title: Směrnice Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0086

Úřední věstník L 251 , 03/10/2003 S. 0012 - 0018

		Směrnice Rady 2003/86/ESze dne 22. září 2003o právu na sloučení rodinyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 odst. 3 písm. a) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Za účelem postupného vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva Smlouva o založení Evropského společenství stanoví jednak přijetí opatření, jejichž cílem je zajistit volný pohyb osob, ve spojení s doprovodnými opatřeními týkajícími se kontrol na vnějších hranicích, azylu a přistěhovalectví, jednak přijetí opatření týkajících se azylu, přistěhovalectví a ochrany práv státních příslušníků třetích zemí.(2) Opatření týkající se sloučení rodiny by měla být přijata ve shodě se závazkem chránit rodinu a respektovat rodinný život obsaženým v mnoha nástrojích mezinárodního práva. Tato směrnice ctí základní práva a řídí se zásadami uznanými zejména v článku 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a v Listině základních práv Evropské unie.(3) Evropská rada na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 uznala nutnost harmonizace vnitrostátních právních předpisů o podmínkách přijímání a pobytu státních příslušníků třetích zemí. V této souvislosti zejména prohlásila, že Evropská unie by měla zajistit spravedlivé zacházení se státními příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členských států, a že důraznější politika integrace by měla směřovat k tomu, aby jim byla přiznána práva a povinnosti srovnatelná s právy a povinnostmi občanů Evropské unie. V souladu s tím Evropská rada požadovala po Radě, aby rychle přijala právní nástroje na základě návrhů Komise. Nezbytnost dosažení cílů vytyčených v Tampere znovu potvrdila Evropská rada na zasedání v Laekenu ve dnech 14. a 15. prosince 2001.(4) Sloučení rodiny je nezbytné k umožnění rodinného života. Napomáhá k vytvoření sociálně kulturní stability usnadňující integraci státních příslušníků třetích zemí v členských státech, což současně podporuje hospodářskou a sociální soudržnost, základní cíl Společenství stanovený Smlouvou.(5) Členské státy by měly provádět tuto směrnici bez diskriminace na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, etnického nebo sociálního původu, genetických vlastností, jazyka, náboženského vyznání nebo světového názoru, politických nebo jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, rodu, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.(6) Za účelem ochrany rodiny a založení nebo zachování rodinného života je třeba určit na základě společných kritérií hmotné podmínky pro uplatňování práva na sloučení rodiny.(7) Členské státy by měly být schopny použít tuto směrnici také v případě, že členové rodiny vstupují do členského státu společně.(8) Zvláštní pozornost je třeba věnovat situaci uprchlíků, které různé důvody přinutily uprchnout z jejich země a které jim brání vést v jejich zemi normální rodinný život. Proto je třeba jim stanovit příznivější podmínky pro uplatňování jejich práva na sloučení rodiny.(9) Sloučení rodiny by se mělo v každém případě vztahovat na jádro rodiny, to znamená na manžele a nezletilé děti.(10) Členské státy mohou rozhodnout, zda si přejí povolit sloučení rodiny i pro nejbližší příbuzné v přímé vzestupné linii, zletilé svobodné děti, nesezdané nebo registrované partnery, jakož i – v případě polygamního sňatku – nezletilé děti další manželky a osoby usilující o sloučení rodiny. Členský stát může povolit sloučení rodiny skládající se z těchto osob, aniž je tím dotčena možnost členských států, které neuznávají existenci rodinných svazků podle tohoto ustanovení, neposkytnout uvedeným osobám zacházení rovnocenné zacházení se členy rodiny, pokud jde o právo pobytu v jiném členském státě, jak je stanoveno odpovídajícími právními předpisy Společenství.(11) Právo na sloučení rodiny by mělo být vykonáváno v náležitém souladu s hodnotami a zásadami uznávanými členskými státy, a zejména s ohledem na práva žen a dětí; dodržování těchto zásad opravňuje k možnému přijetí omezujících opatření proti žádostem o sloučení rodiny žijící v polygamních domácnostech.(12) V případě možného omezení práva na sloučení rodiny u dětí starších 12 let, jejichž stálé bydliště není u osoby usilující o sloučení rodiny, by měla být zohledněna schopnost integrace dětí v raném věku a zajištěno, že děti získají nezbytné základní vzdělání a jazykové znalosti ve škole.(13) Je třeba stanovit procesní pravidla posuzování žádosti o sloučení rodiny a postup projednávání vstupu a pobytu členů rodiny. Tyto postupy by měly být s ohledem na běžné pracovní zatížení správních orgánů členských států účinné a snadno zvládnutelné, průhledné a spravedlivé, aby dotyčným osobám nabízely odpovídající právní jistotu.(14) Sloučení rodiny může být zamítnuto z řádně doložených důvodů. Zejména osoba, která usiluje o to, aby jí bylo povoleno sloučení rodiny, nesmí představovat hrozbu pro veřejný pořádek nebo veřejnou bezpečnost. Pojem veřejného pořádku může zahrnovat odsouzení za spáchání závažného trestného činu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že pojem veřejný pořádek a veřejná bezpečnost se vztahují rovněž na případy, ve kterých státní příslušník třetí země náleží k uskupení podporujícímu terorismus, podporuje uskupení takového druhu nebo má extremistické postoje.(15) Je třeba podporovat integraci členů rodiny. Za tím účelem by jim mělo být uděleno právní postavení nezávislé na právním postavení osoby usilující o sjednocení rodiny, zejména v případě rozpadu manželství a partnerství, a měli by mít přístup ke vzdělání, zaměstnání a odbornému vzdělání za stejných podmínek jako osoba, s níž jsou sloučeny.(16) Protože cíle navrhované akce, totiž zavedení práva na sloučení rodiny pro státní příslušníky třetích zemí, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto, z důvodu rozsahu a účinků navrhované činnosti, lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení výše uvedeného cíle.(17) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu se tyto členské státy nepodílejí na přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.(18) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko nepodílí na přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IObecná ustanoveníČlánek 1Cílem této směrnice je stanovit podmínky pro uplatňování práva na sloučení rodiny státními příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členských států.Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:a) "státním příslušníkem třetí země" osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 17 odst. 1 Smlouvy;b) "uprchlíkem" státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, jemuž bylo přiznáno právní postavení uprchlíka ve smyslu Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění protokolu podepsaného v New Yorku dne 31. ledna 1967;c) "osobou usilující o sloučení rodiny" státní příslušník třetí země, který oprávněně pobývá v členském státě a žádá o sloučení rodiny nebo jehož rodinní příslušníci žádají o sloučení rodiny za účelem jeho následování;d) "sloučením rodiny" vstup rodinných příslušníků státního příslušníka třetí země oprávněně pobývajícího v členském státě na území tohoto státu a jejich pobyt v tomto členském státě za účelem zachování celistvosti rodin nezávisle na tom, zda rodinné vztahy existovaly před vstupem osoby usilující o sloučení rodiny nebo po jejím vstupu;e) "povolením k pobytu" povolení vydané orgány členského státu, které státního příslušníka třetí země opravňuje k pobytu na jeho území státu v souladu s čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1030/2002 ze dne 13. června 2002, kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí [5];f) "nezletilými osobami bez doprovodu" státní příslušníci třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti mladší 18 let, jež vstupují na území členských států bez doprovodu dospělé osoby, která za ně podle práva nebo zvyklostí odpovídá, a to po dobu, po kterou se skutečně nenacházejí v péči takové osoby; tato definice zahrnuje i nezletilé osoby, jež jsou ponechány bez doprovodu po vstupu na území členských států.Článek 31. Tato směrnice se použije, pokud je osoba usilující o sloučení rodiny držitelem povolení k pobytu vydaného členským státem s dobou platnosti alespoň jeden rok, lze odůvodněně předpokládat, že získá právo trvalého pobytu, a pokud jsou členové jeho rodiny státními příslušníky třetí země s jakýmkoliv právním postavením.2. Tato směrnice se nepoužije, pokud je osoba usilující o sloučení rodinya) žadatelem o přiznání právního postavení uprchlíka a o její žádosti dosud nebylo pravomocně rozhodnuto;b) oprávněna pobývat v členském státě na základě dočasné ochrany nebo žádá o povolení k pobytu na tomto základě a vyčkává rozhodnutí o svém právním postavení;c) oprávněna pobývat v členském státě na základě podpůrné formy ochrany v souladu s mezinárodními závazky, vnitrostátními právními předpisy či postupy členských států nebo je žadatelem o povolení k pobytu na tomto základě a vyčkává rozhodnutí o svém právním postavení.3. Tato směrnice se nevztahuje na rodinné příslušníky občana Unie.4. Touto směrnicí nejsou dotčena příznivější ustanovenía) dvoustranných a mnohostranných dohod mezi Společenstvím nebo Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a třetími zeměmi na straně druhé;b) Evropské sociální charty ze dne 18. října 1961, novelizované Evropské sociální charty ze dne 3. května 1987 a Evropské úmluvy o právním postavení migrujících pracovníků ze dne 24. listopadu 1977.5. Touto směrnicí není dotčena možnost členských států přijmout nebo zachovat příznivější ustanovení.KAPITOLA IIRodinní příslušníciČlánek 41. Členské státy povolí vstup a pobyt níže uvedených rodinných příslušníků podle této směrnice a s výhradou dodržení podmínek uvedených v kapitole IV, jakož i v článku 16:a) manžela nebo manželky osoby usilující o sloučení rodiny;b) nezletilých dětí osoby usilující o sloučení rodiny a jejího manžela nebo jeho manželky, včetně dětí osvojených, v souladu s rozhodnutím příslušného orgánu v dotyčném členském státě nebo rozhodnutím, které je bez dalšího vykonatelné na základě mezinárodních závazků dotyčného členského státu, nebo které musí být uznáno v souladu s mezinárodními závazky;c) nezletilých dětí osoby usilující o sloučení rodiny včetně dětí osvojených, pokud má osoba usilující o sloučení rodiny děti v opatrování a děti jsou na ní závislé. Členské státy mohou povolit sloučení s dětmi, které jsou zároveň v opatrování jiného opatrovníka, za předpokladu, že druhý opatrovník k tomu poskytne souhlas;d) nezletilých dětí manžela nebo manželky včetně dětí osvojených, pokud má tento manžel nebo manželka děti v opatrování a děti jsou na něm závislé. Členské státy mohou povolit sloučení s dětmi, které jsou zároveň v opatrování jiného opatrovníka, za předpokladu, že druhý opatrovník k tomu poskytne souhlas.Nezletilé děti uvedené v tomto článku musí být pod věkovou hranicí zletilosti stanovenou právem dotyčného členského státu a musí být svobodné.Odchylně od výše uvedeného, pokud je dítě starší 12 let a přichází nezávisle na zbytku své rodiny, může členský stát před vydáním povolení ke vstupu a pobytu podle této směrnice ověřit, zda toto dítě splňuje podmínku integrace stanovenou v jeho právních předpisech platných ke dni provedení této směrnice.2. S výhradou dodržení podmínek stanovených v kapitole IV mohou členské státy ve svých vnitrostátních právních předpisech povolit vstup a pobyt podle této směrnice těmto rodinným příslušníkům:a) nejbližším příbuzným v přímé vzestupné linii osoby usilující o sloučení rodiny nebo jejího manžela, pokud jsou na ní závislí a nepožívají nezbytnou podporu rodiny v zemi původu;b) zletilým svobodným dětem osoby usilující o sloučení rodiny nebo jejího manžela nebo její manželky, pokud se o sebe prokazatelně nedokáží postarat z důvodu zdravotního stavu.3. S výhradou dodržení podmínek stanovených v kapitole IV mohou členské státy ve svých vnitrostátních právních předpisech povolit podle této směrnice vstup a pobyt nesezdaného partnera, státního příslušníka třetí země, s nímž osoba usilující o sloučení rodiny udržuje řádně doložený stálý dlouhodobý partnerský vztah, nebo státního příslušníka třetí země, který je s osobou usilující o sloučení rodiny spojen registrovaným partnerstvím v souladu s čl. 5 odst. 2, jakož i svobodných nezletilých dětí, včetně dětí osvojených, a svobodných nezletilých dětí těchto osob, které se o sebe prokazatelně nedokáží postarat z důvodu svého zdravotního stavu.