title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/64/ES ze dne  26. října 2005  o schvalování typu motorových vozidel z hlediska jejich opětné použitelnosti, recyklovatelnosti a využitelnosti a o změně směrnice Rady 70/156/EHS

text:
               25.11.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 310/10

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/64/ES
   ze dne 26. října 2005
   o schvalování typu motorových vozidel z hlediska jejich opětné použitelnosti, recyklovatelnosti a využitelnosti a o změně směrnice Rady 70/156/EHS
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/53/ES ze dne 18. září 2000 o vozidlech s ukončenou životností (3) by měla být stanovena vhodná opatření pro zajištění toho, aby vozidla schváleného typu, která patří do kategorie M1 a do kategorie N1, směla být uváděna na trh pouze tehdy, pokud jsou opětně použitelná nebo recyklovatelná nejméně v rozsahu 85 % hmotnosti vozidla a opětně použitelná nebo využitelná nejméně v rozsahu 95 % hmotnosti vozidla.

               (2)

               Opětná použitelnost součástí a recyklovatelnost a využitelnost materiálů představují podstatnou část strategie Společenství v oblasti nakládání s odpady. Je proto třeba od výrobců vozidel a jejich dodavatelů vyžadovat, aby zohlednili tato hlediska již v počátečních fázích vývoje nových vozidel a usnadnili tak zpracování vozidel po dosažení konce jejich životnosti.

               (3)

               Tato směrnice je jednou ze samostatných směrnic v rámci systému Společenství pro schvalování typu celého vozidla, stanoveného směrnicí Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (4).

               (4)

               Systém schvalování typu celého vozidla je nyní povinný pro vozidla kategorie M1 a v blízké budoucnosti bude rozšířen na všechny kategorie vozidel. Je proto nezbytné zahrnout do systému schvalování typu celého vozidla opatření týkající se opětné použitelnosti, recyklovatelnosti a využitelnosti vozidel.

               (5)

               V souladu s tím je také nezbytné stanovit opatření, která zohlední, že se na vozidla kategorie N1 dosud nevztahuje systém schvalování typu celého vozidla.

               (6)

               Výrobce by měl dát schvalovacímu orgánu k dispozici veškeré odpovídající technické informace týkající se konstrukčních materiálů a jejich příslušných hmotností, aby bylo možné ověřit kalkulace výrobce podle normy ISO 22628: 2002.

               (7)

               Kalkulace výrobce mohou být při schvalování typu vozidla řádně ověřeny pouze tehdy, pokud výrobce zavedl uspokojivá opatření a postupy pro zpracování veškerých informací, které získá od svých dodavatelů. Dříve, než může být uděleno jakékoli schválení typu, by měl příslušný subjekt taková opatření a postupy předběžně zhodnotit a měl by vystavit certifikát, ve kterém uvede, že jsou uspokojivé.

               (8)

               Důležitost různých vstupů do kalkulace míry recyklovatelnosti a využitelnosti musí být hodnocena v souladu s postupy zpracování vozidel s ukončenou životností. Výrobce by proto měl doporučit strategii zpracování vozidel s ukončenou životností a měl by příslušný subjekt s touto strategií podrobně seznámit. Tato strategie by měla být založena na ověřených technologiích, které jsou dostupné nebo které jsou ve vývoji v době žádosti o schválení typu vozidla.

               (9)

               Vozidla zvláštního určení jsou navržena k výkonu zvláštních funkcí a vyžadují zvláštní úpravy karoserie, které nejsou zcela pod kontrolou výrobce. V důsledku toho není možno dostatečně přesným způsobem vykalkulovat míru recyklovatelnosti ani využitelnosti. Taková vozidla by měla být vyňata z požadavků na kalkulaci.

               (10)

               Nedokončená vozidla tvoří významnou část vozidel kategorie N1. Výrobce základního vozidla není schopen vykalkulovat míru recyklovatelnosti a využitelnosti dokončeného vozidla, protože ve fázi návrhu základního vozidla nejsou údaje o následných fázích konstrukce k dispozici. Je proto vhodné požadovat pouze, aby požadavky této směrnice splňovalo základní vozidlo.

               (11)

               Vozidla vyráběná v malých sériích mají velmi omezený podíl na trhu, takže by pro životní prostředí bylo jen malým přínosem, kdyby tato vozidla musela splňovat požadavky této směrnice. Je proto vhodné vyjmout je z působnosti některých ustanovení této směrnice.

               (12)

               Podle směrnice 2000/53/ES by měla být přijata v zájmu bezpečnosti silničního provozu a ochrany životního prostředí vhodná opatření, aby se zabránilo opětnému používání určitých součástí, které byly demontovány z vozidel s ukončenou životností. Tato opatření by se měla omezit na opětné používání součástí při výrobě nových vozidel.

               (13)

               Z ustanovení této směrnice vyplyne pro výrobce povinnost poskytovat ke schvalování typu nové údaje, a proto by měly být tyto údaje obsaženy ve směrnici 70/156/EHS, která stanoví vyčerpávající seznam údajů, které je nutno předložit při schvalování typu. Je tedy nutné uvedenou směrnici odpovídajícím způsobem změnit.

               (14)

               Opatření nezbytná pro přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku by měla být přijímána v souladu s regulativním postupem podle čl. 13 odst. 3 směrnice 70/156/EHS.

               (15)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž minimalizovat dopad vozidel s ukončenou životností na životní prostředí požadavkem, aby byla vozidla již od koncepční fáze navrhována s cílem usnadnit opětné používání, recyklaci a využívání, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států a může ho být proto z důvodu rozsahu činnosti lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení uvedeného cíle nezbytné.

               (16)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (5) budou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Předmět
   Tato směrnice stanoví správní a technická ustanovení pro schvalování typu vozidel podle článku 2 s cílem zajistit, aby jejich součásti a materiály byly opětně používány, recyklovány a využívány přinejmenším v procentním podílu stanoveném v příloze I.
   Stanoví zvláštní ustanovení s cílem zajistit, aby opětné používání součástí neohrožovalo bezpečnost nebo životní prostředí.
   Článek 2
   Oblast působnosti
   Tato směrnice se vztahuje na vozidla kategorií M1 a N1 podle definice v části A přílohy II směrnice 70/156/EHS a na nové nebo opětně použité součásti těchto vozidel.
   Článek 3
   Výjimky
   Aniž je dotčeno uplatňování článku 7, tato směrnice se nevztahuje na:

               a)

               vozidla zvláštního určení podle definice v příloze II části A bodu 5 směrnice 70/156/EHS;

               b)

               vozidla kategorie N1 vyráběná ve více stupních za předpokladu, že základní vozidlo splňuje požadavky této směrnice;

               c)

               vozidla vyráběná v malých sériích podle čl. 8 odst. 2 písm. a) směrnice 70/156/EHS.

