title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/2101 ze dne 24. listopadu 2021, kterou se mění směrnice 2013/34/EU,pokud jde o zveřejňování informací o dani z příjmůněkterými podniky a pobočkami (Text s významem pro EHP)

text:
                  1.12.2021

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 429/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2021/2101
         ze dne 24. listopadu 2021,
         kterou se mění směrnice 2013/34/EU,pokud jde o zveřejňování informací o dani z příjmůněkterými podniky a pobočkami
         (Text s významem pro EHP)
         EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 50 odst. 1 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
         s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
         v souladu s řádným legislativním postupem (2),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Transparentnost je pro hladké fungování vnitřního trhu zásadní. Komise ve svých sděleních ze dne 27. října 2015 s názvem „Pracovní program Komise na rok 2016 – Nyní není doba pro obvyklá řešení“ a ze dne 16. prosince 2014 s názvem „Pracovní program Komise na rok 2015 – Nový začátek“ označila za prioritu nutnost reagovat na volání občanů Unie po spravedlnosti a transparentnosti a potřebu, aby Unie jednala jako celosvětový vzor. Je nezbytné, aby snahy dosáhnout lepší transparentnosti zohledňovaly reciprocitu mezi konkurenčními subjekty.

                     (2)

                     Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 26. března 2019 (3) zdůraznil potřebu ambiciózního veřejného podávání zpráv podle jednotlivých zemí jako nástroje ke zvýšení transparentnosti podniků a posílení veřejné kontroly. Zároveň s prací Rady na opatřeních proti vyhýbání se placení daně z příjmů právnických osob je nutné posílit veřejnou kontrolu daně z příjmů právnických osob, kterou hradí nadnárodní podniky, které provádějí činnosti v rámci Unie, s cílem více podpořit transparentnost a odpovědnost podniků, což přispívá k blahobytu našich společností. Zavedení takové kontroly je rovněž nezbytné k podpoře informovanější veřejné diskuse, zejména pokud jde o míru dodržování daňových předpisů některými nadnárodními podniky působícími v Unii a související dopad na reálnou ekonomiku. Stanovení společných pravidel pro transparentnost daně z příjmů právnických osob by rovněž sloužilo obecnému ekonomickému zájmu tím, že v celé Unii poskytne rovnocenné záruky na ochranu investorů, věřitelů a dalších třetích osob obecně, a přispěje tak k obnovení důvěry občanů v Unii, pokud jde o spravedlnost vnitrostátních daňových systémů. Této veřejné kontroly lze dosáhnout prostřednictvím zprávy s informacemi o dani z příjmů bez ohledu na to, kde je usazen nejvyšší mateřský podnik nadnárodní skupiny.

                     (3)

                     Veřejné podávání zpráv podle jednotlivých zemí je účinným a přiměřeným nástrojem ke zvýšení transparentnosti činností nadnárodních podniků, který umožní veřejnosti posuzovat dopad těchto činností na reálnou ekonomiku. Díky tomu rovněž budou akcionáři lépe schopni řádně vyhodnocovat rizika podstupovaná podniky, investiční strategie se budou opírat o přesné informace a osoby s rozhodovací pravomocí budou mít možnost lépe hodnotit účinnost a dopad vnitrostátních právních předpisů. Veřejná kontrola by měla probíhat tak, aby nepoškozovala investiční prostředí v Unii ani konkurenceschopnost podniků z Unie, včetně malých a středních podniků, jak stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (4).

                     (4)

                     Veřejné podávání zpráv podle jednotlivých zemí má také příznivý dopad na práva zaměstnanců na informování a projednávání, jak jsou stanovena ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES (5), a díky zlepšení znalostí o činnostech podniků i na kvalitu dialogu odehrávajícího se v rámci podniků.

                     (5)

                     V návaznosti na závěry Evropské rady ze dne 22. května 2013 bylo ve směrnici 2013/34/EU zavedeno ustanovení o přezkumu. Zmíněné ustanovení požaduje, aby Komise zvážila možnost zavedení povinnosti pro velké podniky v dalších průmyslových odvětvích, aby každoročně vydaly zprávu podle jednotlivých zemí, přičemž se zohlední vývoj v Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) a výsledky souvisejících evropských iniciativ.

                     (6)

                     Unie již zavedla veřejné podávání zpráv podle jednotlivých zemí pro bankovní odvětví směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (6) a pro těžební průmysl a odvětví těžby dřeva směrnicí 2013/34/EU.

                     (7)

                     Zavedením veřejného podávání zpráv podle jednotlivých zemí touto směrnicí se Unie celosvětově ujímá vedoucí úlohy při prosazování finanční transparentnosti a transparentnosti podniků.

                     (8)

                     Větší transparentnost při uvádění finančních informací přinese výhody pro všechny, jelikož se občanská společnost bude více angažovat, zaměstnanci budou lépe informováni a investoři budou ochotnější podstupovat riziko. Navíc budou mít podniky prospěch z lepších vztahů se zainteresovanými osobami, což povede k větší stabilitě a tím i snadnějšímu přístupu k finančním prostředkům díky zřetelnějšímu rizikovému profilu a lepší pověsti.

                     (9)

                     Komise ve svém sdělení ze dne 25. října 2011 s názvem „Obnovená strategie EU pro sociální odpovědnost podniků na období 2011–2014“ vymezila sociální odpovědnost podniků jako odpovědnost podniků za dopad jejich činnosti na společnost. Rozvoj sociální odpovědnosti podniků by měl být veden podniky. Úloha veřejných orgánů by měla spočívat v podpoře poskytované formou inteligentní kombinace dobrovolných opatření politiky a v případě potřeby formou doplňkové regulace. Podniky mohou jít nad rámec dodržování právních předpisů a stát se sociálně odpovědnými tím, že do své podnikatelské strategie a operací začlení další sociální, environmentální, etické, spotřebitelské nebo lidskoprávní otázky.