Členské státy mohou rozhodnout, že pokud jde o sloučení rodiny, na registrované partnerství se bude pohlížet stejně jako na manželství.4. V případě polygamního manželství, pokud již osoba usilující o sloučení rodiny má manžela žijícího s ním na území členského státu, nepovolí dotyčný členský stát sloučení rodiny dalšího manžela.Odchylně od odst. 1 písm. c) mohou členské státy omezit sloučení rodiny nezletilých dětí dalšího manžela a osoby usilující o sloučení rodiny.5. K zajištění lepší integrace a zabránění vynuceným sňatkům mohou členské státy požadovat, aby osoba usilující o sloučení rodiny a její manžel nebo jeho manželka dosáhli minimálního věku, což může být nejvýše 21 let, dříve než se bude manžel nebo manželka moci spojit s osobou usilující o sloučení rodiny.6. Odchylně od výše uvedeného mohou členské státy požadovat, aby žádosti týkající se sloučení rodiny s nezletilými dětmi byly podávány do 15 let jejich věku, jak stanoví jejich právní předpisy platné ke dni provedení této směrnice. Pokud je žádost podána později, povolí členské státy, které rozhodují o použití této odchylky, vstup a pobyt těchto dětí z jiného důvodu, než je sloučení rodiny.KAPITOLA IIIPodání a posouzení žádostiČlánek 51. Členské státy určí, zda žádost o vstup a pobyt za účelem uplatňování práva na sloučení rodiny podá u příslušných orgánů dotyčného členského státu osoba usilující o sloučení rodiny, nebo rodinný příslušník nebo příslušníci.2. K žádosti se připojí doklady potvrzující rodinné vztahy a dodržení podmínek stanovených v článcích 4 a 6 a popřípadě v článcích 7 a 8, jakož i ověřené opisy cestovních dokladů rodinných příslušníků.V případě potřeby mohou členské státy pro účely získání důkazu o existenci rodinných vztahů vést pohovory s osobou usilující o sloučení rodiny a jejími rodinnými příslušníky a provádět další šetření, která budou považovat za nezbytná.Při posuzování žádosti týkající se nesezdaného partnera osoby usilující o sloučení rodiny budou členské státy považovat za důkaz rodinných vztahů takové skutečnosti, jako je společné dítě, předchozí společné soužití, registraci partnerství nebo jakýkoliv jiný spolehlivý důkazní prostředek.3. Žádost se podává a posuzuje, zatímco se rodinní příslušníci zdržují mimo území členského státu, ve kterém pobývá osoba usilující o sloučení rodiny.Odchylně od výše uvedeného může členský stát za vhodných okolností přijmout žádost podanou v okamžiku, kdy již rodinní příslušníci pobývají na jeho území.4. Příslušné orgány členského státu žadateli písemně oznámí rozhodnutí co nejdříve, v každém případě však nejpozději devět měsíců ode dne podání žádosti.Za mimořádných okolností souvisejících s obtížností posouzení žádosti může být lhůta uvedená v prvním pododstavci prodloužena.Rozhodnutí o zamítnutí žádosti je třeba řádně odůvodnit. Důsledky toho, že rozhodnutí nebylo učiněno ve lhůtě stanovené v prvním pododstavci, musí být určeny vnitrostátními právními předpisy příslušného členského státu.5. Při posuzování žádosti členské státy dbají na to, aby byl brán náležitý ohled na nejlepší zájmy nezletilých dětí.KAPITOLA IVPodmínky pro výkon práva na sloučení rodinyČlánek 61. Členské státy mohou zamítnout žádost o vstup a pobyt rodinných příslušníků z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví.2. Členské státy mohou odejmout povolení k pobytu nebo zamítnout prodloužení jeho doby platnosti rodinnému příslušníku z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví.Při přijímání takového rozhodnutí berou členské státy v úvahu kromě článku 17 také závažnost nebo druh protiprávního jednání proti veřejnému pořádku nebo veřejné bezpečnosti, jehož se dopustil rodinný příslušník, nebo nebezpečí, které od takové osoby hrozí.3. Příslušné orgány dotyčného členského státu nesmějí odepřít prodloužení doby platnosti povolení k pobytu a nařídit navrácení z území pouze z důvodu onemocnění nebo invalidity nastalých po vydání povolení k pobytu.Článek 71. Při podání žádosti o sloučení rodiny může dotyčný členský stát požadovat po žadateli, aby prokázal, že osoba usilující o sloučení rodiny má:a) ubytování považované za obvyklé pro rodinu srovnatelné velikosti ve stejné oblasti, které odpovídá obecným normám zdraví a bezpečnosti platným v daném členském státě;b) zdravotní pojištění pro sebe a své rodinné příslušníky, pokud jde o všechna rizika běžně krytá státním příslušníkům daného členského státu;c) stálé a pravidelné finanční příjmy, které jsou dostatečné pro výživu jeho a jeho rodinných příslušníků, aniž by využíval systému sociální pomoci daného členského státu. Členské státy zhodnotí tyto příjmy podle jejich povahy a pravidelnosti a mohou přihlédnout k výši minimální mzdy a důchodu v dotyčném státě, jakož i k počtu rodinných příslušníků.2. Členské státy mohou po státních příslušnících třetí země vyžadovat dodržování integračních opatření v souladu s vnitrostátním právem.Pokud jde o uprchlíky nebo rodinné příslušníky uprchlíků uvedené v článku 12, mohou být integrační opatření uvedená v prvním pododstavci uplatněna teprve poté, co bylo dotyčným osobám umožněno sloučení rodiny.Článek 8Členské státy mohou vyžadovat, aby osoba usilující o sloučení rodiny před spojením se svými rodinnými příslušníky oprávněně pobývala na jejich území po dobu nepřesahující dva roky.Odchylně od výše uvedeného, pokud právní předpisy členského státu týkající se sloučení rodiny platné ke dni přijetí této směrnice berou v úvahu přijímací kapacitu, může členský stát stanovit zavedení nejvýše tříleté čekací lhůty od podání žádosti o sloučení rodiny do vydání povolení k pobytu rodinným příslušníkům.KAPITOLA VSloučení rodiny uprchlíkůČlánek 91. Tato kapitola se použije na sloučení rodiny uprchlíků uznaných členskými státy.2. Členské státy mohou omezit použití této kapitoly na uprchlíky, jejichž rodinné vztahy existovaly již před jejich vstupem.3. Tato kapitola se použije, aniž jsou dotčena pravidla pro přiznání postavení uprchlíka rodinným příslušníkům.Článek 101. Článek 4 se použije na definici rodinných příslušníků, s výjimkou toho, že odst. 1 třetí pododstavec se nevztahuje na děti uprchlíků.2. Členské státy mohou povolit sloučení rodiny jiných rodinných příslušníků neuvedených v článku 4, pokud jsou na uprchlíkovi závislí.3. Je-li uprchlíkem nezletilé dítě bez doprovodu, členské státy:a) povolí vstup a pobyt za účelem sloučení rodiny jeho nejbližším příbuzným v přímé vzestupné linii, aniž se použijí podmínky stanovené v čl. 4 odst. 2 písm. a);b) mohou povolit vstup a pobyt za účelem sloučení rodiny jeho poručníkovi nebo každému jinému rodinnému příslušníkovi, pokud uprchlík nemá příbuzné v přímé vzestupné linii nebo pokud tyto příbuzné není možno zjistit.Článek 111. Pokud jde o podání a posouzení žádosti, použije se článek 5 s výhradou odstavce 2 tohoto článku.2. Pokud uprchlík nemůže předložit úřední doklady o rodinných vztazích, bere členský stát v úvahu jiné důkazy o existenci těchto vztahů, které posoudí v souladu s vnitrostátním právem. Zamítnutí žádosti se nemůže zakládat pouze na skutečnosti, že tyto doklady chybějí.Článek 121. Odchylně od článku 7 členské státy nemohou po uprchlíkovi nebo jeho rodinných příslušnících požadovat, aby ohledně žádostí týkajících se rodinných příslušníků uvedených v čl. 4 odst. 1 předložil důkaz, že uprchlík splňuje požadavky stanovené v článku 7.Aniž jsou dotčeny mezinárodní závazky, pokud je sloučení rodiny možné ve třetí zemi, s níž má osoba usilující o sloučení rodiny nebo jeho rodinný příslušník zvláštní vztahy, mohou členské státy požadovat důkazy uvedené v prvním pododstavci.Členské státy mohou požadovat po uprchlíkovi, aby splnil podmínky uvedené v čl. 7 odst. 1, pokud žádost o sloučení rodiny není podána ve lhůtě tří měsíců po přiznání právního postavení uprchlíka.2. Odchylně od článku 8 členské státy nepožadují po uprchlíkovi, aby pobýval na jejich území po určitou dobu před spojením se svými rodinnými příslušníky.KAPITOLA VIVstup a pobyt rodinných příslušníkůČlánek 131. Jakmile je žádosti o sloučení rodiny vyhověno, povolí dotyčný členský stát vstup rodinného příslušníka nebo příslušníků. V tom případě dotyčný členský stát usnadní získání požadovaných víz.2. Dotyčný členský stát vydá rodinným příslušníkům první povolení k pobytu na dobu minimálně jednoho roku. Dobu platnosti tohoto povolení k pobytu lze prodloužit.3. Doba platnosti povolení k pobytu udělených rodinným příslušníkům nemůže být v zásadě delší než doba platnosti povolení k pobytu osoby usilující o sloučení rodiny.Článek 141. Rodinní příslušníci osoby usilující o sloučení rodiny mají stejně jako osoba usilující o sloučení rodiny právo na:a) přístup ke vzdělání;b) přístup k zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti;c) přístup k pomoci při volbě zaměstnání, ke vzdělání a dalšímu školení a rekvalifikaci.2. Členské státy mohou v souladu s vnitrostátním právem stanovit podmínky, za nichž mohou rodinní příslušníci vykonávat zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost. V těchto podmínkách se stanoví lhůta, která nemůže v žádném případě překročit 12 měsíců, během nichž členské státy mohou posoudit situaci na svém trhu pracovních sil předtím, než povolí rodinným příslušníkům, aby vykonávali zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost.3. Členské státy mohou omezit přístup k zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti nejbližším příbuzným v přímé vzestupné linii nebo dospělým svobodným dětem, na které se vztahuje čl. 4 odst. 2.Článek 151. Nejpozději po pěti letech pobytu a za předpokladu, že rodinnému příslušníkovi nebylo uděleno povolení k pobytu z jiných důvodů, než je sloučení rodiny, mají manžel nebo nesezdaný partner a dítě, které dosáhlo plnoletosti, právo na samostatné povolení k pobytu, nezávislé na povolení k pobytu osoby usilující o sloučení rodiny, na základě podání žádosti, pokud se vyžaduje.Členské státy mohou omezit udělení povolení k pobytu uvedené v prvním pododstavci manželovi nebo nesezdanému partnerovi v případech rozpadu rodinného vztahu.2. Členské státy mohou vydat samostatné povolení k pobytu zletilým dětem a příbuzným v přímé vzestupné linii, na které se vztahuje čl. 4 odst. 2.3. V případě ovdovění, rozvodu, rozluky nebo úmrtí nejbližších příbuzných v přímé vzestupné nebo sestupné linii může být samostatné povolení k pobytu vydáno na základě žádosti, pokud se vyžaduje, osobám, které na území vstoupily z důvodu sloučení rodiny. Členské státy stanoví předpisy zajišťující udělení samostatného povolení k pobytu v případě obzvláště obtížných okolností.4. Podmínky týkající se udělení a doby trvání samostatných povolení k pobytu stanoví vnitrostátní právo.KAPITOLA VIISankce a opravné prostředkyČlánek 161. Členské státy mohou zamítnout žádost o vstup a pobyt za účelem sloučení rodiny nebo popřípadě odejmout povolení k pobytu rodinným příslušníkům či zamítnout prodloužení jeho doby platnosti za těchto okolností:a) pokud podmínky stanovené touto směrnicí nejsou nebo již nejsou splněny.Při prodloužení doby platnosti povolení k pobytu, pokud osoba usilující o sloučení rodiny nemá dostatečné příjmy, aniž by využívala systému sociální pomoci členského státu, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. c), zohlední členský stát příspěvky rodinných příslušníků k příjmu domácnosti;b) pokud osoba usilující o sloučení rodiny a její rodinní příslušníci nežijí nebo již nežijí ve skutečném manželském nebo rodinném vztahu;c) pokud se zjistí, že osoba usilující o sloučení rodiny nebo nesezdaný partner uzavřel sňatek nebo udržuje trvalý vztah s jinou osobou.2. Členské státy mohou též zamítnout žádost o vstup a pobyt za účelem sloučení rodiny nebo odejmout povolení k pobytu některému rodinnému příslušníkovi či zamítnout prodloužení jeho doby platnosti, pokud se zjistí, že:a) byly použity nepravdivé nebo zavádějící informace nebo padělané či pozměněné doklady nebo že byl spáchán podvod nebo byly použity jiné nezákonné prostředky;b) sňatek, partnerství nebo osvojení byly uzavřeny pouze za tím účelem, aby dotyčná osoba mohla vstoupit na území členského státu nebo na něm pobývat.Při posuzování tohoto bodu mohou členské státy vycházet zejména ze skutečnosti, že sňatek, partnerství nebo osvojení byly uzavřeny až poté, co bylo osobě usilující o sloučení rodiny uděleno povolení k pobytu.3. Členské státy mohou odejmout povolení k pobytu rodinnému příslušníkovi nebo zamítnout prodloužení jeho doby platnosti, pokud pobyt osoby usilující o sloučení rodiny končí a rodinný příslušník ještě nepožívá samostatného práva k pobytu podle článku 15.4. Členské státy mohou provádět zvláštní kontroly a inspekce, pokud existuje důvodné podezření z podvodu nebo účelového manželství, partnerství či osvojení stanovených v odstavci 2. Zvláštní kontroly mohou být rovněž prováděny v případě prodloužení doby platnosti povolení k pobytu rodinných příslušníků.Článek 17Členské státy berou náležitě v úvahu povahu a pevnost rodinných vztahů dotyčné osoby a dobu trvání jejího pobytu v členském státě, jakož i existenci rodinných, kulturních a sociálních vazeb se zemí původu v případě, že žádost zamítnou, odejmou povolení k pobytu či zamítnou prodloužení jeho doby platnosti nebo rozhodnou o navrácení osoby usilující o sloučení rodiny nebo jejích rodinných příslušníků.Článek 18Členské státy zajistí, aby osoba usilující o sloučení rodiny nebo její rodinní příslušníci měli právo obrátit se na soud, pokud je žádost o sloučení rodiny zamítnuta nebo doba platnosti povolení k pobytu není prodloužena, nebo je povolení k pobytu odejmuto nebo je nařízeno navrácení.Postup a příslušnost, v souladu s kterými je vykonáváno právo uvedené v prvním pododstavci, stanoví dotyčné členské státy.KAPITOLA VIIIZávěrečná ustanoveníČlánek 19Komise pravidelně a poprvé nejpozději 3. října 2007 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech a navrhne případné nezbytné změny. Tyto návrhy změn se týkají především článků 3, 4, 7, 8 a 13.Článek 20Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 3. října 2005. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 21Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 22Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.V Bruselu dne 22. září 2003.Za RadupředsedaF. Frattini[1] Úř. věst. C 116 E, 26.4.2000, s. 66 aÚř. věst. C 62 E, 27.2.2001, s. 99.[2] Úř. věst. C 135, 7.5.2001, s. 174.[3] Úř. věst. C 204, 18.7.2000, s. 40.[4] Úř. věst. C 73, 26.3.2003, s. 16.[5] Úř. věst. L 157, 15.6.2002, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí  Text s významem pro EHP

