title: Směrnice Rady ze dne 17. května 1977, kterou se zavádějí opatření Společenství pro eradikaci brucelózy, tuberkulózy a leukózy u skotu

text:
Důležité právní upozornění

|

31977L0391

Úřední věstník L 145 , 13/06/1977 S. 0044 - 0047 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 8 S. 0244  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 18 S. 0144  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 8 S. 0244  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 12 S. 0195  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 12 S. 0195

		Směrnice Radyze dne 17. května 1977,kterou se zavádějí opatření Společenství pro eradikaci brucelózy, tuberkulózy a leukózy u skotu(77/391/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Shromáždění [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že jedním z úkolů Společenství ve veterinární oblasti je zlepšovat zdravotní stav hospodářských zvířat a činit tak chov více ziskovým, ale také chránit člověka před některými chorobami na něj přenosnými;vzhledem k tomu, že taková opatření musí přispět ke zrušení překážek obchodu s čerstvým masem nebo živými zvířaty mezi členskými státy, které vznikají v důsledku rozdílné veterinární situace;vzhledem k tomu, iniciativy Společenství s tímto cílem se musí zpočátku soustředit na některé choroby skotu, proti kterým je možný okamžitý postup; že toto platí pro brucelózu, tuberkulózu a leukózu;vzhledem k tomu, že navrhovaná opatření, pokud jsou určena k dosažení cílů stanovených v čl. 39 odst. 1 písm. a) Smlouvy, vytvoří společná opatření ve smyslu čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky [3];vzhledem k tomu, že Společenství přispívá na financování těchto společných opatření, musí být schopno zjistit, zda ustanovení přijatá členskými státy pro realizaci těchto opatření přispívají k dosažení jejich cílů; že je třeba za tímto účelem stanovit postup zabezpečující úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisi v rámci Stálého veterinárního výboru, zřízeného rozhodnutím 68/361/EHS [4],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Účelem této směrnice je zlepšit zdravotní stav skotu v Evropském Společenství pomocí společné akce Společenství k zrychlení nebo zintenzivnění eradikace brucelózy a tuberkulózy a k eradikaci leukózy.KAPITOLA 1 Zvláštní technická ustanovení týkající se brucelózy, tuberkulózy a leukózyČlánek 21. Podle této směrnice vypracují členské státy, jejichž populace skotu je zasažena brucelózou skotu, plány pro urychlení eradikace choroby na jejich státním území za podmínek uvedených v odstavcích 2 a 3.2. a) Plány pro urychlení eradikace brucelózy skotu musí být sestaveny tak, aby po jejich realizaci byla stáda klasifikována jako "úředně prostá brucelózy" podle ustanovení vztahujících se k této problematice, a zvláště podle ustanovení směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních problémech ovlivňujících obchod se skotem a prasaty uvnitř Společenství [5], naposledy pozměněné směrnicí 75/379/EHS [6].b) Plán musí obsahovat výčet opatření, která mají být provedena pro urychlení a zintenzívnění eradikace brucelózy skotu, a musí stanovit opatření pro tlumení a prevenci této choroby.3. Členské státy sdělí Komisi:a) procentní vyjádření a celkový počet stád spadajících pod opatření pro tlumení a stád s potvrzenou brucelózou skotu;b) celkový počet zvířat:- spadajících pod opatření pro tlumení,- podezřelých z kontaminace nebo považovaných za nakažená,- nakažených,- poražených;c) plánovanou dobu trvání původních eradikačních programů a programů urychlených;d) metodu uplatňovanou pro kontrolu zvýšení efektivity plánů na urychlení;e) přidělení prostředků ze státního rozpočtu na eradikaci brucelózy a přehled položek rozdělení těchto prostředků.Informace spadající pod písmena a), b) a e) musí být poskytnuty za tři roky předcházející použití těchto opatření, a od té doby ročně.4. Členské státy, jejichž populace skotu je prostá brucelózy skotu, sdělí Komisi všechna opatření provedená k zabránění opětovného vzplanutí této choroby.Článek 31. Pro účely této směrnice vypracují členské státy, ve kterých je populace skotu nakažena tuberkulózou skotu, plány pro urychlení eradikace této nemoci na jejich státním území za podmínek stanovených v odstavcích 2 a 3.2. a) Plán pro urychlení eradikace tuberkulózy skotu musí být sestaven tak, aby po jeho realizaci byla stáda klasifikována jako "úředně prostá brucelózy" podle ustanovení vztahujících se k této problematice, a zvláště podle ustanovení směrnice 64/432/EHS.b) Plán musí obsahovat výčet opatření, která mají být provedena pro urychlení, zintenzívnění nebo dokončení eradikace tuberkulózy skotu, a musí stanovit opatření pro tlumení a prevenci této choroby.3. Členské státy sdělí Komisi:a) procentní vyjádření a celkový počet stád spadajících pod opatření pro tlumení a stád s potvrzenou tuberkulózou skotu;b) celkový počet zvířat:- spadajících pod opatření pro tlumení,- podezřelých z kontaminace nebo považovaných za nakažená,- nakažených,- poražených;c) plánovanou dobu trvání původních eradikačních programů a plánů na urychlení;d) metody používané pro kontrolu efektivního používání plánů na urychlení;e) přidělení prostředků ze státního rozpočtu na eradikaci tuberkulózy skotu a přehled položek rozdělení těchto prostředků.Informace spadající pod písmeny a), b) a e) musí být poskytnuty za tři roky předcházející použití těchto opatření, a od té doby ročně.4. Členské státy, jejichž populace skotu je prostá tuberkulózy skotu, sdělí Komisi všechna opatření k zabránění opětovného vzplanutí této choroby.Článek 4Pro účely této směrnice vypracují členské státy, které zjistily na svém území výskyt enzootické leukózy skotu, plány eradikace této choroby.Tento plán musí specifikovat opatření pro tlumení této choroby.Testy nebo metody používaná k prohlášení stáda za prosté leukózy jsou testy a metody stanovené v rozhodnutí Komise 73/30/EHS ze dne 23. ledna 1973, kterým se Spolkové republice Německo povoluje používat zvláštní veterinární záruky pro prevenci leukózy v případě dováženého plemenného nebo užitkového skotu [7], naposledy pozměněném rozhodnutím 75/64/EHS [8], nebo jiné testy či metody uznané postupem stanoveným v článku 11.Členské státy poskytnou na požádání Komisi veškeré informace o realizaci plánů.KAPITOLA 2 Společná a finanční ustanoveníČlánek 5Opatření stanovená v kapitole 1, pokud jsou určena k dosažení cílů určených v čl. 39 odst. 1 písm. a) Smlouvy, tvoří společná opatření ve smyslu čl. 6 odst. 1 nařízení (EHS) č. 729/70.Článek 61. Lhůta pro provedení společných opatření činí tři roky.2. Celkový příspěvek Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (dále jen "fond") je odhadován na 130 milionů zúčtovacích jednotek na tři roky.Článek 71. Na výdaje členských států spojené s opatřeními provedenými podle článků 2, 3 a 4 se může poskytnout podpora z orientační sekce fondu v rozmezí uvedeném v článku 6.2. Orientační sekce fondu zaplatí členským státům 60 zúčtovacích jednotek za krávu a 30 zúčtovacích jednotek za jiný kus skotu poražený v rámci opatření uvedených v kapitole 1.3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 13 nařízení (EHS) č. 729/70.4. Na opatření přijatá členskými státy nelze nárokovat finanční účast Společenství, ledaže by bylo kladně rozhodnuto podle článku 9 o ustanoveních, která se jich týkají.Článek 81. Žádosti o zaplacení se vztahují na porážky provedené členskými státy v průběhu kalendářního roku a předkládají se Komisi do 1. července následujícího roku.2. O poskytnutí podpory z fondu se rozhoduje podle čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 729/70.3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 13 nařízení (EHS) č. 729/70.Článek 91. Členské státy sdělí Komisi plány stanovené v článcích 2 a 3 a údaje stanovené v čl. 2 odst. 3 písm. c) a d) a v čl. 3 odst. 3 písm. c) a d), před jejich provedením, nejpozději tři měsíce po vstupu této směrnice v platnost, a dále každoročně. Plány stanovené v článku 4 jsou členskými státy předávány Komisi každoročně, a v případě států, které dosud plány nesestavily, také před jejich prováděním.2. Komise posuzuje předložené plány podle odstavce 1 a určuje, zda jsou v souladu s touto směrnicí a s ohledem na její cíle splněny podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku Společenství. Do dvou měsíců po obdržení plánů předává Komise návrh rozhodnutí Stálému veterinárnímu výboru. Výbor vyjádří své stanovisko postupem stanoveným v článku 11 ve lhůtě, kterou určí jeho předseda. O finančních otázkách konzultuje výbor fondu.Článek 10Komise provádí pravidelné kontroly na místě, aby si ověřila z veterinárního hlediska, zda se plány používají.Členské státy činí nutné kroky pro usnadnění těchto kontrol a zejména zajišťují, aby odborníci na požádání obdrželi veškeré požadované informace a dokumentace nutné k posouzení provádění plánů.Obecná prováděcí pravidla k tomuto článku, zvláště pokud jde o četnost a způsob provádění kontrol uvedených v prvním pododstavci a pravidla určování úředních veterinárních lékařů a postupy, které musí dodržovat při sestavování zprávy, se stanoví postupem podle článku 11.Článek 111. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, předloží věc Stálému veterinárnímu výboru (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.2. Při hlasování ve výboru je hlasům členských států přikládána váha způsobem stanoveným v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zajme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou nejméně 41 hlasů.4. Komise přijme opatření a okamžitě je použije, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru. Pokud však nejsou v souladu se stanoviskem výboru, nebo pokud nebylo předloženo žádné stanovisko, Komise neprodleně předloží Radě návrh, jaká opatření mají být přijata. Rada přijímá opatření kvalifikovanou většinou.Jestliže Rada nepřijme opatření do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navržená opatření Komise a okamžitě je použije, pokud Rada prostou většinou návrh neodmítla.Článek 12Článek 11 se použije do 21. června 1981.Článek 13Rada na návrh Komise přijme do 1. srpna 1977 ustanovení týkající se kritérií, která musí národní eradikační plány uvedené v článcích 2, 3 a 4 splňovat, aby se mohl poskytnout finanční příspěvek Společenství.Článek 14Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dne určeného k provedení ustanovení uvedených v článku 13.Článek 15Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. května 1977.Za RadupředsedaJ. Silkin[1] Úř. věst. C 6, 10.1.1977, s. 13.[2] Úř. věst. C 56, 7.3.1977, s. 28.[3] Úř. věst. L 94, 28.4.1970, s. 13.[4] Úř. věst. L 255, 28.10.1968, s. 23.[5] Úř. věst. 121, 29.7.1964, s. 1977/64.[6] Úř. věst. L 172, 3.7.1975, s. 17.[7] Úř. věst. L 77, 26.3.1973, s. 40.[8] Úř. věst. L 21, 28.1.1975, s. 20.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 96/96/ES ze dne 20. prosince 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0096