                     (10)

                     Veřejnost by měla být s to kontrolovat všechny činnosti skupiny podniků, pokud jsou některé druhy subjektů ze skupiny usazené v Unii. U skupin, které vykonávají činnosti v rámci Unie pouze prostřednictvím dceřiných podniků nebo poboček by zprávu nejvyššího mateřského podniku měly zveřejnit a zpřístupnit tyto dceřiné podniky a pobočky. Pokud tyto informace nebo zpráva nejsou k dispozici nebo nejvyšší mateřský podnik neposkytne dceřiným podnikům nebo pobočkám všechny požadované informace, měly by dané dceřiné podniky a pobočky vypracovat, zveřejnit a zpřístupnit zprávu s informacemi o dani z příjmů obsahující veškeré informace, které mají k dispozici, které obdržely nebo získaly, a prohlášení o tom, že jejich nejvyšší mateřský podnik neposkytl potřebné informace. Nicméně v zájmu proporcionality a účelnosti by povinnost zveřejnit a zpřístupnit zprávu s informacemi o dani z příjmů měla být omezena na střední a velké dceřiné podniky usazené v Unii a na pobočky srovnatelné velikosti zřízené v Unii. Oblast působnosti směrnice 2013/34/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem rozšířena na pobočky zřízené v členském státě podnikem, který je usazen mimo Unii a který má právní formu srovnatelnou s formami podniků uvedenými v příloze I směrnice 2013/34/EU. Na pobočky, které byly zrušeny, jak je uvedeno v čl. 37 písm. k) směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1132 (7), by se povinnosti podávání zpráv stanovené v této směrnici dále vztahovat neměly.

                     (11)

                     Nadnárodní skupiny a případně určité samostatné podniky by měly poskytnout veřejnosti zprávu s informacemi o dani z příjmů, pokud konsolidované výnosy skupiny nebo výnosy samostatného podniku za dvě po sobě jdoucí účetní období přesáhnou určitou výši. Symetricky by se tato povinnost měla přestat uplatňovat v případě, že výnosy za dvě po sobě jdoucí účetní období tuto příslušnou výši přesahovat přestanou. V tomto případě by nadnárodní skupina nebo samostatný podnik měly mít i nadále povinnost podat zprávu týkající se prvního účetního období následujícího po posledním účetním období, kdy jejich výnosy příslušnou výši přesáhly. Povinnost podávání zpráv by se na takovouto nadnárodní skupinu nebo samostatný podnik měla znovu začít vztahovat, jakmile jejich výnosy stanovenou výši za dvě po sobě jdoucí účetní období opět přesáhnou. Vzhledem k široké škále rámců účetního výkaznictví, které se mohou vztahovat na účetní závěrky, by se pro určení rozsahu uplatňování měl u podniků řídících se právem některého členského státu „výnosy“ rozumět „čistý obrat“, a to podle vnitrostátního rámce účetního výkaznictví tohoto členského státu. Ustanovení čl. 43 odst. 2 písm. c) směrnice Rady 86/635/EHS (8) a čl. 66 odst. 2 směrnice Rady 91/674/EHS (9) obsahují definice pro určení čistého obratu úvěrové instituce a pojišťovny. U jiných podniků by měly být výnosy posuzovány v souladu s rámcem účetního výkaznictví, na jehož základě se sestavuje jejich účetní závěrka. Pro účely zprávy s informacemi o dani z příjmů by se však měla použít odlišná definice výnosů.

                     (12)

                     Aby se zamezilo dvojímu podávání zpráv u bankovního sektoru, měly by být nejvyšší mateřské podniky a samostatné podniky, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2013/36/EU a které zařadí do své zprávy vypracované v souladu s článkem 89 uvedené směrnice veškeré své činnosti a v příslušných případech veškeré činnosti podniků ve své skupině zahrnutých v konsolidované účetní závěrce, včetně činností, které nejsou předmětem ustanovení části třetí hlavy I kapitoly 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (10), osvobozeny od požadavků na podávání zpráv stanovených v této směrnici.

                     (13)

                     Zpráva s informacemi o dani z příjmů by měla v příslušných případech obsahovat seznam všech dceřiných podniků za příslušné účetní období usazených v Unii nebo v daňových jurisdikcích uvedených v příloze I a případně v příloze II příslušného znění závěrů Rady o revidovaném unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti. Aby se zabránilo vytváření administrativní zátěže, měl by mít nejvyšší mateřský podnik možnost využít seznam dceřiných podniků obsažený v jeho konsolidované účetní závěrce. Zpráva s informacemi o dani z příjmů by rovněž měla poskytovat informace týkající se všech činností všech podniků ve skupině v konsolidované v účetní závěrce nejvyššího mateřského podniku, nebo v závislosti na okolnostech informace o veškerých činnostech samostatného podniku. Informace by měly být omezeny na to, co je nezbytné pro umožnění účinné veřejné kontroly, aby se zajistilo, že jejich uvedení nevyvolá nepřiměřená rizika nebo nevýhody pro dotčené podniky z hlediska konkurenceschopnosti nebo nesprávné interpretace. Zpráva s informacemi o dani z příjmů by měla být zpřístupněna nejpozději 12 měsíců od rozvahového dne. Jakékoli kratší lhůty pro zveřejnění účetní závěrky by se neměly vztahovat na zprávu s informacemi o dani z příjmů. Ustanovení zavedená touto směrnicí nemají vliv na ustanovení směrnice 2013/34/EU týkající se ročních účetních závěrek a konsolidovaných účetních závěrek.