text:
               28.1.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 26/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/92/EU
   ze dne 13. prosince 2011
   o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Podle článku 191 Smlouvy o fungování Evropské unie je politika Unie v oblasti životního prostředí založena na zásadách obezřetnosti a prevence a na zásadách, že škody na životním prostředí mají být přednostně napravovány přímo u zdroje a že za vzniklé škody by měl platit znečišťovatel. Měly by se vzít co nejdříve v úvahu vlivy všech technických plánovacích a rozhodovacích procesů na životní prostředí.

               (3)

               Zásady posuzování vlivů na životní prostředí musí být harmonizovány, zejména pokud jde o záměry, které mají být posuzovány, základní povinnosti oznamovatele těchto záměrů a obsah tohoto posouzení. Členské státy mohou stanovit přísnější pravidla ochrany životního prostředí.

               (4)

               Kromě toho je nezbytné dosáhnout jednoho z cílů Unie v oblasti ochrany životního prostředí a kvality života.

               (5)

               Právní předpisy Unie v oblasti životního prostředí obsahují ustanovení, která umožňují orgánům veřejné správy a jiným orgánům přijímat rozhodnutí, jež mohou mít závažný vliv na životní prostředí, jakož i na zdraví a blaho osob.

               (6)

               Měly by být stanoveny obecné zásady posuzování vlivů na životní prostředí za účelem doplnění a koordinace postupů vydávání povolení k provádění veřejných a soukromých záměrů, které by mohly mít významný vliv na životní prostředí.

               (7)

               Povolení pro veřejné a soukromé záměry, které by mohly mít významný vliv na životní prostředí, by mělo být vydáno jen po předchozím posouzení jejich případných významných vlivů na životní prostředí. Toto posuzování by mělo být prováděno na základě přiměřených informací poskytnutých oznamovatelem, které mohou být doplněny orgány a veřejností, kterých se uvažovaný záměr může týkat.

               (8)

               Záměry určitého typu mají významný vliv na životní prostředí a tyto záměry by měly být v zásadě podrobeny systematickému posouzení.

               (9)

               Záměry jiných typů nemusí mít v každém případě významný vliv na životní prostředí a tyto záměry musí být posouzeny, pokud členské státy usoudí, že by mohly mít významný vliv na životní prostředí.

               (10)

               Členské státy mohou stanovit prahové hodnoty nebo kritéria sloužící k určení, které z těchto záměrů musí podléhat posouzení s ohledem na význam jejich vlivů na životní prostředí. Nemělo by být požadováno, aby členské státy musely v každém jednotlivém případě přezkoumávat záměry, které nedosahují uvedených prahových hodnot nebo nesplňující uvedená kritéria.

               (11)

               Při stanovování těchto prahových hodnot nebo kritérií nebo při přezkoumávání jednotlivých záměrů za účelem určení, které záměry by měly podléhat posouzení na základě významu jejich vlivů na životní prostředí, by členské státy měly přihlédnout k odpovídajícím kritériím výběru stanoveným v této směrnici. V souladu se zásadou subsidiarity mohou členské státy nejlépe uplatňovat uvedená kritéria v jednotlivých případech.

               (12)

               Pro záměry, které podléhají posouzení, by měly být poskytnuty určité minimální informace týkající se záměru a jeho vlivů.

               (13)

               Je vhodné stanovit postup umožňující oznamovatelům získat od příslušných orgánů stanovisko o obsahu a rozsahu informací, které je třeba zpracovat a poskytnout pro posouzení. Členské státy mohou v rámci tohoto postupu vyžadovat, aby jim oznamovatel předložil mimo jiné alternativní řešení záměrů, pro něž zamýšlí podat žádost.

               (14)

               Vlivy záměru na životní prostředí by měly být posuzovány, aby bylo zohledněno úsilí chránit zdraví lidí, přispět ke zlepšení kvality života zlepšením životního prostředí, zajistit udržení druhové rozmanitosti a reprodukční schopnosti ekosystému jako základního zdroje života.

               (15)

               Je žádoucí stanovit přísnější úpravu týkající se posuzování vlivů na životní prostředí překračujících hranice států s přihlédnutím k rozvoji na mezinárodní úrovni. Dne 25. února 1991 podepsalo Evropské společenství Úmluvu o posuzování vlivů na životní prostředí překračujících hranice států a ratifikovalo ji dne 24. června 1997.

               (16)

               Účinná účast veřejnosti na přijímání rozhodnutí umožňuje veřejnosti vyjádřit své názory a obavy, které mohou být pro tato rozhodnutí podstatné, a těm, kdo rozhodují, umožňuje vzít tyto názory a obavy v úvahu, čímž se zvyšuje zodpovědnost a transparentnost rozhodovacího procesu a přispívá k uvědomělému vztahu veřejnosti k otázkám životního prostředí a k veřejné podpoře učiněných rozhodnutí.

