title: Devátá směrnice Komise ze dne 31. července 1981, kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv

text:
Důležité právní upozornění

|

31981L0715

Úřední věstník L 257 , 10/09/1981 S. 0038 - 0046 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 13 S. 0233  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 23 S. 0070  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 13 S. 0233  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 23 S. 0070

		Devátá směrnice Komiseze dne 31. července 1981,kterou se stanoví analytické metody Společenství pro úřední kontrolu krmiv(81/715/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/373/EHS ze dne 20. července 1970, kterou se zavádí metody odběru vzorků a analýzy Společenství pro úřední kontrolu krmiv [1], naposledy pozměněnou Aktem o přistoupení Řecka, a zejména na článek 2 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice 70/373/EHS stanoví, že úřední kontroly krmiv za účelem zjištění, zda jsou splněny požadavky právních a správních předpisů na jakost a složení krmiv, se provádějí za použití metod Společenství pro odběr vzorků a analytických metod Společenství;vzhledem k tomu, že směrnice Komise 71/250/EHS [2], 71/393/EHS [3], 72/199/EHS [4], 73/46/EHS [5], 74/203/EHS [6], 75/84/EHS [7], 76/372/EHS [8] a 78/633/EHS [9], naposledy pozměněné směrnicí ze dne 30. července 1981, již řadu analytických metod Společenství stanovily; že stav od té doby provedených prací nyní umožňuje stanovit devátý soubor analytických metod;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro krmiva,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy stanoví, že analýzy pro úřední kontrolu krmiv na obsah avoparcinu a monensinu sodného se provádějí metodami popsanými v příloze.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. prosince 1981. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 31. července 1981.Za KomisiGaston Thornpředseda[1] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 2.[2] Úř. věst. L 155, 12.7.1971, s. 13.[3] Úř. věst. L 279, 20.12.1971, s. 7.[4] Úř. věst. L 123, 29.5.1972, s. 6.[5] Úř. věst. L 83, 30.3.1973, s. 21.[6] Úř. věst. L 108, 22.4.1974, s. 7.[7] Úř. věst. L 32, 5.2.1975, s. 26.[8] Úř. věst. L 102, 15.4.1976, s. 8.[9] Úř. věst. L 206, 29.7.1978, s. 43.--------------------------------------------------PŘÍLOHA1. STANOVENÍ AVOPARCINU DIFÚZÍ V AGAROVÉM KULTIVAČNÍM MÉDIU1. ÚČEL A ROZSAH POUŽITÍTato metoda umožňuje stanovení avoparcinu v krmivech a medikovaných premixech. Spodní hranice stanovitelnosti je 2 mg/kg (2 ppm). Přítomnost polyetherických antibiotik může na stanovení působit rušivě.2. PRINCIPZe směsi aceton/voda/kyselina chlorovodíková se vyextrahuje vzorek. Extrakt se odstředí. Jeho antibiotická aktivita se stanoví měřením difúze avoparcinu v agarovém kultivačním médiu naočkovaném mikroorganismem Bacillus subtilis. Difúze se dokáže vznikajícími inhibičními zónami mikroorganismu. Průměr inhibičních zón je pro rozsah použitých koncentrací považován za přímo úměrný logaritmu koncentrace antibiotika.3. MIKROORGANISMUS: BACILLUS SUBTILIS ATCC 6633 (NICB 8054)3.1 Uchovávání základní kulturyAgarové kultivační médium (4.1) v šikmých zkumavkách se naočkuje mikroorganismem Bacillus subtilis a přes noc se při 30 °C inkubuje. Kultura se uchovává v chladničce při asi 4 °C a každý měsíc se znovu naočkuje.3.2. Příprava suspenze spór [1]Čerstvá kultura v agarovém médiu (3.1) se omyje 2-3 ml sterilní vody. Touto suspenzí se naočkuje Rouxova láhev, která obsahuje 300 ml kultivačního média (4.1), a po dobu 3 až 5 dní se inkubuje při 30 °C. Po kontrole tvorby spór pod mikroskopem se kultura přidá do 15 ml ethanolu (4.2) a zhomogenizuje se. Tato suspenze může být uchována minimálně 5 měsíců při 4 °C.4. KULTIVAČNÍ MÉDIUM A ČINIDLA4.1 Kultivační médium [2]pepton | 6,0 g |trypton | 4,0 g |kvasnicový extrakt | 3,0 g |masový extrakt | 1,5 g |glukóza | 1,0 g |agar | 15,0 g |voda | 1000 ml |pH 6,5 (po sterilizaci) | |4.2 Ethanol 20 %-ní (v/v): 200 ml ethanolu se zředí 800 ml vody.4.3 Kyselina chlorovodíková, d: 1,18–1,19.4.4 Roztok hydroxidu sodného, 2M.4.5 Fosfátový pufr 0,1 M:dihydrogenfosforečnan draselný, KH2 PO4: 13,6 gvoda: 1000 mlpH upravit na 4,5.4.6 Směs acetonu/vody/kyseliny chlorovodíkové (4.3): 65/32,5/2,5 (v/v/v)4.7 Standardní substance: avoparcinsulfát o známé aktivitě5. STANDARDNÍ ROZTOKYPřesně odvážené množství asi 10 mg standardní substance (4.7) se rozpustí ve fosfátovém pufru (4.5) a tímto pufrem naředí, aby vznikl základní roztok obsahující 100 μg avoparcinu v 1 ml. Při uchování v uzavřené láhvi a při 4 °C, zůstane tento roztok použitelný 7 dní.5.1 Pro medikované premixyZ tohoto výchozího roztoku se připraví postupným rozřeďováním fosfátovým pufrem následující roztoky:S8 | 4 μg/ml |S4 | 2 μg/ml |S2 | 1 μg/ml |S1 | 0,5 μg/ml. |5.2 Pro krmivaZ výchozího roztoku se připraví postupným rozřeďováním fosfátovým pufrem následující roztoky:S8 | 2,0 μg/ml |S4 | 1,0 μg/ml |S2 | 0,5 μg/ml |S1 | 0,25 μg/ml. |6. PŘÍPRAVA EXTRAKTU A TESTOVACÍHO ROZTOKU6.1 Medikované premixyPřesně odvážené množství 10 mg vzorku, které obsahuje 10-100 mg avoparcinu, se v odměrné baňce o obsahu 100 ml mechanicky protřepe s 60 ml směsi (4.6) po dobu 15 minut. Hodnota pH se zkontroluje a pokud je třeba, upraví se kyselinou chlorovodíkovou (4.3) na hodnotu 2. Směsí (4.6) se doplní objem a homogenizuje se. Pak se dílčí množství přefiltruje přes vhodný filtrační papír (např. Whatman č. 1) a prvních 5 ml filtrátu se sleje. Odebere se poměrná část a pH se roztokem hydroxidu sodného (4.4) upraví na hodnotu 4,5. Tento roztok se zředí fosfátovým pufrem (4.5), aby se dosáhlo očekávaného obsahu avoparcinu 4 μg/ml ( = U8).Z tohoto roztoku se postupným rozřeďováním (1+1) fosfátovým pufrem (4.5) připraví roztoky U4 (očekávaný obsah: 2 μg/ml), U2 (očekávaný obsah: 1 μg/ml) a U1 (očekávaný obsah: 0,5 μg/ml).6.2 KrmivaVzorek o hmotnosti 50 g se přidá do 100 ml směsi (4.6) a po dobu 30 minut se mechanicky protřepává. Extrakt se čistí odstředěním (v uzavřených zkumavkách). Poměrná část čistého extraktu se odebere (viz. následující tabulka) a hodnota pH se roztokem hydroxidu sodného (4.4) upraví na 4,5. Tento roztok se naředí fosfátovým pufrem (4,5), aby se získal roztok U8 (viz. následující tabulka).Z tohoto roztoku se postupným rozřeďováním (1+1) fosfátovým pufrem (4.5) připraví roztoky U4 (očekávaný obsah: 1,0 μg/ml), U2 (očekávaný obsah: 0,5 μg/ml) a U1 (očekávaný obsah: 0,25 μg/ml).Očekávaný obsah avoparcinu (mg/kg) | 5 | 7,5 | 10 | 15 | 20 | 40 |Hmotnost vzorku v g (± 0,1 g) | 50 | 50 | 50 | 50 | 50 | 50 |Objem směsi (4.6) v ml | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 | 100 |Objem čistého extraktu (ml) | 20 | 15 | 20 | 15 | 20 | 10 |Výsledný objem (ml): U8 | 25 | 25 | 50 | 50 | 100 | 100 |Očekávaný obsah U8 v μg/kg | 2 | přibl. 2 | 2 | přibl. 