 76/769/EHS, a zejména směrnici 1999/51/ES.(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady stanoví opatření vztahující se na plavidla ošetřená organickými sloučeninami cínu.(5) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES [5] upravuje rekreační plavidla a na tato plavidla se budou vztahovat stejná omezení jako na jiné lodi.(6) Touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství, které stanoví minimální požadavky na ochranu zaměstnanců uvedené ve směrnici Rady 89/391/EHS [6] a v samostatných směrnicích, které z ní vycházejí, zejména směrnice Rady 90/394/EHS [7] naposledy pozměněné směrnicí 1999/38/ES [8], a směrnice Rady 98/24/ES [9] o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci.(7) Touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství týkající se používání organických sloučenin cínu v plastech určených pro styk s potravinami, obsažených ve směrnici Komise 90/128/EHS ze dne 23. února 1990 o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami [10], naposledy pozměněné směrnicí 2002/17/ES [11].(8) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic pro odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se přizpůsobuje technickému pokroku způsobem stanoveným v příloze této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. října 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 2003.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 9. července 2002.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201.[2] Úř. věst. L 286, 30.10.2001, s. 27.[3] Úř. věst. L 398, 30.12.1989, s. 24.[4] Úř. věst. L 142, 5.6.1999, s. 22.[5] Úř. věst. L 164, 30.6.1994, s. 15.[6] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[7] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 1.[8] Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 66.[9] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.[10] Úř. věst. L 349, 13.12.1990, s. 26.[11] Úř. věst. L 58, 28.2.2002, s. 19.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV příloze I směrnice 76/769/EHS se bod 21 nahrazuje tímto bodem:"Organické sloučeniny cínu | 1.Nesmějí se uvádět na trh pro použití jako látky nebo složky přípravků, které působí jako biocidy ve volném spojení s nátěry.2.Nesmějí se uvádět na trh nebo používat jako látky nebo složky přípravků, které působí jako biocidy pro ochranu před znečišťováníma)všech plavidel bez ohledu na jejich délku, které jsou určeny pro použití na moři, pobřeží, v ústí řek a na vnitrozemských vodách a jezerech;b)klecí, plováků, sítí a všech ostatních zařízení nebo vybavení používaných pro chov ryb a měkkýšů;c)všech zařízení nebo vybavení, která jsou zcela nebo částečně ponořena, mikroorganismy, rostlinami nebo živočichy.3.Nesmějí se používat jako látky nebo složky přípravků, které jsou určeny pro použití při úpravě průmyslových vod." |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 97/49/ES ze dne 29. července 1997, kterou se mění směrnice Rady 79/409/EHS o ochraně volně žijících ptáků