         Článek 4
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               1.

               „vozidlem“ motorové vozidlo;

               2.

               „součástí“ jakákoli část nebo jakékoli smontované části, které jsou zamontovány do vozidla v době jeho výroby. Pojem zahrnuje také konstrukční části a samostatné technické celky podle definice v článku 2 směrnice 70/156/EHS;

               3.

               „typem vozidla“ typ vozidla podle definice v příloze II části B bodech 1 a 3 směrnice 70/156/EHS;

               4.

               „vozidlem s ukončenou životností“ vozidlo podle definice v čl. 2 bodě 2 směrnice 2000/53/ES;

               5.

               „referenčním vozidlem“ verze typu vozidla, kterou určí schvalovací orgán po konzultaci s výrobcem a v souladu s kritérii stanovenými v příloze I jako nejproblematičtější z hlediska opětné použitelnosti, recyklovatelnosti a využitelnosti;

               6.

               „vozidlem vyráběným ve více stupních“ vozidlo, které je výsledkem vícestupňového výrobního postupu;

               7.

               „základním vozidlem“ vozidlo podle definice v čl. 2 čtvrté odrážce směrnice 70/156/EHS, které se používá v počátečním stupni vícestupňové výroby;

               8.

               „vícestupňovou výrobou“ postup, ve kterém je vozidlo vyráběno v několika stupních přidáváním součástí k základnímu vozidlu nebo změnou takových součástí;

               9.

               „opětným použitím“ opětné použití podle definice v čl. 2 bodě 6 směrnice 2000/53/ES;

               10.

               „recyklací“ recyklace podle definice v čl. 2 bodě 7 první větě směrnice 2000/53/ES;

               11.

               „energetickým využitím“ energetické využití podle definice v čl. 2 bodě 7 druhé větě směrnice 2000/53/ES;

               12.

               „využíváním“ využívání podle definice v čl. 2 bodě 8 směrnice 2000/53/ES;

               13.

               „opětnou použitelností“ možnost opětného použití součástí demontovaných z vozidla s ukončenou životností;

               14.

               „recyklovatelností“ možnost recyklování součástí nebo materiálů demontovaných z vozidla s ukončenou životností;

               15.

               „využitelností“ možnost využívání součástí nebo materiálů demontovaných z vozidla s ukončenou životností;

               16.

               „mírou recyklovatelnosti vozidla (Rcyc)“ podíl nového vozidla v procentech hmotnosti, který může být opětně použit a recyklován;

               17.

               „mírou využitelnosti vozidla (Rcov)“ podíl nového vozidla v procentech hmotnosti, který může být opětně použit a využit;

               18.

               „strategií“ rozsáhlý plán tvořený koordinovanými činnostmi a technickými opatřeními, které je třeba provést, pokud jde o demontáž, drcení nebo podobné postupy, recyklaci a využívání materiálů k zajištění cílových podílů recyklovatelnosti a využitelnosti dosažitelných v době vývojové fáze vozidla;

               19.

               „hmotností“ hmotnost vozidla v provozním stavu podle definice v příloze I bodě 2.6 směrnice 70/156/EHS, avšak bez řidiče, jehož hmotnost je stanovena na 75 kg;

               20.

               „příslušným subjektem“ subjekt, např. technická zkušebna nebo jiný existující subjekt, oznámený členským státem jako subjekt provádějící předběžné hodnocení výrobce a vydávající certifikát shody v souladu s ustanoveními této směrnice. Příslušným subjektem může být orgán udělující schválení typu, pokud je řádně doložena jeho příslušnost v této oblasti.

         Článek 5
   Schvalování typu
   1.   Členské státy udělí ES schválení typu nebo případně vnitrostátní schválení typu z hlediska opětné použitelnosti, recyklovatelnosti a využitelnosti pouze takovým typům vozidel, které splňují požadavky této směrnice.
   2.   Pro uplatnění odstavce 1 poskytne výrobce schvalovacímu orgánu podrobné technické údaje nezbytné pro účely kalkulace a pro ověření podle přílohy I, týkající se povahy materiálů použitých při výrobě vozidla a jeho součástí. Pokud se na takové informace vztahují práva duševního vlastnictví nebo pokud tyto informace tvoří zvláštní know-how výrobce nebo jeho dodavatelů, výrobce nebo jeho dodavatelé poskytnou dostatečné údaje, které umožní řádné provedení kalkulace.
   3.   Pokud jde o opětnou použitelnost, recyklovatelnosti a využitelnost, členské státy zajistí, aby výrobce při podání žádosti o ES schválení typu podle čl. 3 odst. 1 směrnice 70/156/EHS používal vzor informačního dokumentu, který je uveden v příloze II této směrnice.
   4.   Při udělování ES schválení typu podle čl. 4 odst. 3 směrnice 70/156/EHS použije schvalovací orgán vzor certifikátu ES schválení typu vozidla podle přílohy III této směrnice.
   Článek 6
   Předběžné hodnocení výrobce
   1.   Členské státy neudělí schválení typu, aniž by se předem ujistily, že výrobce zavedl uspokojivá opatření a postupy v souladu s bodem 3 přílohy IV, aby řádně uplatňoval hlediska opětné použitelnosti, recyklovatelnosti a využitelnosti podle této směrnice. Po provedení tohoto předběžného hodnocení se výrobci udělí certifikát nazvaný „Certifikát shody s přílohou IV“ (dále jen „certifikát shody“).
   2.   V rámci předběžného hodnocení výrobce členské státy zajistí, aby byly materiály používané při výrobě daného typu vozidla v souladu s ustanoveními čl. 4 odst. 2 písm. a) směrnice 2000/53/ES.
   Komise stanoví postupem podle článku 9 prováděcí pravidla nezbytná pro ověření souladu s tímto ustanovením.
   3.   Pro účely odstavce 1 doporučí výrobce strategii k zajištění demontáže, opětného použití součástí, recyklace a využití materiálů. Tato strategie vezme v úvahu ověřené technologie, které jsou dostupné nebo které jsou ve vývoji v době podání žádosti o schválení typu vozidla.
   4.   Členské státy určí příslušný subjekt podle bodu 2 přílohy IV, který bude provádět předběžná hodnocení výrobce a vystavovat certifikát shody.
   5.   Součástí certifikátu shody je příslušná dokumentace a popis strategie doporučené výrobcem. Příslušný subjekt použije vzor certifikátu uvedený v dodatku k příloze IV.
   6.   Před provedením nového ověření zůstane certifikát shody v platnosti nejméně po dobu dvou let ode dne vystavení.
   7.   Výrobce informuje příslušný subjekt o jakékoli podstatné změně, která by mohla ovlivnit platnost certifikátu shody. Příslušný subjekt po konzultaci s výrobcem rozhodne, zda jsou zapotřebí nová ověření.
   8.   Na konci doby platnosti certifikátu shody příslušný subjekt vystaví nový certifikát shody nebo případně prodlouží jeho platnost o další dva roky. Příslušný subjekt vystaví nový certifikát v případech, kdy je upozorněn na podstatné změny.
   Článek 7
   Opětné použití součástí
   Součásti uvedené v příloze V:

               a)

               se pro účely kalkulace míry recyklovatelnosti a využitelnosti považují za opětně nepoužitelné;

               b)

               nesmí být opětně použity při výrobě vozidel, na která se vztahuje směrnice 70/156/EHS.