2 | 2 | 2 |7. POSTUP TESTU7.1 Naočkování kultivačního médiaZkušební médium (4.1) se naočkuje suspenzí spór (3.2) při teplotě 50–60 °C. Předběžnými pokusy na miskách se zkušebním médiem (4.1) se stanoví množství inokula, které vykáže co možná největší ale ještě ostré inhibiční zóny při různých použitých koncentracích avoparcinu.7.2 Příprava misekTest se nasadí jako difúzní test na miskách po čtyřech koncentračních stupních standardního roztoku (S8, S4, S2, S1) a testovacího roztoku (U8, U4, U2, U1).Na každou misku musí být umístěny bezpodmínečně všechny čtyři koncentrace standardu a extraktu. Z toho důvodu musí mít miska takové rozměry, aby bylo možné vytvořit ve vrstvě kultivačního prostředí alespoň osm otvorů o průměru 10-13 mm s rozestupem středů minimálně 30 mm. Test by měl být prováděn především na miskách, které jsou vyrobeny ze skleněné desky, na kterou se umístí hliníkové nebo plastové kroužky o výšce 20 mm a průměru 200 mm.Na misku se nalije takové množství zkušebního média (4.1) naočkovaného podle 7.1, aby se vytvořila vrstva silná přibližně 2 mm (60 ml na misku o průměru 200 mm). Poté, co vrstva ztuhne, vyhloubí se otvory, do kterých se pipetou odměří přesné množství standardního a testovacího roztoku (mezi 0,10 a 0,15 ml na otvor, podle průměru otvoru). Každá koncentrace musí být použita minimálně čtyřikrát, takže pro každý test se vyhodnotí 32 inhibičních zón.7.3 InkubaceInkubovat po dobu 16 až 18 hodin při 30 °C.8. VYHODNOCENÍPrůměr inhibičních zón se změří s přesností na 0,1 mm. Pro každou koncentraci se střední hodnoty zanesou do semilogaritmického papíru, přičemž se zanáší logaritmus koncentrace ve vztahu k průměru inhibičních zón. Pro standardní roztok stejně jako pro extrakt se zakreslí nejpříhodnější přímky, vypočítané např. níže uvedeným způsobem.Nejvhodnější bod pro nejnižší úroveň standardního roztoku (SL) se stanoví podle následujícího vzorce:SL =10Nejvhodnější bod pro nejvyšší úroveň standardního roztoku (SH) se stanoví podle následujícího vzorce:SH =10Stejně tak se stanoví nejvhodnější body pro nejnižší (UL) a nejvyšší úroveň (UH) extraktu, přičemž se do výše uvedených vzorců dosadí U1, U2, U4 a U8 namísto S1, S2, S4 a S8.Vypočítané hodnoty SL a SH se zanesou do stejného diagramu. Spojením obou bodů vznikne nejvhodnější přímka pro standardní roztok. Totéž se provede pro hodnoty UL a UH k získání nejvhodnější přímky pro extrakt.Pokud se nevyskytují rušivé faktory, měly by být přímky rovnoběžné. Přímky je možno považovat za rovnoběžné, pokud se hodnoty (SH-SL) a (UH-UL) neodchylují více než o 10 % od střední hodnoty.Pokud úsečky nejsou rovnoběžné, je možné vyloučit buď U1 a S1 nebo U8 a S8. Pak se hodnoty SL, SH, UL a UH určí pomocí následujících vzorců, aby se obdržely alternativní nejvhodnější přímky:a )SL = 5S1 + 2S2 − S46 | nebo | 5S2 + 2S4 − S86 |b )SH = 5S4 + 2S2 − S16 | nebo | 5S8 + 2S4 − S26 |Totéž se provede pro hodnoty UL a UH. U těchto alternativních přímek se rovněž zkontroluje rovnoběžnost. Výsledky, které byly stanoveny ze tří úrovní, by měly být zaznamenány do protokolu o analýze.Pokud je možno přímky považovat za rovnoběžné, vypočítá se logaritmus relativní aktivity (log A) pomocí jednoho z následujících vzorců:Pro 4 úrovnělog A =U+ U+ U+ U− S− S− S− S8 × 0,602U4 + U8 + S4 + S8 − U1 − U2 − S1 − S2Pro 3 úrovnělog A =U+ U+ U− S− S− S4 × 0,401U4 + S4 − U1 − S1nebolog A =U+ U+ U− S− S− S8 × 0,401U8 + S8 − U2 − S2Skutečná aktivita = předpokládaná aktivita х relativní aktivita.Pokud relativní aktivita leží mimo rozsah hodnot 0,5–2,0, zkouška se zopakuje při odpovídajícím přizpůsobení koncentrací extraktu příp. standardních roztoků. Pokud není možné získat relativní aktivitu v rozsahu požadovaných hodnot, výsledek je třeba považovat za přibližný, a to by mělo být zaznamenáno do protokolu o analýze.Pokud není možné přímky považovat za rovnoběžné, zkouška se zopakuje. Pokud se ani pak nedosáhne rovnoběžnosti, je třeba výsledek považovat za neuspokojivý.9. OPAKOVATELNOSTRozdíly mezi výsledky dvou stanovení jednoho analytika při jedné a téže zkoušce by neměly překračovat:- 2 mg/kg absolutní hodnoty při obsahu avoparcinu 2 až 10 mg/kg,- 20 % vyšší hodnoty výsledku při obsahu 10 až 25 mg/kg,- 5 mg/kg absolutní hodnoty při obsahu 25 až 50 mg/kg,- 10 % vyšší hodnoty výsledku při obsahu nad 50 mg/kg.2. STANOVENÍ MONENSINU SODNÉHO DIFÚZÍ V AGAROVÉM KULTIVAČNÍM MÉDIU1. ÚČEL A ROZSAH POUŽITÍMetoda umožňuje stanovení monensinu sodného v krmivech a medikovaných premixech. Spodní hranice stanovitelnosti je 10 mg/kg (10 ppm) [3].2. PRINCIPVzorek se extrahuje 90 %-ním methanolem. Extrakt se podrobí vhodnému postupu podle obsahu monensinu sodného ve vzorku. Jeho antibiotická aktivita se stanoví měřením difúze monensinu sodného v agarovém kultivačním médiu naočkovaném mikroorganismem Bacillus subtilis. Difúze se prokáže vznikajícími inhibičními zónami mikroorganismu. Průměr těchto inhibičních zón je v rozsahu použitých koncentrací považován za přímo úměrný logaritmu koncentrace antibiotika. Citlivost postupu je snížena přítomností sodných iontů.3. MIKROORGANISMUS: BACILLUS SUBTILIS ATCC 6633 (NICB 8054)3.1 Uchování kmenové kulturyAgarové kultivační médium (4.1) v šikmých zkumavkách se naočkuje mikroorganismem Bacillus subtilis a přes noc se inkubuje při 30 °C. Kultura se uchovává v chladničce při asi 4 °C a každý měsíc se znovu naočkuje.3.2 Příprava suspenze spór [4]Čerstvá kultura na agaru (3.1) v šikmé zkumavce se omyje 2-3 ml sterilní vody. Touto suspenzí se naočkuje Rouxova láhev, která obsahuje 300 ml kultivačního média (4.1), a po dobu 3 až 5 dní se inkubuje při 30 °C. Po kontrole tvorby spór pod mikroskopem se kultura přidá do 15 ml ethanolu (4.3) a zhomogenizuje se. Tato suspenze může být uchována minimálně 5 měsíců při 4 °C.4. KULTIVAČNÍ MÉDIUM A ČINIDLA4.1 Kultivační médium [5]trypton | 10,0 g |kvasnicový extrakt | 3,0 g |masový extrakt | 1,5 g |glukóza | 1,0 g |agar (podle kvality) | 10,0-20,0 g |voda | 1000 ml |pH 6,5 (po sterilizaci) | |4.2 Zkušební médiumglukóza | 10,0 g |kvasnicový extrakt | 2,5 g |hydrogenfosforečnan draselný, K2HPO4 | 0,69 g |dihydrogenfosforečnan draselný, KH2PO4 | 0,45 g |agar (podle kvality) | 10,0-20,0 g |voda | 1000 ml |pH 6,5 (po sterilizaci) | |4.3 Ethanol 20 %-ní (v/v): 200 ml ethanolu se zředí 800 ml vody.4.4 Methanol, bezvodý.4.5 Methanol 90 %-ní (v/v): 900ml methanolu (4.4) se zředí 100 ml vody.4.6 Methanol 50 %-ní (v/v): 500ml methanolu (4.4) se zředí 500 ml vody.4.7 Oxid hlinitý, granulovaný (alcoa F, 20 mesh; activated alumina UG1: F. Lancaster and Co., nebo rovnocenný).4.8 Standardní substance: monensin sodný o známé aktivitě (mimo jiné získatelný u International Laboratory for Boilogical Standards, Central Veterinary Laboratory, Weybridge, Surrey KT15 3NB, Velká Británie).5. PŘÍSTROJE5.1 Vakuová rotační odparka s 250ml kulatou baňkou.5.2 Skleněná trubička pro chromatografii, vnitřní průměr: 25 mm, délka: 400 mm, s otvorem o průměru 2 mm na jednom konci.5.3 Skleněná trubička pro chromatografii, vnitřní průměr: 11 mm, délka: přibližně 300 mm, s otvorem o průměru 2 mm na jednom konci.6. STANDARDNÍ ROZTOKYPřesně odvážené množství asi 10 mg standardní substance (4.8) se rozpustí v methanolu (4.4) a naředí, aby vznikl výchozí roztok s obsahem monensinu sodného 800 μg/ml. Při uchování v uzavřené láhvi a při 4 oC, zůstane tento roztok použitelný 2 týdny.Z tohoto výchozího roztoku se připraví postupným rozřeďováním 50 %-ním methanolem (4.6) následující roztoky:S8 | 8 μg/ml |S4 | 4 μg/ml |S2 | 2 μg/ml |S1 | 1 μg/ml. |7. PŘÍPRAVA EXTRAKTU A TESTOVACÍHO ROZTOKU7.1 Extrakce7.1.1 Medikované premixyVzorek o hmotnosti 2,0 mg se přidá k 100 ml 90 %-ního methanolu (4.5), několik minut se protřese a odstředí. Zbytek se zředí 50 %-ním methanolem (4.6), aby bylo dosaženo očekávané koncentrace monesinu sodného 8 μg/ml ( = U8).7.1.2 Krmiva, u nichž podíl monensinu není nižší než 50 ppmVzorek o hmotnosti 10 až 20 g se přidá k 100 ml 90 %-ního methanolu (4.5), 15 minut protřese a nechá ustát.Vatová zátka se zavede do skleněné trubičky (5.2) a za lehkého poklepávání trubičkou se naplní do výše 75–80 mm oxidem hlinitým (4.7).Extrakt se převede na sloupec oxidu hlinitého a zachytí se filtrát. 