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0049

Úřední věstník L 223 , 13/08/1997 S. 0009 - 0017

		Směrnice Komise 97/49/ESze dne 29. července 1997,kterou se mění směrnice Rady 79/409/EHS o ochraně volně žijících ptákůKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků [1], naposledy pozměněnou aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 15 této směrnice,vzhledem k tomu, že je nutné změnit přílohu I směrnice 79/409/EHS, aby se přihlédlo k nejnovějším informacím o stavu poddruhu Phalacrocorax carbo sinensis a že tento poddruh dosáhl stavu příznivého pro své zachování;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému a vědeckému pokroku zřízeného směrnicí 79/409/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 79/409/EHS se nahrazuje přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 1998. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátý den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. července 1997.Za KomisiRitt Bjerregaardčlenka Komise[1] Úř. věst. L 103, 25.4.1979, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"ANEXO IBILAG IANHANG IΠΑΡΑΡΤΗΜΑ IANNEX IANNEXE IALLEGATO IBIJLAGE IANEXO ILIITE IBILAGA I| Español | Dansk | Deutsch | Ελληνικά | English | Français | Italiano | Nederlands | Português | Suomi | Svenska |1.Gavia stellata | Colimbo chico | Rødstrubet lom | Sterntaucher | Κηλιδοβούτι | Red-throated diver | Plongeon catmarin | Strolaga minore | Roodkeelduiker | Mobêlha-pequena | Kaakkuri | Smålom |2.Gavia arctica | Colimbo ártico | Sortstrubet lom | Prachttaucher | Λαμπροβούτι | Black-throated diver | Plongeon arctique | Strolaga mezzana | Parelduiker | Mobêlha-árctica | Kuikka | Storlom |3.Gavia immer | Colimbo grande | Islom | Eistaucher | Παγοβούτι | Great northern diver | Plongeon imbrin | Strolaga maggiore | IJsduiker | Mobêlha-grande | Amerikanjääkuikka | Islom |4.Podiceps auritus | Zampullín cuellirrojo | Nordisk lappedykker | Ohrentaucher | Ωτοβουτηχτάρα | Slavonian grebe | Grèbe esclavon | Svasso cornuto | Kuifduiker | Mergulhão-de-pescoço-castanho | Mustakurkku-uikku | Svarthakedopping |5.Pterodroma madeira | Petrel de Madeira | Madeira blød petrel | Madeira-Sturmvogel | Θυελλοπούλι της Μαδέρας | Zino's petrel | Diablotin de Madère | Berta di Madera | Madeirastormvogel | Freira da Madeira | Madeiranviistäjä | Smalnäbbad sammetspe |6.Pterodroma feae | Petrel atlántico | Kanarisk blød petrel | Kapverden-Sturmvogel | Θυελλοπούλι των Desertas | Fea's petrel | Diablotin du Cap-Vert | Berta del Capo Verde | Gon-gonstormvogel | Freira do Bugio | Kapverdenviistäjä | Tjocknäbbad sammetspe |7.Bulweria bulwerii | Petrel de Bulwer | Bulwers skråpe | Bulwersturmvogel | Θυελλοπούλι του Bulver | Bulwer's petrel | Pétrel de Bulwer | Berta di Bulwer | Bulwers stormvogel | Alma-negra | Tyrskyliitäjä | Spetsstjärtad petrell |8.Calonectris diomedea | Pardela cenicienta | Kuls skråpe | Gelbschnabelsturmtaucher | Άρτεμις | Cory's shearwater | Puffin cendré | Berta maggiore | Kuhls pijlstormvogel | Pardela-de-bico-amarelo | Välimerenliitäjä | Gulnäbbad lira |9.Puffinus puffinus mauretanicus | Pardela pichoneta balear | Balearisk almindelig skråpe | Schwarzschnabelsturmtaucher (Balearische Unterart) | Μύχος (φυλή Βαλεαρίδων) | Manx shearwater (Balearic subspecies) | Puffin des Baléares | Berta minore (sottospecie delle Baleari) | Noordse pijlstormvogel (Westmediterrane ondersoort) | Pardela-sombria das Baleares | Pikkuliitäjä | Medelhavslira |10.Puffinus assimilis | Pardela chica | Lille skråpe | Kleiner Sturmtaucher | Μικρόμυχος | Little shearwater | Petit puffin | Berta minore fosca | Kleine pijlstormvogel | Pardela-pequena | Kääpiöliitäjä | Dvärglira |11.Pelagodroma marina | Paíño pechialbo | Fregatstormsvale | Weißgesichtsturmschwalbe | Πελαγοδρόμος | White-faced | Pétrel frégate | Uccello delle tempeste fregata | Bont stormvogeltje | Calcamar | Ulappakeiju | Fregattstormsvala |12.Hydrobates pelagicus | Paíño común | Lille stormsvale | Sturmschwalbe | Πετρίλος | Storm petrel | Pétrel tempête | Uccello delle tempeste | Stormvogeltje | Paínho-de-cauda-quadrada | Merikeiju | Stormsvala |13.Oceanodroma leucorhoa | Paíño de Leach | Stor stormsvale | Wellenläufer | Κυματοβάτης | Leach's storm petrel | Pétrel culblanc | Uccello delle tempeste codaforcuta | Vaal stormvogeltje | Paínho-de-cauda-forcada | Myrskykeiju | Klykstjärtad stormsvala |14.Oceanodroma castro | Paíño de Madeira | Madeirastormsvale | Madeira-Wellenläufer | Κυματοβάτης της Μαδέρας | Madeiran storm petrel | Pétrel de Castro | Uccello delle tempeste di Castro | Madeirastormvogeltje | Paínho da Madeira | Madeirankeiju | Oceanlöpare |15.Phalacrocorax aristotelis desmarestii | Cormorán moñudo (mediterráneo) | Topskarv (middelhavsunderart) | Krähenscharbe (Mittelmeer-Unterart) | Θαλασσοκόρακας | Shag (Mediterranean subspecies) | Cormoran huppé (sous-espèce méditerranéenne) | Marangone dal ciuffo (sottospecie del Mediterraneo) | Kuifaalscholver (Middellandse-Zeeondersoort) | Corvo-marinho-de-crista (subespécie mediterrânica) | Karimetso (alalaji Välimeri) | Toppskarv (underart från Medelhavet) |16.Phalacrocorax pygmeus | Cormorán pigmeo | Dværgskarv | Zwergscharbe | Λαγγόνα | Pygmy cormorant | Cormoran pygmée | Marangone minore | Dwergaalscholver | Corvo-marinho-pigmeu | Pikkumerimetso | Dvärgskarv |17.Pelecanus onocrotalus | Pelícano