                     (14)

                     S cílem předejít vytváření administrativní zátěže by podniky při vypracovávání zprávy s informacemi o dani z příjmů v souladu s touto směrnicí měly být oprávněny předkládat informace na základě pokynů pro vyplňování zpráv stanovených v příloze III oddílu III částech B a C směrnice Rady 2011/16/EU (11). Zpráva s informacemi o dani z příjmů by měla uvádět použitý rámec pro podávání zpráv. Zpráva s informacemi o dani z příjmů by mohla navíc obsahovat celkový výklad, který by poskytl vysvětlení v případě významných nesrovnalostí na úrovni skupiny mezi částkami naběhlých daní a částkami daní zaplacených, s přihlédnutím k odpovídajícím částkám za předcházející účetní období.

                     (15)

                     Je důležité zajistit srovnatelnost údajů. Za tímto účelem by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci ke stanovení společného vzoru a elektronických formátů pro podávání zpráv, které jsou strojově čitelné, pro předkládání zpráv s informacemi o dani z příjmů podle této směrnice. Komise by při stanovení zmíněného vzoru a elektronických formátů měla zohlednit pokrok dosažený v oblasti digitalizace a přístupnosti informací zveřejňovaných podniky, zejména pokud jde o rozvoj jednotného evropského přístupového místa, jak navrhuje ve svém sdělení ze dne 24. září 2020 s názvem „Unie kapitálových trhů pro občany a podniky – nový akční plán“. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).

                     (16)

                     Pro zajištění dostatečné míry podrobnosti, která občanům umožní lépe posoudit, jakým způsobem nadnárodní podniky přispívají k blahobytu společnosti v každém členském státě, by měly být informace rozčleněny podle jednotlivých členských států. Informace týkající se operací nadnárodních podniků by navíc měly být rovněž uvedeny s vysokou mírou podrobnosti, pokud jde o určité daňové jurisdikce třetích zemí, které představují zvláštní výzvy. U všech ostatních operací ve třetích zemích by informace měly být vyjádřeny na agregovaném základě, ledaže si podnik přeje uvést podrobnější informace.

                     (17)

                     V případě některých daňových jurisdikcí by měla být vykázána vysoká míra podrobnosti. Zpráva s informacemi o dani z příjmů by měla vždy uvádět samostatně informace za každou jurisdikci, která je obsažena v přílohách závěrů Rady o revidovaném unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti (13) a jejich následných aktualizacích, které jsou zvlášť schvalovány dvakrát ročně, obvykle v únoru a říjnu, a zveřejňovány v řadě C Úředního věstníku Evropské unie. Příloha I těchto závěrů Rady uvádí „Unijní seznam jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti“, zatímco příloha II představuje „Současný stav spolupráce s EU, pokud jde o závazky učiněné spolupracujícími jurisdikcemi v zájmu uplatňování zásad řádné správy v oblasti daní“. V případě přílohy I se za uvažované jurisdikce považují ty, které byly zařazeny na seznam k 1. březnu účetního období, za které má být zpráva vypracována s informacemi o dani z příjmů. V případě přílohy II se za uvažované jurisdikce považují ty, které byly uvedeny v dané příloze k 1. březnu účetního období, za které má být vypracována zpráva s informacemi o dani z příjmů, a k 1. březnu předcházejícího účetního období.

                     (18)

                     Okamžité uvedení údajů, které mají být zahrnuty ve zprávě s informacemi o dani z příjmů, by v určitých případech mohlo vážně poškodit obchodní postavení podniku. Členské státy by proto měly mít možnost podnikům povolit, aby uvedení určitých informací odložily o omezený počet let za předpokladu, že takový odklad ve zprávě srozumitelně uvedou, řádně vysvětlí a své odůvodnění doloží. Informace vynechané podniky by měly být uvedeny v některé pozdější zprávě. Informace týkající se daňových jurisdikcí uvedených v přílohách I a II závěrů Rady o revidovaném unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti by neměly být vynechány nikdy.

                     (19)

                     S cílem posílit transparentnost podniků a jejich odpovědnost vůči investorům, věřitelům, dalším třetím osobám a široké veřejnosti a zajistit náležitou správu by měli členové správních, řídících a dozorčích orgánů nejvyššího mateřského podniku nebo samostatného podniku, který je usazen v Unii a který má povinnost vypracovat, zveřejnit a zpřístupnit zprávu s informacemi o dani z příjmů, být kolektivně odpovědni za zajištění dodržování povinností týkajících se podávání zpráv podle této směrnice. Vzhledem k tomu, že členové správních, řídících a dozorčích orgánů dceřiných podniků, které jsou usazeny v Unii a jsou ovládány nejvyšším mateřským podnikem usazeným mimo Unii, nebo osoba či osoby odpovědné za plnění náležitostí zveřejnění za pobočku mohou mít omezené znalosti ohledně obsahu zprávy s informacemi o dani z příjmů vypracované nejvyšším mateřským podnikem nebo mohou mít omezenou možnost získat předmětnou informaci nebo zprávu od nejvyššího mateřského podniku, měla by odpovědnost těchto členů či osob zahrnovat zajištění toho, že podle jejich nejlepších znalostí a schopností byla zpráva s informacemi o dani z příjmů nejvyššího mateřského podniku nebo samostatného podniku vypracována a zveřejněna v souladu s touto směrnicí nebo že daný dceřiný podnik nebo pobočka vypracovaly, zveřejnily a zpřístupnily v souladu s touto směrnicí veškeré informace, které mají k dispozici, které obdržely nebo získaly. Pokud informace nebo zpráva nejsou úplné, měla by odpovědnost uvedených členů nebo osob zahrnovat zveřejnění prohlášení o tom, že nejvyšší mateřský podnik nebo samostatný podnik neposkytly potřebné informace.

                     (20)

                     V zájmu zajištění informovanosti veřejnosti o rozsahu povinností podávání zpráv, jak je do směrnice 2013/34/EU zavádí tato směrnice, a o jejich dodržování by členské státy měly vyžadovat, aby statutární auditoři a auditorské společnosti upřesnili, zda byl podnik povinen zprávu s informacemi o dani z příjmů zveřejnit, a pokud ano, zda byla tato zpráva zveřejněna.