Úřední věstník L 046 , 17/02/1997 S. 0001 - 0019

		Směrnice Rady 96/96/ESze dne 20. prosince 1996o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidelRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],(1) Vzhledem k tomu, že směrnice Rady 77/143/EHS ze dne 29. prosince 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [4] byla již vícekrát podstatně změněna; že nyní při další změně je třeba z důvodu přehlednosti tuto směrnici znovu vydat.(2) Vzhledem k tomu, že je v rámci společné dopravní politiky žádoucí, aby pro provoz určitých motorových vozidel ve Společenství byly vytvořeny co nejlepší předpoklady jak ohledně bezpečnosti, tak podmínek hospodářské soutěže mezi dopravci v členských státech.(3) Vzhledem k tomu, že rostoucí silniční provoz a z něj vyplývající zvýšení nebezpečí a zátěže vyvolávají pro členské státy problémy s bezpečností, které mají ve všech členských státech podobnou povahu a závažnost.(4) Vzhledem k tomu, že současné normy a metody technických prohlídek se mezi jednotlivými členskými státy liší a tato situace ovlivňuje rovnocennost úrovně bezpečnosti kontrolovaných vozidel provozovaných v členských státech a rovnocennost úrovně jejich vlivu na životní prostředí; že navíc tento stav může narušit hospodářskou soutěž mezi dopravci z jednotlivých členských států.(5) Vzhledem k tomu, že z toho vyplývá nezbytnost harmonizovat v co největším rozsahu frekvenci kontrol a předmět povinných technických prohlídek.(6) Vzhledem k tomu, že technická prohlídka vozidla během jeho užitné doby má být relativně jednoduchá, rychlá a finančně nenáročná.(7) Vzhledem k tomu, že je proto žádoucí definovat zvláštními směrnicemi minimální normy a metody Společenství pro kontrolu položek uvedených v příloze II.(8) Vzhledem k tomu, že vnitrostátní normy zůstávají přechodně v platnosti pro položky, na něž se tyto zvláštní směrnice nevztahují.(9) Vzhledem k tomu, že je nezbytné, aby normy a metody stanovené v těchto zvláštních směrnicích byly rychle přizpůsobeny technickému pokroku a aby byl pro usnadnění provádění k tomu potřebných opatření zaveden postup užší spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci výboru pro přizpůsobení technických prohlídek technickému pokroku.(10) Vzhledem k tomu, že kvůli různorodosti zkušebních zařízení a metod ve Společenství by bylo předčasné u brzdových soustav určovat hodnoty seřizování tlaku vzduchu, doby náběhu atd.(11) Vzhledem k tomu, že se předpokládají další změny této směrnice, aby byly harmonizovány a zdokonaleny postupy technických prohlídek.(12) Vzhledem k tomu, že než budou harmonizovány postupy a praxe technických prohlídek, smějí členské státy využívat kontrolní postupy, které považují za přiměřené, k ověřování, zda dotyčná vozidla vyhovují požadavkům týkajícím se brzd,.(13) Vzhledem k tomu, že každý členský stát musí v rámci svých pravomocí zajistit, aby byly technické prohlídky vozidel prováděny metodicky a na vysoké úrovni.(14) Vzhledem k tomu, že Komise má dohlížet na používání této směrnice v praxi a podávat v pravidelných odstupech o dosažených výsledcích zprávu Evropskému parlamentu a Radě.(15) Vzhledem k tomu, že všechny osoby zabývající se technickými prohlídkami vozidel uznávají, že metody kontrol, zejména skutečnost, zda je kontrolované vozidlo naloženo, částečně naloženo nebo nenaloženo, ovlivňují spolehlivost úsudku pověřených kontrolních pracovníků o způsobilosti brzdové soustavy.(16) Vzhledem k tomu, že stanovení referenčních hodnot pro brzdnou sílu jednotlivých typů vozidel při různém stavu naložení by posouzení spolehlivosti brzdové soustavy usnadnilo a že tato směrnice umožňuje provádění kontrol tímto postupem jako alternativu k provádění kontrol dodržování minimálních hodnot brzdných účinků pro každou kategorii vozidel.(17) Vzhledem k tomu, že s ohledem na brzdové soustavy spadají do oblasti působnosti této směrnice především vozidla, kterým bylo uděleno schválení typu v souladu se směrnicí 71/320/EHS [5]; že však určité typy vozidel obdržely schválení typu v souladu s vnitrostátními normami, které se mohou od požadavků této směrnice lišit.(18) Vzhledem k tomu, že členské státy mohou rozšířit kontrolu brzdových soustav na jiné typy vozidel nebo na jiné kontrolované položky, než na které se vztahuje tato směrnice.(19) Vzhledem k tomu, že členské státy mohou zpřísnit kontroly brzdových soustav nebo tyto kontroly provádět častěji.(20) Vzhledem k tomu, že účelem této směrnice je prostřednictvím pravidelného měření výfukových emisí zachovat nízkou úroveň emisí po celou dobu používání vozidla a zajistit rovněž, aby nejvíce znečišťující vozidla byla stažena z provozu do té doby, než budou uvedena do řádného stavu.(21) Vzhledem k tomu, že špatné seřízení a nedostatečná údržba poškozují nejen motor, ale také životní prostředí, protože vedou k vyššímu znečištění ovzduší a vyšší spotřebě paliva; že je důležité rozvíjet dopravu šetrnou k životnímu prostředí.(22) Vzhledem k tomu, že u vznětových (dieselových) motorů je měření opacity výfukových plynů považováno za dostatečný ukazatel stavu údržby vozidla z hlediska emisí.(23) Vzhledem k tomu, že u zážehových (benzinových) motorů je měření emisí oxidu uhelnatého ve výfuku při volnoběhu motoru považováno za dostatečný ukazatel stavu údržby vozidla ohledně emisí.(24) Vzhledem k tomu, že při nepravidelné údržbě může být neúspěšnost při měření výfukových emisí poměrně vysoká.(25) Vzhledem k tomu, že u vozidel s benzinovými motory, u nichž předpisy pro schválení typu vyžadují vybavení řízenými systémy emisí, jako jsou třícestné katalyzátory řízené lambda sondou, musí být předpisy pro pravidelné měření emisí těchto vozidel přísnější než pro konvenční vozidla.(26) Vzhledem k tomu, že členské státy mohou případně vyjmout z oblasti působnosti této směrnice určitá historická vozidla; že mohou rovněž pro tato vozidla zavést vlastní předpisy pro technické prohlídky; že však tato možnost nesmí vést k uplatňování přísnějších předpisů než těch, kterým musela tato vozidla vyhovovat při kostrukci.(27) Vzhledem k tomu, že musí být možné upravit tuto směrnici tak, aby zohledňovala budoucí konstrukční změny vozidel, které usnadňují technické prohlídky, a aby rovněž zohledňovala vývoj v metodice technických prohlídek, jimiž se lépe zjistí skutečné podmínky provozu vozidla;(28) Vzhledem k tomu, že směrnice Rady 92/6/EHS [6] vyžaduje pro určité kategorie silničních vozidel montáž a použití omezovačů rychlosti(29) Vzhledem k tomu, že však do doby, kdy budou omezovače rychlosti technologicky natolik vyvinuty, aby jejich technická prohlídka probíhala snadněji, mohou některé součásti těchto zařízení podléhat technickým prohlídkám, pokud je to možné.(30) Vzhledem k tomu, že v současné době je ověřování, zda omezovače rychlosti správně fungují, ponecháno na členských státech užívajících k tomu prostředky, které uznávají za vhodné; že v patřičné době mají být harmonizovány kontrolní metody a normy.(31) Vzhledem k tomu, že Komise má posoudit provozní zkušenosti ohledně správné činnosti omezovačů rychlosti a předložit Radě zprávu; že závěry této zprávy budou tvořit základ pro další návrhy na změny v právní úpravě vztahující se na omezovače rychlosti.(32) Vzhledem k tomu, že pro vozidla taxislužby a sanitní vozy platí obdobné technické požadavky jako pro soukromé automobily; že položky, které mají být kontrolovány, by měly být proto také obdobné, přestože frekvence prohlídek se liší.(33) Vzhledem k tomu, že s ohledem na očekávané důsledky této směrnice na dotyčné hospodářské odvětví a s přihlédnutím k zásadě subsidiarity jsou opatření Společenství stanovená touto směrnicí nezbytná za účelem harmonizace pravidel pro technické prohlídky, aby bylo zabráněno narušení hospodářské soutěže mezi silničními dopravci a zaručeno, že vozidla jsou řádně kontrolována a udržována; že těchto cílů by nemohlo být plně dosaženo, kdyby členské státy jednaly jednotlivě.(34) Vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zrušených směrnic ve vnitrostátních právních předpisech a jejich použitelnost,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IObecná ustanoveníČlánek 11. V každém členském státě musí být motorová vozidla registrovaná v tomto státě a přívěsy a návěsy těchto vozidel přistavovány k technickým prohlídkám v souladu s touto směrnicí, a zejména jejími přílohami I a II.2. Kategorie vozidel určené k technické prohlídce, frekvence prohlídek a povinně kontrolované položky jsou uvedeny v přílohách I a II.Článek 2Technické prohlídky podle této směrnice musí provádět stát nebo veřejný orgán, který byl státem tímto úkolem pověřen, nebo subjekty či zařízení určené státem a pod jeho přímým dozorem, včetně soukromých subjektů. Pokud zařízení určená jako stanice technické kontroly vykonávají rovněž opravy motorových vozidel, musí členské státy zvláště usilovat o zajištění objektivity a vysoké kvality technických prohlídek vozidel.Článek 31. Členské státy přijmou opatření, která považují za nezbytná, aby mohlo být prokázáno, že vozidlo prošlo technickou prohlídkou vyhovující alespoň ustanovením této směrnice.Tato opatření sdělí ostatním členským státům a Komisi.2. Každý členský stát uzná doklad vydaný jiným členským státem, který uvádí, že motorové vozidlo registrované na jeho území spolu se svým přívěsem nebo návěsem prošlo technickou prohlídkou vyhovující alespoň ustanovením této směrnice, jako by tento doklad vydal sám.3. Členské státy používají vhodné postupy, aby v možném rozsahu zajistily, že účinek brzd vozidel registrovaných na jejich území vyhovuje požadavkům této směrnice.KAPITOLA IIVýjimky a odchylkyČlánek 41. Členské státy mohou vyjmout z oblasti působnosti této směrnice vozidla ozbrojených sil, složek zabezpečujících veřejný pořádek a požární ochrany.2. Členské státy mohou po konzultaci s Komisí vyjmout z oblasti působnosti této směrnice nebo podřídit zvláštním předpisům určitá vozidla provozovaná nebo užívaná za výjimečných podmínek a vozidla, která nejsou nikdy nebo téměřnikdy používaná na veřejně přístupných komunikacích, včetně historických vozidel vyrobených před 1. lednem 1960, nebo která jsou dočasně vyřazena z provozu.3. Členské státy mohou po konzultaci s Komisí stanovit vlastní normy pro kontroly historických vozidel.Článek 5Bez ohledu na přílohy I a II mohou členské státy:- stanovit bližší datum první povinné technické prohlídky a případně předepsat, že vozidlo musí projít technickou prohlídkou před registrací,- zkrátit dobu mezi dvěma po sobě jdoucími povinnými technickými prohlídkami,- zvýšit počet položek, které podléhají kontrole,- rozšířit požadavek pravidelných technických prohlídek na další kategorie vozidel,- předepsat zvláštní dodatečné prohlídky,- Text missing!- požadovat pro vozidla registrovaná na jejich území vyšší hodnoty minimálního účinku brzd, než které jsou uvedeny v příloze II, přičemž mohou do těchto vyšších hodnot zahrnout přezkušování vozidel s větším zatížením, pokud tyto požadavky nepřekračují požadavky původního schválení typu vozidla.