               (17)

               Účast veřejnosti, včetně účasti sdružení, organizací a skupin, zejména nevládních organizací na ochranu životního prostředí, by proto měla být podporována, a to mimo jiné podporou vzdělávání veřejnosti v otázkách životního prostředí.

               (18)

               Evropské společenství podepsalo Úmluvu OSN/EHS o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (dále jen „Aarhuská úmluva“) dne 25. června 1998 a ratifikovalo ji dne 17. února 2005.

               (19)

               Jedním z cílů Aarhuské úmluvy je zaručit práva veřejnosti na účast při rozhodování o záležitostech životního prostředí, a přispět tak k ochraně práva na život v prostředí přiměřeném zdraví a blahu člověka.

               (20)

               Článek 6 Aarhuské úmluvy stanoví účast veřejnosti na rozhodování o specifických činnostech uvedených v příloze I uvedené úmluvy a o činnostech v příloze neuvedených, které mohou mít závažný vliv na životní prostředí.

               (21)

               Ustanovení čl. 9 odst. 2 a 4 Aarhuské úmluvy stanovují přístup k soudním nebo jiným řízením za účelem napadení hmotné nebo procesní zákonnosti rozhodnutí, aktů nebo nečinnosti podléhajících ustanovením o účasti veřejnosti v článku 6 uvedené úmluvy.

               (22)

               Tato směrnice by však neměla být použita na záměry, jejichž jednotlivé části jsou přijímány zvláštními vnitrostátními právními předpisy, neboť cílů této směrnice, včetně cílů týkajících se poskytování informací, se dosahuje prostřednictvím zákonodárného procesu.

               (23)

               Navíc může být ve výjimečných případech vhodné vyjmout určitý záměr z postupů posuzování stanovených touto směrnicí, pokud je o tom vhodným způsobem informována Komise a dotčená veřejnost.

               (24)

               Jelikož cílů této směrnice nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a dopadů uvedeného opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.

               (25)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy V,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   1.   Tato směrnice se vztahuje na posuzování vlivů těch veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, které by mohly mít významný vliv na životní prostředí.
   2.   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „záměrem“:

                           —

                           provádění stavebních prací nebo výstavba jiných zařízení nebo děl,

                           —

                           jiné zásahy do přírodního prostředí a krajiny včetně těch, které se týkají těžby nerostných surovin;

               b)

               „oznamovatelem“ žadatel o povolení soukromého záměru nebo orgán veřejné moci, který dá podnět k záměru;

               c)

               „povolením“ rozhodnutí příslušného orgánu nebo orgánů, které opravňuje oznamovatele k uskutečnění záměru;

               d)

               „veřejností“ jedna nebo více fyzických nebo právnických osob a jejich sdružení, organizace nebo skupiny v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi;

               e)

               „dotčenou veřejností“ veřejnost, která je nebo by mohla být ovlivněna rozhodovacími řízeními týkajícími se životního prostředí podle čl. 2 odst. 2, nebo která má na těchto řízeních určitý zájem. Pro účely této definice se předpokládá, že nevládní organizace podporující ochranu životního prostředí a splňující požadavky vnitrostátních právních předpisů mají na rozhodování ve věcech životního prostředí zájem;

               f)

               „příslušným orgánem“ nebo „příslušnými orgány“ ty orgány, které členské státy určí jako odpovědné za provádění úkolů vyplývajících z této směrnice.

         3.   Členské státy mohou případ od případu rozhodnout, stanoví-li tak vnitrostátní právní předpisy, neuplatňovat tuto směrnici na záměry sloužící cílům národní obrany, pokud se domnívají, že by její uplatnění mohlo uvedené cíle nepříznivě ovlivnit.
   4.   Tato směrnice se nevztahuje na záměry, jejichž jednotlivé části jsou přijímány zvláštními vnitrostátními právními předpisy, protože cílů této směrnice, včetně cílů týkajících se poskytování informací, se dosahuje prostřednictvím zákonodárného procesu.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou všechna opatření nezbytná k zajištění, aby před vydáním povolení musely záměry, které mohou mít významný vliv na životní prostředí mimo jiné v důsledku své povahy, rozsahu nebo umístění, získat povolení a posouzení z hlediska jejich vlivů. Tyto záměry jsou vymezeny v článku 4.
   2.   Posuzování vlivů na životní prostředí může být zahrnuto do povolovacích řízení již existujících v členských státech, nebo pokud taková řízení neexistují, do jiných řízení nebo do řízení, která mají být zavedena pro dosažení souladu s cíli této směrnice.
   3.   Členské státy mohou stanovit jednotné řízení pro splnění požadavků této směrnice a požadavků směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/1/ES ze dne 15. ledna 2008 o integrované prevenci a omezování znečištění (5).
   4.   Aniž je dotčen článek 7, mohou členské státy ve výjimečných případech vyjmout určitý záměr zcela nebo zčásti z ustanovení stanovených touto směrnicí.
   V tom případě členské státy:

               a)

               zváží, zda by nevyhovovala jiná forma posouzení;

               b)

               zpřístupní dotčené veřejnosti informace získané jinými formami posouzení ve smyslu písmene a), informace vztahující se k tomuto rozhodnutí o vynětí a důvody, proč tato výjimka byla udělena;

               c)

               uvědomí Komisi před vydáním povolení o důvodech tohoto vynětí a poskytnou jí informace, které dají případně k dispozici vlastním státním příslušníkům.

         Komise okamžitě předá získané dokumenty ostatním členským státům.
   Každý rok předá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování ustanovení tohoto odstavce.
   Článek 3
   Posuzování vlivů na životní prostředí vhodným způsobem určí, popíše a posoudí v každém jednotlivém případě a v souladu s články 4 až 12 přímé a nepřímé vlivy záměru na tyto faktory:

               a)

               člověka, faunu a flóru;

               b)

               půdu, vodu, ovzduší, podnebí a krajinu;

               c)

               hmotný majetek a kulturní dědictví;

               d)

               vzájemné působení mezi faktory uvedenými v písmenech a), b) a c).

         Článek 4
   1.   S výhradou čl. 2 odst. 4 podléhají záměry uvedené v příloze I posouzení v souladu s články 5 až 10.
   2.   S výhradou čl. 2 odst. 4 určí členské státy pro záměry uvedené v příloze II, zda záměr podléhá posouzení v souladu s články 5 až 10. Členské státy provedou toto určení na základě:

               a)

               přezkoumání každého jednotlivého případu;
               nebo

               b)

               prahových hodnot nebo kritérií stanovených členským státem.

         Členské státy se mohou rozhodnout používat oba postupy uvedené v písmenech a) a b).
   3.   Při přezkoumávání každého jednotlivého případu nebo při stanovení kritérií nebo prahových hodnot podle odstavce 2 jsou brána v úvahu odpovídající kritéria výběru uvedená v příloze III.
   4.   Členské státy zajistí, aby rozhodnutí přijatá příslušnými orgány podle odstavce 2 byla zpřístupněna veřejnosti.
   Článek 5
   1.   V případě záměrů, které podle článku 4 podléhají posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s tímto článkem a s články 6 až 10, přijmou členské státy nezbytná opatření k zajištění, aby oznamovatel poskytl ve vhodné formě informace upřesněné v příloze IV, pokud:

               a)

               členské státy považují tyto informace za důležité v dané fázi povolovacího řízení a vzhledem ke zvláštním rysům konkrétního záměru nebo určitého druhu záměrů a složek životního prostředí, které by mohly být zasaženy;

               b)

               členské státy považují za odůvodněné požadovat po oznamovateli, aby tyto informace shromáždil, mimo jiné s ohledem na současné poznatky a metody posuzování.

         2.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby příslušný orgán vyjádřil své stanovisko k informacím, které mají být poskytnuty oznamovatelem v souladu s odstavcem 1, pokud o to oznamovatel požádá ještě před předložením žádosti o povolení. Příslušný orgán před vyjádřením svého stanoviska projedná záměr s oznamovatelem a orgány uvedenými v čl. 6 odst. 1. Skutečnost, že orgán vyjádřil stanovisko podle tohoto odstavce, mu nebrání, aby později vyžadoval od oznamovatele předložení dalších informací.
   Členské státy mohou požadovat, aby příslušné orgány vyjádřily své stanovisko bez ohledu na to, zda to žádá oznamovatel.
   3.   Informace, které má oznamovatel poskytnout v souladu s odstavcem 1, musí zahrnovat alespoň:

               a)

               popis záměru obsahující informace o jeho umístění, povaze a rozsahu;

               b)

               popis zamýšlených opatření k vyloučení a omezení významných škodlivých vlivů a je-li to možné i k jejich nápravě;

               c)

               údaje nezbytné k určení a posouzení hlavních vlivů, které by záměr mohl mít na životní prostředí;

               d)

               nástin hlavních alternativních řešení, o kterých oznamovatel uvažoval, a uvedení hlavních důvodů, kterými se řídil jeho výběr, s přihlédnutím k vlivům na životní prostředí;

               e)

               všeobecně srozumitelné shrnutí informací uvedených v písmenech a) až d).

         4.   Členské státy, je-li to nezbytné, zajistí, aby orgány vlastnící příslušné informace, zejména ve vztahu k článku 3, poskytly tyto informace oznamovateli.
   Článek 6
   1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby orgány, kterých by se záměr mohl týkat, měly vzhledem ke své zvláštní působnosti v otázkách životního prostředí možnost vyjádřit své stanovisko k informacím poskytnutým oznamovatelem a k žádosti o povolení. Za tímto účelem členské státy určí orgány, s nimiž je třeba záměr projednat, buď obecně, nebo v jednotlivých případech. Těmto orgánům musí být předány informace shromážděné podle článku 5. Podrobné podmínky týkající se projednání stanoví členské státy.
   2.   Následující informace musí být sděleny veřejnosti v počátečním stádiu rozhodovacích řízení pro oblast životního prostředí podle čl. 2 odst. 2 a nejpozději, jakmile je možné tyto informace rozumně poskytnout, a to buď prostřednictvím veřejného oznámení, nebo jinými vhodnými prostředky jako například elektronickými médii, jsou-li k dispozici:

               a)

               žádost o povolení;

               b)

               skutečnost, že záměr podléhá posouzení vlivů na životní prostředí, a případně také skutečnost, že se na něj vztahuje článek 7;

               c)

               údaje o příslušných orgánech odpovědných za vydávání rozhodnutí, o orgánech, od kterých je možné obdržet příslušné informace, a o orgánech, na které se lze obracet s připomínkami či dotazy, a také údaje o lhůtách pro podávání připomínek či dotazů;

               d)

               povaha možných rozhodnutí nebo návrh rozhodnutí, je-li k dispozici;

               e)

               údaj o dostupnosti informací shromážděných podle článku 5;

               f)

               informace o tom, kdy, kde a jakým způsobem budou příslušné informace zpřístupněny;

               g)

               podrobné podmínky účasti veřejnosti stanovené podle odstavce 5 tohoto článku.