                     (21)

                     Na porušení vnitrostátních předpisů týkajících se uvádění informací o dani z příjmů některými podniky a pobočkami přijatých podle této směrnice se vztahují povinnosti členských států stanovit sankce a přijmout veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování, jak stanoví směrnice 2013/34/EU.

                     (22)

                     Cílem této směrnice je zvýšit transparentnost podniků a transparentnost a veřejnou kontrolu u informací o dani z příjmů právnických osob přizpůsobením stávajícího právního rámce týkajícího se povinností uložených společnostem a podnikům ohledně zveřejňování zpráv, a to za účelem ochrany zájmů společníků a třetích osob ve smyslu čl. 50 odst. 2 písm. g) Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Jak rozhodl Soudní dvůr zejména ve věci C-97/96 Verband deutscher Daihatsu-Händler (14), vztahuje se čl. 50 odst. 2 písm. g) Smlouvy o fungování EU na potřebu ochrany zájmů třetích osob obecně, bez rozlišování či vylučování některé kategorie spadající pod uvedený termín. Pojem třetích osob tak nezahrnuje pouze investory a věřitele, ale vztahuje se i na další zainteresované třetí osoby, včetně konkurentů a široké veřejnosti. Cíl dosažení svobody usazování, který je institucím určen velice široce ustanovením čl. 50 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, nemůže být omezen ustanoveními čl. 50 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Vzhledem k tomu, že se tato směrnice týká pouze povinností zveřejňovat zprávy s informacemi o dani z příjmů a nikoli harmonizace daní, představuje čl. 50 odst. 1 Smlouvy o fungování EU vhodný právní základ.

                     (23)

                     Aby bylo zajištěno plné fungování vnitřního trhu a rovné podmínky pro nadnárodní podniky z Unie i nadnárodní podniky ze třetích zemí, měla by Komise nadále zkoumat možnosti zlepšení spravedlnosti a daňové transparentnosti. Zejména by Komise měla v rámci ustanovení o přezkumu posoudit, zda by mimo jiné úplné rozčlenění zvýšilo účinnost této směrnice.

                     (24)

                     Jelikož cíle této směrnice nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu účinků uvedeného opatření, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

                     (25)

                     Tato směrnice reaguje na obavy vyjádřené zúčastněnými stranami ohledně potřeby řešit narušení vnitřního trhu, aniž by byla ohrožena konkurenceschopnost Unie. Neměla by podnikům způsobovat nepřiměřenou administrativní zátěž. Celkově je v rámci této směrnice rozsah uváděných informací přiměřený cílům zvyšování transparentnosti podniků a zlepšování veřejné kontroly. Tato směrnice tak dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie.

                     (26)

                     Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.

                     (27)

                     Směrnice 2013/34/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

               PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

            Článek 1
            Změny směrnice 2013/34/EU
            Směrnice 2013/34/EU se mění takto:

                        1)

                        V článku 1 se vkládá nový odstavec, který zní:

                           „1a.   Koordinační opatření podle článků 48a až 48e a článku 51 se rovněž použijí na právní a správní předpisy členských států, které se týkají poboček zřízených v členském státě podnikem, který se neřídí právem žádného členského státu, avšak jehož právní forma je srovnatelná s formami podniků uvedenými v příloze I. Článek 2 se použije ve vztahu k těmto pobočkám v rozsahu, v jakém se na tyto pobočky vztahují články 48a až 48e a článek 51.“

                        2)

                        Za článek 48 se vkládá nová kapitola, která zní:
                        „KAPITOLA 10a

                           ZPRÁVA S INFORMACEMI O DANI Z PŘÍJMŮ

                           Článek 48a
                           Definice týkající se podávání zpráv s informacemi o dani z příjmů

                              1.   Pro účely této kapitoly se rozumí:

                                          1)

                                          „nejvyšším mateřským podnikem“ podnik, který sestavuje konsolidovanou účetní závěrku nejširší skupiny podniků;

                                          2)

                                          „konsolidovanou účetní závěrkou“ účetní závěrka sestavená mateřským podnikem skupiny, v níž jsou aktiva, pasiva, vlastní kapitál, výnosy a náklady vykazovány, jako by náležely jedinému hospodářskému subjektu;

                                          3)

                                          „daňovou jurisdikcí“ státní nebo jiná jurisdikce s fiskální autonomií ve vztahu k dani z příjmů právnických osob;

                                          4)

                                          „samostatným podnikem“ podnik, který není součástí skupiny ve smyslu čl. 2 bodu 11.

                              2.   Pro účely článku 48b této směrnice mají „výnosy“ stejný význam jako:

                                          a)

                                          „čistý obrat“ v případě podniků řídících se právem členského státu, které nepoužívají mezinárodní účetní standardy přijaté na základě nařízení (ES) č. 1606/2002, nebo

                                          b)

                                          „výnosy“ vymezené v rámci účetního výkaznictví, na jehož základě se sestavuje účetní závěrka, nebo ve smyslu takového rámce, v případě jiných podniků.