Článek 61. Odchylně od příloh I a II mohou členské státy do 1. ledna 1993- odložit datum první povinné technické prohlídky,- prodloužit dobu mezi dvěma po sobě jdoucími povinnými technickými prohlídkami,- snížit počet položek, které podléhají kontrole,- změnit kategorie vozidel podléhajících povinným technickým kontrolám,za předpokladu, že před výše uvedeným dnem podléhají všechna lehká užitková vozidla uvedená v příloze 1 bodu 5 technickým prohlídkám v souladu s touto směrnicí.Avšak v členských státech, kde k 28. červenci 1988 nebyl pro tuto kategorii vozidel zaveden systém pravidelných technických prohlídek srovnatelný se systémem podle této směrnice, se odstavec 1 použije do 1. ledna 1995.2. V případě osobních automobilů uvedených v příloze I bodu 6 se odstavec 1 použije do 1. ledna 1994.Avšak v členských státech, kde k 31. prosinci 1991 nebyl pro tuto kategorii vozidel zaveden systém pravidelných technických prohlídek srovnatelný se systémem podle této směrnice, se odstavec 1 použije do 1. ledna 1998.KAPITOLA IIIZávěrečná ustanoveníČlánek 71. Rada přijme kvalifikovanou většinou na návrh Komise zvláštní směrnice nezbytné k definování minimálních požadavků a metod kontroly položek uvedených v příloze II.2. Všechny změny nezbytné k tomu, aby normy a metody definované ve zvláštních směrnicích byly přizpůsobeny technickému pokroku, se přijímají postupem podle článku 8.Článek 81. Komisi je nápomocen Výbor pro přizpůsobení směrnice o technických prohlídkách motorových vozidel a přípojných vozidel technickému pokroku (dále jen výbor) složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Výbor přijme svůj jednací řád.3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.4. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 91. Nejpozději do 31. prosince 1998 podá Komise Radě zprávu o technických prohlídkách osobních automobilů společně se všemi potřebnými návrhy, zejména uvedením frekvence a obsahu kontrol.2. Nejpozději do tří let po zavedení pravidelných kontrol omezovačů rychlosti přezkoumá Komise na základě získaných zkušeností, zda stanovené kontroly dostačují k odhalení poruch nebo neoprávněných zásahů do omezovačů rychlosti, nebo zda je třeba změnit platnou právní úpravu.Článek 10Směrnice uvedené v příloze III části A se zrušují dnem uvedeným v článku 11, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených v příloze III části B ve vnitrostátních právních předpisech a použitelnost.Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávacími tabulkami obsaženými v příloze IV.Článek 111. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 9. března 1998. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.3. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro zavedení systému kontrol stanovených touto směrnicí. Přijatá opatření musí být účinná, přiměřená a odrazující.Článek 12Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 13Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. prosince 1996.Za RadupředsedaS. Barrett[1] Úř. věst. C 193, 4.7.1996, s. 5 a s. 31.[2] Úř. věst. C 39, 12.2.1996, s. 24.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 29. února 1996 (Úř. věst. C 78, 18.3.1996, s. 27), společný postoj Rady ze dne 18. června 1996 (Úř. věst. C 248, 26.8.1996, s. 49) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. října 1996 (Úř. věst. C 347, 18.11.1996).[4] Úř. věst. L 47, 18.2.1977, s. 47. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 94/23/ES (Úř. věst. L 147, 14.6.1994, s. 6).[5] Směrnice Rady 71/320/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 37). Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/422/EHS (Úř. věst. L 233, 22.8.1991, s. 21).[6] Směrnice Rady 92/6/EHS ze dne 10. února 1992 o montáži a použití omezovačů rychlosti u určitých kategorií motorových vozidel ve Společenství (Úř. věst. L 57, 2.3.1992, s. 27).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IKATEGORIE VOZIDEL PODLÉHAJÍCÍCH TECHNICKÝM PROHLÍDKÁM A FREKVENCE KONTROLKategorie vozidla | Frekvence kontrol |1.Motorová vozidla pro přepravu cestujících určená pro přepravu více než devíti sedících osob včetně řidiče. | Jeden rok po uvedení vozidla do provozu a poté každoročně. |2.Motorová vozidla pro přepravu zboží, jejichž maximální přípustná hmotnost přesahuje 3500 kg | Jeden rok po uvedení vozidla do provozu a poté každoročně. |3.Přívěsy a návěsy, jejichž maximální přípustná hmotnost přesahuje 3500 kg | Jeden rok po uvedení vozidla do provozu a poté každoročně. |4.Vozidla taxislužby a sanitní vozy | Jeden rok po uvedení vozidla do provozu a poté každoročně. |5.Motorová vozidla s nejméně čtyřmi koly obvykle používaná pro přepravu zboží po silnici a s maximální přípustnou hmotností do 3500 kg, s výjimkou zemědělských traktorů a pracovních strojů | Čtyři roky po uvedení vozidla do provozu a poté každé dva roky. |6.Motorová vozidla s nejméně čtyřmi koly obvykle používaná pro přepravu cestujících a určená pro přepravu nejvýše devíti sedících osob včetně řidiče. | Čtyři roky po uvedení vozidla do provozu a poté každé dva roky. |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPOVINNĚ KONTROLOVANÉ POLOŽKYKontrolují se nejméně dále uvedené položky, za předpokladu, že se týkají zařízení, které je pro zkoušené vozidlo v daném členském státě povinné.Kontroly stanovené touto přílohou se mohou provádět vizuálně bez demontáže částí vozidla.Pokud se zjistí, že vozidlo nevyhovuje z hlediska dále uvedených položek kontroly, stanoví příslušný orgán členského státu postup, kterým se určí podmínky, za nichž se může vozidlo do nové technické prohlídky používat.1. VOZIDLA KATEGORIÍ 1, 2, 3, 4, 5, 6 |1.Brzdové systémyTechnické prohlídky brzdových systémů vozidel obsahují následující položky. Výsledky, kterých se dosáhne při kontrolách brzdových systémů, musí vyhovovat, pokud je to prakticky možné, technickým požadavkům směrnice 71/320/EHS. |Položky, které se ověřují nebo zkoušejí | Důvod pro nevyhovění |1.1Mechanický stav a funkce | |1.1.1Čep brzdového pedálu | obtížně pohyblivýopotřebené ložiskonadměrné opotřebení, vůle |1.1.2Stav brzdového pedálu a zdvih ovládacího zařízení brzd | nadměrný zdvih nebo nedostatečná rezerva zdvihuovládací orgán se správně neuvolňujeprotiskluzové pokrytí pedálu chybí, je volné nebo opotřebené tak, že je hladké |1.1.3Vývěva nebo kompresor a zásobníky | čas pro dosažení tlaku/podtlaku potřebného pro účinné brzdění je nadměrnýtlak vzduchu/podtlak je nedostatečný k zajištění nejméně dvou brzdění po vstupu výstražného zařízení do činnosti (nebo je ručička manometru v poli nebezpečí)únik vzduchu působící znatelný pokles tlaku nebo slyšitelný únik vzduchu |1.1.4Výstražná signalizace, manometr | nesprávná funkce nebo porucha výstražné signalizace poklesu tlaku nebo manometru |1.1.5Ručně ovládaný brzdič | prasklý nebo poškozený ovládač, nadměrné opotřebenívadná funkce brzdičenespolehlivé ovládání táhla brzdiče nebo celý brzdič nespolehlivývolné spoje nebo únik ze systémunevyhovující funkce |1.1.6Parkovací brzda, ovládací páka, západka parkovací brzdy | západka parkovací brzdy nearetuje správněnadměrné opotřebení čepu páky nebo západkového mechanismunadměrný zdvih páky znamenající nesprávné seřízení |1.1.7Brzdové ventily (brzdiče, vyfukovací ventily, regulátory tlaku atd.) | poškozené, nadměrný únik vzduchunadměrné množství oleje z kompresoruvadné upevnění nebo montážvytékání brzdové kapaliny |1.1.8Spojkové hlavice pro brzdění přípojných vozidel | vadné uzavírací kohouty nebo automaticky uzavírající ventilvadné upevnění nebo montážnadměrný únik vzduchu |1.1.9Zásobník energie, vzduchojem | poškozený, zkorodovaný, netěsnýodkalovací zařízení nefungujevadné upevnění nebo montáž |1.1.10Posilovací zařízení, hlavní válec (hydraulické systémy) | posilovací zařízení je vadné nebo neúčinnéhlavní válec je vadný nebo netěsnýhlavní válec je nespolehlivě namontovanýnedostatečné množství brzdové kapalinychybí víčko nádržky brzdové kapalinyvýstražná signalizace hladiny brzdové kapaliny rozsvícená nebo vadnánesprávná funkce výstražné signalizace hladiny brzdové kapaliny |1.1.11Brzdová potrubí | riziko závady nebo prasknutíúnik média z netěsného potrubí nebo spojůpoškozená nebo nadměrně zkorodovanánesprávně umístěná |1.1.12Brzdové hadice | nebezpečí závady nebo prasknutípoškozené, odřené, příliš krátké, zkroucenéúnik média z hadice nebo spojůvyboulení hadic pod tlakempórovitost |1.1.13Brzdová obložení | nadměrné opotřebenínasáklé olejem, tukem apod. |1.1.14Brzdové bubny, brzdové kotouče | nadměrné opotřebení, nadměrné rýhování, trhliny, stav ohrožující bezpečnost, lomyznečištěné olejem, tukem, ap.brzdové štíty nespolehlivě uchycené |1.1.15Brzdová lana, táhla, pákoví | lana poškozená, svazovanánadměrně opotřebované nebo zkorodovanéspoje lan nebo pákoví nespolehlivévadné lanovodyjakákoli omezení volného pohybu brzdového systémujakékoli nenormální pohyby pák a táhel svědčící o nesprávném seřízení nebo nadměrném opotřebení |1.1.16Brzdové válce (včetně pružinových válců a hydraulických válečků) | prasklé nebo poškozenénetěsnévadné upevnění nebo montážnadměrně zkorodovanénadměrný zdvih pístu nebo membrányprachovky chybějí nebo jsou nadměrně poškozené |1.1.17Zátěžový regulátor | vadné ovládací pákovínesprávné seřízenímechanismus zadřený, nefungujechybí |1.1.18Páky klíčů s automatickým seřizováním | mechanismus zadřený nebo má nenormální pohyb, nadměrné opotřebení nebo nesprávné seřízenívadné |1.1.19Systém odlehčovací brzdy (je-li na vozidle nebo je-li požadován) | vadné spoje nebo montážvadný |1.2Činnost a účinky systému provozního brzdění | |1.2.1Činnost (postupné zvyšování brzdné síly do maxima) | nedostatečná brzdná síla na jednom nebo více kolechbrzdná síla na kterémkoli kole je menší než 70 % největší síly zjištěné na druhém kole téže nápravy; v případě jízdní zkoušky brzdění se vozidlo nadměrně vychyluje z přímého směrunedosáhne se odstupňování brzdného účinku (blokování)nadměrná prodleva brzdného účinku na některém kolenadměrné kolísání brzdné síly vlivem deformovaných brzdových kotoučů nebo vlivem ovality brzdových bubnů |1.2.2Brzdný účinek | poměrný brzdný účinek vztažený k maximální přípustné hmotnosti nebo u návěsů k součtu přípustných hmotností na nápravy je menší než následující hodnoty:minimální brzdný účinek:kategorie 1: 50 %kategorie 2: 43 %3. kategorie 3: 40 %kategorie 4: 50 %kategorie 4: 50 %kategorie 6: 50 %nebobrzdná síla menší než je referenční hodnota, pokud ji specifikoval výrobce pro nápravu vozidla |1.3Činnost a brzdné účinky nouzového brzdění (pokud je zajišťováno zvláštním systémem) | |1.3.1Činnost | brzdy na jedné straně neúčinnébrzdná síla na kterémkoli kole je menší než 70 % největší síly zjištěné na druhém kole téže nápravynedosáhne se odstupňování brzdného účinku (blokování)nefunguje systém automatického brzdění u přípojných vozidel |1.3.2Brzdný účinek | pro všechny kategorie vozidel poměrný brzdný účinek menší než 50 %účinku provozního brzdění definovaného v bodu 1.2.2 a vztaženého k maximální přípustné hmotnosti nebo u návěsů k součtu přípustných hmotností na nápravy |1.4Činnost a brzdné účinky parkovací brzdy | |1.4.1Činnost | brzdy na jedné straně neúčinné |1.4.2Brzdný účinek | pro všechny kategorie vozidel poměrný brzdný účinek menší než 16 %, přičemž je vztažen k maximální přípustné hmotnosti, nebo u motorových vozidel menší než 12 %, když je vztažen k maximální přípustné hmotnosti jízdní soupravy, podle toho, která z obou hodnot je větší |1.5Činnost systému odlehčovací brzdy nebo výfukové brzdy | účinek nelze odstupňovat (u odlehčovací brzdy)závada ve funkci |1.6Protiblokovací systém | vadná funkce výstražné signalizace protiblokovacího systémuzávada v systému |VOZIDLA KATEGORIÍ 1, 2 a 3 | VOZIDLA KATEGORIÍ 4, 5 a 6 |2.Řízení a volant | 2.