title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES ze dne 16. prosince 2003, kterou se mění směrnice Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0105

Úřední věstník L 345 , 31/12/2003 S. 0097 - 0105

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ESze dne 16. prosince 2003,kterou se mění směrnice Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látekEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],po konzultaci s Výborem regionů,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 22. října 2003 [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Cílem směrnice 96/82/ES [4] je prevence závažných havárií s přítomností nebezpečných látek a omezení jejich následků pro člověka a životní prostředí, aby byla důsledným a účinným způsobem zajištěna vyšší úroveň ochrany v celém Společenství.(2) S přihlédnutím k nedávným průmyslovým haváriím a ke studiím o karcinogenech a látkách nebezpečných pro životní prostředí provedených Komisí na žádost Rady je nutné oblast působnosti směrnice 96/82/ES rozšířit.(3) Únik kyanidu, který znečistil Dunaj po havárii v rumunském Baia Mare v lednu 2000, prokázal, že některé skladovací a zpracovatelské činnosti v těžebním průmyslu, zejména zařízení na odstraňování hlušiny, včetně odkalovacích nádrží, mohou mít velmi vážné následky. Proto sdělení Komise o bezpečnosti těžebních činností a o šestém akčním programu Evropského společenství pro životní prostředí zdůraznila potřebu rozšířit oblast působnosti směrnice 96/82/ES. Také Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 5. července 2001 [5] o sdělení Komise o bezpečnosti těžebních činností přivítal rozšíření oblasti působnosti uvedené směrnice, aby se pokryla rizika vyplývající ze skladovacích a zpracovatelských činností v těžebním průmyslu.(4) Návrh směrnice o nakládání s odpady z těžebních průmyslových odvětví může být vhodným rámcem pro opatření týkající se takových zařízení pro nakládání s odpady, která představují riziko havárie, ale nejsou zahrnuta v dosavadní směrnici.(5) Havárie zábavné pyrotechniky v nizozemském Enschede v květnu 2000 prokázala závažné nebezpečí havárie při skladování a výrobě pyrotechniky a výbušnin. Definici těchto látek ve směrnici 96/82/ES je proto nezbytné objasnit a zjednodušit.(6) Výbuch ve výrobně průmyslových hnojiv v Toulouse v září 2001 zvýšil povědomí o nebezpečí havárií při skladování dusičnanu amonného a hnojiv na jeho bázi, zejména materiálu vyřazeného v průběhu výrobního postupu nebo vráceného výrobci (tzv. "off-spec" – blíže neurčený). Je proto nezbytné přehodnotit stávající kategorie dusičnanu amonného a hnojiv na jeho bázi uvedené ve směrnici 96/82/ES a zařadit mezi ně materiály "off-spec".(7) Směrnice 96/82/ES by se neměla vztahovat na závody konečných uživatelů, kde se dočasně přechovávají před odvozem k přepracování nebo likvidaci dusičnan amonný nebo hnojiva na jeho bázi, které po dodání vyhovovaly požadavkům uvedené směrnice, ale poté došlo k jejich rozkladu nebo znečištění.(8) Studie prováděné Komisí v úzké spolupráci s členskými státy podporují záměr rozšířit seznam karcinogenů s příslušnými kvalifikačními množstvími a významně snížit kvalifikační množství přiřazená látkám nebezpečným pro životní prostředí ve směrnici 96/82/ES.(9) U závodů, na které se následně začne vztahovat směrnice 96/82/ES, se ukázala nutnost zavést minimální lhůty oznamování a vypracování politiky prevence závažných havárií, bezpečnostních zpráv a havarijních plánů.(10) Při vypracování havarijních plánů mohou být velmi užitečné zkušenosti a znalosti příslušných odborných pracovníků a o bezpečnostních opatřeních a akcích by měli být informováni všichni pracovníci závodu a osoby, které by mohly být postiženy.(11) Přijetí rozhodnutí Rady 2001/792/ES, Euratom, ze dne 23. října 2001 o vytvoření mechanismu Společenství na podporu zesílené spolupráce při asistenčních zásazích v oblasti civilní ochrany [6] zdůrazňuje potřebu podpořit zesílenou spolupráci při asistenčních zásazích v oblasti civilní ochrany.(12) Pro usnadnění územního plánování je užitečné vypracovat zásady definující databázi, která se bude používat pro hodnocení slučitelnosti závodů, na které se směrnice 96/82/ES vztahuje, a oblastí popsaných v čl. 12 odst. 1 uvedené směrnice.(13) Členské státy by měly závazně poskytovat Komisi minimální informace o závodech, na které se vztahuje směrnice 96/82/ES.(14) Současně je vhodné objasnit některé pasáže směrnice 96/82/ES.(15) Opatření stanovená v této směrnici byla veřejně konzultována s účastí zainteresovaných stran.(16) Směrnice 96/82/ES by proto měla být změněna,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 96/82/ES se mění takto:1. Článek 4 se mění takto:a) písmena e) a f) se nahrazují tímto:"e) využití (průzkum, těžbu a zpracování) nerostů v dolech a lomech nebo pomocí vrtů, s výjimkou operací chemického a tepelného zpracování a skladování souvisejícího s těmito operacemi, při němž se vyskytují nebezpečné látky, jak jsou vymezeny v příloze I;f) průzkum využití nerostů včetně uhlovodíků na moři;"b) doplňuje se nové písmeno, které zní:"g) skládky odpadu, s výjimkou provozovaných zařízení na odstraňování hlušiny včetně odkalovacích nádrží, které obsahují nebezpečné látky podle definice v příloze 1, zejména když se používají v souvislosti s chemickým a tepelným zpracování nerostů."2. Článek 6 se mění takto:a) v odstavci 1 se doplňuje nová odrážka, která zní:"— o závodech, na které se následně začne vztahovat tato směrnice, do tří měsíců ode dne, kdy se tato směrnice použije na dotčený závod, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci.";b) v čl. 6 odst. 4 se za první odrážku vkládá nová odrážka, která zní:"— změny závodu nebo zařízení, která by mohla mít významný dopad na nebezpečí závažné havárie, nebo".3. V článku 7 se vkládá nový odstavec, který zní:"1a. U závodů, na které se následně začne vztahovat tato směrnice, je nezbytné vypracovat dokument zmíněný v odstavci 1 bez prodlení, ale v každém případě do tří měsíců ode dne, kdy se tato směrnice použije na dotčený závod, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci."4. V čl. 8 odst. 