                           Článek 48b
                           Podniky a pobočky, které mají povinnost podávat zprávu s informacemi o dani z příjmů

                              1.   Členské státy vyžadují, aby nejvyšší mateřské podniky řídící se jejich vnitrostátním právem, pro něž celkové konsolidované výnosy uvedené v jejich konsolidované účetní závěrce k rozvahovému dni přesáhly v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období 750 000 000 EUR, vypracovaly, zveřejnily a zpřístupnily zprávu s informacemi o dani z příjmů za pozdější z těchto dvou po sobě jdoucích účetních období.
                              Členské státy stanoví, že nejvyšší mateřský podnik již nepodléhá povinnostem podávání zpráv podle prvního pododstavce, pokud celkové konsolidované výnosy uvedené v jeho konsolidované účetní závěrce k rozvahovému dni klesnou pod 750 000 000 EUR v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období.
                              Členské státy vyžadují, aby samostatné podniky řídící se jejich vnitrostátním právem, pro něž celkové výnosy uvedené v jejich roční účetní závěrce k rozvahovému dni přesáhly v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období 750 000 000 EUR, vypracovaly, zveřejnily a zpřístupnily zprávu s informacemi o dani z příjmů za pozdější z těchto dvou po sobě jdoucích účetních období.
                              Členské státy stanoví, že samostatný podnik již nepodléhá povinnostem podávání zpráv podle třetího pododstavce, pokud celkové výnosy uvedené v jeho roční účetní závěrce k rozvahovému dni klesnou pod 750 000 000 EUR v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období.

                              2.   Členské státy stanoví, že se pravidlo uvedené v odstavci 1 nepoužije na samostatné podniky, nejvyšší mateřské podniky a podniky v jejich skupině, pokud jsou tyto podniky, včetně jejich poboček, usazeny nebo mají stálou provozovnu nebo trvalou podnikatelskou činnost pouze na území jednoho členského státu a v žádné jiné daňové jurisdikci.

                              3.   Členské státy stanoví, že se pravidlo uvedené v odstavci 1 tohoto článku nepoužije na samostatné podniky a nejvyšší mateřské podniky, pokud tyto podniky nebo podniky v jejich skupině podávají zprávu v souladu s článkem 89 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (*1), která zahrnuje informace o veškerých jejich činnostech a v případě nejvyšších mateřských podniků i o činnostech veškerých podniků ve skupině zahrnutých do konsolidované účetní závěrky.

                              4.   Členské státy vyžadují, aby střední a velké dceřiné podniky uvedené v čl. 3 odst. 3 a 4, které se řídí jejich vnitrostátním právem a jsou ovládány nejvyšším mateřským podnikem, který se neřídí právem žádného členského státu a pro něhož celkové konsolidované výnosy uvedené v jeho konsolidované účetní závěrce k rozvahovému dni přesáhly v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období 750 000 000 EUR, zveřejnily a zpřístupnily zprávu s informacemi o dani z příjmů tohoto nejvyššího mateřského podniku za pozdější z těchto dvou po sobě jdoucích účetních období.
                              Pokud dceřiný podnik tyto informace nebo tuto zprávu k dispozici nemá, požádá svůj nejvyšší mateřský podnik, aby mu poskytl veškeré nezbytné informace, které mu umožní povinnost uvedenou v prvním pododstavci splnit. Pokud nejvyšší mateřský podnik všechny požadované informace neposkytne, dceřiné podniky vypracují, zveřejní a zpřístupní zprávu s informacemi o dani z příjmů obsahující veškeré informace, které mají k dispozici, které obdržely nebo získaly, a prohlášení o tom, že nejvyšší mateřský podnik neposkytl potřebné informace.
                              Členské státy stanoví, že střední a velké dceřiné podniky již nepodléhají povinnostem podávání zpráv podle tohoto odstavce, pokud celkové konsolidované výnosy nejvyššího mateřského podniku uvedené v jeho konsolidované účetní závěrce k rozvahovému dni klesnou pod 750 000 000 EUR v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období.

                              5.   Členské státy vyžadují, aby pobočky zřízené na jejich území podniky, které se neřídí právem žádného členského státu, zveřejnily a zpřístupnily zprávu s informacemi o dani z příjmů nejvyššího mateřského podniku nebo samostatného podniku, které jsou uvedeny v šestém pododstavci písm. a), za pozdější z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období.
                              Pokud tyto informace nebo tato zpráva k dispozici nejsou, osoba či osoby určené k plnění náležitostí zveřejňování podle čl. 48e odst. 2 požádají nejvyšší mateřský podnik nebo samostatný podnik, které jsou uvedeny v šestém pododstavci písm. a) tohoto odstavce, aby jim poskytly veškeré potřebné informace, které jim umožní splnit jejich povinnosti.
                              Nejsou-li poskytnuty všechny požadované informace, pobočka vypracuje, zveřejní a zpřístupní zprávu s informacemi o dani z příjmů obsahující veškeré informace, které má k dispozici, které obdržela nebo získala, a prohlášení o tom, že nejvyšší mateřský podnik nebo samostatný podnik neposkytl potřebné informace.
                              Členské státy stanoví, že se povinnosti podávání zpráv uvedené v tomto odstavci vztahují pouze na pobočky, jejichž čistý obrat přesáhl v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období hraniční hodnotu čistého obratu provedenou podle čl. 3 odst. 2.
                              Členské státy stanoví, že pobočka podléhající povinnostem podávání zpráv podle tohoto odstavce již těmto povinnostem nepodléhá, pokud její čistý obrat v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období klesne pod hraniční hodnotu provedenou podle čl. 3 odst. 2.
                              Členské státy stanoví, že se pravidla uvedená v tomto odstavci použijí na pobočku pouze tehdy, pokud jsou splněna tato kritéria:

                                          a)

                                          podnik, který zřídí pobočku, je buď podnikem ve skupině, jejíž nejvyšší mateřský podnik se neřídí právem žádného členského státu a jejíž celkové konsolidované výnosy uvedené v její konsolidované účetní závěrce k rozvahovému dni přesáhly v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období 750 000 000 EUR, nebo samostatným podnikem, jehož celkové výnosy uvedené v jeho účetní závěrce k rozvahovému dni přesáhly v každém z posledních dvou po sobě jdoucích účetních období 750 000 000 EUR, a

                                          b)

                                          nejvyšší mateřský podnik uvedený v písmenu a) tohoto pododstavce nemá střední nebo velký dceřiný podnik uvedený v odstavci 4.