Řízení |2.1Mechanický stav2.2Volant2.3Vůle v řízení2.4Ložiska kol | 2.1Mechanický stav2.2Vůle v řízení2.3Připevnění systému řízení |3.Výhled | 3.Výhled |3.1Pole výhledu3.2Stav skla3.3Zpětná zrcátka3.4Stírače čelního skla3.5Ostřikovače čelního skla | 3.1Pole výhledu3.2Stav skla3.3Zpětná zrcátka3.4Stírače čelního skla3.5Ostřikovače čelního skla |4.Svítilny, světlomety, odrazky a elektrické zařízení | 4.Zařízení pro osvětlení |4.1Světlomety s dálkovým a potkávacím světlem4.1.1Stav a funkce4.1.2Seřízení4.1.3Spínače4.1.4Optický účinek | 4.1Světlomety s dálkovým a potkávacím světlem4.1.1Stav a funkce4.1.2Seřízení4.1.3Spínače |4.2Obrysové svítilny a doplňkové obrysové svítilny4.2.1Stav v funkce4.2.2Barva a optický účinek | 4.2Stav a funkce, stav rozptylových skel, barva a optický účinek:4.2.1obrysových svítilen4.2.2brzdových svítilen4.2.3směrových svítilen4.2.4zpětných světlometů4.2.5mlhových světlometů a svítilen4.2.6svítilen zadní registrační tabulky4.2.7odrazek4.2.8výstražných svítilen |4.3Brzdové svítilny4.3.1Stav a funkce4.3.2Barva a optický účinek | |4.4Směrové svítilny4.4.1Stav a funkce4.4.2Barva a optický účinek4.4.3Spínače4.4.4Frekvence přerušování světla | |4.5Přední mlhové světlomety a zadní mlhové svítilny4.5.1Umístění4.5.2Stav a funkce4.5.3Barva a optický účinek | |4.6Zpětné světlomety4.6.1Stav a funkce4.6.2Barva a optický účinek | |4.7Svítilna zadní registrační tabulky | |4.8Odrazkystav a barva | |4.9Sdělovače | |4.10Elektrické spojení tažného vozidla s přívěsem nebo návěsem | |4.11Elektrická vedení | |5.Nápravy, kola, pneumatiky, zavěšení náprav | 5.Nápravy, kola, pneumatiky, zavěšení náprav |5.1Nápravy | 5.1Nápravy |5.2Kola a pneumatiky | 5.2Kola a pneumatiky |5.3Zavěšení náprav | 5.3Zavěšení náprav |6.Podvozek a části připevněné k podvozku | 6.Podvozek a části připevněné k podvozku |6.1Podvozek nebo rám a části k nim připevněné6.1.1Celkový stav6.1.2Výfukové potrubí a tlumiče6.1.3Palivová nádrž nebo potrubí6.1.4Geometrické charakteristiky a stav zadního ochranného zařízení, těžké nákladní automobily6.1.5Nosič náhradního kola6.1.6Mechanická spojovací zař ízení na tažných vozidlech, přívěsech a návěsech | 6.1Podvozek nebo rám a části k nim připevněné6.1.1Celkový stav6.1.2Výfukové potrubí a tlumiče6.1.3Palivová nádrž nebo potrubí6.1.4Nosič náhradního kola6.1.5Bezpečnost mechanického spojovacího zařízení vozidla (je-li namontováno) |6.2Kabina a karoserie6.2.1Celkový stav6.2.2Uchycení6.2.3Dveře a zámky6.2.4Podlaha6.2.5Sedadlo řidiče6.2.6Stupačky | 6.2Karoserie6.2.1Stav nosné konstrukce6.2.2Dveře a zámky |7.Jiné vybavení | 7.Jiné vybavení |7.1Bezpečnostní pásy | 7.1Uchycení sedadla řidiče |7.2Hasicí přístroj | 7.2Uchycení baterie |7.3Zámky a zařízení proti neoprávněnému použití | 7.3Zvukové výstražné zařízení |7.4Výstražný trojúhelník | 7.4Výstražný trojúhelník |7.5Skříňka první pomoci7.5.1Zabezpečení jejího uchycení7.5.3Funkce | 7.5Bezpečnostní pásy7.5.2Stav pásů |7.6Zakládací klín (klíny) ke kolu | |7.7Zvukové výstražné zařízení | |7.8Rychloměr | |7.9Záznamové zařízení (zda je na vozidle, a neporušenost plomb)zkontroluje se platnosti štítku záznamového zařízení, pokud to vyžaduje nařízení (EHS) č. 3821/85zkontroluje se, v případě pochybnosti, zda jmenovitý obvod nebo rozměr pneumatiky souhlasí s údaji na štítku záznamového zařízeníkdyž je to prakticky možné, zkontroluje se, zda plomby záznamového zařízení, popřípadě jiná ochrana spojů proti neoprávněné manipulaci, jsou neporušené | |7.10Omezovač rychlostikdyž je to možné, zkontroluje se, zda omezovač rychlosti je namontován, jak to vyžaduje směrnice 92/6/EHSzkontroluje se platnost štítku omezovače rychlostikdyž je to prakticky možné, zkontroluje se, zda plomby omezovače rychlosti, popřípadě jiná ochrana spojů proti neoprávněné manipulaci, jsou neporušené | |8.Obtěžování okolí | 8.Obtěžování okolí |8.1Hluk | 8.1Hluk |VOZIDLA KATEGORIÍ 1, 2, 3, 4, 5 a 6 |8.2Emise z výfuku8.2.1Motorová vozidla se zážehovými motory (benzinovými)a)Jestliže emise z výfuku nejsou omezovány technicky pokročilými systémy k omezení emisí, jako je třícestný katalyzátor řízený kyslíkovou sondou:1.Vizuální kontrola výfukového systému, aby se zjistilo, že v systému nejsou žádné netěsnosti.2.Popřípadě vizuální kontrola systému k omezení emisí, aby se zjistilo, že požadované zařízení je namontováno.Po přiměřeně dlouhém stabilizování motoru (podle doporučení výrobce vozidla) se změří obsah oxidu uhelnatého (CO) ve výfukových plynech při volnoběhu motoru (bez zatížení).Maximální přípustné množství CO ve výfukových plynech je množství udané výrobcem vozidla. Není-li tato informace k dispozici nebo když se příslušné orgány členských států rozhodnou nepoužívat tento údaj jako referenční hodnotu, nesmí obsah CO překročit následující hodnoty:u vozidel registrovaných nebo uvedených poprvé do provozu v období ode dne, od něhož členské státy požadují, aby vozidla vyhovovala směrnici 70/220/EHS, do 1. října 1986:CO: 4,5 % objemových, u vozidel registrovaných nebo uvedených poprvé do provozu po 1. říjnu 1986: CO: 3,5 % objemových.b)Jestliže emise z výfuku jsou omezovány technicky pokročilými systémy k omezení emisí, jako je třícestný katalyzátor řízený kyslíkovou sondou:1.Vizuální kontrola výfukového systému, aby se zjistilo, že v systému nejsou žádné netěsnosti a že systém je úplný.2.Vizuální kontrola systému k omezení emisí, aby se zjistilo, že požadované zařízení je namontováno.3.Určení účinnosti systému k omezení emisí vozidla, a to změřením hodnoty lambda a obsahu CO ve výfukových plynech podle bodu 4 nebo podle postupů navržených výrobci a schválených při schválení typu. Pro každou zkoušku se motor stabilizuje podle doporučení výrobce vozidla.4.Emise z výfukového potrubí − mezní hodnotyMěření při volnoběhu motoru:Maximální přípustné množství CO ve výfukových plynech je množství udané výrobcem vozidla. Není-li tato informace k dispozici, nesmí maximální obsah CO přesáhnout hodnotu 0,5 % objemových.Měření při vysokých volnoběžných otáčkách, přičemž otáčky motoru musí být alespoň 2000 min-1:Obsah CO: maximálně 0,3 % objemových.Lambda: 1 ± 0,03 nebo podle specifikace výrobce.8.2.2Motorová vozidla se vznětovými motory (naftovými)Měření opacity výfukových plynů při volné akceleraci (bez zatížení, od volnoběhu do nejvyšších regulovaných otáček). Hladina koncentrace nesmí přesáhnout úroveň zaznamenanou na štítku podle směrnice 72/306/EHS. Není-li tato informace k dispozici nebo když se příslušné orgány členských států rozhodnou nepoužívat tento údaj jako referenční, jsou mezní hodnoty koeficientu absorpce následující:Maximální koeficient absorpce pro:vznětové motory s atmosférickým nasáváním: 2,5 m-1,přeplňované vznětové motory: 3,0 m-1,nebo ekvivalentní hodnoty při použití zařízení jiného typu, než jaké se použilo při ES schválení typu.Vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu před 1. lednem 1980 jsou z těchto požadavků vyjmuta.8.2.3Zkušební zařízeníEmise vozidel se zkoušejí na zařízeních konstruovaných k přesnému určení, zda byly dodrženy mezní hodnoty, které jsou předepsány nebo které udal výrobce.8.2.4Když se při ES schvalování typu zjistí, že u typu vozidla nejsou dodrženy mezní hodnoty stanovené touto směrnicí, mohou členské státy pro tento typ vozidla stanovit vyšší mezní hodnoty na základě průkazu předloženého výrobcem. Musí o tom neprodleně informovat Komisi a ta bude zase informovat ostatní členské státy. |VOZIDLA KATEGORIÍ 1, 2 a 3 | VOZIDLA KATEGORIÍ 4, 5 a 6 |8.3Potlačení vf rušení | |9.Doplňkové zkoušky pro vozidla sloužící k dopravě osob | |9.1Nouzové východy (včetně kladívek pro rozbití oken, označení nouzových východů) | |9.2Systém vytápění | |9.3Systém větrání | |9.4Rozmístění sedadel | |9.5Vnitřní osvětlení | |10.Identifikace vozidla | 10.Identifikace vozidla |10.1Tabulka s registračním číslem | 10.1Tabulka s registračním číslem |10.2Číslo podvozku | 10.2Číslo podvozku |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIČÁST AZrušené směrnice(podle článku 10)Směrnice Rady 77/143/EHS ze dne 29. prosince 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, a změny této směrnice:- směrnice Rady 88/449/EHS,- směrnice Rady 91/225/EHS,- směrnice Rady 91/328/EHS,- směrnice Rady 92/54/EHS,- směrnice Rady 92/55/EHS,- Komisijas Direktīva 94/23/ES.ČÁST BSměrnice | Lhůty pro |promítnutí | provedení |77/143/EHS (Úř. věst. L 47, 18.2.1977, s. 47) | 31. prosinec 1977 | 31. prosinec 1977 |88/449/EHS (Úř. věst. L 222, 12.8.1988, s. 10) | 28. červenec 1990 | 28. červenec 1990 |91/225/EHS (Úř. věst. L 103, 23.4.1991, s. 3) | 1. leden 1992 | 1. leden 1992 |91/328/EHS (Úř. věst. L 178, 6.7.1991, s. 29) | 1. červenec 1993 | 1. červenec 1993 |92/54/EHS (Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 63) | 22. červen 1993 | 22. červen 1993 |92/55/EHS (Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 68) | 22. červen 1993 | |pro vozidla uvedená v příloze II oddílu 8.2.1 písm. a): | | 1. leden 1994 |pro vozidla uvedená v příloze II oddílu 8.2.2: | | 1. leden 1996 |pro vozidla uvedená v příloze II oddílu 8.2.1. písm. b) | | 1. leden 1997 |94/23/ES (Úř. věst. L 147, 14.6.1994, s. 6) | 1. leden 1997 | 1. leden 1997 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVSROVNÁVACÍ TABULKA č. 1(dostupná část)tato směrnice | 77/143/EHS | 88/449/EHS | 91/225/EHS | 91/328/EHS | 92/54/EHS | 92/55/EHS | 94/23/ES |čl. 1 odst. 1 | článek 1 | | | | | | |čl. 1 odst. 2 | čl. 2 odst. 1 | | | | | | |článek 2 | článek 4 | | | | | | |čl. 3 odst. 1 první pododstavec | čl. 5 odst. 1 | | | | | | |čl. 3 odst. 1 druhý pododstavec | čl. 5 odst. 3 | | | | | | |čl. 3 odst. 2 | čl. 5 odst. 2 | | | | | | |čl. 3 odst. 3 | | | | | | | článek 2 |čl. 4 odst. 1 | čl. 2 odst. 2 | | | | | | |čl. 4 odst. 2 | čl. 2 odst. 3 | | | | | | |čl. 4 odst. 3 | | | | | | | článek 4 |článek 5 (první až šestá odrážka | článek 3 | | | | | | |článek 5 (sedmá odrážka) | | | | | | | článek 3 |čl. 6 odst. 1 | čl. 7 odst. 1 | čl. 1 odst. 1 | | | | | |čl. 6 odst. 2 | | | | čl. 1 odst. 1 | | | |čl. 7 odst. 1-2 | | | článek 1 | | | | |čl. 8 odst. 1-4 | | | článek 1 | | | | |čl. 9 odst. 1 | | | | článek 3 | | | |čl. 9 odst. 2 | | | | | | | |článek 10 | | | | | | | |čl. 11 odst. 1 | článek 6 | čl. 2 odst. 1 | čl. 2 odst. 1 | čl. 2 odst. 1 | čl. 2 odst. 1 | čl. 2 odst. 1-3 | čl. 5 odst. 1 |čl. 11 odst. 2 | | čl. 2 odst. 2 | čl. 2 odst. 2 | čl. 2 odst. 2 | čl. 2 odst. 2 | | čl. 5 odst. 2 |čl. 11 odst. 3 | | | | | | | |článek 12 | | | | | | čl. 2 odst. 4 | |článek 13 | | | | | | | |SROVNÁVACÍ TABULKA č. 2(kategorie vozidel podléhajících technické prohlídce)tato směrnice | 77/143/EHS | 88/449/EHS | 91/225/EHS | 91/328/EHS | 92/54/EHS | 92/55/EHS | 94/23/ES |příloha 1 | příloha 1 | | | | | | |kategorie 1 | kategorie 1 | | | | | | |kategorie 2 | kategorie 2 | | | | | | |kategorie 3 | kategorie 3 | | | | | | |kategorie 4 | kategorie 4 | | | | | | |kategorie 5 | | čl. 1 odst. 2 | | | | | |kategorie 6 | | | | čl. 1 odst. 2 | | | |SROVNÁVACÍ TABULKA č. 3(položky podléhající kontrole)tato směrnice | 77/143/EHS | 88/449/EHS | 91/225/EHS | 91/328/EHS | 92/54/EHS | 92/55/EHS | 94/23/EHS |příloha II | příloha II | | | | | | |úvodní věta 1 | úvodní věta 1 | | | | | | |úvodní věta 2 | | | | | čl. 1 odst. 1 | | |úvodní věta 3 | | | | | čl. 1 odst. 1 | | |bod 1 | | | | | čl. 1 odst. 1 | | |bod 1.2 | | | | | | | |bod 1.2.1 | | | | | | | článek 1 |bod 1.2.2 | | | | | | | |bod 1.3 | | | | | čl. 1 odst. 1 | | |bod 1.3.1 | | | | | | | |bod 1.3.2 | | | | | | | článek 1 |bod 1.4 | | | | | čl. 1 odst. 1 | | |bod 1.4.1 | | | | | | | |bod 1.4.2 | | | | | | | článek 1 |bod 1.5 | | | | | čl. 1 odst. | | |bod 1.6 | | | | | | | |bod 2 | | čl. 1 odst. 3 | | | | | |bod 7.8 | | | | | | | |bod 7.9 (hlava) (odrážka 1 až 3) | čl. 1 odst. 3 | | | | | | |bod 7.10 (odrážka 1 až 3) | | | | | | | |bod 8 | | čl. 1 odst. 3 | | | | | |bod 8.1 | | | | | | | |bod 8.2 | | | | | | | |bod 8.2.4 | | | | | | čl. 1 odst. | |bod 8.3 | | čl. 1 odst. 3 | | | | | |bod 10.2 | | | | | | | |--------------------------------------------------