común | Almindelig pelikan | Rosapelikan | Ροδοπελεκάνος | White pelican | Pélican blanc | Pellicano | Pelikaan | Pelicano-vulgar | Pelikaani | Pelikan |18.Pelecanus crispus | Pelícano ceñudo | Krøltoppet pelikan | Krauskopfpelikan | Αργυροπελεκάνος | Dalmatian pelican | Pélican frisé | Pellicano riccio | Kroeskoppelikaan | Pelicano-crespo | Kiharapelikaani | Krushuvad pelikan |19.Botaurus stellaris | Avetoro | Rørdrum | Rohrdommel | Τρανομουγκάνα | Bittern | Butor étoilé | Tarabuso | Roerdomp | Abetouro-comum | Kaulushaikara | Rördrom |20.Ixobrychus minutus | Avetorillo común | Dværghejre | Zwergdommel | Νανομουγκάνα | Little bittern | Blongios nain | Tarabusino | Woudaapje | Garça-pequena | Pikkuhaikara | Dvärgrördrom |21.Nycticorax nycticorax | Martinete | Nathejre | Nachtreiher | Νυχτοκόρακας | Night heron | Héron bihoreau | Nitticora | Kwak | Goraz | Yöhaikara | Natthäger |22.Ardeola ralloides | Garcilla cangrejera | Tophejre | Rallenreiher | Κρυπτοτσικνιάς | Squacco heron | Héron carabier | Sgarza ciuffetto | Ralreiger | Papa-ratos | Rääkkähaikara | Rallhäger |23.Egretta garzetta | Garceta común | Silkehejre | Seidenreiher | Λευκοτσικνιάς | Little egret | Aigrette garzette | Garzetta | Kleine zilverreiger | Garça-branca-pequena | Silkkihaikara | Silkeshäger |24.Egretta alba | Garceta grande | Sølvhejre | Silberreiher | Αργυροτσικνιάς | Great white egret | Grande aigrette | Airone bianco maggiore | Grote zilverreiger | Garça-branca-grande | Jalohaikara | Ägretthäger |25.Ardea purpurea | Garza imperial | Purpurhejre | Purpurreiher | Πορφυροτσικνιάς | Purple heron | Héron pourpré | Airone rosso | Purperreiger | Garça-vermelha | Ruskohaikara | Purpurhäger |26.Ciconia nigra | Cigüeña negra | Sort stork | Schwarzstorch | Μαυροπελαργός | Black stork | Cigogne noire | Cicogna nera | Zwarte ooievaar | Cegonha-preta | Mustahaikara | Svart stork |27.Ciconia ciconia | Cigüeña común | Hvid stork | Weißstorch | Λευκοπελαργός | White stork | Cigogne blanche | Cicogna bianca | Ooievaar | Cegonha-branca | Kattohaikara | Vit stork |28.Plegadis falcinellus | Morito | Sort ibis | Sichler | Χαλκόκοτα | Glossy ibis | Ibis falcinelle | Mignattaio | Zwarte ibis | Maçarico-preto | Pronssi-iibis | Bronsibis |29.Platalea leucorodia | Espátula | Skestork | Löffler | Χουχιαρομύτα | Spoonbill | Spatule blanche | Spatola | Lepelaar | Colhereiro | Kapustahaikara | Skedstork |30.Phoenicopterus ruber | Flamenco | Flamingo | Flamingo | Φλαμίγκο | Greater flamingo | Flamant rose | Fenicottero | Flamingo | Flamingo-comum | Flamingo | Flamingo |31.Cygnus bewickii (Cygnus columbianus bewickii) | Cisne chico | Pibesvane | Zwergschwan | Νανόκυκνος | Bewick's swan | Cygne de Bewick | Cigno minore | Kleine zwaan | Cisne-pequeno | Pikkujoutsen | Mindre sångsvan |32.Cygnus cygnus | Cisne cantor | Sangsvane | Singschwan | Αγριόκυκνος | Whooper swan | Cygne sauvage | Cigno selvativo | Wilde zwaan | Cisne-bravo | Laulujoutsen | Sångsvan |33.Anser albifrons flavirostris | Ánsar careto de Groenlandia | Blisgås (grønlandsk underart) | Bleßgans (grönländische Unterart) | Ασπρομετωπόχηνα (φυλής Γροιλανδίας) | White-fronted goose (Greenland subspecies) | Oie rieuse (sous-espèce du Groenland) | Oca lombardella (sottospecie della Groenlandia) | Groenlandse kolgans | Ganso da Gronelândia | Tundrahanhi (alalaji Grönlanti) | Bläsgås (grönländsk underart) |34.Anser erythropus | Ánsar careto chico | Dværggås | Zwerggans | Νανύχηνα | Lesser white-fronted goose | Oie naine | Oca lombardella minore | Dwerggans | Ganso-pequeno-de-testa-branca | Kiljuhanhi | Fjällgås |35.Branta leucopsis | Barnacla cariblanca | Bramgås | Nonnengans | Ασπρομαγουλόχηνα | Barnacle goose | Bernache nonnette | Oca facciabianca | Brandgans | Ganso-de-faces-brancas | Valkoposkihanhi | Vitkindad gås |36.Branta ruficollis | Barnacla cuellirroja | Rødhalset gås | Rothalsgans | Κοκκινολαιμόχηνα | Red-breasted goose | Bernache à cou roux | Oca collorosso | Roodhalsgans | Ganso-de-pescoço-ruivo | Punakaulahanhi | Rödhalsad gås |37.Tadorna ferruginea | Tarro canelo | Rustand | Rostgans | Καστανόχηνα | Ruddy shelduck | Tadorne casarca | Casarca | Casarca | Pato-ferrugíneo | Ruostesorsa | Rostand |38.Marmaronetta angustirostris | Cerceta pardilla | Marmorand | Marmelente | Στικτόπαπια | Marbled teal | Sarcelle marbrée | Anatra marmorizzata | Marmereend | Pardilheira | Marmorisorsa | Marmorand |39.Aythya yroca | Porrón pardo | Hvidøjet and | Moorente | Βαλτόπαπια | Ferruginous duck | Fuligule nyroca | Moretta tabaccata | Witoogeend | Zarro-castanho | Ruskosotka | Vitögd dykand |40.Mergus albellus | Serreta chica | Lille skallesluger | Zwergsäger | Νανοπρίστης | Smew | Harle piette | Pesciaiola | Nonnetje | Merganso-pequeno | Uivelo | Salskrake |41.Oxyura leucocephala | Malvasía | Hvidhovedet and | Weißkopf-Ruderente | Κεφαλούδι | White-headed duck | Erismature à tête blanche | Gobbo rugginoso | Witkopeend | Pato-rabo-alçado | Viuhkasorsa | Kopparand |42.Pernis apivorus | Halcón abejero | Hvepsevåge | Wespenbussard | Σφηκοβαρβακίνο | Honey buzzard | Bondrée apivore | Falco pecchiaiolo | Wespendief | Falcão-abelheiro | Mehiläishaukka | Bivråk |"--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 6. prosince 1991, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/297/EHS s ohledem na chování volantu a sloupku řízení při nárazu