         Článek 8
   Změny směrnice 70/156/EHS
   Směrnice 70/156/EHS se mění v souladu s přílohou VI této směrnice.
   Článek 9
   Změny
   Změny této směrnice, které jsou nezbytné pro její přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku, přijímá Komise regulativním postupem uvedeným v čl. 13 odst. 3 směrnice 70/156/EHS.
   Článek 10
   Termíny pro provedení
   1.   S účinkem od 15 prosince 2006 nesmějí členské státy pro typ vozidla, který splňuje požadavky této směrnice,

               a)

               odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu;

               b)

               zakázat registraci a prodej nových vozidel nebo jejich uvedení do provozu.

         2.   S účinkem od 15 prosince 2008 členské státy pro typ vozidla, který nesplňuje požadavky této směrnice,

               a)

               odmítnou udělit ES schválení typu;

               b)

               odmítnou udělit vnitrostátní schválení typu.

         3.   S účinkem od 15 prosince 2010 členské státy v případě, že nejsou splněny požadavky této směrnice,

               a)

               považují prohlášení o shodě, které je přiloženo k novým vozidlům, za již neplatné pro účely čl. 7 odst. 1 směrnice 70/156/EHS;

               b)

               odmítnou registraci a prodej nových vozidel nebo jejich uvedení do provozu, s výjimkou případů, na které se vztahuje čl. 8 odst. 2 písm. b) směrnice 70/156/EHS.

         4.   Článek 7 se použije s účinkem od 15 prosince 2006.
   Článek 11
   Provedení
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 15 prosince 2006. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
   Budou tyto předpisy používat od 15 prosince 2006.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 12
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 13
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 26. října 2005.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J.BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda

         D. ALEXANDER

      (1)  Úř. věst. C 74, 23.3.2005, s. 15.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. dubna 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 6. října 2005.

      (3)  Úř. věst. L 269, 21.10.2000, s. 34. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Rady 2005/673/ES (Úř. věst. L 254, 30.9.2005, s. 69).

      (4)  Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2005/49/ES (Úř. věst. L 194, 26.7.2005, s. 12).

      (5)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      PŘÍLOHA
      SEZNAM PŘÍLOH

                  Příloha I:

                  Požadavky

                  Příloha II:

                  Informační dokument pro ES schválení typu vozidla

                  Příloha III:

                  Vzor certifikátu ES schválení typu

                  Příloha IV:

                  Předběžné hodnocení výrobce

                  Dodatek:

                  vzor certifikátu shody

                  Příloha V:

                  Součásti považované za opětně nepoužitelné

                  Příloha VI:

                  Změny směrnice 70/156/EHS

         PŘÍLOHA I
         POŽADAVKY

                     1.

                     Vozidla, která patří do kategorie M1, a vozidla, která patří do kategorie N1, musí být vyrobena tak, aby:

                                 —

                                 byla opětně použitelná nebo recyklovatelná nejméně v rozsahu 85 % hmotnosti vozidla a

                                 —

                                 byla opětně použitelná nebo využitelná nejméně v rozsahu 95 % hmotnosti vozidla,

                           přičemž tyto hodnoty jsou určeny postupy stanovenými v této příloze.

                     2.

                     Pro účely schvalování typu předloží výrobce řádně vyplněný formulář s údaji podle přílohy A normy ISO 22628: 2002. Formulář musí zahrnovat rozpis použitých materiálů.
                     K formuláři musí být přiložen soupis demontovaných součástí, označený výrobcem z hlediska stupně demontáže, a postup, který výrobce doporučuje pro jejich zpracování.

                     3.

                     Pro účely použití bodů 1 a 2 musí výrobce schvalovacímu orgánu uspokojivým způsobem prokázat, že referenční vozidla splňují požadavky. Využije se metodika kalkulace předepsaná v příloze B normy ISO 22628: 2002.
                     Výrobce však musí být schopen prokázat, že požadavky této směrnice splňuje každá verze v rámci typu vozidla.

                     4.

                     Při výběru referenčního vozidla je třeba brát v úvahu tato kritéria:

                                 —

                                 druh karoserie,

                                 —

                                 dostupné úrovně vybavenosti (1),

                                 —

                                 dostupné volitelné vybavení (1), které může být montováno do vozidla na odpovědnost výrobce.

                     5.

                     Pokud orgán udělující schválení typu a výrobce společně neurčí nejproblematičtější verzi v rámci určitého typu vozidla, pokud jde o opětnou použitelnost, recyklovatelnost a využitelnost, vybere se jedno referenční vozidlo v rámci:

                                 a)

                                 každého „druhu karoserie“ ve smyslu přílohy II části C bodu 1 směrnice 70/156/EHS, pokud jde o vozidla kategorie M1;

                                 b)

                                 každého „druhu karoserie“, tj. nákladní skříňový automobil, podvozek s kabinou, pick-up a jiné, pokud jde o vozidla kategorie N1.

                     6.

                     Pro účely kalkulace se pneumatiky považují za recyklovatelné.

                     7.

                     Hmotnosti se vyjadřují v kg na jedno desetinné místo. Podíly se vypočítávají v procentech na jedno desetinné místo a zaokrouhlují se takto:

                                 a)

                                 pokud je číslice za desetinnou čárkou mezi 0 a 4, zaokrouhlí se podíl na celé číslo dolů;

                                 b)

                                 pokud je číslice za desetinnou čárkou mezi 5 a 9, zaokrouhlí se podíl na celé číslo nahoru.

                     8.

                     Pro ověření kalkulací podle této přílohy se schvalovací orgán ujistí, že formulář s údaji podle bodu 2 odpovídá doporučené strategii přiložené k certifikátu shody uvedenému v čl. 6 odst. 1 této směrnice.

                     9.

                     Pro kontrolu materiálů a hmotností součástí dá výrobce k dispozici vozidla a součásti, které orgán udělující schválení typu považuje za nezbytné.