title: Třináctá směrnice Rady ze dne 17. listopadu 1986 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným na území Společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

31986L0560

Úřední věstník L 326 , 21/11/1986 S. 0040 - 0041 Finské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0130  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0130

		Třináctá směrnice Radyze dne 17. listopadu 1986o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným na území Společenství(86/560/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 99 a 100 této smlouvy,s ohledem na šestou směrnici Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [1], a zejména na čl. 17 odst. 4 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise [2],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],vzhledem k tomu, že směrnice 79/1072/EHS [5] o postupu vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani neusazeným v tuzemsku stanoví v článku 8, že v případě osob povinných k dani neusazených na území Společenství mohou členské státy odmítnout vrácení daně nebo je vázat na splnění zvláštních podmínek;vzhledem k tomu, že je třeba zajistit harmonický rozvoj obchodních vztahů mezi Společenstvím a třetími zeměmi na základě ustanovení směrnice 79/1072/EHS, s přihlédnutím k odlišným poměrům ve třetích zemích;vzhledem k tomu, že je třeba zabránit určitým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se1. "osobou povinnou k dani neusazenou ve Společenství" rozumí osoba povinná k dani podle čl. 4 odst. 1 směrnice 77/388/EHS, která v období uvedeném v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice nemá na daném území ani sídlo své hospodářské činnosti ani stálou provozovnu, z níž provádí obchodní operace, ani, neexistuje-li toto sídlo nebo provozovna, bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje, a která ve stejném období v členském státě uvedeném v článku 2 nedodala zboží ani neposkytla služby s výjimkou:a) přepravních služeb a vedlejších přepravních služeb, které jsou podle čl. 14 odst. 1 písm. i), článku 15 nebo čl. 16 odst. 1 částí B, C a D směrnice 77/388/EHS osvobozeny od daně,b) služeb, u kterých podle čl. 21 bodu 1 písm. b) směrnice 77/388/EHS vzniká daňová povinnost pouze příjemci služeb;2. "územím Společenství" rozumí území členských států, na které se vztahuje směrnice 77/388/EHS.Článek 21. Aniž jsou dotčeny články 3 a 4, vrátí každý členský stát osobě povinné k dani neusazené na území Společenství za níže stanovených podmínek daň z přidané hodnoty, která byla vybrána buď u služeb poskytnutých či movitých věcí dodaných jinými osobami povinnými k dani v tuzemsku, nebo u dovozu zboží do tuzemska, pokud jsou toto zboží a tyto služby použity pro plnění uvedená v čl. 17 odst. 3 písm. a) a b) směrnice 77/388/EHS anebo pro služby uvedené v čl. 1 bodu 1 písm. b) této směrnice.2. Členské státy mohou podmínit vrácení daně podle odstavce 1 poskytnutím srovnatelných výhod v oblasti daní z obratu třetími zeměmi.3. Členské státy mohou požadovat jmenování daňového zástupce.Článek 31. Vracení daně podle čl. 2 odst. 1 se provádí na žádost osoby povinné k dani. Členské státy stanoví podmínky pro podávání žádostí, včetně lhůt pro jejich podání, období, na které se má žádost vztahovat, orgány příslušné pro přijímání žádostí a minimální částky, pro které lze žádat o vrácení daně. Stanoví také podrobnosti pro vracení daně včetně lhůt. Uloží žadateli povinnosti nezbytné k tomu, aby mohla být posouzena oprávněnost žádosti a aby nedocházelo k daňovým únikům, a zejména vyžadují, aby žadatel prokázal, že vykonává hospodářskou činnost podle čl. 4 odst. 1 směrnice 77/388/EHS. Žadatel musí písemným prohlášením potvrdit, že ve stanoveném období neuskutečnil žádné plnění, které nesplňuje podmínky stanovené v čl. 1 bodu 1 této směrnice.2. Daň nelze vracet za podmínek výhodnějších, než jsou podmínky pro osoby povinné k dani usazené ve Společenství.Článek 41. Pro účely této směrnice je nárok na vrácení daně vymezen v souladu s článkem 17 směrnice 77/388/EHS, jak je uplatňován v členském státě, v němž se daň vrací.2. Členské státy však mohou stanovit vyloučení některých výdajů nebo vázat vrácení daně na splnění dalších podmínek.3. Tato směrnice se nevztahuje na dodání zboží, které je nebo může být osvobozeno od daně na základě čl. 15 bodu 2 směrnice 77/388/EHS.Článek 51. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1988. Tato směrnice se vztahuje jen na žádosti o vrácení daně z přidané hodnoty z pořízení zboží a služeb fakturovaného po tomto dni nebo z dovozů uskutečněných po tomto dni.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice, a uvědomí Komisi o tom, zda využijí možnosti dané čl. 2 odst. 2. Komise o tom uvědomí ostatní členské státy.Článek 6Do tří let ode dne uvedeného v článku 5 předloží Komise Radě a Evropskému parlamentu po konzultaci s členskými státy zprávu o používání této směrnice, a zejména čl. 2 odst. 2.Článek 7Poslední věta čl. 17 odst. 4 směrnice 77/388/EHS a článek 8 směrnice 79/1072/EHS pozbývají v každém členském státě účinku ke dni provedení této směrnice, nejpozději však ke dni stanovenému v článku 5 této směrnice.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. listopadu 1986.Za RadupředsedaN. Lawson[1] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1.[2] Úř. věst. C 223, 27.8.1982, s. 5 a Úř. věst. C 196, 23.7.1983, s. 6.[3] Úř. věst. C 161, 20.6.1983, s. 111.[4] Úř. věst. C 176, 4.7.1983, s. 22.[5] Úř. věst. L 331, 27.12.1979, s. 11.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/24/ES ze dne 23. dubna 2009 o právní ochraně počítačových programů (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP)