         3.   Členské státy zajistí, aby dotčené veřejnosti byly v přiměřených lhůtách zpřístupněny tyto informace:

               a)

               veškeré informace shromážděné podle článku 5;

               b)

               v souladu s vnitrostátními právními předpisy hlavní zprávy a doporučení adresované příslušnému orgánu nebo orgánům v době, kdy je dotčená veřejnost informována v souladu s odstavcem 2 tohoto článku;

               c)

               v souladu s ustanoveními směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí (6) informace neuvedené v odstavci 2 tohoto článku, které jsou významné pro rozhodnutí podle článku 8 této směrnice a které jsou dostupné až po informování dotčené veřejnosti podle odstavce 2 tohoto článku.

         4.   Dotčená veřejnost musí dostat včasné a účinné možnosti účastnit se rozhodovacích řízení ve věcech životního prostředí podle čl. 2 odst. 2 a musí mít za tím účelem právo vyjádřit své připomínky a stanoviska příslušnému orgánu nebo orgánům v době, kdy jsou všechny možnosti ještě otevřené, tedy před učiněním rozhodnutí o žádosti o povolení.
   5.   Podrobné podmínky informování veřejnosti (například formou vývěsek v určité oblasti nebo oznámeními v místním tisku) a konzultací s dotčenou veřejností (například písemným vyjádřením nebo veřejnou anketou) stanoví členské státy.
   6.   Pro jednotlivé fáze se stanoví přiměřené lhůty tak, aby bylo dost času na informování veřejnosti a aby dotčená veřejnost měla dost času na přípravu a účinnou účast na rozhodování ve věcech životního prostředí podle ustanovení tohoto článku.
   Článek 7
   1.   Je-li si členský stát vědom, že by záměr mohl mít závažný vliv na životní prostředí v jiném členském státě, nebo pokud členský stát, který by mohl být významně zasažen, o to požádá, poskytne členský stát, na jehož území má být záměr uskutečněn, druhému členskému státu co nejdříve a nejpozději při informování vlastní veřejnosti mimo jiné:

               a)

               popis záměru spolu se všemi dostupnými informacemi o jeho možných přeshraničních vlivech;

               b)

               informace o povaze rozhodnutí, které může být přijato.

         Členský stát, na jehož území má být záměr uskutečněn poskytne druhému členskému státu přiměřenou dobu na oznámení, zda si přeje účastnit se rozhodovacích řízení ve věcech životního prostředí podle čl. 2 odst. 2, přičemž může též poskytnout informace podle odstavce 2 tohoto článku.
   2.   Oznámí-li členský stát, který obdrží informace podle odstavce 1, svůj úmysl účastnit se rozhodovacích řízení ve věcech životního prostředí podle čl. 2 odst. 2, zašle členský stát, na jehož území má být záměr uskutečněn, pokud tak již neučinil, druhému členskému státu informace, které musí být předány podle čl. 6 odst. 2 a zpřístupněny podle čl. 6 odst. 3 písm. a) a b).
   3.   Kromě toho dotyčné členské státy, pokud se jich to dotýká:

               a)

               zařídí, aby informace uvedené v odstavcích 1 a 2 byly v přiměřené době zpřístupněny orgánům uvedeným v čl. 6 odst. 1 a dotčené veřejnosti na území toho členského státu, který by mohl být významně zasažen; a

               b)

               zajistí, aby orgány uvedené v čl. 6 odst. 1 a dotčená veřejnost měly možnost ještě před vydáním povolení pro daný záměr zaslat v přiměřené době své stanovisko k informacím předaným příslušným orgánům v členském státě, na jehož území má být záměr uskutečněn.

         4.   Dotyčné členské státy zahájí jednání mimo jiné o možných vlivech záměru překračujících hranice států a opatřeních zamýšlených ke snížení nebo vyloučení těchto vlivů a dohodnou přiměřený časový rámec pro dobu jednání.
   5.   Podrobné podmínky provádění tohoto článku mohou stanovit dotčené členské státy, přičemž tyto podmínky musí umožňovat dotčené veřejnosti na území zasaženého členského státu účinně se účastnit rozhodovacích řízení ve věcech životního prostředí podle čl. 2 odst. 2 týkajících se daného záměru.
   Článek 8
   Výsledky jednání a informace shromážděné podle článků 5, 6 a 7 se berou v úvahu v povolovacím řízení.
   Článek 9
   1.   Pokud bylo povolení vydáno nebo zamítnuto, příslušný orgán nebo orgány o tom vhodným postupem uvědomí veřejnost a zpřístupní jí tyto informace:

               a)

               obsah rozhodnutí a všechny podmínky k němu připojené;

               b)

               po posouzení názorů a obav vyjádřených dotčenou veřejností, hlavní důvody a úvahy, na kterých je rozhodnutí založeno, včetně informací o procesu účasti veřejnosti;

               c)

               popis případných hlavních opatření k vyloučení, snížení a pokud možno vyrovnání významných nepříznivých vlivů.

         2.   Příslušný orgán nebo orgány uvědomí každý členský stát, s nímž bylo jednáno podle článku 7, zasláním informací uvedených v odstavci l tohoto článku.
   Členské státy, s nimiž bylo jednáno, zajistí zpřístupnění těchto informací vhodným způsobem dotčené veřejnosti na svém území.
   Článek 10
   Ustanoveními této směrnice není dotčena povinnost příslušných orgánů dodržovat omezení uložená vnitrostátními právními a správními předpisy a přijatou právní praxí v oblasti zachovávání obchodního a služebního tajemství, včetně duševního vlastnictví, a ochrany veřejného zájmu.
   Pokud se použije článek 7, podléhá předávání informací jinému členskému státu a přijetí informací jiným členským státem omezením platným v členském státě, kde je záměr navrhován.
   Článek 11
   1.   Členské státy zajistí, aby v souladu s příslušnými předpisy vnitrostátního práva příslušníci dotčené veřejnosti, kteří:

               a)

               mají dostatečný zájem; nebo

               b)

               namítají porušování práva v případech, kdy to správní řád členského státu požaduje jako podmínku,

         měli možnost dosáhnout přezkoumání soudem nebo jiným nezávislým a nestranným orgánem zřízeným zákonem a mohli tak napadat hmotnou nebo procesní zákonnost jakýchkoli rozhodnutí, aktů nebo nečinnosti podléhajících ustanovením o účasti veřejnosti obsaženým v této směrnici.
   2.   Členské státy stanoví, v jaké fázi mohou být rozhodnutí, akty nebo nečinnost napadeny.
   3.   Co představuje dostatečný zájem a porušování práva, určí členské státy v souladu s cílem poskytnout zúčastněné veřejnosti široký přístup k právní ochraně. Za tímto účelem je zájem jakékoli nevládní organizace, která splňuje požadavky uvedené v čl. 1 odst. 2, pokládán pro účely odst. 1 písm. a) tohoto článku za dostatečný. Pro účely odst. 1 písm. b) tohoto článku se předpokládá, že tyto organizace mají práva, která mohou být porušována.
   4.   Ustanovení tohoto článku nevylučují možnost předběžného přezkoumání správním orgánem a neovlivní požadavek, aby tam, kde to vyžaduje vnitrostátní právo, byly před předáním věci k soudnímu přezkumu vyčerpány postupy správního přezkumu.
   Každé takové řízení musí být spravedlivé, nestranné a včasné a nesmí být nepřiměřeně nákladné.
   5.   K dalšímu zlepšení účinnosti ustanovení tohoto článku členské státy zajistí, aby byly veřejnosti poskytnuty praktické informace o přístupu k postupům správního a soudního přezkumu.
   Článek 12
   1.   Členské státy a Komise si vyměňují informace o zkušenostech získaných při použití této směrnice.
   2.   Členské státy uvědomí Komisi zejména o všech kritériích nebo prahových hodnotách přijatých pro výběr dotyčných záměrů v souladu s čl. 4 odst. 2.
   3.   Na základě této výměny informací předloží Komise, je-li to nezbytné, Evropskému parlamentu a Radě další návrhy za účelem zajištění dostatečné koordinace při použití této směrnice.
   Článek 13
   Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 14
   Směrnice 85/337/ES ve znění směrnic uvedených v části A přílohy V se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy V.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
   Článek 15
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 16
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 13. prosince 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         M. SZPUNAR

      (1)  Úř. věst. C 248, 25.8.2011, s. 154.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 13. září 2011 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 15. listopadu 2011.

      (3)  Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40.

      (4)  Viz příloha VI část A.

      (5)  Úř. věst. L 24, 29.1.2008, s. 8.

      (6)  Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s. 26.

      PŘÍLOHA I

         ZÁMĚRY UVEDENÉ V ČL. 4 ODST. 1

                  1.

                  Rafinerie surové ropy (s výjimkou závodů vyrábějících pouze maziva ze surové ropy) a zařízení ke zplyňování a zkapalňování uhlí a živičné břidlice o kapacitě 500 a více tun denně.

                  2.

                              a)

                              Tepelné elektrárny a jiná spalovací zařízení s tepelným výkonem minimálně 300 MW;

                              b)

                              Jaderné elektrárny a jiné jaderné reaktory včetně demontáže nebo konečného uzavření těchto elektráren nebo reaktorů (1) (s výjimkou výzkumných zařízení pro výrobu a přeměnu štěpných a množivých látek, jejichž maximální výkon nepřesahuje 1 kW nepřetržitého tepelného výkonu).

                  3.

                              a)

                              Zařízení k přepracování vyhořelého jaderného paliva;

                              b)

                              Zařízení určená:

                                          i)

                                          k výrobě nebo obohacování jaderných paliv,

                                          ii)

                                          ke zpracování vyhořelého jaderného paliva nebo vysoce radioaktivního odpadu,

                                          iii)

                                          ke konečnému zneškodnění vyhořelého jaderného paliva,

                                          iv)

                                          výhradně ke konečnému zneškodnění radioaktivního odpadu,

                                          v)

                                          výhradně ke skladování (plánovanému na více než 10 let) vyhořelého jaderného paliva nebo radioaktivního odpadu na místě odlišném od místa výroby.

                  4.

                              a)

                              Integrovaná zařízení pro primární tavbu litiny a oceli;

                              b)

                              Zařízení pro výrobu neželezných surových kovů z rudy, koncentrátů nebo druhotných surovin pomocí metalurgických, chemických nebo elektrolytických postupů.

                  5.

                  Zařízení k získávání azbestu a zpracování a přepracování azbestu a výrobků obsahujících azbest: pro azbestocementové produkty s roční výrobou přesahující 20 000 tun konečného produktu; pro třecí materiály s roční výrobou přesahující 50 tun konečných produktů a pro jiné využití azbestu při spotřebě vyšší než 200 tun ročně.