30 ml filtrátu se zředí 50 ml vody. Hned poté se zředí 50 %-ním methanolem (4.6), aby bylo dosaženo očekávané koncentrace monesinu sodného 8 μg/ml ( = U8).7.1.3 Krmiva u nichž podíl monensinu nedosahuje 50 ppm (spodní hranice 10 ppm)Vzorek o hmotnosti 10 až 20 g se přidá k 100 ml 90 %-ního methanolu (4.5), 15 minut protřese a odstřeďuje dokud se nevyčistí.Pro vzorek s podílem monensinu 20 ppm se odebere 40 ml zbytku; pro 10 ppm se odebere 80 ml. Roztok se odpaří ve vakuu při teplotě nepřesahující 40 oC v rotačním odparce (5.1). Zůstatek se rozpustí v 10 ml 90 %-ního methanolu.Vatová zátka se zavede do skleněné trubičky (5.3) a za lehkého poklepu se trubička naplní do výše 75–80 mm oxidem hlinitým.Methanolový roztok zbytku se převede na sloupec oxidu hlinitého a filtrát se odebere. Kolona se promyje 10 ml 90procentního methanolu a vzniklý filtrát se přidá k prvnímu filtrátu.Roztok se odpaří ve vakuu při teplotě nepřesahující 40 oC v rotační odparce (5.1). Zůstatek se rozpustí v 10 ml bezvodého methanolu (4.4) a roztok se doplní vodou na 20 ml. Roztok se odstřeďuje minimálně 5 minut při minimálních otáčkách 4000 ot/min. Hned poté se zředí 50 %-ním methanolem, aby bylo dosaženo očekávané koncentrace monesinu sodného 8 μg/ml ( = U8).7.2. Testovací roztokZ roztoku U8 se postupným rozřeďováním (1 + 1) 50 %-ním methanolem (4.6) připraví roztoky U4 (očekávaný podíl: 4 μg/ml), U2 (očekávaný podíl: 2 μg/ml), U1 (očekávaný podíl: 1 μg/ml).8. POSTUP TESTU8.1 Naočkování kultivačního médiaZkušební médium (4.2) se naočkuje suspenzí spór (3.2) při 50 až 60 oC. Předběžnými pokusy na miskách se zkušebním médiem (4.2) se stanoví množství inokula, které vykáže co možná největší ale ještě ostré inhibiční zóny s různými použitými koncentracemi monensinu sodného.8.2 Příprava misekTest se nasadí jako difúzní test na miskách po čtyřech koncentračních stupních standardního roztoku (S8, S4, S2, S1) a testovacího roztoku (U8, U4, U2, U1). Na každou misku musí být naneseny bezpodmínečně všechny čtyři koncentrace standardu a extraktu. Z toho důvodu musí mít miska takové rozměry, aby bylo možné vytvořit ve vrstvě kultivačního média alespoň osm otvorů o průměru 10-13 mm s rozestupem středů minimálně 30 mm. Test by měl být prováděn především na miskách, které jsou vyrobeny ze skleněné desky, na nichž je umístěn hliníkový nebo plastový kroužek o výšce 20 mm a průměru 200 mm.Na misku se nalije takové množství zkušebního média (4.1) naočkovaného podle 8.1, aby se vytvořila vrstva silná přibližně 2 mm (60 ml na misku o průměru 200 mm). Poté co vrstva ztuhne, vyhloubí se otvory, do kterých se pipetou odměří přesné množství standardního a testovacího roztoku (mezi 0,10 a 0,15 ml na otvor, podle průměru otvoru). Každá koncentrace musí být použita minimálně čtyřikrát, takže pro každý test se vyhodnotí 32 inhibičních zón.8.3 InkubaceInkubovat přibližně po dobu 18 hodin při 35 až 37 oC.9. VYHODNOCENÍPrŭměr inhibičních zón se změří s přesností na 0,1 mm. Pro každou koncentraci se střední hodnoty zanesou do semilogaritmického papíru, přičemž se zanáší logaritmus koncentrace ve vztahu k průměru inhibičních zón. Pro standardní roztok stejně jako pro extrakt se zakreslí nejpříhodnější přímky, vypočítané např. níže uvedeným způsobem.Nejvhodnější bod pro nejnižší úroveň standardního roztoku (SL) se stanoví podle následujícího vzorce:SL =10Nejvhodnější bod pro nejvyšší úroveň standardního roztoku (SH) se stanoví podle následujícího vzorce:SH =10Stejně tak se stanoví nejvhodnější body pro nejnižší (UL) a nejvyšší úroveň (UH) extraktu, přičemž se do výše uvedených vzorců dosadí U1, U2, U4 a U8 namísto S1, S2, S4 a S 8.Vypočítané hodnoty SL a SH se zanesou do stejného diagramu. Spojením obou bodů vznikne nejvhodnější přímka pro standardní roztok. Totéž se provede pro hodnoty UL a UH k získání nejvhodnější přímky pro extrakt.Pokud se nevyskytují rušivé faktory, měly by být přímky rovnoběžné. Přímky je možno považovat za rovnoběžné, pokud se hodnoty (SH-SL) a (UH-UL) neodchylují více než o 10 % od střední hodnoty.Pokud přímky nejsou rovnoběžné, je možné vyloučit buď U1 a S1 nebo U8 a S8. Pak se hodnoty SL, SH, UL a UH určí pomocí následujících vzorců, aby se obdržely alternativní nejvhodnější přímky:a )SL = 5S1 + 2S2 − S46 | nebo | 5S2 + 2S4 − S86 |b )SH = 5S4 + 2S2 − S16 | nebo | 5S8 + 2S4 − S26 |Totéž se provede pro hodnoty UL a UH. U těchto alternativních přímek se rovněž zkontroluje rovnoběžnost. Výsledky, které byly stanoveny ze tří úrovní, by měly být zaznamenány do protokolu o analýze.Pokud je možno přímky považovat za rovnoběžné, vypočítá se logaritmus relativní aktivity (log A) pomocí jednoho z následujících vzorců:Pro 4 úrovnělog A =U+ U+ U+ U− S− S− S− S8 × 0,602U4 + U8 + S4 + S8 − U1 − U2 − S1 − S2Pro 3 úrovnělog A =U+ U+ U− S− S− S4 × 0,401U4 + S4 − U1 − S1nebolog A =U+ U+ U− S− S− S8 × 0,401U8 + S8 − U2− S2Skutečná aktivita = předpokládaná aktivita х relativní aktivita.Pokud relativní aktivita leží mimo rozsah hodnot 0,5–2,0, test se zopakuje při odpovídajícím přizpůsobení koncentrací extraktu příp. standardních roztoků. Pokud není možné dosáhnout relativní aktivity v rozsahu požadovaných hodnot, výsledek je třeba považovat za přibližný, a to by mělo být zaznamenáno do protokolu o analýze.Pokud není možné přímky považovat za rovnoběžné, test se zopakuje. Pokud se ani pak nedosáhne rovnoběžnosti, je třeba výsledek považovat za neuspokojivý.10. OPAKOVATELNOSTRozdíly mezi výsledky dvou rozborů jednoho analytika při jedné a téže zkoušce by neměly překračovat:- 20 % vyšší hodnoty výsledku při obsahu monensinu sodného 10 až 25 mg/kg,- 5 mg/kg absolutní hodnoty při obsahu 25 až 50 mg/kg,- 10 % vyšší hodnoty výsledku při obsahu nad 50 mg/kg.[1] Mohou být použity jiné metody, které poskytnou odpovídající sporovou suspenzi.[2] Může být použito jakékoliv komerční kultivační médium odpovídajícího složení, které poskytne stejné výsledky.[3] 1 mg monensinu sodného odpovídá 1000 jednotkám UK.[4] Mohou být použity jiné metody, které vytvoří odpovídající suspenzi spór.[5] Může být použito jakékoli komerční kultivační médium odpovídajícího složení, které poskytuje stejné výsledky.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady (EU) 2016/856 ze dne 25. května 2016, kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o trvání povinnosti dodržovat minimální základní sazbu