                                    Členské státy stanoví, že pobočka již nepodléhá povinnostem podávání zpráv podle tohoto odstavce, přestane-li být kritérium stanovené v písmenu a) splněno ve dvou po sobě jdoucích účetních obdobích.

                              6.   Členské státy neuplatní pravidla stanovená v odstavcích 4 a 5 tohoto článku, pokud je zpráva s informacemi o dani z příjmů vypracována nejvyšším mateřským podnikem nebo samostatným podnikem, které se neřídí právem žádného členského státu, v souladu s článkem 48c a splňuje tato kritéria:

                                          a)

                                          je zpřístupněna veřejnosti bezplatně a v elektronickém formátu pro podávání zpráv, který je strojově čitelný:

                                                      i)

                                                      na internetových stránkách uvedeného nejvyššího mateřského podniku nebo uvedeného samostatného podniku;

                                                      ii)

                                                      alespoň v jednom z úředních jazyků Unie;

                                                      iii)

                                                      nejpozději 12 měsíců od rozvahového dne účetního období, za které je zpráva vypracována, a

                                          b)

                                          uvádí název a sídlo jednoho dceřiného podniku nebo název a adresu jedné pobočky, které se řídí právem některého členského státu a které zveřejnily zprávu podle čl. 48d odst. 1.

                              7.   Členské státy vyžadují, aby dceřiné podniky nebo pobočky, na něž se nevztahují odstavce 4 a 5 tohoto článku, zveřejňovaly a zpřístupňovaly zprávu s informacemi o dani z příjmů, pokud tyto dceřiné podniky nebo pobočky neslouží jinému účelu než vyhýbání se požadavkům na podávání zpráv stanoveným v této kapitole.

                           Článek 48c
                           Obsah zprávy s informacemi o dani z příjmů

                              1.   Zpráva s informacemi o dani z příjmů vyžadovaná podle článku 48b zahrnuje informace týkající se veškerých činností samostatného podniku nebo nejvyššího mateřského podniku včetně činnosti veškerých podniků ve skupině konsolidované v účetní závěrce za příslušné účetní období.

                              2.   Informace podle odstavce 1 zahrnují:

                                          a)

                                          název nejvyššího mateřského podniku nebo samostatného podniku, příslušné účetní období, měna použitá při prezentaci zprávy a případně seznam všech dceřiných podniků konsolidovaných v účetní závěrce nejvyššího mateřského podniku za příslušné účetní období usazených v Unii nebo v daňových jurisdikcích uvedených v přílohách I a II závěrů Rady o revidovaném unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti;

                                          b)

                                          stručný popis povahy jejich činností;

                                          c)

                                          počet zaměstnanců v přepočtu na plné pracovní úvazky;

                                          d)

                                          výnosy vypočítané jako:

                                                      i)

                                                      součet čistého obratu, ostatních provozních výnosů, výnosů z účastí kromě dividend obdržených od podniků ve skupině, výnosů z ostatních investic a půjček zahrnutých do dlouhodobých aktiv, ostatních výnosových úroků a podobných výnosů uvedených v přílohách V a VI této směrnice, nebo

                                                      ii)

                                                      výnosy vymezené v rámci účetního výkaznictví, na jehož základě se sestavuje účetní závěrka, s vyloučením úprav hodnot a dividend obdržených od podniků ve skupině;

                                          e)

                                          výši zisku nebo ztráty před zdaněním;

                                          f)

                                          výši naběhlé daně z příjmů v příslušném účetním období, vypočítanou jako stávající daňový náklad u zdanitelných zisků nebo ztrát za účetní období zaúčtovaný podniky a pobočkami v příslušné daňové jurisdikci;

                                          g)

                                          výši daně z příjmů zaplacenou na hotovostním základě, vypočítanou jako částku daně z příjmů zaplacenou během příslušného účetního období podniky a pobočkami v příslušné daňové jurisdikci; a

                                          h)

                                          výši kumulovaných zisků na konci příslušného účetního období.

                                    Pro účely písmene d) výnosy zahrnují transakce se spřízněnými stranami.
                              Pro účely písmene f) se stávající daňový náklad vztahuje pouze k činnostem podniku v příslušném účetním období a nezahrnuje odloženou daň ani rezervy na nejisté daňové závazky.
                              Pro účely písmene g) zaplacené daně zahrnují srážkové daně zaplacené jinými podniky, pokud jde o platby podnikům a pobočkám v rámci skupiny.
                              Pro účely písmene h) se kumulovanými zisky rozumí součet zisků za minulá účetní období a příslušné účetní období, o jejichž rozdělení nebylo zatím rozhodnuto. Pokud jde o pobočky, kumulované zisky náleží podniku, který pobočku zřídil.

                              3.   Členské státy povolí, aby informace uvedené v odstavci 2 tohoto článku byly podávány na základě pokynů pro vyplňování zpráv uvedených v příloze III oddíle III částech B a C směrnice Rady 2011/16/EU (*2).

                              4.   Informace uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku se předkládají za použití společného vzoru a v elektronických formátech pro podávání zpráv, které jsou strojově čitelné. Společný vzor a elektronické formáty pro podávání zpráv stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 50 odst. 2.