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0662

Úřední věstník L 366 , 31/12/1991 S. 0001 - 0016 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 21 S. 0196  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 21 S. 0196

		Směrnice Komiseze dne 6. prosince 1991,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/297/EHS s ohledem na chování volantu a sloupku řízení při nárazu(91/662/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 74/297/EHS ze dne 4. června 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vnitřní výbavy motorových vozidel (chování mechanismu řízení při nárazu) [1], a zejména na článek 5 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že na základě získaných zkušeností a současného stavu techniky je nyní vhodné zlepšit ochranu, kterou řidiči poskytuje kontrola nad chováním volantu a mechanismu řízení při čelním nárazu, uvedením směrnice 74/297/EHS do souladu s nejnovějším stavem vývoje odpovídajícího předpisu Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů a zavedením některých dalších zlepšení;vzhledem k tomu, že některé další změny uvedené směrnice by měly být provedeny na základě získaných poznatků z nehod, podle nichž by volant měl být měkký, aby ochránil obličej řidiče před vážným poraněním; že bylo navrženo několik zkušebních metod, a proto Komise předloží do 31. prosince 1991 další návrhy Výboru pro přizpůsobování směrnic technickému pokroku;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku směrnic pro motorová vozidla,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy směrnice 74/297/EHS se nahrazují přílohami této směrnice.Článek 21. Od 1. října 1992 nesmějí členské státya) - odmítnout udělit ES schválení typu nebo vydat dokladu uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS [2] nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, ani- zakázat uvedení vozidla do provozuz důvodů týkajících se jejich mechanismu řízení, jestliže byl tento mechanismus schválen jako typ podle směrnice 74/297/EHS ve znění této směrnice;b) - odmítnout udělit ES schválení typu pro typ mechanismu řízení určeného k montáži do určitého vozidla nebo vozidel, ani- zakázat uvedení na trh mechanismu řízení určeného k montáži do určitého vozidla nebo vozidel,pokud tento mechanismus řízení splňuje požadavky směrnice 74/297/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. října 1996 členské státy:- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typupro motorová vozidla kategorie M1 s jiným než čelním řízením z důvodů týkajících se jejich mechanismu řízení, pokud tento mechanismus nesplňuje požadavky směrnice 74/297/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. října 1995 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typupro motorová vozidla kategorie M1 s čelním řízením a pro všechna motorová vozidla kategorie N1 s maximální přípustnou hmotností do 1500 kg z důvodů týkajících se jejich mechanismu řízení, pokud tento mechanismus nesplňuje požadavky směrnice 74/297/EHS ve znění této směrnice.4. Od 1. října 1996 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typupro typ mechanismu řízení z důvodů týkajících se mechanismu řízení, pokud tento mechanismus nesplňuje požadavky bodů 5.2, 5.3 a 5.4 přílohy I směrnice 74/297/EHS ve znění této směrnice.5. Od 1. října 1996 mohou členské státy mohou zakázat první uvedení do provozu vozidel, jejichž mechanismus řízení nesplňuje požadavky směrnice 74/297/EHS ve znění této směrnice.Toto ustanovení se však nepoužije do 1. října 1997- na vozidla kategorie M1 s čelním řízením nebo- na vozidla kategorie N1 s maximální přípustnou hmotností do 1500 kg nebo- na vozidla kategorie M1 s jiným než čelním řízením z hlediska požadavků uvedených v bodě 5.1 přílohy I (maximální svislý posuv sloupku řízení).6. Od 1. října 1995 mohou členské státy zakázat uvedení na trh mechanismů řízení určených k montáži do určitého vozidla nebo vozidel, pokud tyto mechanismy nesplňují požadavky bodů 5.2, 5.3 a 5.4 přílohy I směrnice 74/297/EHS ve znění této směrnice.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 6. prosince 1991.Za KomisiMartin Bangemannmístopředseda[1] Úř. věst. L 165, 20.6.1974, s. 16.[2] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IDEFINICE, ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU, EHS SCHVÁLENÍ TYPU, POŽADAVKY, ZKOUŠKY, SHODNOST VÝROBY1. OBLAST PŮSOBNOSTITato směrnice se vztahuje na chování mechanismu řízení motorových vozidel kategorie M1 a vozidel kategorie N1 s maximální přípustnou hmotností menší než 1500 kg z hlediska ochrany řidiče při čelní srážce.Na žádost výrobce může být podle této směrnice schváleno jako typ vozidlo jiné kategorie.2. DEFINICEPro účely této směrnice2.1 "Chováním mechanismu řízení při nárazu" se rozumí chování tohoto mechanismu pod vlivem tří druhů sil:2.1.1 sil vyvolaných čelní srážkou, které mohou způsobit posuv sloupku řízení směrem dozadu;2.1.2 sil vyvolaných setrvačností hlavy řidiče při nárazu na mechanismus řízení při čelní srážce;2.1.3 sil vyvolaných setrvačností těla řidiče při nárazu na mechanismus řízení při čelní srážce.2.2 "Typem vozidla" se rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v těchto zásadních hlediscích:2.2.1 konstrukce, rozměry, tvary a materiály částí vozidla, které se nacházejí před mechanismem řízení;2.2.2 hmotnosti vozidla v pohotovostním stavu podle definice v bodě 2.6 přílohy I směrnice 70/156/EHS (bez řidiče).2.3 "Mechanismem řízení" se rozumí řídicí zařízení, zpravidla volant, ovládané řidičem.2.4 "Typem mechanismu řízení" se rozumí kategorie mechanismů řízení, které se podstatně neliší, pokud se týká konstrukce, rozměrů, tvaru a materiálů.2.5 "Schválením typu mechanismu řízení" se rozumí schválení typu mechanismu řízení z hlediska ochrany hlavy a těla řidiče před mechanismem řízení při nárazu.2.6 "Schválením typu vozidla" se rozumí schválení typu vozidla z hlediska ochrany hlavy a těla řidiče před mechanismem řízení při nárazu.2.7 "Univerzálním mechanismem řízení" se rozumí mechanismus řízení, který může být montován do více typů vozidel, přičemž rozdíly v připojení mechanismu řízení ke sloupku řízení neovlivňují chování mechanismu řízení při nárazu.2.8 "Airbagem" se rozumí pružný vak, který je určen k naplnění plynem pod tlakem a který:2.8.1 má chránit řidiče vozidla před nárazem na mechanismus řízení,2.8.2 nafukuje se zařízením, které se uvádí v činnosti při nárazu vozidla.2.9 "Věncem mechanismu řízení" se v případě volantu rozumí kruh, který řidič při jízdě drží rukama.2.10 "Příčkou" se rozumí tyč spojující věnec mechanismu řízení s nábojem.2.11 "Nábojem" se rozumí část mechanismu řízení nacházející se zpravidla v jeho středu, která:2.11.1 spojuje mechanismus řízení s hřídelem řízení,2.11.2 přenáší točivý moment z mechanismu řízení na hřídel řízení.2.12 "Středem náboje mechanismu řízení" se rozumí bod na povrchu náboje, který leží v ose hřídele řízení.2.13 "Rovinoumechanismu řízení" se v případě volantu rozumí rovina, která rozděluje věnec volantu na dvě stejné části mezi řidiče a předek vozidla.2.14 "Hřídelem řízení" se rozumí konstrukční část, která přenáší točivý moment působící na mechanismus řízení do převodky řízení.2.15 "Sloupkem řízení" se rozumí kryt, který obklopuje hřídel řízení.2.16 "Mechanismem řízení" se rozumí sestava zahrnující mechanismus řízení, sloupek řízení, montážní příslušenství, hřídel řízení, převodku řízení a veškeré další konstrukční části, jako jsou části přispívající k pohlcování energie při nárazu na mechanismus řízení.2.17 "Prostorem pro cestující" se rozumí prostor pro umístění cestujících ohraničený střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, vnějším zasklením, přední přepážkou a rovinou podpěry opěradla zadního sedadla.2.18 "Nárazovým tělesem" se rozumí tuhá polokulová maketa hlavy o průměru 165 mm podle bodu 3 přílohy IV.2.19 "R-bodem" se rozumí vztažný bod místa k sedění definovaný v příloze III směrnice 77/649/EHS ve znění směrnice 90/630/EHS.3. ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU3.1 Typ vozidla3.1.1 Žádost o ES schválení typu vozidla z hlediska ochrany řidiče před mechanismem řízení při nárazu podává výrobce nebo jeho pověřený zástupce.3.1.2 K žádosti se přiloží v trojím vyhotovení tyto dokumenty a údaje:3.1.2.1 podrobný popis typu vozidla z hlediska konstrukce, rozměrů, tvaru a materiálů částí vozidla, které se nacházejí před mechanismem řízení;3.1.2.2 dostatečně podrobné výkresy mechanismu řízení a jeho připevnění k podvozku a karoserii vozidla, vyhotovené ve vhodném měřítku;3.1.2.3 technický popis tohoto mechanismu;3.1.2.4 hmotnost vozidla v pohotovostním stavu;3.1.2.5 popřípadě doklad, že mechanismus řízení byl schválen jako typ podle bodů 5.2 a 5.3.3.1.3 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží:3.1.3.1 vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen, ke zkoušce podle bodu 5.1;3.1.3.2 podle volby výrobce a po dohodě s technickou zkušebnou buď druhé vozidlo, nebo části vozidla, které jsou důležité pro zkoušky podle bodů 5.2 a 5.3.3.2 Typ mechanismu řízení3.2.1 Žádost o ES schválení typu mechanismu řízení podává výrobce mechanismu řízení nebo jeho pověřený zástupce.3.2.2 K žádosti se přiloží v trojím vyhotovení tyto dokumenty a údaje:3.2.2.1 podrobný popis typu mechanismu řízení z hlediska jeho konstrukce, rozměrů a materiálů;3.2.2.2 dostatečně podrobné výkresy mechanismu řízení a jeho připevnění k podvozku a karoserii vozidla, vyhotovené ve vhodném měřítku.3.2.3 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží mechanismus řízení představující typ mechanismu řízení, který má být schválen, a podle volby výrobce a po dohodě s technickou zkušebnou části vozidla, které jsou důležité pro zkoušky podle bodů 5.2 a 5.3.4. ES SCHVÁLENÍ TYPU4.1 Před udělením schválení typu ověří schvalovací orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.4.2 K certifikátu ES schválení typu se připojí příloha odpovídající vzoru uvedenému v bodě 4.2.1 nebo 4.2.2:4.2.1 u žádostí podle bodu 3.1 formulář podle přílohy VA;4.2.2 u žádostí podle bodu 3.2 formulář podle přílohy VB.5. POŽADAVKY5.1 Při zkoušce vozidla v pohotovostním stavu bez figuríny se nárazem na bariéru rychlostí 48,3 km/h nesmí vrchol sloupku řízení a hřídel řízení posunout ve vodorovném směru rovnoběžně s podélnou osou vozidla vzhledem k bodu vozidla neovlivněného nárazem dozadu o více než 12,7 cm, a ve svislém směru o 12,7 cm.5.2 Narazí-li na mechanismus řízení maketa trupu pohybující se proti tomuto mechanismu relativní rychlostí 24,1 km/h v souladu s postupem podle přílohy IV, nesmí být síla, kterou na maketu trupu působí mechanismus řízení, větší než 1111 daN.5.3 Narazí-li na mechanismus řízení nárazové těleso pohybující se proti tomuto mechanismu relativní rychlostí 24,1 km/h v souladu s postupem podle přílohy IV, nesmí být zpoždění nárazového tělesa větší než 80 g po dobu kumulativně delší než 3 ms. Zpoždění musí být vždy menší než 120 g při kmitočtovou třídu kanálu CFC 600 Hz.5.4 Mechanismus řízení musí být navržen, zhotoven a namontován takovým způsobem, aby:5.4.1 před nárazovou zkouškou podle bodů 5.2 a 5.3 žádná část povrchu mechanismu řízení obrácená k řidiči, které se může dotknout koule o průměru 165 mm, nevykazovala nerovnosti nebo ostré hrany s poloměrem zaoblení menším než 2,5 mm;5.4.1.1 po nárazové zkoušce podle bodů 5.2 a 5.3 nevykazovala žádná část povrchu mechanismu řízení obrácená k řidiči ostré nebo drsné hrany, které by mohly zvýšit riziko nebo vážnost poranění řidiče. Malé povrchové trhliny a praskliny se neberou v úvahu.5.4.2 Mechanismus řízení musí být navržen, proveden a namontován tak, aby se na žádné jeho části, včetně ovládače houkačky a částí příslušenství, nemohl zachytit oděv nebo šperky řidiče při běžných pohybech při řízení.5.4.3 Mechanismy řízení, které nejsou určeny k tomu, aby byly součástí původního vybavení vozidla, musí splňovat požadavky týkající se zkoušení podle bodu 2.1.3 přílohy III a bodu 2.3 přílohy IV.5.4.4 U univerzálních mechanismů řízení musí být požadavky splněny:5.4.4.1 pro celý rozsah úhlů sloupku řízení, přičemž se předpokládá, že u všech (schválených) typů vozidel, pro které je mechanismus určen, budou zkoušky provedeny nejméně pro maximální a minimální úhel sloupku;5.4.4.2 pro celý rozsah možných poloh nárazového tělesa a makety trupu vzhledem k mechanismu řízení, přičemž se předpokládá, že u všech schválených typů vozidel, pro které je mechanismus určen, bude zkouška provedena nejméně pro střední polohu. Jestliže se používá sloupek řízení, musí být typu, který odpovídá podmínkám "nejnepříznivějšího případu".5.4.5 Používají-li se adaptéry k přizpůsobení jediného typu mechanismu řízení pro řadu sloupků řízení a je-li možno prokázat, že při použití těchto adaptérů jsou vlastnosti systému, pokud se týká pohlcování energie, stejné, mohou být všechny zkoušky provedeny s jediným typem adaptéru.6. ZKOUŠKY6.1 Splnění požadavků bodu 5 se ověřuje metodami stanovenými v přílohách II, III a IV. Všechna měření se provedou podle normy ISO 6487-1987.6.2 Podle uvážení schvalovacího orgánu však mohou být použity jiné zkoušky, jestliže lze prokázat jejich rovnocennost. V tomto případě se k dokumentaci schválení typu přiloží zpráva popisující použité metody a dosažené výsledky.7. SHODNOST VÝROBY7.1 V případě ES schválení typu vozidla se pro ověření shodnosti podrobí přiměřený počet mechanismů řízení ze sériové výroby namátkové kontrole.7.2 V případě ES schválení typu mechanismu řízení se pro ověření shodnosti podrobí přiměřený počet mechanismů řízení ze sériové výroby kontrole náhodným výběrem.7.3 Výše zmíněné kontroly se zpravidla omezí na kontrolu rozměrů. V případě nutnosti se však vozidlo nebo mechanismus řízení podrobí zkoušce podle bodu 5.