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:"b) stanovení spolupráce při informování veřejnosti a poskytování informací orgánu odpovědnému za přípravu vnějších havarijních plánů."5. Článek 9 se mění takto:a) v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:"2. Bezpečnostní zpráva musí obsahovat alespoň údaje uvedené v příloze II. Musí jmenovitě uvádět příslušné organizace zapojené do vypracování zprávy. Musí také obsahovat aktualizovaný seznam zásob nebezpečných látek přítomných v závodě.";b) v odstavci 3 se mezi třetí a čtvrtou odrážku vkládá nová odrážka, která zní:"— za závody, na které se následně začne vztahovat tato směrnice, neprodleně, ale v každém případě do jednoho roku ode dne, kdy se tato směrnice použije na dotčený závod, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci.";c) v odstavci 4 se slova "druhé, třetí a čtvrté odrážce" nahrazují slovy "druhé, třetí, čtvrté a páté odrážce";d) v čl. 9 odst. 6 se doplňuje nové písmeno, které zní:"d) Komise se vyzývá, aby ve spolupráci s členskými státy přezkoumala stávající "Obecné zásady přípravy bezpečnostní zprávy" do 31. prosince 2006."6. Článek 11 se mění takto:a) v odstavci 1 písmenech a) a b) se vkládá nová odrážka, která zní:"— u závodů, na které se následně začne vztahovat tato směrnice, neprodleně, ale v každém případě do jednoho roku ode dne, kdy se tato směrnice použije na dotčený závod, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 prvním pododstavci.";b) odstavec 3 se nahrazuje tímto:"3. Aniž jsou dotčeny povinnosti příslušných orgánů, musí členské státy zajistit, aby vnitřní havarijní plány stanovené touto směrnicí byly vypracovány po projednání s pracovníky uvnitř závodu, včetně dlouhodobých pracovníků subdodavatelů, a vnější havarijní plány po projednání s veřejností při jejich přípravě nebo aktualizaci.";c) vkládá se nový odstavec, který zní:"4a. Pokud jde o vnější havarijní plány, měly by členské státy brát zřetel na potřebu usnadnit větší spolupráci při pomocných akcích civilní ochrany v případě závažných havárií."7. Článek 12 se mění takto:a) v odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:"Členské státy zajistí, aby jejich politika územního plánování a jiné související politiky a postupy provádění těchto politik vzaly z dlouhodobého hlediska v úvahu potřebu udržovat příslušné vzdálenosti mezi závody, na které se vztahuje tato směrnice, a obytnými oblastmi, budovami a oblastmi navštěvovanými veřejností, hlavními dopravními trasami, pokud je to možné, rekreačními oblastmi a oblastmi hodnotnými z hlediska ochrany přírody a v případě stávajících závodů potřebu dalších technických opatření podle článku 5 tak, aby se nezvyšovala rizika pro lidi.";b) vkládá se nový odstavec, který zní:"1a. Komise se vyzývá, aby v úzké spolupráci s členskými státy vypracovala do 31. prosince 2006 zásady definující technickou databázi zahrnující údaje o rizicích a rizikové scénáře, která se bude používat pro hodnocení slučitelnosti závodů, na které se vztahuje tato směrnice, a oblastí popsaných v odstavci 1. Definice této databáze bude co nejvíce přihlížet k hodnocení příslušných orgánů, informacím získaným od provozovatelů a všem jiným důležitým informacím, jako jsou sociálně-ekonomické přínosy rozvoje a zmírňující účinky havarijních plánů."8. Článek 13 se mění takto:a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:"1. Členské státy zajistí, aby všechny osoby a všechna zařízení sloužící veřejnosti (např. školy a nemocnice), které mohou být postiženy závažnou havárií vznikající v závodě, na který se vztahuje článek 9, byly pravidelně a nejvhodnější formou informovány o bezpečnostních opatřeních a žádoucím chování v případě havárie, aniž by o to musely žádat.";b) odstavec 6 se nahrazuje tímto:"6. V závodech, na které se vztahuje článek 9, členské státy zajistí, aby seznamy nebezpečných látek stanovené v čl. 9 odst. 2 byly zpřístupněny veřejnosti, s výhradou odstavce 4 tohoto článku a článku 20."9. V článku 19 se vkládá nový odstavec, který zní:"1a. Členské státy poskytnou Komisi alespoň tyto informace o závodech, na které se vztahuje tato směrnice:a) jméno nebo obchodní firmu provozovatele a úplnou adresu dotčeného závodu ab) činnost nebo činnosti závodu.Komise zřídí a bude průběžně aktualizovat databázi informací poskytnutých členskými státy. Přístup k databázi bude vyhrazen osobám zmocněným Komisí nebo příslušnými orgány členských států."10. Příloha I se mění v souladu s přílohou této směrnice.11. V příloze II bodu IV se část B nahrazuje tímto:"B. Vyhodnocení rozsahu a závažnosti důsledků zjištěných závažných havárií zahrnující mapy, obrázky nebo případně odpovídající popisy, z nichž jsou patrné oblasti, které mohou být postiženy takovými haváriemi vznikajícími v závodě, s výhradou čl. 13 odst. 4 a článku 20."12. Příloha III písmeno c) se mění takto:a) bod i) se nahrazuje tímto:"i) organizace a zaměstnanci: úlohy a povinnosti zaměstnanců zapojených do kontroly hlavních rizik na všech úrovních organizace. Stanovení potřeb odborné přípravy tohoto personálu a poskytnutí této přípravy. Zapojení zaměstnanců a pracovníků subdodavatelů pracujících v závodě;"b) bod v) se nahrazuje tímto:"v) havarijní plánování: přijímání a provádění postupů ke stanovení předvídatelných mimořádných událostí systematickým rozborem a k přípravě, zkouškám a hodnocení plánů mimořádných událostí, aby těmto mimořádným událostem odpovídaly, a k poskytování zvláštní přípravy dotčeným pracovníkům. Odbornou přípravu musí absolvovat všichni pracovníci pracující v závodě, včetně příslušných pracovníků subdodavatelů;".Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 2005. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. prosince 2003.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaG. Alemanno[1] Úř. věst. C 75 E, 26.3.2002, s. 357 a Úř. věst. C 20 E, 28.1.2003, s. 255.[2] Úř. věst. C 149, 21.6.2002, s. 13.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 3. července 2002 (Úř. věst. C 271 E, 12.11.2003, s. 315), společný postoj Rady ze dne 20. února 2003 (Úř. věst. C 102 E, 29.4.2003, s. 1) a postoj Evropského parlamentu ze dne 19. června 2003 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku). Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 19. listopadu 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 1. prosince 2003.[4] Úř. věst. L 10, 14.1.1997, s. 13.[5] Úř. věst. C 65 E, 14.3.2002, s. 382.[6] Úř. věst. L 297, 15.11.2001, s. 7.