            (1)  Tj. kožené potahy, vnitřní rádiové zařízení, klimatizace, litá kola atd.

         PŘÍLOHA II
         INFORMAČNÍ DOKUMENT PRO ES SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA
         v souladu s přílohou I směrnice Rady 70/156/EHS (1) o ES schválení typu motorových vozidel z hlediska jejich opětné použitelnosti, recyklovatelnosti a využitelnosti
         Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být kresleny ve vhodném měřítku na formátu A4 a musí být dostatečně podrobné nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.

                     0.

                     OBECNĚ

                     0.1

                     Značka (obchodní firma výrobce):…

                     0.2

                     Typ:…

                     0.2.0.1

                     Podvozek:…

                     0.2.1

                     (Případně) Obchodní název/názvy:…

                     0.3

                     Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen b:…

                     0.3.1

                     Umístění označení:…

                     0.4

                     Kategorie vozidla c:…

                     0.5

                     Jméno a adresa výrobce:…

                     0.8

                     Adresa/y montážního závodu/montážních závodů:…

                     1.

                     OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA

                     1.1

                     Fotografie nebo výkresy představitele typu vozidla: …

                     1.2

                     Rozměrový výkres celého vozidla: …

                     1.3

                     Počet náprav a kol: …

                     1.3.1

                     Počet a umístění náprav s dvojitou montáží kol: …

                     1.3.3

                     Hnané nápravy (počet, umístění, propojení): …

                     1.7

                     Kabina řidiče (bezkapotová nebo kapotová) z: …

                     3.

                     HNACÍ JEDNOTKA q (pokud může vozidlo používat jako palivo buď benzin, motorovou naftu, nebo také jejich kombinaci s jinými palivy, je třeba jednotlivé body opakovat +)

                     3.1

                     Výrobce: …

                     3.2

                     Spalovací motor

                     3.2.1

                     Specifické údaje o motoru

                     3.2.1.1

                     Pracovní princip: zážehový/vznětový, čtyřtakt/dvoutakt (1)

                     3.2.1.2

                     Počet a uspořádání válců: …

                     3.2.1.3

                     Zdvihový objem s: … cm3

                     3.2.2

                     Palivo: motorová nafta/benzin/zkapalněný ropný plyn/zemní plyn/etanol: (1)

                     4.

                     PŘEVODY v

                     4.2

                     Typ (mechanický, hydraulický, elektrický atd.): …

                     4.5

                     Převodovka

                     4.5.1

                     Druh (s ručním řazením/automatická/CVT (plynule měnitelný převod)) (1)

                     4.9

                     Uzávěr diferenciálu: ano/ne/volitelný (1)

                     9.

                     KAROSERIE

                     9.1

                     Druh karoserie: …

                     9.3.1

                     Uspořádání dveří a počet dveří: …

                     9.10.3

                     Sedadla

                     9.10.3.1

                     Počet: …

                     15.

                     OPĚTNÁ POUŽITELNOST, RECYKLOVATELNOST A VYUŽITELNOST

                     15.1

                     Verze, ke které patří referenční vozidlo: …

                     15.2

                     Hmotnost referenčního vozidla s karoserií nebo hmotnost podvozku s kabinou, pokud výrobce nevybavuje vozidlo karoserií nebo spojovacím zařízením, bez karoserie nebo spojovacího zařízení (včetně kapalin, nářadí, náhradního kola, pokud je jím vozidlo vybavováno), ale bez řidiče: …

                     15.3

                     Hmotnosti materiálů referenčního vozidla

                     15.3.1

                     Hmotnost materiálu, se kterým se počítá v etapě před zpracováním ##: …

                     15.3.2

                     Hmotnost materiálu, se kterým se počítá v etapě demontáže ##: …

                     15.3.3

                     Hmotnost materiálu, se kterým se počítá v etapě zpracování nekovových zbytků, které se považují za recyklovatelné ##: …

                     15.3.4

                     Hmotnost materiálu, se kterým se počítá v etapě zpracování nekovových zbytků, které se považují za energeticky využitelné ##: …

                     15.3.5

                     Rozpis použitých materiálů ##: …

                     15.3.6

                     Celková hmotnost materiálů, které jsou opětně použitelné nebo recyklovatelné: …

                     15.3.7

                     Celková hmotnost materiálů, které jsou opětně použitelné nebo využitelné: …

                     15.4

                     Míry

                     15.4.1

                     Míra recyklovatelnosti „Rcyc ( %)“: …

                     15.4.2

                     Míra využitelnosti „Rcov ( %)“: …

            (1)  Čísla položek a poznámky pod čarou v tomto informačním dokumentu odpovídají číslům a poznámkám v příloze I směrnice 70/156/EHS. Vypuštěny jsou body, které nejsou pro účely této směrnice podstatné.

         PŘÍLOHA III
         VZOR CERTIFIKÁTU ES SCHVÁLENÍ TYPU
         Maximální formát: A4 (210 × 297 mm)
         CERTIFIKÁT ES SCHVÁLENÍ TYPU

            Razítko orgánu udělujícího ES schválení typu

         Sdělení o:

                     —

                     ES schválení typu (1)typu vozidla

                     —

                     prodloužení platnosti ES schválení typu (1)

                     —

                     odmítnutí ES schválení typu (1)

               s ohledem na směrnici 2005/64/ES
         ES schválení typu č.:
         Důvod prodloužení platnosti:
         ODDÍL I

                     0.1.

                     Značka (obchodní firma výrobce):…

                     0.2.

                     Typ:…

                     0.2.1.

                     Obchodní název/názvy (2) :…

                     0.3.

                     Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen:…

                     0.3.1.

                     Umístění označení:…

                     0.4.

                     Kategorie vozidla (3) :…

                     0.5.

                     Jméno a adresa výrobce:…

                     0.8.

                     Název a adresa montážního závodu/montážních závodů:…

               […]
         ODDÍL II

                     1.

                     Doplňující informace:…
                     Míra/míry recyklovatelnosti referenčního vozidla/vozidel:…
                     Míra/míry využitelnosti referenčního vozidla/vozidel:…

                     2.

                     Technická zkušebna odpovědná za provedení zkoušek:…

                     3.

                     Datum protokolu:…

                     4.

                     Číslo protokolu:…

                     5.

                     Poznámky:…

                     6.

                     Přílohy: seznam a schvalovací dokumentace…

                     7.

                     Vozidlo splňuje/nesplňuje (1) technické požadavky této směrnice:…

               …

                     (místo)

                     (podpis)

                     (datum)

               Přílohy: schvalovací dokumentace

            (1)  Nehodící se škrtněte.

            (2)  Není-li k dispozici v době udělování ES schválení typu, vyplní se tento bod nejpozději při uvedení vozidla na trh.