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZKOUŠKA ČELNÍM NÁRAZEM NA BARIÉRU1. ÚČELÚčelem této zkoušky je ověřit, zda vozidlo splňuje požadavky bodu 5.1 přílohy I.2. ZAŘÍZENÍ, POSTUPY A MĚŘICÍ PŘÍSTROJE2.1 Zkušební dráhaZkušební prostranství musí být dostatečně velké, aby umožňovalo umístění rozjezdové dráhy, bariéry a technických zařízení nutných pro zkoušku. Konečný úsek dráhy nejméně 5 m před bariérou musí být vodorovný (se sklonem menším než 3 %, měřeným na délce 1 m), rovinný a hladký.2.2 BariéraBariéru tvoří železobetonový blok, který má vpředu šířku nejméně 3 m a výšku nejméně 1,5 m. Tloušťka bariéry se volí tak, aby hmotnost bariéry byla nejméně 70 t. Její čelní stěna musí být rovná, svislá a kolmá k ose rozjezdové dráhy. Musí být pokryta překližkovými deskami v dobrém stavu, tloušťky (19 ± 1) mm. Mezi překližkovou desku a bariéru je možno vložit konstrukci skládající se z ocelové desky tloušťky nejméně 25 mm. Může být použita též bariéra jiných vlastností, jestliže její nárazová plocha je větší než čelní nárazová plocha zkoušeného vozidla a bariéra umožňuje dosáhnout rovnocenných výsledků.2.3 Pohon vozidlaV okamžiku nárazu již nesmí být vozidlo vystaveno působení jakéhokoli přídavného řídicího nebo hnacího zařízení. Musí dospět k překážce po dráze kolmé k bariéře; největší dovolená boční odchylka mezi střední svislicí čela vozidla a střední svislicí stěny bariéry je ± 30 cm.2.4 Stav vozidla2.4.1 Ke zkoušce musí vozidlo buď být vybaveno všemi svými obvyklými částmi a zařízením zahrnutým do jeho pohotovostní hmotnosti (v nenaloženém stavu), nebo musí být ve stavu, ve kterém splňuje tento požadavek, pokud se týká částí a zařízení důležitých z hlediska prostoru pro cestující a rozložení hmotnosti vozidla jako celku v pohotovostním stavu. Na žádost výrobce může být vozidlo odchylně od bodu 5.1 přílohy I obsazeno při zkoušce figurínami umístěnými tak, aby v žádném okamžiku nebránily pohybu mechanismu řízení. Hmotnost figurín se při této zkoušce nebere v úvahu.2.4.2 Je-li vozidlo poháněno vnějšími prostředky, musí být jeho palivový systém naplněn nejméně z 90 % svého objemu nehořlavou kapalinou o hustotě v rozmezí od 0,7 do 1. Všechny ostatní systémy (nádrže na brzdovou kapalinu, chladič atd.) mohou být prázdné.2.4.3 Je-li vozidlo poháněno vlastním motorem, musí být jeho palivová nádrž naplněna nejméně z 90 % svého objemu. Všechny ostatní nádrže musí být naplněny do svého celého objemu.Na přání výrobce a se souhlasem technické zkušebny může být motor zásobován palivem z pomocné nádrže malého objemu. V tomto případě se palivová nádrž naplní na nejméně 90 % svého objemu nehořlavou kapalinou o hustotě v rozmezí od 0,7 do 1.2.4.4 Na žádost výrobce může technická zkušebna provádějící zkoušky povolit, aby bylo ke zkouškám podle této směrnice použito stejného vozidla, jakého se používá ke zkouškám podle jiných směrnic (včetně zkoušek, které mohou ovlivnit jeho nosnou konstrukci).2.5 Rychlost při nárazuRychlost v okamžiku nárazu musí být v rozmezí od 48,3 km/h do 53,1 km/h. Jestliže však byla zkouška provedena při vyšší rychlosti nárazu a vozidlo přitom vyhovělo stanoveným požadavkům, považuje se zkouška za vyhovující.2.6 Měřicí přístrojePřístroj použitý k záznamu rychlosti podle bodu 2.5 musí mít přesnost ± 1 %.3. VÝSLEDKY3.1 Ke stanovení posuvu mechanismu řízení směrem dozadu a nahoru se v průběhu srážky pořídí záznam [1] změny vzdálenosti – měřené ve vodorovném směru [2] rovnoběžně s podélnou osou vozidla a ve svislém směru kolmo k této ose – mezi horní částí sloupku řízení (a hřídele) a bodem na vozidle, který nebyl nárazem ovlivněn. Hodnotou posuvu směrem dozadu a nahoru je největší hodnota této změny zjištěná ze záznamu.3.2 Po zkoušce se v písemné zprávě popíše poškození vzniklé na vozidle; připojí se nejméně po jedné fotografii pořízené z každého z těchto pohledů na vozidlo:3.2.1 pohled ze strany (pravé i levé),3.2.2 pohled zepředu,3.2.3 pohled zespodu,3.2.4 pohled na postiženou oblast uvnitř prostoru pro cestující.4. KOREKČNÍ FAKTORY4.1 Označenív : zaznamenaná rychlost v km/h;M0 : hmotnost prototypu ve stavu podle bodu 2.4 této přílohy;m1 : hmotnost prototypu se zkušebním zařízením;D0 : Změna vzdálenosti změřená při nárazu podle bodu 3.1 této přílohy;D1 : Změna vzdálenosti použitá ke stanovení výsledků zkoušky;K1 : větší z hodnot (48,3/v)2 a 0,83;K2 : větší z hodnot m0/m1 a 0,8.4.2 D= D. K. K24.3 Zkoušku čelním nárazem na bariéru není nutno provádět u vozidla, které je shodné s posuzovaným prototypem, pokud se týká vlastností podle bodu 2.2 přílohy I, avšak jehož hmotnost m1 je větší než m0, jestliže m1 není větší než 1,25 m0 a z korigované změny D2 vypočtené ze změny D1 podle vzorce D2 = (m1.D1)/m0 je zřejmé, že nové vozidlo ještě splňuje požadavky podle bodu 5 přílohy I.5. ROVNOCENNÉ POSTUPY5.1 Podle uvážení schvalovacího orgánu mohou být použity alternativní zkoušky, jestliže lze prokázat jejich rovnocennost. V tomto případě se k dokumentaci pro schválení typu přiloží zpráva popisující použitou metodu a dosažené výsledky, popřípadě důvod pro neprovedení zkoušky.5.2 Za prokázání rovnocennosti alternativní metody odpovídá výrobce nebo jeho zástupce, který použití této metody požaduje.[1] Tento záznam může být nahrazen změřením maximálních hodnot.[2] „Vodorovným směrem“ se zde rozumí směr ve vztahu k prostoru pro cestující ve stojícím vozidle před zkouškou a nikoli ve vztahu k tomuto prostoru při pohybu vozidla vzhledem k vozovce; „svislým směrem“ se rozumí směr vzhůru kolmo k vodorovné rovině.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIZKOUŠKA NÁRAZEM MAKETY TRUPU1. ÚČELÚčelem této zkoušky je ověřit, zda vozidlo splňuje požadavky bodu 5.2 přílohy I.2. ZAŘÍZENÍ, POSTUPY A MĚŘICÍ PŘÍSTROJE2.1 Namontování mechanismu řízení2.1.1 Mechanismus se namontuje na přední část vozidla vzniklou příčným řezem karoserií na úrovni předních sedadel, pokud možno s vyloučením střechy, čelního skla a dveří. Tato část se tuhým způsobem připevní ke zkušební stolici tak, aby se nárazem makety trupu nemohla posunout.Dovolená odchylka úhlu namontování mechanismu řízení oproti konstrukčnímu úhlu je ± 2°.2.1.2 Na žádost výrobce a se souhlasem technické zkušebny však může být mechanismus řízení namontován na rámovou konstrukci, která napodobuje připevnění mechanismu řízení, pokud rámová konstrukce s mechanismem řízení má ve srovnání se skutečnou přední částí karoserie s namontovaným mechanismem řízení:2.1.2.1 stejné geometrické uspořádání,2.1.2.2 větší tuhost.2.1.3 Montáž mechanismu řízení v případě žádosti o schválení typu samotného mechanismu řízeníMechanismus řízení se zkouší s veškerým příslušenstvím. Mechanismus řízení musí mít pro zborcení minimální prostor 100 mm mezi mechanismem řízení a zkušební stolicí. Hřídel řízení musí být ke zkušební stolici dokonale připevněn, aby se účinkem nárazu nepohnul (viz obrázek 2).2.2 Nastavení mechanismu řízení pro zkoušky2.2.1 Při první zkoušce musí být mechanismus řízení natočen tak, aby jeho nejtužší příčka směřovala kolmo k bodu jeho styku s maketou trupu. Je-li mechanismem řízení volant, zkouška se opakuje tak, aby k tomuto bodu styku kolmo směřovala nejpoddajnější část volantu. Je-li poloha volantu nastavitelná, provedou se obě zkoušky s volantem nastaveným do střední polohy.2.2.2 Je-li vozidlo vybaveno zařízením k nastavení sklonu a polohy volantu, provede se zkouška s volantem v obvyklé provozní poloze stanovené výrobcem a považované zkušebnou z hlediska pohlcování energie za reprezentativní.2.2.3 Je-li mechanismus řízení vybaven airbagem, provede se zkouška s naplněným airbagem. Na žádost výrobce a se souhlasem technické zkušebny nemusí být airbag při zkoušce naplněn.2.3 Maketa trupuTvar, rozměry, hmotnost a vlastnosti makety trupu jsou stanoveny v dodatku k této příloze.2.4 Měření sil2.4.1 Měří se maximální síla, která v důsledku nárazu na mechanismus řízení působí na maketu trupu ve vodorovném směru rovnoběžném s podélnou osou vozidla.2.4.2 Tuto sílu lze měřit přímo nebo nepřímo nebo stanovit výpočtem z hodnot zaznamenaných při zkoušce.2.5 Pohon makety trupu2.5.1 Může být použit jakýkoli způsob