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPříloha I směrnice 96/82/ES se mění takto:1. V úvodu se doplňují nové body, které znějí:"6. Pro účely této směrnice se plynem rozumí každá látka, jejíž absolutní tlak par při teplotě 20o C je větší nebo roven 101,3 kPa.7. Pro účely této směrnice se kapalinou rozumí každá látka, která není definována jako plyn a která není v pevném stavu při teplotě 20o C a standardním tlaku 101,3 kPa."2. V tabulce v části 1 sea) položky týkající se"dusičnanu amonného"nahrazují tímto:"Dusičnan amonný (viz poznámku 1) | 5000 | 10000 |Dusičnan amonný (viz poznámku 2) | 1250 | 5000 |Dusičnan amonný (viz poznámku 3) | 235 | 2500 |Dusičnan amonný (viz poznámku 4) | 10 | 50" |b) za položky týkající se"dusičnanu amonného"vkládají tyto položky:"Dusičnan draselný (viz poznámku 5) | 5000 | 10000 |Dusičnan draselný (viz poznámku 6) | 1250 | 5000" |c) položka týkající se"Těchto KARCINOGENŮ"nahrazuje tímto:"Tyto KARCINOGENY v koncentracích vyšších než 5 % hmotnostních: 4-aminobifenyl nebo jeho soli, benzotrichlorid, benzidin nebo jeho soli, bis(chlormethyl) ether, chlormethyl methyl ether, 1,2-dibrommethan, diethyl sulfát, dimethyl sulfát, dimethylkarbamoyl chlorid, 1,2-dibrom-3-chlorpropan, 1,2-dimethyl hydrazin, dimethyl nitrosoamin, hexamethylfosfotriamid, hydrazin, 2-nafthylamin nebo jeho soli, 4-nitrodifenyl a 1,3 propansulton | 0,5 | 2" |d) položka týkající se"motorového benzinu a jiných lakových benzinů"nahrazuje tímto:"Ropné produkty: a)benzíny a primární benzínyb)letecké petroleje (včetně paliva pro reaktivní motory)c)plynové oleje (včetně motorové nafty, topných olejů pro domácnost a směsí plynových olejů) | 2500 | 25000" |e) i) Poznámky 1 a 2 se nahrazují tímto:"1. Dusičnan amonný (5000/10000): hnojiva schopná samovolného rozkladuToto se vztahuje na vícesložková/směsná hnojiva (vícesložková/směsná hnojiva obsahující dusičnan amonný s fosforečnanem nebo uhličitanem draselným), u kterých je obsah dusíku z dusičnanu- 15,75 %(1) až 24,5 %(2) hmotnostních a které neobsahují více než 0,4 % hořlavých/organických látek celkem nebo splňují požadavky přílohy II směrnice 80/876/EHS,- 15,75 %(3) hmotnostních nebo méně a hořlavé látky nejsou omezeny,a které jsou schopny samovolného rozkladu podle zkoušky "Trough Test" definované v rámci Organizace spojených národů (viz Doporučení OSN pro přepravu nebezpečného zboží: Příručka zkoušek a kriterií, část III, pododdíl 38.2).2. Dusičnan amonný (1250/5000): jakost pro hnojivaToto se vztahuje na jednosložková hnojiva na bázi dusičnanu amonného a na vícesložková/směsná hnojiva na bázi dusičnanu amonného, u který je obsah dusíku z dusičnanu amonného- větší než 24,5 % hmotnostních s výjimkou směsí dusičnanu amonného s dolomitem, vápencem nebo uhličitanem vápenatým o čistotě alespoň 90 %,- větší než 15,75 % hmotnostních u směsí dusičnanu amonného a síranu amonného,- větší než 28 %4 hmotnostních u směsí dusičnanu amonného s dolomitem, vápencem nebo uhličitanem vápenatým o čistotě alespoň 90 %,a které splňují požadavky přílohy II směrnice 80/876/EHS.3. Dusičnan amonný (350/2 500): technickýToto se vztahuje na:- dusičnan amonný a přípravky z dusičnanu amonného, jejichž obsah dusíku z dusičnanu amonného je- 24,5 % až 28 % hmotnostních a které neobsahují více než 0,4 % hořlavých látek,- více než 28 % hmotnostních a které neobsahují více než 0,2 % hořlavých látek,- vodné roztoky dusičnanu amonného, ve kterých je koncentrace dusičnanu amonného větší než 80 % hmotnostních.4. Dusičnan amonný (10/50): materiál "off-spec" (blíže neurčený) a hnojiva, která neprojdou zkouškou výbušnosti:Toto se vztahuje na:- materiál vyřazený v průběhu výrobního postupu a dusičnan amonný a přípravky z dusičnanu amonného, hnojiva na bázi dusičnanu amonného a vícesložková/směsná hnojiva na bázi dusičnanu amonného podle poznámek 2 a 3, které jsou nebo byly vráceny konečným uživatelem výrobci, do dočasného skladovacího nebo zpracovatelského zařízení k přepracování, využití nebo zpracování pro bezpečné použití, protože již nevyhovují požadavkům uvedeným v poznámkách 2 a 3;- hnojiva podle první odrážky poznámky 1 a podle poznámky 2, která nesplňují požadavky přílohy II směrnice 80/876/EHS.5. Dusičnan draselný (5000/10000): směsná hnojiva na bázi dusičnanu draselného s dusičnanem draselným ve formě granulí nebo mikrogranulí.6. Dusičnan draselný (1250/5000): směsná hnojiva na bázi dusičnanu draselného s dusičnanem draselným v krystalické formě."ii) poznámka týkající se polychlordibenzofuranů a polychlordibenzodioxinů se označuje jako poznámka 7.iii) pod tabulku nazvanou"Mezinárodní faktory toxického ekvivalentu (ITEF) pro příslušné kongenery (NATO/CCMS)"se vkládají tyto poznámky:"1 Obsah dusíku z dusičnanu amonného 15,75 % hmotnostních odpovídá koncentraci dusičnanu amonného 45 %.2 Obsah dusíku z dusičnanu amonného 24,5 % hmotnostních odpovídá koncentraci dusičnanu amonného 70 %.3 Obsah dusíku z dusičnanu amonného 15,75 % hmotnostních odpovídá koncentraci dusičnanu amonného 45 %.4 Obsah dusíku z dusičnanu amonného 28 % hmotnostních odpovídá koncentraci dusičnanu amonného 80 %."3. V části 2:a) položky 4 a 5 se nahrazují tímto:"4.VÝBUŠNÁ (viz poznámku 2)když látka, přípravek nebo předmět patří do oddílu ADR 1.4 | 50 | 200 |5.VÝBUŠNÁ (viz poznámku 2)když látka, přípravek nebo předmět patří do kteréhokoliv z oddílů ADR 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 nebo 1.6 nebo do označení rizikovosti R2 nebo R3 | 10 | 50" |b) položka 9 se nahrazuje tímto:"9.označení rizikovosti NEBEZPEČNÁ PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ:i)R 50: "Vysoce toxické pro vodní organismy" (zahrnující R50/53) | 100 | 200 |ii)R 51/53: "Toxické pro vodní organismy"; může vyvolat dlouhodobé nepříznivé účinky ve vodném prostředí | 200 | 500" |c) v poznámkách:i) poznámka 1 se nahrazuje tímto:"1. Látky a přípravky se klasifikují podle těchto směrnic a podle jejich současného přizpůsobení technickému pokroku:směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek(1),směrnice 1999/45/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 31. května 1999 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků(2).U látek a přípravků, které nejsou klasifikovány jako nebezpečné podle žádné z výše uvedených směrnic, například odpady, ale přesto jsou přítomné nebo by mohly být v závodě přítomné a mají nebo pravděpodobně mají za podmínek existujících v závodě rovnocenné vlastnosti z hlediska potenciálu závažné havárie, se dodržují postupy pro prozatímní klasifikaci v souladu s článkem upravujícím tuto oblast v příslušné směrnici.U látek a přípravků s vlastnostmi, které vedou k více než jedné klasifikaci, se pro účely této směrnice použije nejnižší kvalifikační