                              5.   Zpráva s informacemi o dani z příjmů prezentuje informace uvedené v odstavcích 2 nebo 3 zvlášť pro každý členský stát. Je-li členský stát tvořen několika daňovými jurisdikcemi, jsou tyto informace agregovány na úrovni členského státu.
                              Zpráva s informacemi o dani z příjmů rovněž prezentuje informace uvedené v odstavcích 2 nebo 3 tohoto článku zvlášť za každou daňovou jurisdikci, která je k 1. březnu účetního období, za které se zpráva vypracovává, na seznamu v příloze I závěrů Rady o revidovaném unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti, a za každou daňovou jurisdikci, která byla k 1. březnu účetního období, za které se zpráva vypracovává, a k 1. březnu předcházejícího účetního období uvedena v příloze II závěrů Rady o revidovaném unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti.
                              Zpráva s informacemi o dani z příjmů rovněž prezentuje informace uvedené v odstavcích 2 nebo 3 na agregovaném základě za ostatní daňové jurisdikce.
                              Informace musí být přiřazeny ke každé příslušné daňové jurisdikci na základě usazení, existence stálé provozovny nebo trvalé podnikatelské činnosti, které podle činností skupiny nebo samostatného podniku mohou podléhat daňové povinnosti v dané daňové jurisdikci.
                              Mohou-li činnosti vykonávané několika podniky ve skupině podléhat daňové povinnosti v rámci jediné daňové jurisdikce, informace přiřazené k uvedené daňové jurisdikci představují součet informací týkajících se těchto činností každého podniku ve skupině a jejich poboček v uvedené daňové jurisdikci.
                              Informace o určité konkrétní činnosti nesmí být přiřazeny současně více než jedné daňové jurisdikci.

                              6.   Členské státy mohou povolit, aby jedna nebo více konkrétních informací, které mají být jinak ve zprávě uvedeny v souladu s odstavci 2 nebo 3, byly dočasně vynechány, pokud by jejich uvedení mohlo závažně poškodit obchodní postavení podniků, jichž se zpráva týká. Jakékoli vynechání se ve zprávě jasně uvede spolu s jeho řádně odůvodněným vysvětlením.
                              Členské státy zajistí, aby veškeré informace vynechané podle prvního pododstavce byly zveřejněny v některé pozdější zprávě s informacemi o dani z příjmů do pěti let ode dne jejich původního vynechání.
                              Členské státy zajistí, aby informace týkající se daňových jurisdikcí uvedených v přílohách I a II závěrů Rady o revidovaném unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti, jak je uvedeno v odstavci 5 tohoto článku, nebyly vynechány nikdy.

                              7.   Zpráva s informacemi o dani z příjmů může obsahovat, kde je to možné na úrovni skupiny, celkový výklad podávající vysvětlení veškerých významných nesrovnalostí mezi částkami uvedenými podle odst. 2 písm. f) a g), s případným zohledněním odpovídajících částek, které se týkají předcházejících účetních období.

                              8.   Měnou použitou ve zprávě s informacemi o dani z příjmů je měna, v níž je sestavena konsolidovaná účetní závěrka nejvyššího mateřského podniku nebo roční účetní závěrka samostatného podniku. Členské státy nevyžadují, aby byla tato zpráva zveřejněna v jiné měně, než je měna, v níž je sestavena účetní závěrka.
                              Avšak v případě uvedeném v čl. 48b odst. 4 druhém pododstavci musí být měna použitá ve zprávě s informacemi o dani z příjmů stejná jako měna, ve které dceřiný podnik zveřejňuje svou roční účetní závěrku.

                              9.   Členské státy, které nepřijaly euro, mohou hraniční hodnotu 750 000 000 EUR přepočíst na svou národní měnu. Při tomto přepočtu členské státy použijí směnný kurz ke dni 21. prosince 2021 zveřejněný v Úředním věstníku Evropské unie. Uvedené členské státy mohou v zájmu dosažení zaokrouhlených částek v národních měnách zvýšit nebo snížit hraniční hodnoty až o 5 %.
                              Hraniční hodnoty uvedené v čl. 48b odst. 4 a 5 se pomocí směnného kurzu ke dni 21. prosince 2021 přepočtou na odpovídající částku v národní měně příslušné třetí země, která se zaokrouhlí na nejbližší celý tisíc.

                              10.   Ve zprávě s informacemi o dani z příjmů se uvede, zda byla vypracována v souladu s odstavcem 2 nebo 3 tohoto článku.

                           Článek 48d
                           Zveřejňování a přístupnost

                              1.   Zpráva s informacemi o dani z příjmů a prohlášení podle článku 48b této směrnice se zveřejní do 12 měsíců od rozvahového dne účetního období, za které je zpráva vypracována, jak stanoví každý členský stát v souladu s články 14 až 28 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1132 (*3), a případně v souladu s článkem 36 směrnice (EU) 2017/1132.

                              2.   Členské státy zajistí, aby zpráva s informacemi o dani z příjmů a prohlášení zveřejněné podniky v souladu s odstavcem 1 tohoto článku byly zpřístupněny veřejnosti bezplatně alespoň v jednom z úředních jazyků Unie nejpozději 12 měsíců od rozvahového dne účetního období, za které je zpráva vypracována, na internetových stránkách:

                                          a)

                                          podniku, pokud se použije čl. 48b odst. 1,

                                          b)

                                          dceřiného podniku nebo podniku ve skupině, pokud se použije čl. 48b odst. 4, nebo

                                          c)

                                          pobočky nebo podniku, který pobočku zřídil, nebo podniku ve skupině, pokud se použije čl. 48b odst. 5.

                              3.   Členské státy mohou osvobodit podniky od uplatňování pravidel stanovených v odstavci 2 tohoto článku, pokud je zpráva s informacemi o dani z příjmů zveřejněná v souladu s odstavcem 1 tohoto článku současně zpřístupněna veřejnosti v elektronickém formátu pro podávání zpráv, který je strojově čitelný, na internetových stránkách rejstříku uvedeného v článku 16 směrnice (EU) 2017/1132 bezplatně kterékoli třetí osobě nacházející se v Unii. Internetové stránky podniků a poboček uvedené v odstavci 2 tohoto článku obsahují informace o tomto osvobození a odkaz na internetovou stránku příslušného rejstříku.

                              4.   Zpráva uvedená v čl. 48b odst. 1, 4, 5, 6 a 7 a případně prohlášení uvedené v odstavcích 4 a 5 uvedeného článku musí být na příslušných internetových stránkách přístupné po dobu nejméně pěti po sobě jdoucích let.