text:
               5.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 111/16

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/24/ES
   ze dne 23. dubna 2009
   o právní ochraně počítačových programů
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Obsah směrnice Rady 91/250/EHS ze dne 14. května 1991 o právní ochraně počítačových programů (3) byl změněn (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Vývoj počítačových programů vyžaduje využití značných lidských technických a finančních zdrojů, zatímco kopírování počítačových programů je možné s velice nízkými náklady v porovnání s náklady na jejich nezávislý vývoj.

               (3)

               Počítačové programy hrají stále významnější roli v mnoha průmyslových odvětvích, a technologie počítačových programů mohou být tedy považovány za podstatné pro průmyslový rozvoj Společenství.

               (4)

               Určité rozdíly, kterými se vyznačují právní předpisy členských států v oblasti ochrany počítačových programů mají přímé a záporné účinky na fungování vnitřního trhu, pokud jde o počítačové programy.

               (5)

               Je nezbytné stávající rozdíly, které mají uvedené záporné účinky, odstranit a zabránit tomu, aby se vytvořily rozdíly nové, není však nezbytné odstraňovat či bránit vzniku rozdílů, které příliš nenaruší fungování vnitřního trhu.

               (6)

               Právní rámec Společenství se ve věci ochrany počítačových programů může nejprve omezit na to, že uloží členským státům povinnost chránit počítačové programy stejně jako literární díla podle autorského práva a určit subjekt a předmět právní ochrany, výlučná práva, kterých by se chráněné osoby mohly dovolávat při udělování svolení nebo zakazování určitých právních úkonů, a rovněž stanovit dobu trvání ochrany.

               (7)

               Pro účely této směrnice se „počítačovým programem“ rozumí programy v jakékoliv formě, včetně těch, které jsou součástí technického vybavení (hardware). Tento výraz zahrnuje rovněž přípravné koncepční práce vedoucí k vytvoření počítačového programu za podmínky, že povaha těchto prací v pozdější etapě umožní vytvoření počítačového programu.

               (8)

               Kritéria uplatňovaná při zjišťování, zda počítačový program je nebo není původním dílem, by neměla obsahovat žádné kvalitativní hodnocení nebo posuzování estetických vlastností programu.

               (9)

               Společenství vyvíjí úsilí v podpoře mezinárodní normalizace.

               (10)

               Počítačový program je určen ke komunikaci a spolupráci s ostatními prvky počítačového systému a s uživateli. Za tímto účelem je nezbytné logické a případně i fyzické propojení a interakce umožňující náležité fungování veškerých prvků programového a technického vybavení s jiným programovým a technickým vybavením i s uživateli. Části programu, které toto vzájemné propojení a interakci mezi jednotlivými prvky programového a technického vybavení umožňují, jsou obecně nazývány „rozhraní“. Toto funkční propojení a interakce jsou obecně nazývány „interoperabilita“; tuto „interoperabilitu“ lze vymezit jako schopnost vzájemně si vyměňovat informace a vzájemně vyměněné informace užívat.

               (11)

               Pro vyloučení jakýchkoliv nejasností je nutno stanovit, že předmětem ochrany je pouze vyjádření počítačového programu a že myšlenky a zásady, na kterých jsou založeny jednotlivé prvky programu včetně myšlenek a zásad, na kterých jsou založena rozhraní, nejsou chráněny autorským právem ve smyslu této směrnice. V souladu s touto zásadou autorského práva se ochrana podle této směrnice nevztahuje na myšlenky a zásady, na kterých je založena logika, algoritmy a programovací jazyky. V souladu s právními předpisy a judikaturou členských států, jakož i s mezinárodními smlouvami o autorských právech je autorskými právy chráněno vyjádření těchto myšlenek a zásad.

               (12)

               Pro účely této směrnice se „pronájmem“ rozumí zpřístupnění počítačového programu nebo jeho rozmnoženiny k užití na omezenou dobu a za výdělečným účelem. Tento výraz nezahrnuje veřejné půjčování, na které se tudíž tato směrnice nevztahuje.

               (13)

               Výlučné právo autora zamezit neoprávněnému rozmnožování jeho díla by mělo vzhledem k počítačovým programům podléhat omezené výjimce umožňující pořízení rozmnoženiny technicky nezbytné pro využití programu oprávněným nabyvatelem. To znamená, že úkony spočívající v nahrávání a provozování nezbytném k využití oprávněně nabyté rozmnoženiny programu a ani opravování chyb v rozmnoženině nesmí být smluvně zakázáno. Pokud smlouva neobsahuje zvláštní omezení, především pro případ prodeje rozmnoženin programů, může oprávněný nabyvatel provádět jakýkoliv jiný úkon nezbytný k využívání rozmnoženiny programu v souladu s předpokládaným účelem programu.

               (14)

               Oprávněnému uživateli počítačového programu nesmí být bráněno v tom, aby prováděl úkony nezbytné ke zkoumání, studiu nebo zkoušení funkčnosti tohoto programu za podmínky, že těmito úkony nejsou porušena autorská práva k programu.

               (15)

               Neoprávněné rozmnožování, překlad, zpracování nebo změna formy kódu, ve které byla rozmnoženina počítačového programu poskytnuta, je porušením výlučných práv autora. Za určitých okolností však může rozmnožení kódu počítačového programu anebo překlad formy kódu být nezbytné pro získání informací nutných pro interoperabilitu nezávisle vytvořeného programu s jinými programy. Je tedy nutno mít na zřeteli, že pouze za těchto přesně vymezených okolností jsou úkony spočívající v rozmnožení a překladu, provedené oprávněným uživatelem rozmnoženiny programu nebo jeho jménem, v souladu s právem a s dobrými mravy, a nevyžadují tedy svolení nositele autorských práv. Jedním z cílů této výjimky je umožnit propojení všech prvků počítačového systému včetně prvků pocházejících od různých výrobců, tak, aby tyto prvky mohly společně fungovat. Taková výjimka z výlučných práv autora nesmí být používána způsobem, který by přivodil újmu právem chráněným zájmům nositele práva nebo by byl v rozporu s využíváním programu obvyklým způsobem.

               (16)

               Ochrana počítačových programů podle právních předpisů o autorských právech nesmí být na překážku tomu, aby byly v případě nutnosti uplatňovány jiné formy ochrany. Jakákoliv jiná smluvní ustanovení, která jsou v rozporu s ustanoveními této směrnice o rozkladu anebo s výjimkami ustanovenými ve směrnici o pořizování záložní rozmnoženiny nebo pozorování, studování nebo zkoušení fungování programu musí být tedy považována od počátku za neplatná.

               (17)

               Ustanoveními této směrnice není dotčeno uplatňování soutěžních předpisů podle článků 81 a 82 Smlouvy, pokud dodavatel mající dominantní postavení odmítne zpřístupnit informace nezbytné k dosažení interoperability ve smyslu této směrnice.

               (18)

               Ustanovení této směrnice by se neměla vztahovat na zvláštní právní předpisy Společenství, které již byly přijaty, pokud jde o zveřejňování rozhraní v oblasti telekomunikací, a ani na rozhodnutí Rady týkající se normalizace v oblasti informačních technologií a telekomunikací.

               (19)

               Touto směrnicí nejsou dotčeny odchylky stanovené vnitrostátními právními předpisy, které provádějí Bernskou úmluvu v bodech, které nejsou předmětem této směrnice.

               (20)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze I části B,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Předmět ochrany
   1.   V souladu s ustanoveními této směrnice chrání členské státy počítačové programy autorskými právy stejně jako literární díla ve smyslu Bernské úmluvy o ochraně literárních a uměleckých děl. Pro účely této směrnice se „počítačovým programem“ rozumí i přípravný koncepční materiál.
   2.   Ochrana podle této směrnice se vztahuje na vyjádření počítačového programu v jakékoliv formě. Myšlenky a zásady, na kterých je založen kterýkoliv z prvků počítačového programu včetně myšlenek a zásad, na kterých je založeno jeho rozhraní, nejsou chráněny autorským právem podle této směrnice.
   3.   Počítačový program je chráněn, pokud je původní, v tom smyslu, že je vlastním duševním výtvorem autora. Pro stanovení způsobilosti k ochraně není uplatňováno žádné jiné kritérium.
   4.   Ustanovení této směrnice se použijí též na programy vytvořené před 1. lednem 1993, aniž by byly dotčeny úkony uzavřené a práva nabytá před tímto datem.
   Článek 2
   Autorství počítačového programu
   1.   Autorem počítačového programu je fyzická osoba nebo skupina fyzických osob, které daný program vytvořily, nebo pokud to právní předpisy příslušného členského státu připouští, právnická osoba označovaná těmito právními předpisy za nositele tohoto práva.
   Pokud právní předpisy členského státu uznávají kolektivní díla, považuje se za autora díla osoba, která se podle právních předpisů příslušného členského státu považuje za toho, kdo takové dílo vytvořil.
   2.   Pokud je počítačový program vytvořen několika fyzickými osobami společně, jsou nositeli výlučných práv tyto osoby společně.
   3.   Pokud je počítačový program vytvořen zaměstnancem v rámci výkonu jeho povinností nebo podle pokynů jeho zaměstnavatele, je zaměstnavatel výlučně oprávněn vykonávat veškerá majetková práva k takto vytvořenému počítačovému programu, pokud není smlouvou stanoveno jinak.
   Článek 3
   Subjekty ochrany
   Ochrana je přiznána jakékoliv fyzické nebo právnické osobě, která je oprávněná podle ustanovení vnitrostátních právních předpisů o autorském právu k literárním dílům.
   Článek 4
   Úkony podléhající omezení
   1.   S výhradou ustanovení článků 5 a 6 zahrnují výlučná práva nositele práv ve smyslu článku 2 právo činit sám a právo udělovat svolení jinému k

               a)

               stálému nebo dočasnému rozmnožování počítačového programu jako celku nebo jeho části, a to jakýmikoliv prostředky a v jakékoliv formě. Pokud je takové rozmnožování nezbytné pro zavedení, zobrazení, provoz, přenos nebo ukládání počítačového programu do paměti, vyžadují tyto rozmnožovací úkony svolení nositele práva;

               b)

               překladům, zpracováním, úpravám a k jakékoliv jiné změně počítačového programu a k rozmnožování programu z těchto úkonů vyplývajícímu, aniž jsou dotčena práva osoby provádějící změnu programu;

               c)

               jakékoliv formě veřejného šíření, včetně pronájmu, jehož předmětem je původní počítačový program nebo jeho rozmnoženiny.