množství. Pro použití pravidla sčítání v poznámce 4 však kvalifikační množství musí být vždy kvalifikační množství odpovídající příslušné klasifikaci.Pro účely této směrnice Komise vypracuje a bude aktualizovat seznam látek, které byly zařazeny do výše uvedených kategorií harmonizovaným rozhodnutím podle směrnice 67/548/EHS.";ii) poznámka 2 se nahrazuje tímto:"2. "Výbušnými"; se rozumí:- látka nebo přípravek, u kterých hrozí nebezpečí výbuchu nárazem, třením, ohněm nebo jinými zdroji iniciace (označení rizikovosti R 2),- látka nebo přípravek, u kterých hrozí mimořádné nebezpečí výbuchu nárazem, třením, ohněm nebo jinými zdroji iniciace (označení rizikovosti R 3),- látka, přípravek nebo předmět zařazené do třídy 1 Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR), uzavřené dne 30. září 1957, ve znění pozdějších předpisů, jak je převedena směrnicí Rady 94/55/ES ze dne 21. listopadu 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí(3).Tato definice zahrnuje pyrotechnické látky, které jsou pro účely této směrnice definovány jako látky (nebo směsi látek), které jsou určeny k tvorbě tepla, světla, zvuku, plynu nebo dýmu nebo kombinace těchto efektů prostřednictvím samoudržujících exotermních chemických reakcí. Pokud jsou látka nebo přípravek klasifikovány v ADR i pomocí označení rizikovosti R2 nebo R3, je klasifikace ADR nadřazena označení rizikovosti.Látky a předměty třídy 1 jsou klasifikovány v některém z oddílů 1.1 až 1.6 podle klasifikačního systému dohody ADR. Jde o tyto oddíly:Oddíl 1.1 : "Látky a předměty, u kterých hrozí nebezpečí hromadného výbuchu (hromadný výbuch je výbuch, který postihne celou nálož prakticky okamžitě).";Oddíl 1.2 : "Látky a předměty, u kterých hrozí nebezpečí tříštění a létání úlomků, ale ne hromadného výbuchu.";Oddíl 1.3 "Látky a předměty, u kterých hrozí nebezpečí požáru a menší tlakové vlny nebo menšího tříštění a létání úlomků nebo oboje, ale ne nebezpečí hromadného výbuchu:a) jejichž spalováním se tvoří značné sálavé teplo, nebob) které hoří postupně, přičemž vzniká menší tlaková vlna nebo tříštění s létáním úlomků nebo oboje.";Oddíl 1.4 : "Látky a předměty, u kterých hrozí jenom malé nebezpečí v důsledku zápalu nebo iniciace v průběhu přepravy. Účinky jsou většinou omezené na zásilku a nelze očekávat létání úlomků většího rozměru nebo na větší vzdálenost. Vnější oheň nesmí způsobit téměř okamžitý výbuch téměř celého obsahu zásilky.";Oddíl 1.5 : "Velmi málo citlivé látky, u kterých hrozí nebezpečí hromadného výbuchu s natolik nízkou citlivostí, že pravděpodobnost jejich iniciace nebo přechodu od hoření k výbuchu za normálních podmínek přepravy je velmi malá. Minimálním požadavkem je, aby nevybuchly při zkoušce s vnějším ohněm.";Oddíl 1.6 : "Předměty s extrémně nízkou citlivostí, u kterých nehrozí nebezpečí hromadného výbuchu. Tyto předměty obsahují jenom extrémně necitlivé výbušné látky a pravděpodobnost nahodilé iniciace nebo šíření je zanedbatelná.";Tato definice také zahrnuje výbušné nebo pyrotechnické látky nebo přípravky v předmětech. V případě předmětů obsahujících výbušné nebo pyrotechnické látky nebo přípravky se, pokud je známo množství látky nebo přípravku obsažené v předmětu, pro účely této směrnice uvažuje toto množství. Pokud množství není známo, pak se pro účely této směrnice pokládá celý předmět za výbušný.";iii) v pozn. 3 písm. b) bod 1 se druhá odrážka nahrazuje tímto:"— látky a přípravky, které mají bod vzplanutí nižší než 55oC a které zůstávají pod tlakem kapalné, u kterých může za určitých podmínek použití, jako je vysoký tlak nebo vysoká teplota, hrozit nebezpečí závažné havárie;"iv) pozn. 3 písm. c) bod 2 se nahrazuje tímto:"2. plyny, které jsou hořlavé ve styku se vzduchem za okolní teploty a tlaku (označení rizikovosti R 12, druhá odrážka), vyskytující se v plynném nebo nadkritickém stavu, a";v) pozn. 3 písm. c) bod 3 se nahrazuje tímto:"3. hořlavé a vysoce hořlavé kapalné látky a přípravky udržované při teplotě nad svým bodem varu.";vi) poznámka 4 se nahrazuje tímto:"4. V případě závodu, ve kterém není přítomna žádná jednotlivá látka nebo přípravek v množství přesahujícím nebo rovnajícím se příslušnému kvalifikačnímu množství, se pro zjištění, zda se na závod vztahují příslušné požadavky této směrnice, používá toto pravidlo.Tato směrnice se použije, jestliže součetq1/QU1 + q2/QU2 + q3/QU3 + q4/QU4 + q5/QU5 +… je větší než nebo rovný 1,kde qx = množství nebezpečné látky x (nebo nebezpečných látek téže kategorie) podle části 1 nebo 2 této přílohy,a QUX = příslušné kvalifikační množství látky nebo kategorie x ze sloupce 3 částí 1 nebo 2.Tato směrnice se použije, s výjimkou článků 9, 11 a 13, jestliže součetq1/QL1 + q2/QL2 + q3/QL3 + q4/QL4 + q5/QL5 +… je větší než nebo rovný 1,kde qx = množství nebezpečných látek x (nebo nebezpečných látek téže kategorie) podle části 1 nebo 2 této přílohy,a QLX = příslušné kvalifikační množství látky nebo kategorie x ze sloupce 2 částí 1 nebo 2.Toto pravidlo se použije pro vyhodnocení celkových nebezpečí souvisejících s toxicitou, hořlavostí a ekologickou toxicitou. Musí se proto uplatnit třikrát:a) pro sčítání látek a přípravků jmenovitě uvedených v části 1 a klasifikovaných jako toxické nebo velmi toxické a látek a přípravků kategorie 1 nebo 2;b) pro sčítání látek a přípravků jmenovitě uvedených v části 1 a klasifikovaných jako oxidační, výbušné, hořlavé, vysoce hořlavé nebo extrémně hořlavé a látek a přípravků uvedených v kategorii 3, 4, 5, 6, 7a, 7b nebo 8;c) pro sčítání látek a přípravků jmenovitě uvedených v části 1 a klasifikovaných jako nebezpečné pro životní prostředí (R50 (včetně R50/53) nebo R51/53) a látek a přípravků uvedených v kategorii 9 bod i) nebo 9 bod ii).Příslušná ustanovení této směrnice se použijí, jestliže kterýkoliv ze součtů získaný pro a), b) nebo c) je větší nebo se rovná 1.";vii) na konci poznámek se doplňují nové poznámky pod čarou, které znějí:"1 Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 807/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36).2 Úř. věst. L 200, 30.7.1999, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2001/60/ES (Úř. věst. L 226, 22.8.2001, s. 5).3 Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 7. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2003/28/ES (Úř. věst. L 90, 8.4.2003, s. 45)."--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/18/EHS ze dne 17. dubna 2000 o minimálních požadavcích na zkoušky bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0018