text:
               31.5.2016

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 142/12

         SMĚRNICE RADY (EU) 2016/856
   ze dne 25. května 2016,
   kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o trvání povinnosti dodržovat minimální základní sazbu
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   v souladu se zvláštním legislativním postupem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Článek 97 směrnice Rady 2006/112/ES (3) stanoví, že od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2015 nesmí být základní sazba daně z přidané hodnoty (DPH) nižší než 15 %.

               (2)

               Základní sazba DPH platná v současné době v jednotlivých členských státech spolu s mechanismem přechodného režimu zajistila fungování režimu DPH na přijatelné úrovni. S novými pravidly, která upřednostňují zdaňování poskytovaných služeb v místě spotřeby, se možnosti, jak těžit z rozdílů v sazbách DPH prostřednictvím přemísťování, dále omezily a potenciál narušování hospodářské soutěže klesl.

               (3)

               Aby nadměrné rozdíly mezi základními sazbami DPH, které členské státy uplatňují, nevedly ke strukturálním nerovnováhám v Unii a k narušení hospodářské soutěže v některých odvětvích, přistupuje se v oblasti nepřímých daní běžně k zavedení minimálních sazeb. Je stále obezřetné tak činit v oblasti DPH.

               (4)

               S ohledem na pokračující diskuse o rysech konečného režimu DPH pro obchod uvnitř Unie by bylo předčasné stanovovat trvalou úroveň základní sazby DPH nebo zvažovat změnu úrovně minimální sazby DPH.

               (5)

               Proto je vhodné zachovat stávající minimální základní sazbu na úrovni 15 % po další období, které bude dostatečně dlouhé k zajištění právní jistoty, a současně umožnit další přezkum.

               (6)

               Zachování stávající minimální základní sazby nevylučuje další přezkum legislativy týkající se DPH před 31. prosincem 2017 s cílem zabývat se zavedením konečného režimu DPH pro obchod uvnitř Unie.

               (7)

               Za účelem zajištění nepřetržitého uplatňování minimální základní sazby stanovené směrnicí 2006/112/ES by se tato směrnice měla použít ode dne 1. ledna 2016.

               (8)

               Směrnice 2006/112/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Článek 97 směrnice 2006/112/ES se nahrazuje tímto:

      „Článek 97
      Od 1. ledna 2016 do 31. prosince 2017 nesmí být základní sazba nižší než 15 %.“

   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. srpna 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 25. května 2016.

            Za Radu

            předseda

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Stanovisko ze dne 12. dubna 2016 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko ze dne 17. února 2016 (Úř. věst. C 133, 14.4.2016, s. 23).

      (3)  Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).


title: Směrnice Komise (EU) 2016/1855 ze dne 19. října 2016, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/32/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravin (Text s významem pro EHP)

text:
                  20.10.2016

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 284/19

            SMĚRNICE KOMISE (EU) 2016/1855
      ze dne 19. října 2016,
      kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/32/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravin
      (Text s významem pro EHP)
      EVROPSKÁ KOMISE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
      s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/32/ES ze dne 23. dubna 2009 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravin (1), a zejména na čl. 4 první pododstavec písm. a) uvedené směrnice,
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Směrnice 2009/32/ES se vztahuje na extrakční rozpouštědla, která jsou používána nebo určena k použití při výrobě potravin nebo složek potravin. Nevztahuje se na extrakční rozpouštědla, která jsou používána při výrobě potravinářských přídatných látek, vitaminů a ostatních doplňků stravy, pokud tyto potravinářské přídatné látky, vitaminy a ostatní doplňky stravy nejsou uvedeny v příloze I.