            (3)  Podle definice v příloze II části A směrnice 70/156/EHS.

         PŘÍLOHA IV
         PŘEDBĚŽNÉ HODNOCENÍ VÝROBCE
         1.   Účel této přílohy
         Tato příloha popisuje předběžné hodnocení, které musí provést příslušný subjekt pro zajištění toho, aby výrobce zavedl nezbytná opatření a postupy.
         2.   Příslušný subjekt
         Příslušný subjekt musí splňovat požadavky normy EN 45012: 1989 nebo příručky ISO/IEC 62: 1996 o obecných kritériích pro orgány provádějící certifikaci systémů řízení jakosti s ohledem na řídící systémy zavedené u výrobce.
         3.   Ověření, která příslušný subjekt provádí
         3.1   Příslušný subjekt se ujistí, že výrobce přijal opatření nezbytná:

                     a)

                     pro sběr potřebných údajů o celém dodavatelském řetězci, zvláště o povaze a hmotnosti všech materiálů použitých při výrobě vozidla, aby tak mohla být provedena kalkulace požadovaná touto směrnicí;

                     b)

                     k tomu, aby měl k dispozici veškeré ostatní údaje o vozidle požadované pro postup kalkulace, jako je objem kapalin apod.;

                     c)

                     k odpovídajícímu ověření informací od dodavatelů;

                     d)

                     k vedení rozpisu použitých materiálů;

                     e)

                     k tomu, aby byl schopen provést kalkulaci míry recyklovatelnosti a využitelnosti podle normy ISO 22628: 2002;

                     f)

                     ke značení součástí vyrobených z polymerů a elastomerů v souladu s rozhodnutím Komise 2003/138/ES ze dne 27. února 2003, kterým se stanoví normy označování konstrukčních částí a materiálů pro vozidla podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/53/ES o vozidlech s ukončenou životností (1);

                     g)

                     k ověření, že žádná ze součástí ze seznamu v příloze V není opětně používána při výrobě nových vozidel.

               3.2   Výrobce poskytne příslušnému subjektu veškeré příslušné informace ve formě dokumentace. Zejména musí být řádně dokumentovány materiály k recyklaci a k využívání.

            (1)  Úř. věst. L 53, 28.2.2003, s. 58

            Dodatek k příloze IV
            VZOR CERTIFIKÁTU SHODY

         PŘÍLOHA V
         SOUČÁSTI POVAŽOVANÉ ZA OPĚTNĚ NEPOUŽITELNÉ
         1.   Úvod
         Tato příloha uvádí součásti vozidel, která patří do kategorie M1, a vozidel, která patří do kategorie N1, které nesmějí být opětně používány při výrobě nových vozidel.
         2.   Seznam součástí

                     —

                     airbagy (1), včetně polštářování, rozbušek, elektronických řídicích jednotek a snímačů,

                     —

                     automatické nebo neautomatické systémy bezpečnostních pásů, včetně pásů, spon, navíječů, pyrotechnických zařízení,

                     —

                     sedadla (pouze v případech, kdy jsou kotevní úchyty bezpečnostních pásů nebo airbagy součástí sedadla),

                     —

                     zámky řízení působící na sloupek řízení,

                     —

                     imobilizéry včetně transpondérů a elektronických řídicích jednotek,

                     —

                     zařízení k následnému zpracování emisí (např. katalyzátory, filtry částic),

                     —

                     tlumiče výfuku.

            (1)  Pokud je airbag součástí volantu, pak i volant.

         PŘÍLOHA VI
         ZMĚNY SMĚRNICE 70/156/EHS
         Směrnice 70/156/EHS se mění takto:

                     1.

                     V příloze I se doplňují nové body, které znějí:

                                 „15.

                                 Opětná použitelnost, recyklovatelnost a využitelnost

                                 15.1

                                 Verze, ke které patří referenční vozidlo:

                                 15.2

                                 Hmotnost referenčního vozidla s karoserií nebo hmotnost podvozku s kabinou, pokud výrobce nevybavuje vozidlo karoserií nebo spojovacím zařízením, bez karoserie nebo spojovacího zařízení (včetně kapalin, nářadí, náhradního kola, pokud je jím vozidlo vybavováno), ale bez řidiče:

                                 15.3

                                 Hmotnost materiálů referenčního vozidla

                                 15.3.1

                                 Hmotnost materiálu, se kterým se počítá v etapě před zpracováním (1):

                                 15.3.2

                                 Hmotnost materiálu, se kterým se počítá v etapě demontáže (1):

                                 15.3.3

                                 Hmotnost materiálu, se kterým se počítá v etapě zpracování nekovových zbytků, které se považují za recyklovatelné (1):

                                 15.3.4

                                 Hmotnost materiálu, se kterým se počítá v etapě zpracování nekovových zbytků, které se považují za energeticky využitelné (1):

                                 15.3.5

                                 Rozpis použitých materiálů (1):

                                 15.3.6

                                 Celková hmotnost materiálů, které jsou opětně použitelné nebo recyklovatelné:

                                 15.3.7

                                 Celková hmotnost materiálů, které jsou opětně použitelné nebo využitelné:

                                 15.4

                                 Míry

                                 15.4.1

                                 Míra recyklovatelnosti „Rcyc (%)“:

                                 15.4.2

                                 Míra využitelnosti „Rcov (%)“:

                     2.

                  V příloze IV části I se doplňuje nový bod, který zní:

                                    «Předmět

                                    Číslo směrnice

                                    Odkaz na Úřední věstník č.

                                    Vztahuje se na

                                    M1

                                    M2

                                    M3

                                    N1

                                    N2

                                    N3

                                    O1

                                    O2

                                    O3

                                    O4

                                                59.

                                                Recyklovatelnost

                                    2005/64/ES

                                       L 310, 25. listopadu 2005, s 10

                                    X

                                    —

                                    —

                                    X

                                    —

                                    —

                                    “

                     3.