                           Článek 48e
                           Odpovědnost za vypracování, zveřejnění a zpřístupnění zprávy s informacemi o dani z příjmů

                              1.   Členské státy stanoví, že členové správních, řídících a dozorčích orgánů nejvyšších mateřských podniků nebo samostatných podniků podle čl. 48b odst. 1, kteří jednají v rámci pravomocí svěřených jim podle vnitrostátního práva, mají kolektivní povinnost zajistit, aby zpráva s informacemi o dani z příjmů byla vypracována, zveřejněna a zpřístupněna v souladu s články 48b, 48c a 48d.

                              2.   Členské státy stanoví, že členové správních, řídících a dozorčích orgánů dceřiných podniků podle čl. 48b odst. 4 této směrnice a osoba či osoby pověřené plněním náležitostí zveřejnění stanovených v článku 41 směrnice (EU) 2017/1132 pro pobočky uvedené v čl. 48b odst. 5 této směrnice, kteří jednají v rámci pravomocí svěřených jim podle vnitrostátního práva, mají kolektivní povinnost zajistit, aby podle jejich nejlepších znalostí a schopností byla zpráva s informacemi o dani z příjmů vypracována způsobem, který je konzistentní nebo případně v souladu s články 48b a 48c, a zveřejněna a zpřístupněna v souladu s článkem 48d.

                           Článek 48f
                           Prohlášení statutárního auditora
                           Členské státy vyžadují, aby v případě, že účetní závěrka podniku řídícího se právem některého členského státu podléhá ověření jedním nebo více statutárními auditory nebo auditorskými společnostmi, bylo ve zprávě auditora uvedeno, zda za účetní období předcházející účetnímu období, za které byla sestavena auditovaná účetní závěrka, byl podnik povinen zveřejnit zprávu s informacemi o dani z příjmů v souladu s článkem 48b, a pokud ano, zda byla tato zpráva zveřejněna v souladu s článkem 48d.

                           Článek 48g
                           První den pro podávání zpráv s informacemi o dani z příjmů
                           Členské státy zajistí, aby se právní a správní předpisy provádějící články 48a až 48f použily nejpozději od prvního dne prvního účetního období začínajícího dnem 22. června 2024 nebo po tomto dni.

                           Článek 48h
                           Přezkum
                           Do 22. června 2027 podá Komise zprávu o plnění a dopadu povinností podávání zpráv stanovených v článcích 48a až 48f a s ohledem na situaci na úrovni OECD, potřebu zajistit dostatečnou úroveň transparentnosti a potřebu zachovat a zajistit konkurenční prostředí pro podniky a soukromé investice, zejména přezkoumá a posoudí, zda by bylo vhodné rozšířit povinnost podávat zprávu s informacemi o dani z příjmů podle článku 48b na velké podniky ve smyslu čl. 3 odst. 4 a velké skupiny ve smyslu čl. 3 odst. 7 a rozšířit obsah zprávy s informacemi o dani z příjmů podle článku 48c o další položky. Komise ve své zprávě rovněž posoudí dopad, který má prezentace daňových informací na agregovaném základě pro daňové jurisdikce třetích zemí podle čl. 48c odst. 5 a dočasné vynechání informací podle čl. 48c odst. 6 na účinnost této směrnice.
                           Komise tuto zprávu s případným legislativním návrhem předloží Evropskému parlamentu a Radě.

                           (*1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338)."

                           (*2)  Směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS (Úř. věst. L 64, 11.3.2011, s. 1)."

                           (*3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1132 ze dne 14. června 2017 o některých aspektech práva obchodních společností (Úř. věst. L 169, 30.6.2017, s. 46).“"

                        3)

                        V článku 49 se vkládá nový odstavec, který zní:

                           „3a.   Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (*4).

                           (*4)  Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.“"

            Článek 2
            Provedení ve vnitrostátním právu

               1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 22. června 2023. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
               Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

               2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

            Článek 3
            Vstup v platnost
            Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Článek 4
            Určení
            Tato směrnice je určena členským státům.

            Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2021.

                  Za Evropský parlament

                  předseda

               D. M. SASSOLI

                  Za Radu

                  předseda

               A. LOGAR

            (1)  Úř. věst. C 487, 28.12.2016, s. 62.

            (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 27. března 2019 (Úř. věst. C 108, 26.3.2021, s. 623) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 28. září 2021 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku). Postoj Evropského parlamentu ze dne 11. listopadu 2021 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

            (3)  Úř. věst. C 108, 26.3.2021. s. 8.

            (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU ze dne 26. června 2013 o ročních účetních závěrkách, konsolidovaných účetních závěrkách a souvisejících zprávách některých forem podniků, o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES a o zrušení směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 19).

            (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (Úř. věst. L 80, 23.3.2002, s. 29).

            (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

            (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1132 ze dne 14. června 2017 o některých aspektech práva obchodních společností (Úř. věst. L 169, 30.6.2017, s. 46).

            (8)  Směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (Úř. věst. L 372, 31.12.1986, s. 1).

            (9)  Směrnice Rady 91/674/EHS ze dne 19. prosince 1991 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven (Úř. věst. L 374, 31.12.1991, s. 7).

            (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

            (11)  Směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS (Úř. věst. L 64, 11.3.2011, s. 1).

            (12)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

            (13)  Viz závěry Rady o revidovaném unijním seznamu jurisdikcí nespolupracujících v daňové oblasti, jeho přílohy (Úř. věst. C 413 I , 12.10.2021, s. 1) a jejich následné aktualizace.

            (14)  Rozsudek Soudního dvora ze dne 4. prosince 1997, Verband deutscher Daihatsu-Händler, C-97/96, ECLI:EU:C:1997:581.