         2.   První prodej rozmnoženiny počítačového programu ve Společenství provedený nositelem práv nebo s jeho svolením je vyčerpáním práva na šíření této rozmnoženiny v rámci Společenství s výjimkou práva na kontrolu dalšího pronájmu počítačového programu nebo jeho rozmnoženin.
   Článek 5
   Výjimky z úkonů podléhajících omezení
   1.   Pokud nejsou ve smlouvě sjednána zvláštní ustanovení, nevyžadují svolení nositele práv úkony uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a) a b), pokud se jedná o úkony nezbytné k tomu, aby umožnily oprávněnému nabyvateli užívat počítačový program způsobem, ke kterému je určen, včetně opravy chyb.
   2.   Oprávněnému uživateli počítačového programu nemůže být smluvně bráněno, aby z něho pořizoval záložní rozmnoženinu, pokud je nezbytná pro užívání programu.
   3.   Osoba oprávněná užívat rozmnoženinu počítačového programu může při zavádění, zobrazování, provozu, přenosu nebo ukládání do paměti počítačového programu, k němuž je oprávněna, bez svolení nositele práv tento program zkoumat, studovat nebo zkoušet jeho funkčnost za účelem zjištění myšlenek a zásad, které jsou základem kteréhokoliv z prvků programu.
   Článek 6
   Rozklad
   1.   Svolení nositele práv není požadováno, pokud je rozmnožování kódu nebo překlad formy tohoto kódu ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) nezbytný pro získání informací o interoperabilitě nezávisle vytvořeného počítačového programu s jinými programy za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:

               a)

               uvedené úkony jsou prováděny nabyvatelem licence nebo oprávněným uživatelem rozmnoženiny počítačového programu anebo jejich jménem, a to osobou k tomuto pověřenou;

               b)

               informace nezbytné k dosažení interoperability nebyly dříve pro osoby uvedené v písm. a) snadno a rychle přístupné a

               c)

               uvedené úkony jsou omezeny na části původního programu nezbytné pro dosažení interoperability.

         2.   Ustanovení odstavce 1 nezakládají oprávnění k tomu, aby informace získané v rámci uplatňování tohoto odstavce

               a)

               byly používány k jiným účelům, než k dosažení interoperability počítačového programu vytvořeného nezávislým způsobem;

               b)

               byly předávány třetím osobám s výjimkou případů, kdy je to nezbytné k dosažení interoperability nezávisle vytvořeného počítačového programu, nebo

               c)

               byly používány pro vývoj, výrobu nebo odbyt počítačového programu, jehož vyjádření je ve své podstatě podobné, nebo k jakémukoliv úkonu porušujícímu autorská práva.

         3.   V souladu s ustanoveními Bernské úmluvy o ochraně literárních a uměleckých děl nesmí být tento článek vykládán způsobem, který by umožnil, že by jeho provádění způsobilo neodůvodněnou újmu na oprávněných zájmech nositele práva nebo jím bylo dotčeno běžné využívání počítačového programu.
   Článek 7
   Zvláštní ochranná opatření
   1.   Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a aniž tím jsou dotčena ustanovení článků 4, 5 a 6 přiměřená opatření týkající se osob, které se dopustí některého z následujících činů:

               a)

               uvádění do oběhu rozmnoženiny počítačového programu s vědomím nebo s důvodným podezřením, že se jedná o nepovolenou rozmnoženinu;

               b)

               držení rozmnoženiny počítačového programu pro obchodní účely s vědomím nebo s důvodným podezřením, že se jedná o nepovolenou rozmnoženinu;

               c)

               uvádění do oběhu nebo držení jakýchkoliv prostředků pro obchodní účely, jejichž jediným účelem je usnadňovat neoprávněné odstraňování nebo vyřazování z provozu jakéhokoliv technického zařízení, které mohlo být vytvořeno za účelem ochrany počítačového programu.

         2.   Jakákoliv nepovolená rozmnoženina počítačového programu může být podle právních předpisů příslušného členského státu zabavena.
   3.   Členské státy mohou stanovit, že mohou být zabaveny prostředky uvedené v odst. 1 písm. c).
   Článek 8
   Další uplatňování jiných právních předpisů
   Ustanoveními této směrnice nejsou dotčeny jiné právní přepisy vztahující se zejména na patenty, ochranné známky, nekalou soutěž, obchodní tajemství, ochranu polovodičových výrobků nebo smluvní právo.
   Veškerá smluvní ustanovení, která jsou v rozporu s článkem 6 nebo s výjimkami uvedenými v čl. 5 odst. 2 a 3, jsou od počátku neplatná.
   Článek 9
   Sdělení
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 10
   Zrušení
   Směrnice 91/250/EHS ve znění směrnice uvedené v příloze I části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze I části B.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 11
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 12
   Adresáti
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 23. dubna 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         P. NEČAS

      (1)  Úř. věst. C 204, 9.8.2008, s. 24.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. června 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 23. března 2009.

      (3)  Úř. věst. L 122, 17.5.1991, s. 42.

      (4)  Viz příloha I část A.

      PŘÍLOHA I
      ČÁST A

         Zrušená směrnice a její následná změna

         (uvedená v článku 10)

                  Směrnice Rady 91/250/EHS
                  (Úř. věst. L 122, 17.5.1991, s. 42)

                  Směrnice Rady 93/98/EHS
                  (Úř. věst. L 290, 24.11.1993, s. 9)

                  Pouze čl. 11 odst. 1

            ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu

         (uvedené v článku 10)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  91/250/EHS

                  31. prosince 1992

                  93/98/EHS

                  30. června 1995

      PŘÍLOHA II

         Srovnávací tabulka

                  Směrnice 91/250/EHS

                  Tato směrnice

                  Čl. 1 odst. 1, 2 a 3

                  Čl. 1 odst. 1, 2 a 3

                  Čl. 2 odst. 1 první věta

                  Čl. 2 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 2 odst. 1 druhá věta

                  Čl. 2 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 2 odst. 2 a 3

                  Čl. 2 odst. 2 a 3

                  Článek 3

                  Článek 3

                  Čl. 4 úvodní slova

                  Čl. 4 odst. 1 úvodní slova

                  Čl. 4 písm. a)

                  Čl. 4 odst. 1 písm. a)

                  Čl. 4 písm. b)

                  Čl. 4 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 4 písm. c) první věta

                  Čl. 4 odst. 1 písm. c)

                  Čl. 4 písm. c) druhá věta

                  Čl. 4 odst. 2

                  Články 5, 6 a 7

                  Články 5, 6 a 7

                  Čl. 9 odst. 1 první věta

                  Čl. 8 první pododstavec

                  Čl. 9 odst. 1 druhá věta

                  Čl. 8 druhý pododstavec

                  Čl. 9 odst. 2

                  Čl. 1 odst. 4

                  Čl. 10 odst. 1

                  —

                  Čl. 10 odst. 2

                  Článek 9

                  —

                  Článek 10

                  —

                  Článek 11

                  Článek 11

                  Článek 12

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice Komise 1999/76/ES ze dne 23. července 1999, kterou se stanoví analytická metoda Společenství pro stanovení lasalocidu sodného v krmivechText s významem pro EHP