Úřední věstník L 118 , 19/05/2000 S. 0041 - 0043

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/18/EHSze dne 17. dubna 2000o minimálních požadavcích na zkoušky bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestáchEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 75 odst. 1 písm. c) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],po konzultaci s Výborem regionů,v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Zlepšování bezpečnosti dopravy a ochrany životního prostředí, zejména v souvislosti s přepravou nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách, jakož i lidský činitel v bezpečném provozu těchto druhů dopravy jsou důležité otázky.(2) Podle směrnice Rady 96/35/ES ze dne 3. června 1996 o jmenování a odborné způsobilosti bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách [4] jsou všechny podniky, jejichž činnost zahrnuje přepravu nebezpečných věcí, jakož i nakládku a vykládku vztahující se uvedené dopravě, povinny jmenovat jednoho nebo více bezpečnostních poradců. Uvedená směrnice neobsahuje žádná podrobná ustanovení zaměřená na harmonizaci požadavků na zkoušky bezpečnostních poradců ani žádná ustanovení použitelná na zkušební orgány.(3) Členské státy by měly stanovit společný minimální rámec pro zkoušky bezpečnostních poradců a podmínky pro zkušební orgány s cílem zaručit určitou úroveň kvality a usnadnit vzájemné uznávání osvědčení ES o školení bezpečnostních poradců.(4) Zkouška bezpečnostních poradců musí jako minimum zahrnovat písemný test skládající se z otázek vztahujících se alespoň k předmětům uvedeným v příloze II k směrnici 96/35/ES a z případové studie, jíž mohou kandidáti prokázat, že jsou schopni vykonávat úkoly bezpečnostního poradce.(5) Členské státy mohou stanovit, že kandidáti přející si pracovat pro podniky, jejichž činnost se týká pouze určitých nebezpečných věcí, budou zkoušeni jen z předmětů vztahujících se k jejich činnosti. V tom případě by osvědčení ES mělo jasně uvádět omezení své platnosti.(6) Zkoušky organizované zkušebními orgány musí být schváleny příslušnými úřady členských států. Členské státy definují kritéria pro zachování vysoké úrovně kvality služeb. Zkušební orgány musí být technicky způsobilé, spolehlivé a nezávislé.(7) Při provádění této směrnice by si měly členské státy měly navzájem poskytovat pomoc,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IOblast působnosti a definiceČlánek 11. Tato směrnice stanoví minimální zkušební požadavky na zkoušky nutné k získání osvědčení ES o školení bezpečnostního poradce pro přepravu nebezpečných věcí stanovené ve směrnici 96/35/ES.2. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění, aby bezpečnostní poradci pro přepravu nebezpečných věcí byli zkoušeni tak, aby vyhověli minimálním požadavkům.Článek 2Pro účely této směrnice se:a) "bezpečnostním poradcem pro přepravu nebezpečných věcí" rozumí každá osoba uvedená v čl. 2 písm. b) směrnice 96/35/ES (dále jen "poradce");b) "nebezpečnými věcmi" rozumějí věci vymezené v článku 2 směrnice 94/55/ES [5] a v čl. 2 písm. b) směrnice 96/49/ES [6];c) "podnikem" rozumí podniky uvedené v čl. 2 písm. a) směrnice 96/35/ES;d) "zkouškou" rozumí zkouška uvedená v čl. 5 odst. 2 směrnice 96/35/ES;e) "zkušebním orgánem" rozumí každý subjekt určený příslušnými úřady členských států k pořádání zkoušek;f) "osvědčením ES" rozumí osvědčení zavedené v souladu se vzorem uvedeným v příloze III směrnice 96/35/ES.KAPITOLA IIZkouškyČlánek 31. Příslušný úřad nebo zkušební orgán pořádá povinnou písemnou zkoušku, kterou může doplnit ústní zkouškou za účelem ověření, zda mají kandidáti nezbytnou úroveň znalostí požadovaných k vykonávání úkolů poradců a k získání osvědčení ES.2. Povinná zkouška se skládá z písemného testu přizpůsobeného druhu nebo druhům dopravy, kterých se vydání osvědčení ES týká.3. a) Kandidát obdrží dotazník. Skládá se alespoň z 20 otevřených otázek, které se v souladu s čl. 5 odst. 4 směrnice 96/35/ES týkají alespoň dvou předmětů uvedených v příloze II zmíněné směrnice. Lze však zvolit i otázky s výběrem možných odpovědí. V tom případě se dvě otázky s výběrem možných odpovědí rovnají jedné otevřené otázce.Mezi těmito předměty souvisejícími s daným druhem dopravy se pozornost věnuje zejména těmto tématům:- obecným ochranným a bezpečnostním opatření,- klasifikaci nebezpečných věcí,- obecným požadavkům na obal včetně kontejnerů, tankovacích kontejnerů a železničních cisteren,- označování nebezpečnosti a výstražným nálepkám,- zmínkám v přepravních dokladech,- manipulaci a ukládání,- odbornému školení posádek,- dokladům vozidla a přepravním osvědčením,- bezpečnostním pokynům,- požadavkům na zařízení pro přepravu.b) V souvislosti s přílohou I k směrnici 96/35/ES vypracují kandidáti případovou studií, kterou mohou prokázat, že jsou schopni vykonávat úkoly poradce.c) Členské státy mohou stanovit, že v souladu s přílohou II směrnice 96/35/ES budou kandidáti přející si pracovat pro podniky specializované na přepravu určitých druhů nebezpečných věcí zkoušeni pouze z předmětů vztahujících se k jejich činnosti.Tyto druhy nebezpečných věcí jsou- třída 1 (výbušniny),- třída 2 (plyny),- třída 7 (radioaktivní látky),- třídy 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 a 9 (pevné látky a kapaliny),- čísla OSN 1202, 1203, 1223 (minerální oleje).Nadpis osvědčení ES musí jasně uvádět, že je platné pouze pro druhy nebezpečných věcí uvedené v tomto písmenu a ze kterých byl poradce zkoušen za podmínek stanovených v písmenech a) a b).4. Příslušný úřad nebo zkušební orgán postupně vytvoří seznam otázek, které jsou zahrnovány do zkoušky.KAPITOLA IIIKritéria pro zkušební orgányČlánek 41. Pokud členské státy nepřevezmou přímou odpovědnost za pořádání zkoušek, jmenují zkušební orgány na základě těchto kritérií:a) působnost zkušebního orgánu;b) podrobnosti pořádání zkoušek navržené zkušebním orgánem;c) opatření určená k zajištění nestrannosti zkoušek;d) nezávislost orgánu na jakýchkoliv fyzických nebo právnických osobách zaměstnávajících poradce.2. Schválený zkušební orgán je jmenován písemně. Tento souhlas může mít omezené trvání.Článek 5Při provádění této směrnice si členské státy navzájem poskytují pomoc.Každý členský stát pravidelně předává Komisi seznam otázek zmíněný v čl. 3 odst. 4. Komise o tom uvědomí ostatní členské státy.KAPITOLA IVZávěrečná ustanoveníČlánek 61. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do tří měsíců od jejího vstupu v platnost. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 7Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Lucembursku dne 17. dubna 2000.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaL. Capoulas Santos[1] Úř. věst. C 148, 14.5.1998, s. 21 a Úř. věst. C 52, 23.2.1999, s. 16.[2] Úř. věst. C 407, 28.12.1998, s. 118.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 20. října 1998 (Úř. věst. C 341, 9.11.1998, s. 29), potvrzené dne 16. září 1999, společný postoj Rady ze dne 29. března 1999 (Úř. věst. C 36, 8.2.2000, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. ledna 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 28. března 2000.[4] Úř. věst. L 145, 19.6.1996, s. 10.[5] Směrnice Rady 94/55/ES ze dne 21. listopadu 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí (Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 7). Směrnice ve znění směrnice Komise 96/86/ES (Úř. věst. L 335, 24.12.1996, s. 43 a Úř. věst. L 251, 15.9.1997, s. 1).[6] Směrnice Rady 96/49/ES ze dne 23. července 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se železniční přepravy nebezpečných věcí (Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 25). Směrnice ve znění směrnice Komise 96/87/ES (Úř. věst. L 335, 24.12.1996, s. 45).--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 96/43/ES ze dne 26. června 1996, kterou se mění a kodifikuje směrnice 85/73/EHS tak, aby se zajistilo financování veterinárních prohlídek a kontrol živých zvířat a některých živočišných produktů, a kterou se mění směrnice 90/675/EHS a 91/496/EHS

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0043

Úřední věstník L 162 , 01/07/1996 S. 0001 - 0013

		Směrnice Rady 96/43/ESze dne 26. června 1996,kterou se mění a kodifikuje směrnice 85/73/EHS tak, aby se zajistilo financování veterinárních prohlídek a kontrol živých zvířat a některých živočišných produktů, a kterou se mění směrnice 90/675/EHS a 91/496/EHSRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že živá zvířata a živočišné produkty jsou součástí seznamu produktů obsažených v příloze II Smlouvy; že tato zvířata a živočišné produkty představují pro část zemědělské populace zdroj příjmů;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 85/73/EHS ze dne 29. ledna 1985 o financování veterinárních prohlídek a kontrol živočišných produktů ve smyslu přílohy A směrnice 89/662/EHS a ve smyslu směrnice 90/675/EHS [4] stanovila zásady pro účtování poplatků za tyto kontroly;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [5] stanoví zejména požadavky na veterinární kontroly živých zvířat a některých živočišných produktů, které se mají provádět ve členském státě odeslání;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 90/675/EHS ze dne 10. prosince 1990, kterou se stanoví zásady organizace veterinární kontroly produktů dovážených do Společenství ze třetích zemí [6], a směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS [7], stanoví zejména požadavky na kontroly dokumentace, identity a fyzických prohlídek prováděných u zvířat ze třetích zemí;vzhledem k tomu, že financování těchto hygienických prohlídek a kontrol je v různých členských státech různé a realizuje se zejména ukládáním poplatků, které mohou být různé; že takovými rozdíly mohou být dotčeny podmínky soutěže, pokud jde o produkty, které jsou z větší části obchodovány společnými organizacemi trhu;vzhledem k tomu, že – v případě živých zvířat přicházejících do Společenství ze třetích zemí – mohou být provozovatelé zatěžováni rozdílnými poplatky, což může mít za následek odklony obchodu;vzhledem k tomu, že k nápravě této situace by měla být přijata opatření k harmonizaci pravidel financování takových prohlídek a kontrol;vzhledem k tomu, že za provádění takových prohlídek a kontrol odpovídají veřejné orgány; že je však třeba přijmout opatření k tomu, aby se na financování těchto prohlídek a kontrol podíleli provozovatelé;vzhledem k potřebě upravit směrnice 90/675/EHS a 91/496/EHS tak, aby odpovídaly těmto zásadám;vzhledem k tomu, že je nezbytné zajistit financování kontrol stanovených směrnicí Rady 96/23/ES ze dne 29. dubna 1996 o kontrolních opatřeních u některých látek a jejich reziduí v živých zvířatech a živočišných produktech a o zrušení směrnic 85/358/EHS a 86/496/EHS a rozhodnutí 89/187/EHS a 91/664/EHS [8];vzhledem k tomu, že na základě získaných zkušeností je potřebné provést technické úpravy ve stávajících přílohách směrnice 85/73/EHS;vzhledem k tomu, že pro produkty jiného živočišného původu, než je maso uvedené ve směrnicích 64/433/EHS [9], 71/118/EHS [10] a 72/462/EHS [11], bude nutno stanovit podrobná pravidla pro financování veterinárních prohlídek;vzhledem k tomu, že k zajištění efektivního fungování režimu kontrol produktů rybolovu a v zájmu zamezení narušení hospodářské soutěže v tomto odvětví by měla být stanovena podrobná pravidla pro produkty rybolovu, na něž se vztahuje směrnice Rady 91/493/EHS ze dne 22. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci a uvádění produktů rybolovu na trh [12];vzhledem k tomu, že navržená podrobná pravidla berou v úvahu specifika produktů rybolovu, charakter kontrol stanovených ve směrnici 91/493/EHS a význam stanovení poplatků Společenství s přihlédnutím na pravidla soutěže;vzhledem k tomu, že tyto úpravy by se neměly vztahovat na produkty rybolovu, na jejichž uvádění na trh se nevztahují pravidla stanovená ve směrnici 91/493/EHS;vzhledem k tomu, že pro živočišné produkty ze třetích zemí by měla být vytvořena vazba na datum, k němuž by měly být uzavřeny dohody o rovnocennosti veterinárních záruk,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Název, články a přílohy směrnice 85/73/EHS se nahrazují přílohou této směrnice.Článek 21. Ve směrnici 90/675/EHS článku 3 se v bodu ii) za slova "ii) poplatky za veterinární kontroly [13]" vkládají slova "podle směrnice 96/23/ES".2. Článek 15 směrnice 91/496/EHS se nahrazuje tímto:"Článek 15Členské státy dbají při dovozu zvířat uvedených v této směrnici na výběr poplatků za veterinární a hygienické kontroly podle směrnice 96/23/ES [*] Úř. věst. L 125, 23.5.1996, s. 10.."Článek 3Do 1. ledna 1999 Rada přezkoumá tuto směrnici na základě zprávy z Komise doplněné případnými návrhy.