                  6.

                  Integrovaná chemická zařízení, a to zařízení k výrobě látek v průmyslovém měřítku chemickou přeměnou, kde je několik jednotek navazujících a funkčně propojených, a které jsou určeny:

                              a)

                              k výrobě základních organických chemikálií;

                              b)

                              k výrobě základních anorganických chemikálií;

                              c)

                              k výrobě fosforečných, dusíkatých nebo draselných hnojiv (jednoduchých nebo složených hnojiv);

                              d)

                              k výrobě základních přípravků na ochranu rostlin a biocidů;

                              e)

                              k výrobě základních farmaceutických produktů chemickou nebo biologickou cestou;

                              f)

                              k výrobě výbušnin.

                  7.

                              a)

                              Výstavba dálkových železničních tratí a letišť (2) se základní rozjezdovou a přistávací dráhou o délce 2 100 m a více;

                              b)

                              Výstavba dálnic a rychlostních silnic (3);

                              c)

                              Výstavba nové čtyřproudé nebo víceproudé silnice nebo rekonstrukce nebo rozšíření již existující dvouproudé nebo méněproudé silnice na čtyřproudou nebo víceproudou, jestliže tato nová silnice nebo část rekonstruované nebo rozšířené silnice má minimální souvislou délku 10 kilometrů.

                  8.

                              a)

                              Vnitrozemské vodní cesty a přístavy pro vnitrozemskou vodní dopravu umožňující plavbu lodí nad 1 350 tun;

                              b)

                              Obchodní přístavy, přístaviště pro nakládání a vykládání spojená s pevninou a vnějšími přístavy (s vyloučením přístavišť pro převozní lodi) přístupné lodím nad 1 350 tun.

                  9.

                  Zařízení ke zneškodňování nebezpečného odpadu spalováním, chemickým zpracováním, ve smyslu přílohy I bodu D9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech (4), nebo skladováním ve smyslu čl. 3 bodu 2 uvedené směrnice.

                  10.

                  Zařízení ke zneškodňování nikoliv nebezpečného odpadu spalováním, chemickým zpracováním, ve smyslu přílohy I bodu D9 směrnice 2008/98/ES o kapacitě přesahující 100 tun denně.

                  11.

                  Zařízení k odběru nebo umělému doplňování podzemních vod, jestliže roční objem odebrané nebo uměle doplňované vody dosahuje nebo přesahuje 10 milionů metrů krychlových.

                  12.

                              a)

                              Díla sloužící k přečerpávání vodních zdrojů mezi povodími řek, pokud cílem tohoto přečerpání je zabránit případnému nedostatku vody, a pokud objem přečerpané vody přesahuje 100 milionů metrů krychlových za rok;

                              b)

                              Ve všech ostatních případech díla sloužící k přečerpávání vodních zdrojů mezi povodími řek, pokud víceletý průměrný průtok v povodí, odkud se voda čerpá, přesahuje 2 000 milionů metrů krychlových za rok a objem přečerpané vody přesahuje 5 % tohoto průtoku.

                        V obou případech je vyloučeno přečerpávání pitné vody vedené potrubím.

                  13.

                  Čistírny odpadních vod o kapacitě převyšující 150 000 ekvivalentních obyvatel podle definice v čl. 2 bodu 6 směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (5).

                  14.

                  Těžba ropy a zemního plynu ke komerčním účelům, pokud denní vytěžené množství přesahuje 500 tun v případě ropy a 500 000 metrů krychlových v případě plynu.

                  15.

                  Přehrady a jiná zařízení určená k akumulaci vody nebo k dlouhodobé retenci vody, pokud nový nebo doplňkový objem akumulované vody přesahuje 10 milionů metrů krychlových.

                  16.

                  Produktovody o průměru větším než 800 mm a délce přesahující 40 km:

                              a)

                              k přepravě plynu, ropy, chemikálií;

                              b)

                              k přepravě toků oxidu uhličitého (CO2) za účelem geologického ukládání, včetně připojených kompresních stanic.

                  17.

                  Zařízení k intenzivnímu chovu drůbeže nebo prasat s více než:

                              a)

                              85 000 místy pro kuřata, 60 000 místy pro slepice;

                              b)

                              3 000 místy pro jatečná prasata (nad 30 kg) nebo

                              c)

                              900 místy pro prasnice.

                  18.

                  Průmyslová zařízení k výrobě:

                              a)

                              papíroviny ze dřeva nebo jiných vláknitých materiálů;

                              b)

                              papíru a lepenky s výrobní kapacitou nad 200 tun denně.

                  19.

                  Lomy a povrchová těžba, pokud plocha místa přesahuje 25 hektarů, nebo těžba rašeliny, pokud plocha místa přesahuje 150 hektarů.

                  20.

                  Budování nadzemního vedení elektrické energie o napětí 220 kV a vyšším a o délce nad 15 kilometrů.

                  21.

                  Zařízení ke skladování ropy, petrochemických nebo chemických produktů o kapacitě 200 tisíc tun a vyšší.

                  22.

                  Úložiště podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES ze dne 23. dubna 2009 o geologickém ukládání oxidu uhličitého (6).

                  23.

                  Zařízení k zachytávání toků CO2 za účelem geologického ukládání podle směrnice 2009/31/ES ze zařízení, na něž se vztahuje tato příloha, nebo ze zařízení o celkové roční kapacitě zachyceného CO2 1,5 megatuny nebo vyšší.

                  24.

                  Jakékoli změny nebo rozšíření záměrů uvedených v této příloze, jež samy o sobě dosahují prahových hodnot případně stanovených v této příloze.

         (1)  Jaderné elektrárny a jiné jaderné reaktory přestávají být jadernými zařízeními, jestliže veškerá jaderná paliva a všechny ostatní kontaminované složky byly trvale odstraněny z místa zařízení.

         (2)  Pro účely této směrnice se „letištěm“ rozumí letiště, které odpovídá definici v Chicagské úmluvě z roku 1944 zřizující Mezinárodní organizaci pro civilní leteckou dopravu (Příloha 14).

         (3)  Pro účely této směrnice se „rychlostní silnicí“ rozumí silnice, která odpovídá definici Evropské dohody o mezinárodních silnicích I. třídy ze dne 15. listopadu 1975.

         (4)  Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3.

         (5)  Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40.

         (6)  Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 114.

      PŘÍLOHA II

         ZÁMĚRY UVEDENÉ V ČL. 4 ODST. 2

      1.   ZEMĚDĚLSTVÍ, LESNICTVÍ A RYBÁŘSTVÍ

                  a)

                  Záměry restrukturalizace zemědělského půdního fondu;

                  b)

                  Záměry využití neobdělávané půdy nebo polopřírodních území k intenzivnímu zemědělskému využívání;

                  c)

                  Vodohospodářské záměry pro zemědělství, včetně zavlažování a odvodňování půdy;

                  d)

                  Zalesňování nelesních pozemků a odlesňování za účelem změny způsobu využívání půdy;

                  e)

                  Zařízení k intenzivnímu chovu hospodářských zvířat (záměry neuvedené v příloze I);

                  f)

                  Intenzivní chov ryb;

                  g)

                  Získávání půdy z moře.

            2.   TĚŽEBNI PRŮMYSL

                  a)

                  Lomy, povrchová těžba a těžba rašeliny (záměry neuvedené v příloze I);

                  b)

                  Hlubinná těžba;

                  c)

                  Těžba nerostů z mořského nebo říčního dna;

                  d)

                  Hlubinné vrty, zejména:

                              i)

                              geotermální vrty,

                              ii)

                              vrty pro ukládání jaderného odpadu,

                              iii)

                              vrty pro zásobování vodou,

                        s výjimkou vrtů pro průzkum stability půdy;

                  e)

                  Povrchová průmyslová zařízení k těžbě uhlí, ropy, zemního plynu a nerostů, jakož i živičné břidlice.

            3.   ENERGETICKÝ PRŮMYSL

                  a)

                  Průmyslová zařízení k výrobě elektrické energie, páry a teplé vody (záměry neuvedené v příloze I);

                  b)

                  Průmyslová zařízení k dopravě plynu, páry a teplé vody; nadzemní vedení elektrické energie (záměry neuvedené v příloze I);

                  c)

                  Povrchové skladování zemního plynu;

                  d)

                  Podzemní skladování topných plynů;

                  e)

                  Povrchové skladování fosilních paliv;

                  f)

                  Průmyslové briketování uhlí a lignitu;

                  g)

                  Zařízení ke zpracování a skladování radioaktivního odpadu (jiná než ta, která jsou uvedená v příloze I);

                  h)

                  Zařízení k výrobě elektřiny ve vodních elektrárnách;

                  i)

                  Zařízení k využívání větru pro výrobu elektrické energie (větrné parky);

                  j)

                  Zařízení k zachytávání toků CO2 za účelem geologického ukládání podle směrnice 2009/31/ES ze zařízení, na něž se nevztahuje příloha I této směrnice.

            4.   VÝROBA A ZPRACOVÁNÍ KOVŮ

                  a)

                  Zařízení k výrobě surového železa nebo oceli (primární nebo sekundární tavení), včetně vybavení pro nepřetržité odlévání;

                  b)

                  Zařízení ke zpracování železných kovů:

                              i)

                              válcování za tepla,

                              ii)

                              kování pomocí kladiv,

                              iii)

                              aplikace ochranných vrstev ze slinutých kovů;

                  c)

                  Slévárny železných kovů;

                  d)

                  Zařízení k tavení, včetně slitin, neželezných kovů, s výjimkou drahých kovů, včetně regenerovaných produktů (zušlechťování, odlévání ve slévárnách atd.);

                  e)

                  Zařízení pro povrchové zpracování kovů a plastů elektrolytickou nebo chemickou cestou;

                  f)

                  Výroba a montáž motorových vozidel a výroba motorů pro tato vozidla;

                  g)

                  Loděnice;

                  h)

                  Zařízení k výrobě a opravě letadel;

                  i)

                  Výroba železničního vybavení;

                  j)

                  Tváření výbuchem;

                  k)

                  Zařízení k žíhání a slinování kovových rud.

            5.   PRŮMYSL ZPRACOVÁNÍ NEROSTNÝCH SUROVIN

                  a)

                  Koksovny (suchá destilace uhlí);

                  b)

                  Zařízení k výrobě cementu;

                  c)

                  Zařízení k výrobě azbestu a azbestových produktů (záměry neuvedené v příloze I);

                  d)

                  Zařízení k výrobě skla, včetně skelných vláken;

                  e)

                  Zařízení k tavení minerálních látek, včetně výroby minerálních vláken;

                  f)

                  Výroba keramických produktů vypalováním, zejména střešních tašek, cihel, žáruvzdorných cihel, dlaždic, kameniny nebo porcelánu.