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0076

Úřední věstník L 207 , 06/08/1999 S. 0013 - 0017

		Směrnice Komise 1999/76/ESze dne 23. července 1999,kterou se stanoví analytická metoda Společenství pro stanovení lasalocidu sodného v krmivech(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/373/EHS ze dne 20. července 1970 o zavedení metod odběru vzorků a analytických metod pro úřední kontrolu krmiv, [1] naposledy pozměněnou aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 2 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice 70/373/EHS stanoví, že úřední kontroly krmiv za účelem prověření toho, zda splňují požadavky stanovené právními a správními předpisy týkajícími se jejich jakosti a složení, se provádí za použití metod Společenství pro odběr vzorků a analýz.(2) Směrnice Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [2], naposledy pozměněná nařízením Komise (ES) č. 866/1999 [3], stanoví, aby obsah lasalocidu sodného musí být uveden na etiketě, pokud jsou tyto látky přidány do premixů a krmiv.(3) Musí být stanoveny analytické metody Společenství pro kontrolu těchto látek.(4) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro krmiva,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy stanoví, že analýzy pro úřední kontrolu obsahu lasalocidu sodného v krmivech a premixech se provádějí za použití metod uvedených v příloze této směrnice.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. ledna 2000. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Budou tyto předpisy používat od 1. února 2000.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. července 1999.Za KomisiFranz Fischlerčlen Komise[1] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 2.[2] Úř. věst. L 270, 14.12.1970, s. 1.[3] Úř. věst. L 108, 27.4.1999, s. 20.--------------------------------------------------PŘÍLOHASTANOVENÍ LASALOCIDU SODNÉHOSodná sůl polyetheru monokarboxylové kyseliny produkované Streptomyces lasaliensis1. Účel a oblast použitíTato metoda slouží ke stanovení lasalocidu sodného v krmivech a premixech. Hranice detekce je 5 mg/kg, hranice stanovení 30 mg/kg.2. PrincipLasalocid sodný je extrahován ze vzorku do okyseleného methanolu a stanoven vysoce účinnou kapalinovou chromatografíí (High Performance Liquid Chromatography, HPLC) na obrácené fázi za využití spektrofluorometrického detektoru.3. Činidla3.1 Fosrorečnan dihydrogendraselný (KH2PO4)3.2 Kyselina orthofosforečná, w = 85 %3.3 Kyselina orthofosforečná ředěná, ρ= 20 %Rozpustit 23,5 ml kyseliny ortofosforečné (3.2.) ve 100 ml vody3.4 6-methyl-2-heptylamin (1,5-dimethylhexylamin), w = 99 %3.5 Methanol, HPLC čistota3.6 Kyselina chlorovodíková, ρ20 = 1,19 g/ml3.7 Roztok fosfátového pufru, c = 0,01 mol/lRozpustit 1.36 g KH2PO4 (3.1) v 500 ml vody (3.11), přidat 3,5 ml kyseliny ortofosforečné (3.2) a 10,0 ml 6-methyl-2-heptylaminu (3.4). Pomocí roztoku kyseliny ortofosforečné (3.3) nastavit pH na 4,0 a rozředit do 1000 ml vodou (3.11).3.8 Okyselený methanolDo odměrné Elenmayerovy baňky o objemu 1000 ml přenést 5,0 ml kyseliny chlorovodíkové (3.6), doplnit po značku methanolem (3.5) a promíchat. Tento roztok by měl být připravován čerstvě bezprostředně před použitím.3.9 HPLC mobilní fáze, roztok fosfátového pufru a methanolu 5 + 95 (obj. + obj.)Promíchat 5 ml roztoku fosfátového pufru (3.7) s 95 ml mehtanolu (3.5).3.10 Standardní lacalocid sodný se zaručenou čistotou, C34H53O8 (sodná sůl polyetheru monokarboxylové kyseliny produkované Streptomyces lasaliensis), E7633.10.1 Zásobní roztok lasalocidu sodného, 500 g/mlS přesností 0,1 mg navážit 50 mg lasalocidu sodného (3.10.) do 100 mililitrové odměrné Elenmayerovy baňky, rozpustit v okyseleném methanolu (3.8.), doplnit po značku stejným rozpouštědlem a promíchat. Tento roztok by měl být připravován čerstvě bezprostředně před použitím.3.10.2 Střední roztok lacalocidu sodného, 50 g/mlNabrat pipetou 10,0 ml zásobního roztoku (3.10.1.) do odměrné Elenmayerovy baňky o objemu 100 ml, doplnit po značku okyseleným methanolem (3.8.) a promíchat. Tento roztok by měl být připravován čerstvě bezprostředně před použitím.3.10.3 Kalibrační roztokyDo sady odměrných Elenmayerových baňek o objemu 50 ml odměřit 1,0, 2,0, 4,0, 5,0 a 10,0 ml středního roztoku lacalocidu sodného (3.10.2). Doplnit po značku okyseleným methanolem (3.8) a promíchat. Tyto roztoky odpovídají 1,0, 2,0, 4,0, 5,0 a 10,0 mikrogramům lacalocidu sodného na ml. Všechny by měly být připravovány čerstvě bezprostředně před použitím.3.11 Voda, HPLC čistota4. Přístroje a pomůcky4.1 Ultrasonická lázeň (nebo protřepávací vodní lázeň) s možností regulace teploty4.2 Membránové filtry, 0,45 μm4.3 HPLC aparatura s injekčním systémem schopným pojmout objem 20 μl4.3.1 Kolona pro kapalinovou chromatografii 125 mm x 4 mm, reverzní fáze C18, 5 μm nebo ekvivalentní balení4.3.2 Spektrofluorimetr s možností nastavení excitační i emisní vlnové délky5. Postup5.1 Obecné5.1.1 Slepý pokusPřed provedením kontrolního testu (5.1.2) je potřeba nejprve analyzovat čisté krmivo a prověřit, zda neobsahuje lasalocid sodný ani jiné interferující látky. Toto krmivo musí být podobného typu jako testovaný vzorek a nesmí v něm být detekován lasalocid sodný ani jiné interferující substance.5.1.2 Kontrolní testPři kontrolním testu by měla být provedena analýza čistého krmiva, obohaceného přidáním lasalocidu sodného v množství přibližně shodném s jeho obsahem ve vzorku. Pro dosažení obohacení na úroveň 100 mg/kg, nalít 10,0 ml zásobního roztoku (3.10.1) do 250 ml kónické kádinky a odpařit roztok na přibližně 0,5 ml. Přidat 50 g čistého krmiva, důkladně promíchat a ponechat v klidu 10 minut. Před pokračováním s extrakcí (5.2) opět několikrát promíchat.Jinou možností, pokud není k dispozici čisté krmivo podobné vzorku (viz 5.1.1.), je provedení kontrolního testu metodou standardní adice. V tomto případě je analyzovaný vzorek obohacen o lasalocid sodný, jehož množství by mělo přibližně odpovídat obsahu lasalocidu, který je ve vzorku již přítomen. Tento vzorek se analyzuje společně s neobohacaeným a kontrola je provedena odečtením.5.2 Extrakce5.2.1 KrmivaNavážit 5 až 10 g vzorku s přesností 0,01 g do 250 ml Elenmayerovy baňky se zátkou. Pipetou přidat 100,0 ml okyseleného methanolu (3.8). Volně zazátkovat a krouživými pohyby rozmíchat. Umístit kádinku s obsahem do ultrasonické lázně (4.1) o teplotě přibližně 40 °C na 20 minut. Poté vyjmout a ochladit na pokojovou teplotu. Nechat stát po dobu zhruba jedné hodiny, dokud nedojde k usazení rozpuštěné látky. Poté odfiltrovat kapalnou část přes 0,45 m membránový filtr (4.2) do vhodné nádoby. Přejít k určování pomocí HPLC (5.3.).5.2.2 PremixyOdvážit s přesností 0,001 g zhruba nerozemletého 2 g premixu do 250 mililitrové odměrné baňky. Přidat 100,0 ml okyseleného methanolu (3.8) a krouživým pohybem rozmíchat. Umístit kádinku s obsahem do ultrasonické lázně (4.1) o teplotě přibližně 40 °C na 20 minut. Poté vyjmout a ochladit na pokojovou teplotu. Doplnit po značku okyseleným methanolem (3.8) a důkladně promíchat. Nechat stát po dobu jedné hodiny, dokud se rozpuštěná hmota neusadí. Poté odfiltrovat kapalnou část přes 0,45 m membránový filtr (4.2) do vhodné nádoby. Naředit vhodný objem čistého filtrátu okyseleným methanolem (3.8), aby se získal finální testovací roztok obsahující kolem 4 g/ml lasalocidu sodného. Přejít k určování pomocí HPLC (5.3).5.3 Stanovení pomocí HPLC5.3.1 ParametryNásledující podmínky jsou uvedeny pro orientaci; je možno použít jiné, pokud dávají rovnocenné výsledky:Kapalná chromatografická kolona (4.3.1): | 125 mm x 4 mm, obrácená fáze C18, balení 5 m nebo ekvivalentní |Mobilní fáze (3.9): | Směs fosfátového pufru (3.7) a methanolu (3.5), 5 + 95 (obj. + obj.) |Rychlost průtoku: | 1,2 ml/min |Detekční vlnové délky:–Excitační: | 310 nm |–Emisní: | 419 nm |Injektovaný objem: | 20 μl |Prověřit stabilitu chromatografického systému opakovanou injekcí kalibračního roztoku (3.10.3), dokud nedojde k dosažení konstantních výšek (nebo ploch) a retenčních časů.5.3.2 Kalibrační grafInjektovat několikrát každý kalibrační roztok (3.10.3) a určit střední hodnotu výšky (plochy) pro každou koncentraci. Nakreslit kalibrační graf se středními hodnotami výšek (ploch) na vodorovné ose a odpovídajícími koncentracemi v μg/ml na ose svislé.5.3.3 Roztok se vzorkemNěkolikrát injektovat roztok se vzorkem získaný v 5.2.1 nebo 5.2.2 za použití stejného objemu jako v případě kalibračních roztoků a určit střední hodnotu výšky (plochy) odpovídající lasalocidu sodnému.6. Výpočet výsledkůZe středních hodnot výšek (ploch) vytvořených injekcí roztoku se vzorkem (5.3.3) určit koncentraci lasalocidu sodného (g/ml) srovnáním s kalibračním grafem.6.1 KrmivaObsah lasalocidu sodného ve vzorku, w (mg/kg) je dán následujícím vztahemw =β · Vkde:β = koncentrace lasalocidu sodného v roztoku vzorku (5.2.1) v μg/ml,V1 = V2 = objem extraktu vzorku podle 5.2.1. v ml (tj. 100),m = hmotnost testovaného podílu v g.6.2 PremixyObsah lasalocidu sodného ve vzorku, w (mg/kg) je dán následujícím vztahemw =β · V· fkde:β = koncentrace lasalocidu sodného v roztoku vzorku (5.2.2.) v g/ml,V2 = objem extraktu vzorku podle 5.2.2. v ml (t. j. 250),f = faktor naředění podle 5.2.2., m = hmotnost testovaného podílu v g.7. Ověření výsledků7.1 ShodnostMetody založené na spektrofluorometrii jsou méně náchylné k interferencím ve srovnání s postupy založenými na detekci UV záření. Identitu analyzovaného materiálu lze potvrdit kochromatografíí.7.1.1 KochromatografieTestovaný extrakt (5.2.1 nebo 5.2.2) je obohacen přidáním vhodného množství kalibračního roztoku (3.10.3). Množství přidaného lasalocidu sodného by mělo být podobné množství, které bylo nalezeno v testovaném extraktu. V míře odpovídající množství přidaného lasalocidu a naředění vzorku by měla být zvýšena pouze výška odpovídající lasalocidu sodnému. Jeho pološířka se nesmí odchylovat o více než od pološířky vytvořené neobohaceným extraktem vzorku.7.2 ReprodukovatelnostRozdíly mezi výsledky dvou paralelních určování provedených se stejným vzorkem nesmí překročit:- 15 % vztažených relativně k vyšší hodnotě pro obsah lasalocidu sodného v rozmezí od 30 mg/kg do 100 mg/kg,- 15 mg/kg pro obsah lasalocidu sodného v rozmezí od 100 mg/kg do 200 mg/kg,- 7,5 % vztažených relativně k vyšší hodnotě pro obsah lasalocidu sodného vyšší než 200 mg/kg.7.3 VýtěžnostVýtěžnost by měla být alespoň 80 % pro obohacený (čistý) vzorek. Pro obohacené vzorky premixů by výtěžek měl dosahovat alespoň 90 %.8. Výsledky společné studieVe společné studii [1] byly ve 12 laboratořích analyzovány 2 premixy (vzorek 1 a 2) a 5 krmiv (vzorky 3-7). Na každém vzorku byly provedeny dvě analýzy. Výsledky jsou shrnuty v následující tabulce:L = počet laboratoříN = počet jednotlivých výsledkůSr = standardní odchylka při opakováníSR = standardní odchylka reprodukovatelnostiCVr = variační koeficient při opakování, %CVR = variační koeficient reprodukovatelnosti, %| Vzorek 1 Kuřecí premix | Vzorek 2 Krůtí premix | Vzorek 3 Krůtí granule | Vzorek 4 Kuřecí droby | Vzorek 5 Krůtí krmivo | Vzorek 6 Drůbeží krmivo A | Vzorek 7 Drůbeží krmivo B |L | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 | 12 |N | 23 | 23 | 23 | 23 | 23 | 23 | 23 |Střední hodnota (mg/kg) | 5050 | 16200 | 76,5 | 78,4 | 92,9 | 48,3 | 32,6 |Sr (mg/kg) | 107 | 408 | 1,71 | 2,23 | 2,27 | 1,93 | 1,75 |CVr (%) | 2,12 | 2,52 | 2,24 | 2,84 | 2,44 | 4,00 | 5,37 |SR (mg/kg) | 286 | 883 | 3,85 | 7,32 | 5,29 | 3,47 | 3,49 |CVR (%) | 5,66 | 5,45 | 5,03 | 9,34 | 5,69 | 7,18 | 10,70 |Nominální obsah (mg/kg) | 5000 | 16000 | 80 | 105 | | 120 | 50 | 35 |[1] Analyst, 1995, 120, 2175-2180.--------------------------------------------------