pohonu pod podmínkou, že v okamžiku nárazu na mechanismus řízení není maketa trupu s hnacím zařízením nijak spojena. Maketa trupu musí narazit na mechanismus řízení po přibližně přímé dráze rovnoběžné s podélnou osou vozidla.2.5.2 H-bod makety trupu označený zvláštní značkou se nastaví tak, aby před nárazem byl ve vodorovné rovině procházející R-bodem stanoveným výrobcem vozidla.2.6 RychlostMaketa trupu musí narazit na mechanismus řízení rychlostí (24,1 + 1,2/– 0) km/h. Jestliže však byla zkouška provedena při vyšší rychlosti nárazu a mechanismus řízení přitom vyhověl stanoveným požadavkům, považuje se zkouška za vyhovující.2.7 Měřicí přístroje2.7.1 Přístroje použité k záznamu parametrů podle bodu 5.2 přílohy I musí umožňovat měření s touto přesností:2.7.1.1 rychlost makety trupu: v rozmezí 2 %;2.7.1.2 záznam času: v rozmezí 1 ms.2.7.1.3 Na záznamech a filmech použitých k vyhodnocení výsledků zkoušky musí být označen počátek nárazu v okamžiku prvního dotyku makety trupu s mechanismem řízení (nulový bod).2.7.1.4 Měření sílyPoužité přístrojové vybavení musí odpovídat normě ISO 6487-1987, není-li v této směrnici stanoveno jinak.2.7.1.4.1 Siloměry instalované v systému řízení musí mít amplitudovou třídu kanálu 19600 N (2000 kg) a kmitočtovou třídu kanálu 600 Hz.2.7.1.4.2 Měřiče zrychlení nebo siloměry instalované na maketě trupu:Dva jednoosé měřiče zrychlení se umístí souměrně v příčné rovině procházející těžištěm makety trupu. Amplitudová třída kanálu musí být 60 g a kmitočtová třída kanálu 180 Hz. Jsou přípustné i jiné metody, pokud se týká počtu a umístění měřičů zrychlení, například rozdělení zkušebního zařízení na oddělené části, v jejichž těžištích jsou instalovány měřiče zrychlení, které měří zrychlení ve směru vodorovném rovnoběžně s podélnou osou vozidla. Výslednou silou je síla odpovídající nejvyšší hodnotě součtu sil, které byly vypočteny nebo přímo změřeny na každé části makety trupu.2.8 Okolní teplota: stabilizovaná na (20 ± 5)°C.3. VÝSLEDKY3.1 Po zkoušce se zjistí a v písemné zprávě popíše poškození vzniklé na mechanismu řízení; připojí se nejméně po jedné fotografii oblasti zahrnující mechanismus řízení, sloupek řízení a přístrojovou desku, pořízené ze strany a zepředu.3.2 Maximální hodnota síly se změří nebo vypočte podle bodu 2.4.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVZKOUŠKA NÁRAZEM MAKETY HLAVY1. ÚČELÚčelem zkoušky je ověřit, zda mechanismus řízení splňuje požadavky bodu 5.3 přílohy I.2. ZAŘÍZENÍ, POSTUPY A MĚŘICÍ PŘÍSTROJE2.1 Obecně2.1.1 Mechanismus řízení se zkouší s úplným příslušenstvím.2.1.2 Je-li mechanismus řízení vybaven airbagem, provede se zkouška s naplněným airbagem. Na žádost výrobce a se souhlasem technické zkušebny nemusí být airbag při zkoušce naplněn.2.2 Montáž mechanismu řízení v případě žádosti o jeho schválení typu ve spojení se schválením typu vozidla2.2.1 Mechanismus řízení se namontuje na přední část vozidla vzniklou příčným řezem karoserií na úrovni předních sedadel, pokud možno s vyloučením střechy, čelního skla a dveří.Tato část se tuhým způsobem připevní ke zkušební stolici tak, aby se nárazem makety hlavy nemohla posunout.Dovolená odchylka úhlu namontování mechanismu řízení oproti konstrukčnímu úhlu je ± 2°.2.2.2 Na žádost výrobce a se souhlasem technické zkušebny však může být mechanismus řízení namontován na rámovou konstrukci, která napodobuje připevnění mechanismu řízení, pokud rámová konstrukce s mechanismem řízení má ve srovnání se skutečnou přední částí karoserie s namontovaným mechanismem řízení:2.2.2.1 stejné geometrické uspořádání,2.2.2.2 větší tuhost.2.3 Montáž mechanismu řízení v případě žádosti o schválení typu samotného mechanismu řízeníMechanismus řízení se zkouší s veškerým příslušenstvím. Mechanismus řízení musí mít pro zborcení minimální prostor 100 mm mezi mechanismem řízení a zkušební stolicí. Hřídel řízení musí být ke zkušební stolici dokonale připevněn, aby se účinkem nárazu nepohnul (viz obrázek 2).2.3.1 Na žádost výrobce však může být zkouška provedena za podmínek uvedených v bodě 2.2. V tomto případě je schválení typu platné pouze pro montáž na určitý typ (typy) vozidla.3. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ3.1 Zkušebním zařízením je nárazové těleso hmotnosti 6,8 kg vedené po lineární dráze.3.2 Maketa hlavy musí být opatřena dvěma měřiči zrychlení a zařízením na měření rychlosti způsobilými měřit hodnoty ve směru nárazu.3.3 Měřicí přístroje3.3.1 Použité měřicí přístroje musí vyhovovat normě ISO 6487-1987. Dále musí mít následující vlastnosti:3.3.2 Zrychleníamplitudová třída kanálu 150 g;kmitočtová třída kanálu 600 Hz.3.3.3 Rychlostpřesnost do ± 1 %.3.3.4 Záznam časuPřístrojové vybavení musí umožňovat záznam celého průběhu děje a snímání hodnot s přesností 1/1000 s. Na záznamu použitém k vyhodnocení zkoušky musí být označen počátek nárazu v okamžiku prvního dotyku nárazového tělesa s mechanismem řízení.4. POSTUP ZKOUŠKY4.1 Rovina mechanismu řízení se nastaví kolmo ke směru nárazu.4.2 U každého typu mechanismu řízení se provedou nárazové zkoušky nejvýše ve čtyřech polohách a nejméně ve třech polohách. Pro každou nárazovou zkoušku se použije nový mechanismus řízení. Při nárazech po sobě následujících musí být osa nárazového tělesa v přímce procházející jedním z těchto bodů:4.2.1 středem náboje mechanismu řízení;4.2.2 spojem nejtužší nebo nejvíce vyztužené příčky s vnitřní hranou věnce mechanismu řízení;4.2.3 středem nejkratšího nevyztuženého oblouku věnce mechanismu řízení, neopatřeného příčkou;4.2.4 podle uvážení schvalovacího orgánu v poloze mechanismu řízení, která představuje nejnepříznivější případ.4.3 Nárazové těleso musí narazit na mechanismus řízení rychlostí 24,1 km/h; této rychlosti se dosáhne buď pouhou pohybovou energií, nebo použitím přídavného hnacího zařízení.5. VÝSLEDKY5.1 Při zkouškách provedených výše uvedeným postupem je hodnotou zpomalení nárazového tělesa průměr z hodnot simultánně naměřených oběma měřiči zrychlení.6. ROVNOCENNÉ POSTUPY6.1 Podle uvážení schvalovacího orgánu mohou být použity alternativní zkoušky, jestliže lze prokázat jejich rovnocennost. K dokumentaci pro schválení typu se přiloží zpráva popisující použitou metodu a získané výsledky.6.2 Za prokázání rovnocennosti alternativní metody odpovídá výrobce nebo jeho zástupce, který použití této metody požaduje.PŘEDPISY PRO TUHOST HŘÍDELE ŘÍZENÍ NA ZKUŠEBNÍ STOLICI(Viz obrázek 1 a 2)+++++ TIFF +++++Obrázek 1+++++ TIFF +++++Obrázek 2Při zatížení 800 dN, které vytváří v bodě B krouticí moment 160 dNm, musí být posuv bodu A v jakémkoli směru menší než 2 mm.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VAPŘÍLOHA K CERTIFIKÁTU ES SCHVÁLENÍ TYPU PRO TYP VOZIDLA Z HLEDISKA CHOVÁNÍ MECHANISMU ŘÍZENÍ PŘI NÁRAZU(Směrnice 91/662/EHS, kterou se mění směrnice 74/156/EHS)(Čl. 4 odst. 2 a článek 10 směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA VBPŘÍLOHA K CERTIFIKÁTU ES SCHVÁLENÍ TYPU PRO TYP MECHANISMU ŘÍZENÍ Z HLEDISKA OCHRANY ŘIDIČE PŘED MECHANISMEM ŘÍZENÍ PŘI NÁRAZU(Směrnice 91/662/EHS, kterou se mění směrnice 74/297/EHS)(Článek 9a směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2011/80/EU ze dne 20. září 2011 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky lambda-cyhalothrin do přílohy I uvedené směrnice  Text s významem pro EHP