                  Příloha XI se mění takto:
                                 a)

                              v dodatku 1 se doplňuje nový bod, který zní:

                                                „Bod

                                                Předmět

                                                Číslo směrnice

                                                M1 ≤ 2 500
                                                (1) kg

                                                M1 > 2 500
                                                (1) kg

                                                M2

                                                M3

                                                59

                                                Recyklovatelnost

                                                2005/64/ES

                                                N/A

                                                N/A

                                                —

                                                —„

                                 b)

                              v dodatku 2 se doplňuje nový bod, který zní:

                                                „Bod

                                                Předmět

                                                Číslo směrnice

                                                M1

                                                M2

                                                M3

                                                N1

                                                N2

                                                N3

                                                O1

                                                O1

                                                O3

                                                O4

                                                59

                                                Recyklovatelnost

                                                2005/64/ES*

                                                N/A

                                                —

                                                —

                                                N/

                                                —

                                                —

                                                —

                                                —

                                                —

                                                —“

                                 c)

                              v dodatku 3 se doplňuje nový bod, který zní:

                                                „Bod

                                                Předmět

                                                Číslo směrnice

                                                M2

                                                M3

                                                N1

                                                N2

                                                N3

                                                O1

                                                O2

                                                O3

                                                O4

                                                59

                                                Recyklovatelnost

                                                2005/64/ES

                                                —

                                                —

                                                N/A

                                                —

                                                —

                                                —

                                                —

                                                —

                                                —“

            (1)  Tyto termíny jsou definovány v normě ISO 22628:2002.»


Důležité právní upozornění

|

31985L0610

Směrnice Rady ze dne 20. prosince 1985, kterou se posedmé mění směrnice 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (azbest)

Úřední věstník L 375 , 31/12/1985 S. 0001 - 0002 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 19 S. 0057  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 19 S. 0057  Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 15 S. 0018  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 15 S. 0018  CS.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86  ET.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86  HU.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86  LT.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86  LV.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86  MT.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86  PL.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86  SK.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86  SL.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 86

		Směrnice Radyze dne 20. prosince 1985,kterou se posedmé mění směrnice 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (azbest)(85/610/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je azbest známý jako zdraví nebezpečná látka;vzhledem k tomu, že použití azbestu, jakož i výrobků, které azbest obsahují, může uvolňováním vláken vyvolat azbestosu a rakovinu; že by proto jejich uvádění na trh a používání mělo podléhat co možná nejpřísnějším omezením;vzhledem k tomu, že směrnice 76/769/EHS [4], ve znění směrnice 83/478/EHS [5], již stanovila počáteční opatření tohoto druhu zákazem, s několika výjimkami, uvádění na trh a používání krocidolitu a požadavkem zvláštního označování, které upozorňuje na rizika spojená s používáním výrobků obsahujících azbestová vlákna;vzhledem k tomu, že k ochraně lidského zdraví je nezbytná dokonalejší kontrola uvádění na trh a používání nebezpečných azbestových vláken zejména proto, že lze v určitých případech použít náhradní výrobky, které jsou považovány za méně nebezpečné;vzhledem k tomu, že je třeba upravit uvádění na trh a používání jiných výrobků obsahujících azbest a že v této souvislosti Rada vybízí Komisi, aby co nejrychleji pokračovala ve své práci na vývoji zkušebních metod pro azbestové výrobky;vzhledem k tomu, že v některých členských státech je azbest upraven předpisy; že se tyto předpisy liší, pokud se týká podmínek pro uvádění na trh a používání; že tyto rozdíly představují překážku obchodu a mají přímý dopad na zřízení a fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že za účelem odstranění těchto rozdílů by měla být doplněna příloha směrnice 76/769/EHS, naposledy pozměněné směrnicí 85/467/EHS [6];PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1"6.3Azbestová vlákna: Chrysotil, č. CAS 12001-29-5 Amosit, č. CAS 12172-73-5 Antophylit, č. CAS 77536-67-5 Aktinolit, č. CAS 77536-66-4 Tremolit, č. CAS 77536-68-6 | 6.3.1Uvádění na trh a používání výrobků obsahujících tato vlákna je zakázáno proa)hračky;b)materiály nebo přípravky určené k použití rozprašováním; členské státy však mohou povolit na svém území bitumenové směsi obsahující azbest, které jsou určené k nastříkání spodku vozidla jako ochranný nátěr před korozí;c)konečné výrobky prodávané veřejnosti v práškové formě v malém balení;d)kuřácké potřeby, jako jsou tabákové dýmky a cigaretové a doutníkové špičky;e)katalytické filtry a izolační zařízení pro katalytické ohřívače používající zkapalněný plyn;f)nátěrové hmoty a laky." |Článek 21. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1987. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. prosince 1985.Za RadupředsedaR. Krieps[1] Úř. věst. C 78, 28.3.1980, s. 10.[2] Úř. věst. C 125, 17.5.1982, s. 159.[3] Úř. věst. C 331, 17.12.1980, s. 5.[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201.[5] Úř. věst. L 263, 24.9.1983, s. 33.[6] Úř. věst. L 296, 11.10.1985, s. 56.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se určitých konstrukčních částí a vlastností kolových zemědělských a lesnických traktorů

text:
Důležité právní upozornění

|

31974L0151

Úřední věstník L 084 , 28/03/1974 S. 0025 - 0032 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0242  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 2 S. 0209  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0242  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0198  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 3 S. 0198