            6.   CHEMICKÝ PRŮMYSL (ZÁMĚRY NEUVEDENÉ V PŘÍLOZE I)

                  a)

                  Zpracování meziproduktů a výroba chemikálií;

                  b)

                  Výroba pesticidů a farmaceutických produktů, barev a laků, elastomerů a peroxidů;

                  c)

                  Zařízení ke skladování ropy, petrochemických a chemických produktů.

            7.   POTRAVINÁŘSKÝ PRŮMYSL

                  a)

                  Výroba rostlinných a živočišných olejů a tuků;

                  b)

                  Balení a konzervování výrobků živočišného a rostlinného původu;

                  c)

                  Výroba mléčných výrobků;

                  d)

                  Pivovarnictví a sladovnictví;

                  e)

                  Výroba cukrovinek a sirupů;

                  f)

                  Jatka;

                  g)

                  Škrobárny;

                  h)

                  Závody na výrobu rybí moučky a rybího oleje;

                  i)

                  Cukrovary.

            8.   TEXTILNÍ, KOŽEDĚLNÝ, DŘEVOZPRACUJÍCÍ A PAPÍRENSKÝ PRŮMYSL

                  a)

                  Průmyslová zařízení na výrobu papíru a lepenky (záměry neuvedené v příloze I);

                  b)

                  Zařízení k předzpracování (činnosti jako praní, bělení, mercerování) nebo barvení vláken nebo textilií;

                  c)

                  Závody na činění kůží;

                  d)

                  Zařízení k výrobě a zpracování celulosy.

            9.   GUMÁRENSKÝ PRŮMYSL
      Výroba a zpracování produktů na bázi elastomerů.
      10.   ZÁMĚRY V OBLASTI INFRASTRUKTURY

                  a)

                  Záměry rozvoje průmyslových oblastí;

                  b)

                  Záměry rozvoje měst, včetně výstavby obchodních center a parkovišť;

                  c)

                  Výstavba železničních tratí a překladišť pro různé druhy dopravy a terminálů pro různé druhy dopravy (záměry neuvedené v příloze I);

                  d)

                  Výstavba letišť (záměry neuvedené v příloze I);

                  e)

                  Výstavba silnic, přístavů a přístavních zařízení, včetně rybářských přístavů (záměry neuvedené v příloze I);

                  f)

                  Výstavba vnitrozemských vodních cest neuvedených v příloze I, úpravy toků sloužící k jejich splavnění a ochraně proti povodním;

                  g)

                  Přehrady a jiná zařízení sloužící k akumulaci vody nebo k její dlouhodobé retenci (záměry neuvedené v příloze I);

                  h)

                  Tramvaje, nadzemní a podzemní dráhy, visuté dráhy nebo podobné dráhy zvláštního typu sloužící výhradně nebo zvláště k přepravě lidí;

                  i)

                  Ropovody, plynovody a produktovody k přepravě toků CO2 za účelem geologického ukládání (projekty neuvedené v příloze I);

                  j)

                  Dálkové vodovody;

                  k)

                  Pobřežní díla určená k boji s erozí a přímořská díla umožňující pozměnit pobřeží výstavbou například hrází, přístavních hrází, vlnolamů a jiných ochranných děl, s vyloučením údržby a rekonstrukce těchto děl;

                  l)

                  Zařízení k odběru a umělému doplňování podzemní vody neuvedená v příloze I;

                  m)

                  Díla k přečerpávání vodních zdrojů mezi povodími řek neuvedená v příloze I.

            11.   OSTATNÍ ZÁMĚRY

                  a)

                  Stálé závodní a zkušební dráhy pro motorová vozidla;

                  b)

                  Zařízení ke zneškodňování odpadu (záměry neuvedené v příloze I);

                  c)

                  Čistírny odpadních vod (záměry neuvedené v příloze I);

                  d)

                  Odkaliště;

                  e)

                  Skladování železného šrotu, včetně šrotu pocházejícího z vozidel;

                  f)

                  Zkušebny motorů, turbín nebo reaktorů;

                  g)

                  Zařízení k výrobě umělých minerálních vláken;

                  h)

                  Zařízení k regeneraci nebo zneškodňování výbušných látek;

                  i)

                  Kafilérie.

            12.   CESTOVNÍ RUCH A VOLNÝ ČAS

                  a)

                  Sjezdové dráhy, lyžařské vleky a lanové dráhy a přidružená zařízení;

                  b)

                  Přístaviště plavidel pro sport a rekreaci;

                  c)

                  Rekreační osady a hotelové komplexy vně městských oblastí a přidružená zařízení;

                  d)

                  Celoročně provozované kempy a autokempy;

                  e)

                  Zábavní parky.

                  13.

                  a)

                  Jakákoliv změna nebo rozšíření záměrů uvedených v příloze I nebo v této příloze, které jsou již povoleny, uskutečněny nebo jsou právě uskutečňovány, které by mohly mít závažný negativní vliv na životní prostředí (změna nebo rozšíření neobsažené v příloze I);

                  b)

                  Záměry uvedené v příloze I, které slouží výhradně nebo převážně k rozvoji a testování nových metod nebo výrobků a které nejsou používány více než dva roky.

      PŘÍLOHA III

         KRITÉRIA VÝBĚRU UVEDENÁ V ČL. 4 ODST. 3

      1.   CHARAKTERISTICKÉ ZNAKY ZAMĚRŮ
      Charakteristické znaky záměrů musí být brány v úvahu zejména vzhledem k:

                  a)

                  rozsahu záměru;

                  b)

                  kumulaci s ostatními záměry;

                  c)

                  využití přírodních zdrojů;

                  d)

                  produkci odpadu;

                  e)

                  znečišťování a rušivým vlivům;

                  f)

                  riziku nehod s ohledem zejména na používané látky nebo technologie.

            2.   LOKALIZACE ZAMĚRŮ
      Ekologická citlivost geografických oblastí, které by mohly být záměrem zasaženy, musí být brána v úvahu zejména s ohledem na:

                  a)

                  stávající způsob využití území;

                  b)

                  relativní četnost, kvalitu a regenerační schopnost přírodních zdrojů v oblasti;

                  c)

                  únosné zatížení přírodního prostředí s tím, že zvláštní pozornost je věnována těmto územím:

                              i)

                              mokřadům,

                              ii)

                              pobřežním zónám,

                              iii)

                              horským oblastem a lesům,

                              iv)

                              přírodním rezervacím a velkoplošným chráněným územím,

                              v)

                              oblastem registrovaným nebo chráněným předpisy členských států; zvlášť chráněné oblasti vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (1) a směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (2),

                              vi)

                              oblastem, kde normy kvality životního prostředí stanovené právními předpisy Unie jsou již překročeny,

                              vii)

                              hustě osídleným oblastem,

                              viii)

                              krajinám významným z hlediska historického, kulturního nebo archeologického.

            3.   CHARAKTERISTICKÉ ZNAKY MOŽNÉHO DOPADU
      Významný vliv, který by záměr mohl mít, musí být brán v úvahu ve vztahu ke kritériím vyjmenovaným v bodu 1 a 2, zejména s ohledem na:

                  a)

                  rozsah dopadu (geografická oblast a počet ovlivněných obyvatel);

                  b)

                  přeshraniční povahu dopadu;

                  c)

                  velikost a komplexnost dopadu;

                  d)

                  pravděpodobnost dopadu;

                  e)

                  dobu trvání, četnost a vratnost dopadu.

         (1)  Úř. věst. L 20, 26.1.2010, s. 7.

         (2)  Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7.

      PŘÍLOHA IV

         INFORMACE UVEDENÉ V ČL. 5 ODST. 1

                  1.

                  Popis záměru zahrnující zejména:

                              a)

                              popis fyzikální povahy záměru jako celku a požadavků na způsob využívání půdy během výstavby a provozu;

                              b)

                              popis hlavních charakteristik výrobních procesů, například druhu a množství použitého materiálu;

                              c)

                              odhad typu a množství předpokládaného odpadu a emisí (znečištění vody, ovzduší a půdy, hluk, vibrace, světlo, teplo, záření atd.) vznikajících provozem navrhovaného záměru.

                  2.

                  Nástin hlavních alternativních řešení uvažovaných oznamovatelem a uvedení hlavních důvodů jeho výběru z hlediska vlivů na životní prostředí.

                  3.

                  Popis aspektů životního prostředí, které by mohly být navrhovaným záměrem významně zasaženy, zejména včetně obyvatelstva, fauny, flóry, půdy, vody, ovzduší, klimatických faktorů, hmotných statků včetně architektonického a archeologického dědictví, krajiny a vzájemných vztahů mezi těmito faktory.

                  4.

                  Popis (1) možných významných vlivů navrhovaného záměru na životní prostředí vyplývajících z:

                              a)

                              existence záměru jako celku;

                              b)

                              využívání přírodních zdrojů;

                              c)

                              emise znečišťujících látek, vzniku rušivých vlivů a zneškodňování odpadu.

                  5.

                  Oznamovatelem vypracovaný popis předpovědních metod použitých k posouzení vlivů na životní prostředí uvedených v bodě 4.

                  6.

                  Popis zamýšlených opatření pro předcházení, snížení a pokud možno vyrovnání všech významných negativních vlivů na životní prostředí.

                  7.

                  Všeobecně srozumitelné shrnutí informací poskytovaných na základě bodů 1 až 6.

                  8.

                  Uvedení všech obtíží (technických nedostatků nebo nedostatků ve znalostech) zjištěných oznamovatelem při shromažďování požadovaných informací.

         (1)  Tento popis by měl zahrnovat přímé a jakékoliv nepřímé, sekundární, kumulativní, krátkodobé, střednědobé a dlouhodobé, stálé a dočasné, pozitivní a negativní vlivy záměru.

      PŘÍLOHA V
      ČÁST A

         Zrušená směrnice a seznam jejích následných změn

      (uvedených v článku 14)

                  Směrnice Rady 85/337/EHS
                  (Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40).

                  Směrnice Rady 97/11/ES
                  (Úř. věst. L 73, 14.3.1997, s. 5).

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES
                  (Úř. věst. L 156, 25.6.2003, s. 17).

                  pouze článek 3

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES
                  (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 114).