text:
               21.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 243/13

         SMĚRNICE KOMISE 2011/80/EU
   ze dne 20. září 2011,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky lambda-cyhalothrin do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být hodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, I A nebo I B směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje lambda-cyhalothrin.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byl lambda-cyhalothrin v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 18, insekticidy, akaricidy a přípravky k regulaci jiných členovců, jak je vymezeno v příloze V uvedené směrnice.

               (3)

               Švédsko bylo jmenováno členským státem zpravodajem a dne 8. září 2008 předložilo Komisi zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky dne 6. května 2011 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z provedených hodnocení vyplývá, že u biocidních přípravků používaných jako insekticidy, akaricidy a přípravky k regulaci jiných členovců, které obsahují lambda-cyhalothrin, lze očekávat, že splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES. Je proto třeba zařadit lambda-cyhalothrin do přílohy I uvedené směrnice.

               (6)

               Na úrovni Unie nebyly hodnoceny všechny možnosti použití. Je proto třeba, aby členské státy zhodnotily použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životní prostředí, která nebyla reprezentativně zohledněna při hodnocení rizik na úrovni Unie, a při vydávání povolení přípravku se ujistily, že byla přijata odpovídající opatření nebo že byly uloženy zvláštní podmínky za účelem zmírnění zjištěných rizik na přijatelnou úroveň.

               (7)

               S ohledem na rizika ohrožující vodní a suchozemské ekosystémy, která byla zjištěna při vypouštění přípravků do čistíren odpadních vod, je třeba požadovat, aby přípravky nebyly povoleny pro tato použití, s výjimkou případů, kdy jsou předloženy údaje prokazující, že přípravek splní požadavky článku 5 i přílohy VI směrnice 98/8/ES, a to v případě potřeby za použití náležitých opatření ke zmírnění rizik.

               (8)

               S ohledem na zjištěná rizika pro odborné použití bez osobních ochranných prostředků je třeba požadovat, aby povolení pro odborné používání tohoto přípravku bylo vydáno pouze pro používání s náležitými osobními ochrannými prostředky, pokud žádost o povolení přípravku neprokazuje, že rizika pro odborné uživatele lze snížit na přijatelnou úroveň jinými způsoby.

               (9)

               S ohledem na zjištění týkající se možné nepřímé expozice člověka při spotřebě potravin v důsledku použití uvedených v hodnocení je vhodné v případě potřeby vyžadovat, aby byla ověřena nutnost stanovit nové nebo změnit stávající maximální limity reziduí a přijmout opatření zajišťující, aby nedošlo k překročení platných maximálních limitů reziduí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 470/2009 ze dne 6. května 2009, kterým se stanoví postupy Společenství pro stanovení limitů reziduí farmakologicky účinných látek v potravinách živočišného původu, kterým se zrušuje nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 a kterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (3), nebo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (4). Měla by být přijata opatření, jež zajistí, aby platné maximální limity reziduí nebyly překračovány.

               (10)

               Ustanovení této směrnice by měla být prováděna ve všech členských státech zároveň, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky lambda-cyhalothrin na trhu v Unii a rovněž aby se obecně usnadnily vlastní operace v rámci trhu s biocidními přípravky.

               (11)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I směrnice 98/8/ES je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřenou lhůtu, která jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (12)

               Po zařazení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (13)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (14)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy do 30. září 2012 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.
   Uvedené předpisy použijí ode dne 1. října 2013.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 20. září 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  Úř. věst. L 152, 16.6.2009, s. 11.

      (4)  Úř. věst. L 70, 16.3.2005, s. 1.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 98/8/ES se vkládá tato položka:

                     Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty dosažení v souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „48

                     lambda-cyhalothrin

                     Reakční směs (R)-[(3-fenoxyfenyl)kyanmethyl]-(1S,3S)-3-[(Z)-2-chlor-3,3,3-trifluorpropenyl]-2,2-dimethylcyklopropan-1-karboxylátu a (S)-[(3-fenoxyfenyl)kyanmethyl]-]-(1R,3R)-3-[(Z)-2-chlor-3,3,3-trifluorpropenyl]-2,2-dimethylcyklopropan-1-karboxylátu (1:1)
                     č. CAS: 91465-08-6
                     Číslo ES: 415-130-7

                     900 g/kg

                     1. října 2013

                     30. září 2015

                     30. září 2023

                     18

                     Členské státy při hodnocení žádosti o povolení přípravku v souladu s článkem 5 a přílohou VI hodnotí v případě, že je to pro daný přípravek relevantní, ta použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, která nebyla reprezentativně zastoupena při hodnocení rizik na úrovni Unie.
                     Přípravky používané takovým způsobem, že vypouštění do čistíren odpadních vod nelze zabránit, se nepovolují, s výjimkou případů, kdy jsou předloženy údaje prokazující, že přípravek splní požadavky článku 5 a přílohy VI, a to v případě potřeby za použití náležitých opatření ke zmírnění rizik.
                     Přípravky povolené pro odborné použití se používají s příslušnými osobními ochrannými prostředky, ledaže žádost o povolení přípravku prokazuje, že rizika pro odborné uživatele mohou být snížena na přijatelnou úroveň jinými způsoby.
                     U přípravků obsahujících lambda-cyhalothrin, u nichž se mohou vyskytovat rezidua v potravinách či krmivech, členské státy ověří potřebu stanovit nové nebo změnit stávající maximální limity reziduí v souladu s nařízením (ES) č. 470/2009 nebo nařízením (ES) č. 396/2005 a přijmou veškerá vhodná opatření ke zmírnění rizik zajišťující, aby použitelné maximální limity reziduí nebyly překročeny.“

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.