		Směrnice Radyze dne 4. března 1974o sbližování právních předpisů členských států týkajících se určitých konstrukčních částí a vlastností kolových zemědělských a lesnických traktorů(74/151/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na její 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí traktory podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na maximální technicky přípustnou hmotnost, umístění a upevnění zadní registrační tabulky, palivové nádrže, přídavná závaží, zvuková výstražná zařízení, přípustnou hladinu akustického tlaku a výfukové systémy (tlumiče);vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možné použít u všech typů traktorů postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů [3],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. „Zemědělským nebo lesnickým traktorem“ se rozumí každé motorové vozidlo vybavené koly nebo pásy, které má alespoň dvě nápravy, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které je zvláště konstruováno k tažení, tlačení, nesení nebo pohonu určitých nářadí, strojů nebo přípojných vozidel určených pro užití v zemědělství nebo lesnictví. Může být vybaveno pro přepravu nákladu a osob.2. Tato směrnice se vztahuje pouze na traktory definované v předchozím odstavci, které jsou vybaveny pneumatikami a které mají dvě nápravy a maximální konstrukční rychlost od 6 km/h do 25 km/h.Článek 2Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru z důvodů týkajících se- maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla,- umístění a upevnění zadní registrační tabulky,- palivových nádrží,- přídavných závaží,- zvukových výstražných zařízení,- přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému (tlumiče),pokud traktor splňuje požadavky stanovené v odpovídajících přílohách.Článek 3Členské státy nesmějí odmítnout registraci nebo zakázat prodej, uvedení do provozu nebo užívání traktorů z důvodů týkajících se konstrukčních částí nebo vlastností uvedených v článku 2, pokud splňují požadavky stanovené v odpovídajících přílohách.Článek 4Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku, kromě těch, které jsou uvedeny v bodech I.1 a I.4.1.2 přílohy VI, se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice Rady o schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů.Článek 51. Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby byla Komisi sdělena znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 4. března 1974.Za RadupředsedaW. Scheel[1] Úř. věst. 28, 17.2.1967, s. 462/67.[2] Úř. věst. 42, 7.3.1967, s. 620/67.[3] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 10.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMAXIMÁLNÍ PŘÍPUSTNÁ HMOTNOST NALOŽENÉHO VOZIDLA1. Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla uváděná výrobcem bude příslušným orgánem přijata jako maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla za předpokladu, že1.1 výsledky veškerých zkoušek, které správní orgán uskuteční, zejména těch, které se týkají brzdění a řízení, budou uspokojivé;1.2 maximální přípustná hmotnost nepřekročí 14 tun a maximální přípustná hmotnost na nápravu nepřekročí 10 tun.2. Při jakémkoli stavu naložení traktoru nesmí být hmotnost přenášená na kola přední nápravy menší než 20 % hmotnosti nenaloženého traktoru.--------------------------------------------------PŘÍLOHA II1. TVAR A ROZMĚRY MÍSTA PRO MONTÁŽ ZADNÍ REGISTRAČNÍ TABULKYMísto pro montáž musí být tvořeno rovnou nebo v podstatě rovnou plochou s následujícími minimálními rozměry:- délka 240 mm,- výška 165 mm.2. MÍSTO PRO MONTÁŽ A UPEVNĚNÍ REGISTRAČNÍ TABULKYMísto pro montáž musí být takové, aby po správném upevnění měla tabulka tyto vlastnosti:2.1 Umístění tabulky ve vztahu k šířce vozidlaStřed tabulky nesmí být umístěn napravo od roviny souměrnosti traktoru v členských státech, ve kterých se jezdí vpravo, nebo nalevo od této roviny tam, kde se jezdí vlevo.V členských státech, ve kterých se jezdí vpravo, nesmí být levá hrana tabulky umístěna nalevo od svislé roviny, která je rovnoběžná s rovinou souměrnosti traktoru a která se dotýká krajní vnější hrany vozidla.V členských státech, ve kterých se jezdí vlevo, nesmí být pravá hrana tabulky umístěna napravo od svislé roviny, která je rovnoběžná s rovinou souměrnosti traktoru a která se dotýká krajní vnější hrany vozidla.2.2 Umístění tabulky ve vztahu k podélné rovině souměrnosti traktoruTabulka musí být kolmá nebo prakticky kolmá na rovinu souměrnosti traktoru.2.3 Umístění tabulky ve vztahu ke svislé roviněTabulka musí být ve svislé rovině s dovolenou odchylkou 5°. Vyžaduje-li to tvar traktoru, může být odkloněna od svislice,2.3.1 ale ne více než o 30°, je-li plocha s registrační tabulkou nakloněna vzhůru, za předpokladu, že výška umístění horní hrany tabulky nad vozovkou nepřesahuje 1,20 m;2.3.2 ale ne více než o 15°, je-li plocha s registrační tabulkou nakloněna dolů, za předpokladu, že výška umístění horní hrany tabulky nad vozovkou nepřesahuje 1,20 m.2.4 Výška umístění tabulky nad vozovkouVýška umístění spodní hrany tabulky nad vozovkou nesmí být menší než 0,30 m, výška umístění horní hrany tabulky nad vozovkou nesmí být větší než 1,20 m. Jestliže není v praxi možné požadavek na výšku umístění horní hrany splnit, může tato výška překročit 1,20 m, musí však být v tomto případě co nejblíže této mezní hodnotě podle konstrukčních vlastností traktoru a v žádném případě nesmí překročit 2,5 m.2.5 Stanovení výšky umístění tabulky nad vozovkouVýšky umístění uvedené v bodech 2.3 a 2.4 se měří s nenaloženým traktorem.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIINÁDRŽE NA TEKUTÉ PALIVO1. Palivové nádrže musí být vyrobeny tak, aby odolávaly korozi. Musí vyhovovat zkouškám těsnosti prováděným výrobcem pod tlakem rovným dvojnásobku provozního tlaku, avšak v žádném případě ne méně jak 1,3 bar. Jakýkoli nadměrný tlak nebo jakýkoli tlak překračující provozní tlak musí být automaticky kompenzován vhodnými zařízeními (odvětráním, bezpečnostními ventily apod.). Odvzdušňovací ventily musí být konstruovány tak, aby zabraňovaly jakémukoli nebezpečí ohně. Palivo nesmí unikat uzávěrem palivové nádrže ani zařízeními určenými pro kompenzaci nadměrného tlaku ani tehdy, když je nádržka zcela převrácena; odkapávání se připouští.2. Palivové nádrže musí být instalovány takovým způsobem, aby byly chráněny před následky nárazu na čelo nebo záď traktoru; v blízkosti nádrže nesmí být žádné vystupující části, ostré hrany apod.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVPŘÍDAVNÁ ZÁVAŽÍPokud musí být traktor z důvodu vyhovění požadavkům EHS schválení typu vybaven přídavnými závažími, musí být tato závaží dodána výrobcem, musí být vyrobena z kovu, konstruována pro upevnění na traktor a opatřena značkou výrobce a vyznačením přibližné hmotnosti v kilogramech.