                  (2)

                  Dne 19. srpna 2014 předložila společnost Akzo Nobel Industrial Chemicals BV žádost týkající se změny nejvyššího povoleného množství reziduí pro dimethylether používaný jako extrakční rozpouštědlo při přípravě odtučněných bílkovinných potravin živočišného původu, zejména kolagenu a derivátů kolagenu, z 0,009 mg/kg na 3 mg/kg, a dále jeho nového použití při extrakci bílkovinných výrobků za účelem produkce želatiny s nejvyšším povoleným množstvím reziduí 0,009 mg/kg. Tato žádost byla následně zpřístupněna členským státům.

                  (3)

                  Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) přehodnotil bezpečnost dimethyletheru používaného jako extrakční rozpouštědlo při přípravě odtučněných bílkovinných potravin živočišného původu – kolagenu a želatiny – a vydal své stanovisko dne 14. července 2015 (2). Úřad dospěl k závěru, že použití dimethyletheru jako extrakčního rozpouštědla za předpokládaných podmínek použití a s navrhovaným nejvyšším povoleným množstvím reziduí 3 mg/kg pro kolagen a deriváty kolagenu a 0,009 mg/kg pro želatinu nevzbuzuje žádné obavy, pokud jde o bezpečnost.

                  (4)

                  Proto by použití dimethyletheru jako extrakčního rozpouštědla pro odstranění tuku z bílkovinných surovin živočišného původu mělo být povoleno pod podmínkou, že nejvyšší povolená množství reziduí dimethyletheru nepřekročí 3 mg/kg v kolagenu a derivátech kolagenu a 0,009 mg/kg v želatině.

                  (5)

                  Směrnice 2009/32/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

                  (6)

                  Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,

            PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
      Článek 1
      Příloha I směrnice 2009/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
      Článek 2
      1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dvou let ode dne vstupu této směrnice v platnost. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
      Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
      2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
      Článek 3
      Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
      Článek 4
      Tato směrnice je určena členským státům.

         V Bruselu dne 19. října 2016.

               Za Komisi

               předseda

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  Úř. věst. L 141, 6.6.2009, s. 3.

         (2)  Stanovisko komise EFSA pro materiály přicházející do styku s potravinami, enzymy, aromata a pomocné látky (EFSA CEF Panel), 2015. Scientific Opinion on the safety of use of dimethyl ether as an extraction solvent under the intended conditions of use and the proposed maximum residual limits. EFSA Journal 2015;13(7):4174, 13 s.

         PŘÍLOHA
         V části II přílohy I směrnice 2009/32/ES se řádek týkající se dimethyletheru nahrazuje tímto:

                        „Dimethylether

                        příprava odtučněných bílkovinných potravin živočišného původu včetně želatiny (*)

                        0,009 mg/kg v odtučněných bílkovinných potravinách včetně želatiny

                        příprava kolagenu (**) a derivátů kolagenu, kromě želatiny

                        3 mg/kg v kolagenu a derivátech kolagenu, kromě želatiny

            (*)  „Želatinou“ se rozumí přírodní rozpustná bílkovina, želírující nebo neželírující, získaná částečnou hydrolýzou kolagenu vyráběného z kostí, kůží a kožek, šlach a vaziv zvířat v souladu s příslušnými požadavky nařízení (ES) č. 853/2004.

            (**)  „Kolagenem“ se rozumí bílkovinný výrobek z kostí, kůží, kožek a šlach zvířat, vyráběný v souladu s příslušnými požadavky nařízení (ES) č. 853/2004.“


title: První směrnice Komise ze dne 28. září 1977, kterou se mění přílohy směrnice Rady 68/193/EHS o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

31977L0629

Úřední věstník L 257 , 08/10/1977 S. 0027 - 0028 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 9 S. 0075  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 19 S. 0125  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 9 S. 0075  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 13 S. 0063  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 13 S. 0063

		První směrnice Komiseze dne 28. září 1977,kterou se mění přílohy směrnice Rady 68/193/EHS o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh(77/629/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 68/193/EHS ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh [1], naposledy pozměněnou směrnicí Rady 74/648/EHS [2], a zejména článek 17a této směrnice,vzhledem k tomu, že z níže uvedených důvodů je změna příloh zmíněné směrnice nezbytná na základě vývoje vědeckých a technických znalostí;vzhledem k tomu, že podmínky pro porosty pro révový množitelský materiál vyžadují některá zlepšení týkající se následků, které vyplývají z přítomnosti škodlivých organismů, zejména virových chorob a jejich vektorů;vzhledem k tomu, že je třeba opravit německé znění směrnice;vzhledem k tomu, že je třeba přihlédnout k novým technikám třídění roubů;vzhledem k tomu, že pro co nejrychlejší dosažení zdravého stavu vinohradů je nejvhodnější jako první krok povolení uvádět na úředně předepsané návěsky dodatečné, dobrovolné údaje, které poukazují na původ z výchozího materiálu, který byl podroben úředně uznávaným testům na virózy;vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice Rady 68/193/EHS se mění takto:1. V části I bodu 3 se slova "škodlivými organismy, především viry" nahrazují slovy "škodlivými organismy a jejich vektory, především háďátky, které přenášejí virové choroby".2. V německém znění části I bodu 5 se slovo "Kurzknotigkeit" nahrazuje slovem "Reisigkrankheit".3. V části I se bod 6 nahrazuje tímto:"6. Výpadek rostlin způsobený škodlivými organismy nepřekračuje- 5 % na podnožových vinicích určených k produkci certifikovaného množitelského materiálu,- 10 % na podnožových vinicích určených k produkci standardního množitelského materiálu.Spočívá-li výpadek na jiných než fytosanitárních důvodech a překračuje-li uvedené podíly, stvrdí důvody znalec."Článek 2V příloze II části III bodu 1 se písmeno B nahrazuje tímto:"B. Délkaa) Délka se měří od paty spodního nodu s ohledem na horní internodium. Vyslepené podnožové řízky pro roubování: minimální délka od paty spodního nodu s ohledem na horní internodium činí 1,05 m;b) Vyslepené réví: minimální délka od paty spodního nodu s ohledem na horní internodium 55 cm, u Vitis vinifera 30 cm;c) Rouby:- u pěti použitelných oček: minimální délka od paty spodního nodu s ohledem na horní internodium 50 cm,- u jednoho použitelného očka: minimální délka 6,5 cm; řezy jsou provedeny nahoře nejméně o 1,5 cm a dole nejméně 5 cm od očka."Článek 3V příloze III se bod 3 nahrazuje tímto:"Typ | Počet |3.Rouby: | |—u pěti použitelných oček | 100 nebo 200 |—u jednoho použitelného očka | 500 nebo jejich násobek" |Článek 4Příloha IV se mění takto:1. Za část A se vkládá nová část, která zní:"B. Povolené dodatečné údaje u základního a certifikovaného množitelského materiálu"Základní množitelský materiál/stupeň předcházející základnímu množitelskému materiálu byl…(název úřadu) přezkoušen…(testovací metoda) a shledán prostým…(virová choroba)."Tyto údaje lze použít u veškerého základního a certifikovaného množitelského materiálu pro svinutku a roncet révy a v případě podnožové révy také pro latentní skvrnitost. Zkoušky musí být úředně uznány, musí pokrývat období nejméně tří let a musí být provedeny úředně uznaným a kontrolovaným orgánem.Mohou být použity následující metody:- pro všechny virové choroby metody indikace na révě,- pro roncet révy navíc metody indikace na bylinách a sérologické metody."2. Dosavadní část B se označuje jako část C.Článek 5Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději 1. července 1978.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 28. září 1977.Za KomisiFinn Gundelachmístopředseda[1] Úř. věst. L 93, 17.4.1968, s. 15.[2] Úř. věst. L 352, 28.12.1974, s. 43.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2001/32/ES ze dne 8. května 2001, kterou se uznávají chráněné zóny ve Společenství, v nichž je zdravotní stav rostlin vystaven zvláštnímu ohrožení, a kterou se zrušuje směrnice 92/76/EHS