                  Pouze článek 31

            ČÁST B

         Seznam lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu

      (uvedených v článku 14)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  85/337/EHS

                  3. července 1988

                  97/11/ES

                  14. března 1999

                  2003/35/ES

                  25. června 2005

                  2009/31/ES

                  25. června 2011

      PŘÍLOHA VI

         Srovnávací tabulka

                  Směrnice 85/337/EEC

                  Tato směrnice

                  Čl. 1 odst. 1

                  Čl. 1 odst. 1

                  Čl. 1 odst. 2 první pododstavec

                  Čl. 1 odst. 2 návětí

                  Čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec návětí

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) úvodní slovo

                  Čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec první odrážka

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) první odrážka

                  Čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 1 odst. 2 písm. a) druhá odrážka

                  Čl. 1 odst. 2 třetí pododstavec

                  Čl. 1 odst. 2 písm. b)

                  Čl. 1 odst. 2 čtvrtý pododstavec

                  Čl. 1 odst. 2 písm. c)

                  Čl. 1 odst. 2 pátý pododstavec

                  Čl. 1 odst. 2 písm. d)

                  Čl. 1 odst. 2 šestý pododstavec

                  Čl. 1 odst. 2 písm. e)

                  Čl. 1 odst. 3

                  Čl. 1 odst. 2 písm. f)

                  Čl. 1 odst. 4

                  Čl. 1 odst. 3

                  Čl. 1 odst. 5

                  Čl. 1 odst. 4

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 2a

                  Čl. 2 odst. 3

                  Čl. 2 odst. 3

                  Čl. 2 odst. 4

                  Čl. 3 návětí

                  Čl. 3 návětí

                  Čl. 3 první odrážka

                  Čl. 3 písm. a)

                  Čl. 3 druhá odrážka

                  Čl. 3 písm. b)

                  Čl. 3 třetí odrážka

                  Čl. 3 písm. c)

                  Čl. 3 čtvrtá odrážka

                  Čl. 3 písm. d)

                  Článek 4

                  Článek 4

                  Čl. 5 odst. 1

                  Čl. 5 odst. 1

                  Čl. 5 odst. 2

                  Čl. 5 odst. 2

                  Čl. 5 odst. 3 návětí

                  Čl. 5 odst. 3 návětí

                  Čl. 5 odst. 3 první odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 písm. a)

                  Čl. 5 odst. 3 druhá odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 písm. b)

                  Čl. 5 odst. 3 třetí odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 písm. c)

                  Čl. 5 odst. 3 čtvrtá odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 písm. d)

                  Čl. 5 odst. 3 pátá odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 písm. e)

                  Čl. 5 odst. 4

                  Čl. 5 odst. 4

                  Článek 6

                  Článek 6

                  Čl. 7 odst. 1 uvozující slova

                  Čl. 7 odst. 1 první pododstavec uvozující slova

                  Čl. 7 odst. 1 písm. a)

                  Čl. 7 odst. 1 první pododstavec písm. a)

                  Čl. 7 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 7 odst. 1 první pododstavec písm. b)

                  Čl. 7 odst. 1 závěrečná slova

                  Čl. 7 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 7 odst. 2 až 5

                  Čl. 7 odst. 2 až 5

                  Článek 8

                  Článek 8

                  Čl. 9 odst. 1 uvozující věta

                  Čl. 9 uvozující věta

                  Čl. 9 odst. 1 první odrážka

                  Čl. 9 odst. 1 písm. a)

                  Čl. 9 odst. 1 druhá odrážka

                  Čl. 9 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 9 odst. 1 třetí odrážka

                  Čl. 9 odst. 1 písm. c)

                  Čl. 9 odst. 2

                  Čl. 9 odst. 2

                  Článek 10

                  Článek 10

                  Čl. 10a první pododstavec

                  Čl. 11 odst. 1

                  Čl. 10a druhý pododstavec

                  Čl. 11 odst. 2

                  Čl. 10a třetí pododstavec

                  Čl. 11 odst. 3

                  Čl. 10a čtvrtý a pátý pododstavec

                  Čl. 11 odst. 4 první a druhý pododstavec

                  Čl. 10a šestý pododstavec

                  Čl. 11 odst. 5

                  Čl. 11 odst. 1

                  Čl. 12 odst. 1

                  Čl. 11 odst. 2

                  Čl. 12 odst. 2

                  Čl. 11 odst. 3

                  —

                  Čl. 11 odst. 4

                  Čl. 12 odst. 3

                  Čl. 12 odst. 1

                  —

                  Čl. 12 odst. 2

                  Článek 13

                  —

                  Článek 14

                  —

                  Článek 15

                  Článek 14

                  Článek 16

                  Příloha I bod 1

                  Příloha I bod 1

                  Příloha I bod 2 první odrážka

                  Příloha I bod 2 písm. a)

                  Příloha I bod 2 druhá odrážka

                  Příloha I bod 2 písm. b)

                  Příloha I bod 3 písm. a)

                  Příloha I bod 3 písm. a)

                  Příloha I bod 3 písm. b) úvodní slova

                  Příloha I bod 3 písm. b) úvodní slova

                  Příloha I bod 3 písm. b) první odrážka

                  Příloha I bod 3 písm. b) bod i)

                  Příloha I bod 3 písm. b) druhá odrážka

                  Příloha I bod 3 písm. b) bod ii)

                  Příloha I bod 3 písm. b) třetí odrážka

                  Příloha I bod 3 písm. b) bod iii)

                  Příloha I bod 3 písm. b) čtvrtá odrážka

                  Příloha I bod 3 písm. b) bod iv)

                  Příloha I bod 3 písm. b) pátá odrážka

                  Příloha I bod 3 písm. b) bod v)

                  Příloha I bod 4 první odrážka

                  Příloha I bod 4 písm. a)

                  Příloha I bod 4 druhá odrážka

                  Příloha I bod 4 písm. b)

                  Příloha I bod 5

                  Příloha I bod 5

                  Příloha I bod 6 úvodní slova

                  Příloha I bod 6 úvodní slova

                  Příloha I bod 6 podbod i)

                  Příloha I bod 6 písm. a)

                  Příloha I bod 6 podbod ii)

                  Příloha I bod 6 písm. b)

                  Příloha I bod 6 podbod iii)

                  Příloha I bod 6 písm. c)

                  Příloha I bod 6 podbod iv)

                  Příloha I bod 6 písm. d)

                  Příloha I bod 6 podbod v)

                  Příloha I bod 6 písm. e)

                  Příloha I bod 6 podbod vi)

                  Příloha I bod 6 písm. f)

                  Příloha I body 7 až 15

                  Příloha I body 7 až 15

                  Příloha I bod 16 úvodní slova

                  Příloha I bod 16 úvodní slova

                  Příloha I bod 16 první odrážka

                  Příloha I bod 16 písm. a)

                  Příloha I bod 16 druhá odrážka

                  Příloha I bod 16 písm. b)

                  Příloha I body 17 až 21

                  Příloha I body 17až 21

                  Příloha I bod 22

                  Příloha I bod 24

                  Příloha I bod 23

                  Příloha I bod 22

                  Příloha I bod 24

                  Příloha I bod 23

                  Příloha II bod 1

                  Příloha II bod 1

                  Příloha II bod 2 písm. a), b) a c)

                  Příloha II bod 2 písm. a), b) a c)

                  Příloha II bod 2 písm. d) úvodní slova

                  Příloha II bod 2 písm. d) úvodní slova

                  Příloha II bod 2 písm. d) první odrážka

                  Příloha II bod 2 písm. d) podbod i)

                  Příloha II bod 2 písm. d) druhá odrážka

                  Příloha II bod 2 písm. d) podbod ii)

                  Příloha II bod 2 písm. d) třetí odrážka

                  Příloha II bod 2 písm. d) podbod iii)

                  Příloha II bod 2 písm. d) závěrečná slova

                  Příloha II bod 2 písm. d) závěrečná slova

                  Příloha II bod 2 písm. e)

                  Příloha II bod 2 písm. e)

                  Příloha II body 3 až12

                  Příloha II body 3 až12

                  Příloha II bod 13 první odrážka

                  Příloha II bod 13 písm. a)

                  Příloha II bod 13 druhá odrážka

                  Příloha II bod 13 písm. b)

                  Příloha III bod 1 úvodní slova

                  Příloha III bod 1 úvodní slova

                  Příloha III bod 1 první odrážka

                  Příloha III bod 1 písm. a)

                  Příloha III bod 1 druhá odrážka

                  Příloha III bod 1 písm. b)

                  Příloha III bod 1 třetí odrážka

                  Příloha III bod 1 písm. c)

                  Příloha III bod 1 čtvrtá odrážka

                  Příloha III bod 1 písm. d)

                  Příloha III bod 1 pátá odrážka

                  Příloha III bod 1 písm. e)

                  Příloha III bod 1 šestá odrážka

                  Příloha III bod 1 písm. f)

                  Příloha III bod 2 úvodní slova

                  Příloha III bod 2 úvodní slova

                  Příloha III bod 2 první odrážka

                  Příloha III bod 2 písm. a)

                  Příloha III bod 2 druhá odrážka

                  Příloha III bod 2 písm. b)

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka uvozovací slova

                  Příloha III bod 2 písm. c) uvozovací slova

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka písm. a)

                  Příloha III bod 2 písm. c) podbod i)

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka písm. b)

                  Příloha III bod 2 písm. c) podbod ii)

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka písm. c)

                  Příloha III bod 2 písm. c) podbod iii)

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka písm. d)

                  Příloha III bod 2 písm. c) podbod iv)

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka písm. e)

                  Příloha III bod 2 písm. c) podbod v)

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka písm. f)

                  Příloha III bod 2 písm. c) podbod vi)

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka písm. g)

                  Příloha III bod 2 písm. c) podbod vii)

                  Příloha III bod 2 třetí odrážka písm. h)

                  Příloha III bod 2 písm. c) podbod viii)

                  Příloha III bod 3 úvodní slova

                  Příloha III bod 3 úvodní slova

                  Příloha III bod 3 první odrážka

                  Příloha III bod 3 písm. a)

                  Příloha III bod 3 druhá odrážka

                  Příloha III bod 3 písm. b)

                  Příloha III bod 3 třetí odrážka

                  Příloha III bod 3 písm. c)

                  Příloha III bod 3 čtvrtá odrážka

                  Příloha III bod 3 písm. d)

                  Příloha III bod 3 pátá odrážka

                  Příloha III bod 3 písm. e)

                  Příloha IV bod 1 úvodní slova

                  Příloha IV bod 1 úvodní slova

                  Příloha IV bod 1 první odrážka

                  Příloha IV bod 1 písm. a)

                  Příloha IV bod 1 druhá odrážka

                  Příloha IV bod 1 písm. b)

                  Příloha IV bod 1 třetí odrážka

                  Příloha IV bod 1 písm. c)

                  Příloha IV body 2 a 3

                  Příloha IV body 2 a 3

                  Příloha IV bod 4 úvodní slova

                  Příloha IV bod 4 první pododstavec úvodní slova

                  Příloha IV bod 4 první odrážka

                  Příloha IV bod 4 první pododstavec písm. a)

                  Příloha IV bod 4 druhá odrážka

                  Příloha IV bod 4 první pododstavec písm. b)

                  Příloha IV bod 4 třetí odrážka

                  Příloha IV bod 4 první pododstavec písm. c)

                  Příloha IV bod 4 závěrečná slova

                  Příloha IV bod 5

                  Příloha IV bod 5

                  Příloha IV bod 6

                  Příloha IV bod 6

                  Příloha IV bod 7

                  Příloha IV bod 7

                  Příloha IV bod 8

                  —

                  Příloha V

                  —

                  Příloha VI