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s:i) ustanoveními článku 7 a kapitoly I oddílu 1 písm. e) přílohy A do 1. července 1996;ii) ustanoveními kapitoly II, ustanoveními kapitoly III části II přílohy A a ustanoveními kapitoly II přílohy C do 1. ledna 1997;iii) dalšími změnami do 1. července 1997.Členské státy budou mít doplňkovou lhůtu, která může být prodloužena až do 1. července 1999 a v rámci které musí být dosaženo souladu s kapitolou III oddílem I přílohy A.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici, nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku 26. června 1996.Za RadupředsedaM. Pinto[1] Úř. věst. C 219, 3.8.1993, s.15.[2] Úř. věst. C 315, 22.11.1993, s. 630.[3] Úř. věst. C 34, 2.4.1994, s. 23.[4] Úř. věst. L 32, 5.2.1985, s. 14. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 96/17/ES (Úř. věst. L 78, 28.3.1996, s. 30).[5] Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 29. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/118/EHS (Úř. věst. L 62, 15.3.1993, s. 49).[6] Úř. věst. L 373, 31.12.1990, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 95/52/ES (Úř. věst. L 265, 8.11.1995, s. 16).[7] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím 92/438/EHS (Úř. věst. L 243, 25.8.1992, s. 27).[8] Úř. věst. L 125, 23.5.1996, s. 10.[9] Úř. věst. č. 121, 29.7.1964, s. 2012/64. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/5/EHS (Úř. věst. L 57, 2.3.1992, s. 1).[10] Úř. věst. L 55, 8.3.1971, s. 23. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/116/EHS (Úř. věst. L 62, 15.3.1993, s. 1).[11] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (EHS) č. 1601/92 (Úř. věst. L 173, 27.6.1992, s. 13).[12] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 15.[13] Úř. věst. L 125, 23.5.1996, s. 10.--------------------------------------------------PŘÍLOHASMĚRNICE RADY 85/73/EHSze dne 29. ledna 1985o financování veterinárních prohlídek a kontrol podle směrnic 89/662/EHS, 90/425/EHS, 90/675/EHS a 91/496/EHS(pozměněná a kodifikovaná)Článek 1Členské státy podle přílohy A zajistí, aby byl vybírán poplatek Společenství k úhradě nákladů souvisejících s prohlídkami a kontrolami produktů uvedených v této příloze, a to včetně poplatků, které se týkají zajištění ochrany zvířat na jatkách podle požadavků směrnice 93/119/EHS.Článek 2Členské státy musí v souladu s opatřeními stanovenými v příloze B zajistit, aby byl vybírán poplatek Společenství k úhradě nákladů souvisejících s prohlídkami a kontrolami stanovenými ve směrnici 96/23/ES [1].Článek 3Členské státy v souladu s opatřeními stanovenými v příloze C zajistí, aby byl vybírán poplatek Společenství k úhradě nákladů souvisejících s prohlídkami a kontrolami živých zvířat uvedených v uvedené příloze.Článek 41. Až do přijetí ustanovení o poplatcích Společenství zajistí členské státy financování prohlídek a kontrol, na něž se nevztahují ustanovení článků 1, 2 a 3.2. Pro účely odstavce 1 mohou členské státy účtovat vnitrostátní poplatky v souladu se zásadami přijatými pro poplatky Společenství.Článek 51. Poplatky Společenství se stanoví v takové výši, která pokrývá náklady příslušných orgánů, pokud jde o:- mzdové náklady a náklady na sociální pojištění připadající na výkon prohlídky,- správní náklady související s prováděním prohlídek a kontrol, které mohou zahrnovat i náklady na školení personálu provádějícího prohlídky,u prohlídek a kontrol podle článků 1, 2 a 3.2. Je zakázána přímá i nepřímá refundace poplatků stanovených v této směrnici. Pokud však členské státy použijí způsob průměrných paušálních poplatků stanovených v přílohách A, B a C, nepovažuje se to, při hodnocení jednotlivých případů, za nepřímou refundaci.3. Členské státy mohou účtovat poplatky vyšší, než jsou poplatky Společenství, pokud celková částka poplatku nepřekračuje skutečné náklady na prohlídku.4. Aniž je dotčen výběr orgánu zmocněného účtovat poplatky Společenství, nahradí poplatky Společenství veškeré další poplatky ukládané celostátními, oblastními a místními orgány členských států za prohlídky a kontroly uvedené ve článcích 1, 2 a 3 a za vystavení odpovídajících osvědčení.Tato směrnice nebrání členským státům v ukládání poplatků za tlumení nákaz zvířat a enzootických chorob.Článek 61. Členské státy pravidelně sdělují Komisi:- údaje týkající se rozdělování a využití poplatků Společenství; musí být schopny zdůvodnit svoje metody výpočtu,- přepočítací koeficienty přijaté každý rok v souladu s článkem 7,- místo nebo místa, kde jsou poplatky účtovány, včetně všech potřebných vysvětlení.2. Jako součást kontrol, které má Komise provádět na místě, může Komise ve spolupráci s příslušným vnitrostátním orgánem kontrolovat, zda jsou uplatňována ustanovení této směrnice.3. Domnívá-li se některý členský stát, že kontroly v jiném členském státě nejsou prováděny uspokojivě a že poplatky stanovené touto směrnicí nekryjí náklady na tyto kontroly, nebo je nekryjí přiměřeným způsobem, postupuje podle odpovídajících ustanovení směrnice 89/608/EHS, a zejména jejích článků 10 a 11.Článek 71. Pro přepočet částek ECU uvedených v této směrnici na národní měnu se musí používat přepočítací koeficient uveřejňovaný každoročně první pracovní den v září v sérii C Úředního deníku Evropských společenství.Tento koeficient je použitelný od 1. ledna následujícího roku.2. Odchylně od odstavce 1:- pro rok 1994 použijí členské státy přepočítací koeficient platný k 1. září 1992,- pro roky 1995 až 1998 použijí členské státy průměr přepočítacích koeficientů uveřejněných v souladu s odstavcem 1 v předchozích třech letech.Článek 8Rada může na základě rozhodnutí kvalifikované většiny pozměnit na návrh Komise přílohy A, B a C této směrnice, zejména se zřetelem na stanovení paušálních poplatků Společenství, stanovením prováděcích pravidel k poplatkům a k udělování výjimek.Článek 91. Řecké republice se povoluje odchýlit se od zásad obsažených v této směrnici tam, kde vzhledem k zeměpisnému uspořádání jsou náklady na účtování poplatků v zeměpisně vzdálených oblastech vyšší než výnos z poplatků.Řecké orgány musí Komisi informovat o rozsahu území, pro která byly přiznány odchylky.Tato informace musí být doprovázena veškerými nezbytnými vysvětleními.2. V případě jiných nejvzdálenějších regionů mohou být ostatním členským státům postupem podle článku 18 směrnice 89/662/EHS přiznány stejné odchylky.[1] Úř. věst. L 125, 23.5.1996, s. 10.