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0032

Úřední věstník L 127 , 09/05/2001 S. 0038 - 0041

		Směrnice Komise 2001/32/ESze dne 8. května 2001,kterou se uznávají chráněné zóny ve Společenství, v nichž je zdravotní stav rostlin vystaven zvláštnímu ohrožení, a kterou se zrušuje směrnice 92/76/EHSKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlečení organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství [1], a zejména na čl. 2 odst. 1 písm. h) první pododstavec uvedené směrnice,s ohledem na žádosti Dánska, Řecka, Španělska, Francie, Irska, Itálie, Rakouska, Portugalska, Finska, Švédska a Spojeného království,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle ustanovení směrnice 2000/29/ES mohou být definovány "chráněné zóny", v nichž je zdravotní stav rostlin vystaven zvláštnímu ohrožení, a proto je možné jim poskytnout zvláštní ochranu za podmínek slučitelných s vnitřním trhem. Tyto zóny byly stanoveny ve směrnici Komise 92/76/EHS ze dne 6. října 1992, kterou se uznávají chráněné zóny ve Společenství, v nichž je zdraví rostlin vystaveno zvláštnímu ohrožení [2], naposledy pozměněné směrnicí 2000/23/ES [3].(2) Od té doby se podstatně změnila rostlinolékařská situace některých těchto zón původně uznaných za chráněné zóny, pokud jde o určité škodlivé organismy.(3) Z údajů poskytnutých Dánskem vyplývá, že by již nadále neměly být zachovávány chráněné zóny uznané v Dánsku ohledně Bemisia tabaci Genn. (evropské populace) a tomato spotted wilt virus.(4) Některá ustanovení o ochranných opatřeních v Portugalsku proti Gonipterus scutellatus Gyll. a ve Spojeném království a Irsku proti Pissodes spp. (evropské druhy) by měla být změněna, aby se zohlednilo současné rozšíření těchto organismů v příslušných zemích.(5) Z údajů poskytnutých Spojeným královstvím a Švédskem vyplývá, že by se mělo změnit dosavadní vymezení příslušných chráněných zón ohledně Dendroctonus micans Kugelan a Leptinotarsa decemlineata Say kvůli reorganizaci místních územních samosprávných celků.(6) Směrnicí 92/76/EHS byly Rakousko, Irsko a regiony Apulia, Emilia-Romagna, Lombardia a Veneto v Itálii prozatímně uznány za chráněné zóny ohledně Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. na období do 31. března 2001.(7) Z údajů poskytnutých Irskem vyplývá, že prozatímní uznání chráněných zón v Irsku ohledně Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. by mělo být prodlouženo na další omezené období.(8) Z údajů poskytnutých Rakouskem a Itálií vyplývá, že některé oblasti v Rakousku a Itálii by neměly být nadále uznány za chráněné zóny ohledně Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., zatímco za chráněné zóny ohledně Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. by měly být na další omezené období uznány jiné oblasti.(9) Z údajů poskytnutých Francií vyplývá, že některé oblasti ve Francii by neměly být nadále uznány za chráněné zóny ohledně Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(10) Z údajů poskytnutých Spojeným královstvím vyplývá, že prozatímní uznání chráněných zón ve Spojeném království ohledně beet necrotic yellow vein virus by mělo být prodlouženo na další omezené období.(11) Je proto nezbytné změnit stávající vymezení chráněných zón. Kvůli přehlednosti by měl být přijat nový seznam těchto zón. Směrnice 92/76/EHS by proto měla být zrušena. Kvůli přetrvávajícím rostlinolékařským problémům by tato směrnice měla vstoupit v platnost a být provedena co nejdříve.(12) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Území Společenství uvedená v příloze se uznávají za "chráněné zóny" ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. h) prvního pododstavce směrnice 2000/29/ES ohledně škodlivých organismů uvedených u jejich jména v příloze.Pokud jde o písm. b) bod 2, uznávají se uvedené zóny v Irsku, Itálii (Emilia-Romagna: provincie Forlí-Cesena, Parma, Piacenza a Rimini; Lombardia; Trentino-Alto Adige: autonomní provincie Bolzano; Veneto) a v Rakousku (Burgenland, Korutany, Dolní Rakousko, Východní Tyrolsko, Štýrsko, Vídeň) do 31. března 2002.Pokud jde o písm. d) bod 1, uznávají se uvedené zóny ve Spojeném království do 31. března 2002.Článek 2Prodloužení platnosti uznání po dni uvedeném v článku 1 a jakákoli změna seznamu chráněných zón uvedených v článku 1 se provádějí postupem podle článku 18 směrnice 2000/29/ES, přičemž se přihlíží k výsledkům příslušných průzkumů uskutečněných podle podmínek Společenství a kontrolovaných odborníky Komise.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 21. května 2001. Použijí je ode dne 22. května 2001. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí neprodleně Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.Článek 4Směrnice 92/76/EHS se zrušuje s účinkem ke dni 22. května 2001.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Použije se ode dne 22. května 2001.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 8. května 2001.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 169, 10.7.2000, s. 1.[2] Úř. věst. L 305, 21.10.1992, s. 12.[3] Úř. věst. L 103, 28.4.2000, s. 72.--------------------------------------------------PŘÍLOHAÚZEMÍ SPOLEČENSTVÍ UZNANÁ ZA CHRÁNĚNÉ ZÓNY OHLEDNĚ ŠKODLIVÝCH ORGANISMŮ UVEDENÝCH U JMEN DOTYČNÝCH ZÓNŠkodlivé organismy | Chráněné zóny: území |a)Hmyz, roztoči a háďátka ve všech stádiích vývoje1.Anthonomus grandis (Boh.) | Řecko, Španělsko (Andalusie, Katalánie, Extremadura, Murcia, Valencie) |2.Bemisia tabaci Genn. (evropské populace) | Irsko, Portugalsko (Alentejo, Azory, Beira Interior, Beira Litoral, Entre Douro e Minho, Madeira, Ribatejo e Oeste a Trás-os-Montes), Finsko, Švédsko a Spojené království |3.Cephalcia lariciphila (Klug.) | Irsko, Spojené království (Severní Irsko, ostrov Man a Jersey) |4.Dendroctonus micans Kugelan | Řecko, Irsko, Spojené království (Skotsko, Severní Irsko, Jersey, Anglie: tato hrabství, distrikty a územní samosprávné celky: Barnsley, Bath a North East Somerset, Bedfordshire, Bournemouth, Bracknell Forest, Bradford, Bristol, Brighton a Hove, Buckinghamshire, Calderdale, Cambridgeshire, Cornwall, Cumbria, Darlington, Devon, Doncaster, Dorset, Durham, East Riding of Yorkshire, East Sussex, Essex, Gateshead, Greater London, Hampshire, Hartlepool, Hertfordshire, Kent, Kingston Upon Hull, Kirklees, Leeds, Leicester City, Lincolnshire, Luton, Medway Council, Middlesbrough, Milton Keynes, Newbury, Newcastle Upon Tyne, Norfolk, Northamptonshire, Northumberland, North Lincolnshire, North East Lincolnshire, North Tyneside, North West Somerset, Nottingham City, Nottinghamshire, Oxfordshire, Peterborough, Plymouth, Poole, Portsmouth, Reading, Redcar and Cleveland, Rochdale, Rotherham, Rutland, Sheffield, Slough, Somerset, Southend, Southampton, South Tyneside, Stockton-on-Tees, Suffolk, Sunderland, Surrey, Swindon, Thurrock, Torbay, Wakefield, West Sussex, Windsor a Maidenhead, Wokingham, York, ostrov Man, ostrov Wight, ostrovy Scilly a následující části hrabství, distriktů a územních samosprávních celků: Derby City: část územního samosprávného celku na sever od severní hranice silnice A52(T) společně s částí územního samosprávného celku na sever od severní hranice silnice A6(T); Derbyshire: část hrabství na sever od severní hranice silnice A52(T) a část hrabství na sever od severní hranice silnice A6(T); Gloucestershire: část hrabství na východ od východní hranice římské silnice Fosse Way; Leicestershire: část hrabství na východ od východní hranice římské silnice Fosse Way společně s částí hrabství na východ od východní hranice silnice B4114 a část hrabství na východ od východní hranice dálnice M1; North Yorkshire: celé hrabství kromě části zahrnující distrikt Craven; South Gloucestershire: část územního samosprávného celku na jih od jižní hranice dálnice M4; Warwickshire: část hrabství na východ od východní hranice římské silnice Fosse Way; Wiltshire: část hrabství na jih od jižní hranice dálnice M4 a část hrabství na východ od východní hranice římské silnice Fosse Way) |5.Gilpinia hercyniae (Hartig) | Řecko, Irsko, Spojené království (Severní Irsko, ostrov Man a Jersey) |6.Globodera pallida (Stone) Behrens | Finsko |7.Gonipterus scutellatus Gyll | Řecko, Portugalsko (Azory, okres Beja: všechny concelhos; okres Castelo Branco: concelhos de Castelo Branco, Fundão a Penamacôr, Idanha-a-Nova; okres Évora kromě concelhos Montemor-O-Novo, Mora a Vendas Novas; okres Faro: všechny concelhos; okres Portalegre: concelhos Arronches, Campo Maior, Elvas, Fronteira, Monforte a Sousel) |8.Ips amitinus Eichhof | Řecko, Francie (Korsika), Irsko, Spojené království |9.Ips cembrae Heer | Řecko, Irsko, Spojené království (Severní Irsko a ostrov Man) |10.Ips duplicatus Sahlberg | Řecko, Irsko, Spojené království |11.Ips sexdentatus Boerner | Irsko, Spojené království (Severní Irsko a ostrov Man) |12.Ips typographus Heer | Irsko, Spojené království |13.Leptinotarsa decemlineata Say | Španělsko (Ibiza a Menorca), Irsko, Portugalsko (Azory a Madeira), Finsko (oblasti Åland, Håme, Kymi, Pirkanmaa, Satakunta, Turku, Uusimaa), Švédsko (kraje Blekroge, Gotlands, Halland, Kalmar a Skåne), Spojené království |14.Matsuccocus feytaudi Duc. | Francie (Korsika) |15.Sternochetus mangiferae Fabricius | Španělsko (Granada a Malaga), Portugalsko (Alentejo, Algarve a Madeira) |16.Thaumetopoea pityocampa (Den. a Schiff.) | Španělsko (Ibiza) |b)Bakterie1.Curtobacterium flaccumfaciens pv. flaccumfaciens (Hedges) Col. | Řecko, Španělsko, Portugalsko |2.Erwinia amylovora (Burr.) Wirisl. et al. | Španělsko, Francie (Korsika), Irsko, Itálie (Abruzzi; Basilicata; Calabria; Campania; Emilia-Romagna: provincie Forlí-Cesena, Parma, Piacenza a Rimini; Friuli-Venezia Giulia; Lazio; Liguria; Lombardia; Marche; Molise; Piemont; Apulia; Sardinia; Sicilia; Toscana; Trentino-Alto Adige: autonomní provincie Bolzano e Trento; Umbria; Valle d'Aosta; Veneto), Rakousko (Burgenland, Korutany, Dolní Rakousko, Východní Tyrolsko, Štýrsko, Vídeň), Portugalsko, Finsko, Spojené království (Severní Irsko, ostrov Man a Normanské ostrovy) |c)Houby1.Glomerella gossypii Edgerton | Řecko |2.Gremmeniella abietina Morelet | Irsko, Spojené království (Severní Irsko) |3.Hypoxylon mammatum (Wahl.) J Miller | Irsko, Spojené království (Severní Irsko) |d)Viry a jim podobné organismy1.Beet necrotic yellow vein virus | Dánsko, Francie (Bretaň), Irsko, Portugalsko (Azory), Finsko, Švédsko, Spojené království |2.Tomato spotted wilt virus | Finsko, Švédsko |3.Citrus tristeza virus (evropské kmeny) škodící na plodech Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. a na plodech jejich kříženců, včetně listů a stopek | Řecko, Francie (Korsika), Itálie, Portugalsko |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2011/23/EU ze dne 3. března 2011 , kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky triflumuronu  Text s významem pro EHP