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VZVUKOVÉ VÝSTRAŽNÉ ZAŘÍZENÍ1. Výstražné zařízení musí být opatřeno značkou EHS schválení typu předepsanou směrnicí Rady ze dne 27. července 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se výstražných zařízení motorových vozidel [1].2. Vlastnosti zvukových výstražných zařízení, pokud jsou namontována na traktoru2.1 Akustické zkouškyJe-li typ traktoru schválen, zkoušejí se vlastnosti výstražného zařízení namontovaného na tento typ traktoru takto:2.1.1 Hladina akustického tlaku zařízení se po namontování na traktor měří v bodě vzdáleném 7 metrů před traktorem, na volném a co nejrovnějším prostranství. Motor traktoru je zastaven. Pracovní napětí musí odpovídat bodu 1.2.1 přílohy I směrnice uvedené v bodu 1.2.1.2 Měření se provede při hmotnostní křivce A podle normy IEC (Mezinárodní elektrotechnické komise).2.1.3 Maximální hladina akustického tlaku se stanoví ve výši mezi 0,5 a 1,5 metru nad úrovní země.2.1.4 Uvedená maximální hodnota nesmí být nižší než 93 dB (A).[1] Úř. věst. L 176, 10.8.1970, s. 12.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VII. PŘÍPUSTNÉ HLADINY AKUSTICKÉHO TLAKUI.1 Mezní hodnotyHladina akustického tlaku traktorů, jichž se týká článek 1 této směrnice, měřená za podmínek stanovených v této příloze, nesmí překročit následující hladiny:89 dB (A) pro traktory s hmotností nenaloženého vozidla přesahující 1,5 t;85 dB (A) pro traktory s hmotností nenaloženého vozidla nepřesahující 1,5 t.I.2 Měřicí přístrojeAkustický tlak vyzařovaný traktorem se měří typem zvukoměru popsaným v publikaci Mezinárodní elektrotechnické komise č. 179, 1. vydání (1965).I.3 Podmínky měřeníMěření se provádí s nenaloženým traktorem v dostatečně klidné a otevřené oblasti (hluk okolí a hluk větru nejméně 10 dB (A) pod měřenou hladinou akustického tlaku).Tato oblast má mít například tvar volného prostranství s poloměrem 50 m se střední částí o poloměru alespoň 20 m, která je prakticky rovná; může být pokryta betonem, asfaltem nebo podobným materiálem; nemá být pokryta prachovým sněhem, vysokou trávou, volnou zeminou nebo škvárou.Povrch zkušební trati má být takový, aby nevyvolával nadměrný hluk pneumatik. Tato podmínka se týká pouze měření hluku traktorů za jízdy.Měří se za pěkného počasí se slabým větrem. V blízkosti mikrofonu a mezi mikrofonem a traktorem nesmí být mimo měřícího technika žádný pozorovatel, protože přítomnost diváků v blízkosti buď traktoru, nebo mikrofonu může značně ovlivnit zjišťování údajů na přístroji. Výkyvy měřidla, které zřejmě nesouvisejí s vlastnostmi celkové hladiny akustického tlaku, se při zjišťování údajů ignorují.I.4 Metoda měřeníI.4.1 Měření akustického tlaku traktorů za jízdy (pro schválení typu)Na každé straně traktoru se měří nejméně dvakrát. Pro účely seřízení je možno uskutečnit předběžná měření, na něž se nebere zřetel.Mikrofon se umístí 1,2 m nad zemí ve vzdálenosti 7,5 m od osy traktoru CC’, měřeno na kolmici PP’ k této přímce (obrázek 1).Na zkušební dráze se vyznačí dvě přímky AA’ a BB’ rovnoběžné s přímkou PP’ a umístěné 10 m před přímkou PP’ a 10 m za ní. Traktor se k čáře AA’ přibližuje ustálenou počáteční rychlostí uvedenou níže. Pak se akcelerátor uvede do polohy plného otevření, jak nejrychleji je to možné, a tato poloha se podrží do doby, kdy záď traktoru [1] překročí přímku BB’; pak se akcelerátor co nejrychleji uzavře.Nejvyšší z naměřených hladin akustického tlaku tvoří výsledek zkoušky.I.4.1.1 Rychlost při zkoušce je rovna třem čtvrtinám maximální rychlosti, kterou lze dosáhnout při nejvyšším rychlostním stupni užívaném při jízdě po pozemní komunikaci.I.4.1.2 Vyhodnocení výsledkůI.4.1.2.1 Výsledek každého měření se stanoví odečtením 1 dB (A) od údaje na měřidle tak, aby byly vzaty v úvahu nepřesnosti měřicích přístrojů.I.4.1.2.2 Měření se považují za platná, pokud rozdíly mezi dvěma následujícími měřeními na téže straně traktoru nepřekročí 2 dB (A).I.4.1.2.3 Nejvyšší z naměřených hladin akustického tlaku tvoří výsledek zkoušky. Pokud by výsledek překračoval maximální přípustnou hladinu akustického tlaku pro kategorii zkoušeného traktoru o 1 dB (A), měří se znovu dvakrát. Tři z takto získaných čtyř měření musí být v předepsaných mezích.+++++ TIFF +++++Uspořádání pro měření akustického tlaku traktoru za jízdyI.4.2 Měření hladiny akustického tlaku stojícího traktoru (nepožaduje se pro schválení typu)I.4.2.1 Poloha zvukoměruMěří se v bodě X (uvedeném na obrázku 2) ve vzdálenosti 7 m od nejbližšího povrchu traktoru.Mikrofon je umístěn 1,2 m nad úrovní země.I.4.2.2 Počet měřeníMěří se nejméně dvakrát.I.4.2.3 Provozní stav traktoru při zkouškáchMotor traktoru bez regulátoru otáček běží při třech čtvrtinách otáček, při nichž podle údaje výrobce vyvíjí svůj maximální výkon. Otáčky motoru se měří nezávislým přístrojem, např. válcovou brzdou a otáčkoměrem. Pokud je motor vybaven regulátorem zabraňujícím motoru překročení otáček maximálního výkonu, běží motor při maximálních otáčkách regulátoru.Před kterýmkoliv měřením je třeba motor ohřát na normální provozní teplotu.I.4.2.4 Vyhodnocení výsledkůVšechny zjištěné údaje hladin akustického tlaku se uvedou v protokolu.Pokud je to možné, uvede se i metoda užitá pro výpočet výkonu. Je třeba rovněž udat stav naložení traktoru.Měření se považují za platná, pokud rozdíly mezi dvěma následujícími měřeními na téže straně traktoru nepřekročí 2 dB (A).Nejvyšší z naměřených hladin akustického tlaku tvoří výsledek měření.+++++ TIFF +++++Uspořádání pro měření akustického tlaku stojícího traktoruII. VÝFUKOVÝ SYSTÉM (TLUMIČ)II.1 Je-li traktor vybaven zařízením určeným ke snížení hladiny akustického tlaku výfuku (tlumičem), musí být splněny požadavky tohoto oddílu II. Pokud je vstup motoru opatřen vzduchovým filtrem, který je zapotřebí pro splnění přípustné hladiny akustického tlaku, považuje se tento filtr za součást tlumiče a požadavky tohoto oddílu II se vztahují také na tento filtr.II.2 Výkres výfukového systému se přiloží k certifikátu schválení typu traktoru.II.3 Na tlumiči musí být zřetelně, čitelně a nesmazatelně uveden výrobce a typ.II.4 Užití vláknitého absorpčního materiálu je v konstrukci tlumiče přípustné pouze tehdy, pokud jsou splněny tyto podmínky:II.4.1 Vláknitý absorpční materiál nesmí být umístěn v těch částech tlumiče, kterými procházejí plyny;II.4.2 Je třeba zajistit vhodné zařízení, aby vláknitý absorpční materiál zůstal na určeném místě po celou dobu, po kterou se tlumič užívá;II.4.3 Vláknitý absorpční materiál musí být odolný proti teplotě nejméně o 20 % vyšší, než je pracovní teplota (vyjádřená ve °C), která se může vyskytnout v prostoru tlumiče, kde se tyto vláknité materiály nacházejí.[1] Má-li traktor přívěs, při zjišťování okamžiku překročení přímky BB’ se tento přívěs neuvažuje.--------------------------------------------------