text:
               4.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 59/29

         SMĚRNICE KOMISE 2011/23/EU
   ze dne 3. března 2011,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky triflumuronu
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Komise (ES) č. 451/2000 (2) a (ES) č. 1490/2002 (3) stanoví prováděcí pravidla pro třetí etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS a zřizují seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny z hlediska možného zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam zahrnoval triflumuron. Rozhodnutím Komise 2009/241/ES (4) bylo rozhodnuto o nezařazení triflumuronu do přílohy I směrnice 91/414/EHS.

               (2)

               V souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS původní oznamovatel (dále jen „žadatel“) předložil novou žádost o uplatnění zkráceného postupu stanoveného články 14 až 19 nařízení Komise (ES) č. 33/2008 ze dne 17. ledna 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici Rady 91/414/EHS, pokud jde o běžný a zkrácený postup pro posuzování účinných látek, které byly součástí pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice, nebyly však zařazeny do její přílohy I (5).

               (3)

               Žádost byla předložena Itálii, která byla nařízením (ES) č. 1490/2002 jmenována členským státem zpravodajem. Lhůta pro zkrácený postup byla dodržena. Specifikace účinné látky a doporučená použití jsou stejná jako v případě rozhodnutí 2009/241/ES. Uvedená žádost je také v souladu s ostatními hmotněprávními a procesními požadavky článku 15 nařízení (ES) č. 33/2008.

               (4)

               Itálie vyhodnotila nové informace a údaje předložené žadatelem a připravila dodatečnou zprávu. Dne 5. března 2010 postoupila tuto zprávu Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) a Komisi.

               (5)

               Úřad zaslal dodatečnou zprávu ostatním členským státům a žadateli a postoupil obdržené připomínky Komisi. V souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 33/2008 a na žádost Komise úřad a členské státy dodatečnou zprávu přezkoumaly. Dne 9. prosince 2010 úřad poté předložil svůj závěr ohledně triflumuronu (6) Komisi. Návrh hodnotící zprávy, dodatečná zpráva a závěr úřadu byly přezkoumány členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a dokončeny dne 28. ledna 2011 v podobě zprávy Komise o přezkoumání triflumuronu.

               (6)

               Dodatečná zpráva vypracovaná členským státem zpravodajem a nový závěr úřadu se soustředí na obavy, které vedly k nezařazení. Tyto obavy byly založeny zejména na tom, že se z dostupných informací neprokázalo, že expozice spotřebitelů je přijatelná, protože nebyl k dispozici dostatek údajů o povaze a množství příslušných reziduí. Ve skutečnosti nebylo možné provést posouzení akutního rizika pro metabolit M07 (7), protože údaje nebyly dostačující pro stanovení akutní referenční dávky pro tento metabolit. Kromě toho chyběly údaje pro stanovení vhodné definice reziduí a pro odhad množství reziduí ve zpracovaných ovocných produktech.

               (7)

               Žadatel předložil nové informace, které umožnily posouzení expozice spotřebitelů. Z nyní dostupných informací vyplývá, že expozice spotřebitelů je přijatelná.

               (8)

               Dodatečné údaje a informace poskytnuté žadatelem tedy umožňují vyloučit specifické obavy, které vedly k nezařazení. Žádné další otevřené vědecké otázky nevyvstaly.

               (9)

               Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že přípravky na ochranu rostlin obsahující triflumuron mohou obecně splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit látku triflumuron do přílohy I, a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto účinnou látku udělována v souladu s ustanoveními uvedené směrnice.

               (10)

               Aniž je dotčen tento závěr, je třeba získat potvrzující informace týkající se některých specifických aspektů. Podle čl. 6 odst. 1 směrnice 91/414/EHS může zařazení látky do přílohy I podléhat určitým podmínkám. Proto je vhodné požadovat, aby žadatel předložil potvrzující informace, pokud jde o dlouhodobé riziko pro ptáky, riziko pro vodní bezobratlé a riziko pro vývoj včelího plodu.

               (11)

               Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (12)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. září 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2011.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 3. března 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 55, 29.2.2000, s. 25.

      (3)  Úř. věst. L 224, 21.8.2002, s. 23.

      (4)  Úř. věst. L 71, 17.3.2009, s. 59.

      (5)  Úř. věst. L 15, 18.1.2008, s. 5.

      (6)  Evropský úřad pro bezpečnost potravin: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance triflumuron EFSA Journal 2011; 9(1):1941. [81 s.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1941. K dispozici na internetové stránce: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.

      (7)  4-trifluoro-methoxyanilin

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 91/414/EHS se na konec tabulky doplňují nové údaje, které znějí:

                     Číslo

                     Obecný název, identifikační čísla

                     Název podle IUPAC

                     Čistota (1)

                     Vstup v platnost

                     Konec platnosti zařazení

                     Zvláštní ustanovení

                     „328

                     Triflumuron
                     CAS: 64628-44-0
                     CIPAC: 548

                     1-(2-chlorobenzoyl)-3-[4-trifluoromethoxyfenyl]urea

                     ≥ 955 g/kg
                     Nečistoty:

                                 —

                                    N,N’-bis-[4-(trifluoromethoxy)fenyl]urea: nejvýše 1 g/kg

                                 —

                                 4-trifluoro-methoxyanilin: nejvýše 5 g/kg

                     ze dne 1. dubna 2011

                     ze dne 31. března 2021

                     ČÁST A
                     Povolena mohou být pouze použití jako insekticid.
                     ČÁST B
                     Při uplatňování jednotných zásad uvedených v příloze VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání triflumuronu, a zejména dodatky I a II uvedené zprávy, dokončené Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 28. ledna 2011.
                     Při tomto celkovém hodnocení musí členské státy věnovat zvláštní pozornost:

                                 —

                                 ochraně vodního prostředí,

                                 —

                                 ochraně včel. Podmínky povolení musí v případě potřeby zahrnovat opatření ke zmírnění rizika.

                           Podmínky povolení musí v případě potřeby zahrnovat opatření ke zmírnění rizika.
                     Dotčené členské státy zajistí, aby žadatel předložil potvrzující informace, pokud jde o dlouhodobé riziko pro ptáky, riziko pro vodní bezobratlé a riziko pro vývoj včelího plodu.
                     Dotčené členské státy zajistí, aby žadatel předložil tyto informace Komisi do 31. března 2013.“

         (1)  Další podrobnosti o identitě a specifikaci účinné látky jsou uvedeny ve zprávě o přezkoumání.


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/25/ES ze dne 11. března 2008 , kterou se mění směrnice 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi

text:
               20.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 81/40

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/25/ES
   ze dne 11. března 2008,
   kterou se mění směrnice 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (2),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (4) stanoví, že některá opatření mají být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999, kterým se stanoví postupy pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).

               (2)

               Rozhodnutí 1999/468/ES bylo změněno rozhodnutím 2006/512/ES, které zavedlo regulativní postup s kontrolou pro přijímání opatření obecného významu, jejichž předmětem je změna jiných než podstatných prvků základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy, a to i zrušením některých těchto prvků nebo doplněním aktu o nové jiné než podstatné prvky.

               (3)

               Aby se v souladu s prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise (6) k rozhodnutí 2006/512/ES mohl regulativní postup s kontrolou použít pro nástroje přijaté postupem podle článku 251 Smlouvy, které jsou již v platnosti, musí být tyto nástroje upraveny podle platných postupů.

               (4)

               Je třeba zmocnit Komisi k přijetí opatření nezbytných k provedení směrnice 2002/87/ES s cílem objasnit technické prvky některých definic uvedené směrnice, zejména zohlednit vývoj finančních trhů a technik obezřetnostního dohledu, a zajistit jednotné uplatňování uvedené směrnice v celém Společenství. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky směrnice 2002/87/ES, včetně jejíno doplnění o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (5)

               Směrnice 2002/87/ES omezuje dobu, po kterou může Komise vykonávat pravomoci, které jí byly svěřeny. V prohlášení k rozhodnutí 2006/512/ES Evropský parlament, Rada a Komise uvedly, že rozhodnutí 2006/512/ES představuje horizontální a uspokojivé řešení požadavku Evropského parlamentu týkajícího se kontroly provádění nástrojů přijatých postupem spolurozhodování, a že by proto měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi bez časového omezení. Evropský parlament a Rada rovněž prohlásily, že zajistí co nejrychlejší přijetí návrhů, jejichž cílem je zrušit ta ustanovení nástrojů, která omezují dobu, po kterou jsou Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. S ohledem na zavedení regulativního postupu s kontrolou by mělo být zrušeno ustanovení, které ve směrnici 2002/87/ES upravuje toto časové omezení.

               (6)

               Komise by měla v pravidelných odstupech vyhodnocovat fungování ustanovení týkajících se prováděcích pravomocí, které jí byly svěřeny, a umožnit tak Evropskému parlamentu a Radě stanovit, zda jsou rozsah těchto pravomocí a procesní požadavky, které byly Komisi uloženy, přiměřené a zajišťují jak účinnost, tak demokratickou odpovědnost.

               (7)

               Směrnice 2002/87/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (8)

               Vzhledem k tomu, že změny, které se provádějí touto směrnicí ve směrnice 2002/87/ES, jsou technické povahy a týkají se pouze postupů projednávání ve výborech, nevyžadují provedení v členských státech. Proto není nutné přijmout k tomuto účelu zvláštní ustanovení,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny
   Směrnice 2002/87/ES se mění takto:

               1.

               V článku 20 se odstavec 1 mění takto:

                           a)

                           slova „postupem podle čl. 21 odst. 2“ se zrušují;

                           b)

                           doplňuje se nový pododstavec, který zní:
                           „Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, včetně jejíno doplnění, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 21 odst. 2.“

               2.

               Článek 21 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                           „2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.“;

                           b)

                           odstavce 3 a 4 se nahrazují tímto:
                           „3.   Do 31. prosince 2010 a poté nejméně každé tři roky provede Komise přezkum ustanovení týkajících se jejích prováděcích pravomocí a předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu zabývající se fungováním těchto pravomocí. Tato zpráva posoudí zejména, zda je třeba, aby Komise navrhla změny této směrnice s cílem zajistit odpovídající rozsah prováděcích pravomocí svěřených Komisi. Závěr, zda je či není nutná změna, se doloží podrobným odůvodněním. V případě potřeby se ke zprávě připojí legislativní návrh na změnu ustanovení o svěření prováděcích pravomocí Komisi.“

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 11. března 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J. LENARČIČ

      (1)  Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Úř. věst. C 39, 23.2.2007, s. 1.

      (3)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. listopadu 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 3. března 2008.

      (4)  Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 2005/1/ES (Úř. věst. L 79, 24.3.2005, s. 9).

      (5)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (6)  Úř. věst. C 255, 21.10.2006, s. 1.