--------------------------------------------------PŘÍLOHA AKAPITOLA I Poplatky za maso ve smyslu směrnic 64/433/EHS, 71/118/EHS, 91/495/EHS a 92/45/EHSPoplatek uvedený v článku 1 se stanoví podle čl. 5 odst. 1 takto:1. Aniž jsou dotčeny body 4 a 5, vybírají členské státy za prohlídky související s porážením poplatky v této paušální výši:a) hovězí a telecí:- dospělý skot: 4,5 ECU za zvíře,- mladá zvířata: 2,5 ECU za zvíře;b) lichokopytníci/koňovití: 4,4 ECU za zvíře;c) vepřové maso: zvířata s hmotností poraženého zvířete- méně než 25 kg: 0,5 ECU za zvíře,- 25 kg a více: 1,3 ECU za zvíře;d) maso ovcí a koz: zvířata s hmotností poraženého zvířete- menší než 12 kg: 0,175 ECU za zvíře,- mezi 12 a 18 kg: 0,35 ECU za zvíře,- více než 18 kg: 0,5 ECU za zvíře;e) drůbeží maso:i) buď v této paušální sazbě:- brojleři a ostatní mladá výkrmová drůbež s hmotností pod 2 kg a vyřazené slepice: 0,01 ECU za zvíře,- ostatní mladá výkrmová drůbež s hmotností jatečného těla rovnou nebo vyšší než 2 kg: 0,02 ECU za zvíře,- ostatní těžká dospělá drůbež s hmotností 5 kg a více: 0,04 ECU za zvíře;ii) nebo, pokud se členský stát rozhodne nerozlišovat kategorie drůbeže podle bodu i), 0,03 ECU za ptáka;f) králičí maso a maso malé pernaté zvěře nebo drobné lovné zvěře:- králíci a malá pernatá nebo drobná lovná zvěř: paušální sazba stanovená v písmenu e);- následující suchozemští savci:- černá zvěř: sazby stanovené v písmenu c), které se zvyšují, pokud nedostačují ke krytí tohoto nákladu a nákladu na trichinoskopické vyšetření stanoveného ve směrnici 92/45/EHS,- přežvýkavci: sazby stanovené v písmenu d).2. Náklady na kontroly a prohlídky související s bouráním masa mimo jiné podle čl. 3 odst.1 oddílu B směrnice 64/433/EHS a čl. 3 odst.1 oddílu B směrnice 71/118/EHS se hradí:a) buď: paušální sazbou, kdy se za každou tunu masa přicházejícího do bourárny přidávají 3 ECU.Tato částka se připočítává k výše uvedené částce v bodu l;b) nebo: účtováním skutečných nákladů na prohlídku podle odpracovaných hodin.Tam, kde se bourání provádí v závodě, v němž bylo maso získáno, budou částky uvedené v prvním pododstavci sníženy až o 55 %.Členský stát, který se rozhodne stanovit poplatky podle počtu odpracovaných hodin, musí být schopen Komisi prokázat, že poplatky stanovené podle písmene a) nemohou pokrýt skutečné náklady.3. Členské státy musí účtovat částky odpovídající skutečným výdajům nezbytným pro kontroly a prohlídky masa, které je skladováno mimo jiné podle čl. 3 odst. 1 oddílu D směrnice 64/433/EHS a čl. 3 odst. 1 oddílu C směrnice 71/118/EHS.Podrobná pravidla pro uplatnění tohoto odstavce mohou být stanovena postupem podle článku 16 směrnice 64/433/EHS a článku 21 směrnice 71/118/EHS, zejména se zřetelem na řešení případů intervenčního masa a masa vícenásobně krátkodobě skladovaného v různých chladírnách.4. Za účelem pokrytí zvýšených nákladů jsou oprávněny členské státy:a) buď: zvýšit pro jednotlivá zařízení paušální poplatky stanovené v bodech 1 a 2 písm. a).Nehledě na ustanovení bodu 5 písm. a) se může jednat o splnění následujících podmínek:- vyšší náklady na prohlídku v důsledku výrazné nevyrovnanosti jatečných zvířat co do stáří, vzrůstu, hmotnosti a zdravotního stavu,- delší čekací doby a různé prostoje personálu provádějícího prohlídku v důsledku toho, že v zařízení je nepřiměřené plánování dodávek zvířat, nebo v důsledku technických nedostatků a provozních závad, například ve starších zařízeních,- časté odkládání procesu porážení, například v důsledku nedostatečného počtu jatečního personálu, a s tím souvisejícího nedostatečného vytížení personálu provádějícího prohlídku,- vyšší náklady v důsledku časových ztrát při mimořádných cestách,- času na provedení prohlídky v důsledku častých změn doby porážení, které personál provádějící prohlídku nemůže ovlivnit,- časté přerušování porážecích operací kvůli splnění požadavků na čištění a dezinfekci,- prohlídka zvířat, která jsou na žádost majitele porážena mimo normální pracovní dobu.Míra zvýšení střední paušální sazby poplatků závisí na výši nákladů, které mají být hrazeny;b) nebo: účtovat zvláštní poplatky, jejichž výše odpovídá skutečným nákladům.5. Členské státy, v nichž se mzdové náklady, struktura zařízení a poměr mezi počtem veterinárních lékařů a inspektorů vymykají průměru ve Společenství, na jehož základě byly propočteny paušální výše poplatků uvedené v bodu 1 a bodu 2 písm. a), mohou výjimečně snížit tyto poplatky tak, aby odpovídaly skutečným nákladům na prohlídku:a) obecně tam, kde jsou podstatné rozdíly v životních a mzdových nákladech;b) v jednotlivých zařízeních, v nichž jsou splněny následující podmínky:- minimální denní počet porážek, který umožňuje plánovat dopředu rozmístění personálu provádějícího prohlídku,- žených zvířat je konstantní, takže lze předem plánovat jejich dodávky, což umožňuje racionální využití personálu provádějícího prohlídku,- přísná organizace a plánování v zařízení a rychlý průběh porážení umožňující optimální využití personálu provádějícího prohlídku,- vyloučení čekacích dob a různých prostojů personálu provádějícího prohlídku,- porážená zvířata jsou v nejvyšší možné míře stejná co do stáří, vzrůstu, hmotnosti a zdravotního stavu.Snížení poplatků na základě těchto výjimek nesmí v žádném případě být větší než 55 % výše stanovené v bodu 1 a bodu 2 písm. a).6. a) Poplatky uvedené v bodech 1, 2 a 3 se vybírají případ od případu na jatkách, v bourárnách nebo v chladírnách. Jdou k tíži provozovatele nebo majitele provádějícího výše uvedené úkony, kteří však mohou přenést poplatek účtovaný za dotyčné úkony na fyzické nebo právnické osoby, na jejichž jméno se tyto úkony provádějí. Pokud se hygienická prohlídka živé drůbeže provádí v hospodářství původu v souladu se směrnicí 71/118/EHS, může být až 20 % paušálních sazeb stanovených v bodu 1 písm. e) účtováno v tomto hospodářství.b) Odchylně od pojetí místa výběru poplatku podle první věty písmene a) mohou členské státy v případě, kdy zařízení provádějí více než jednu operaci, nebo v případě produkčního řetězce zařízení tvořeného více než jedním zařízením, účtovat současně v jednom jediném místě celkový sdružený poplatek zahrnující různé částky.c) Jestliže poplatek účtovaný na jatkách pokrývá celé náklady na prohlídku podle písmene a), nebudou členské státy účtovat další poplatky v bourárnách nebo chladírnách.KAPITOLA II Poplatky za maso ve smyslu směrnice 72/462/EHS, kapitoly III směrnice 71/118/EHS, kapitoly III směrnice 92/45/EHS a kapitoly 11 přílohy I směrnice 92/118/EHS1. Poplatek uvedený v článku 1 se stanoví na minimální paušální hodnotu 5 ECU za tunu masa (s kostí), přičemž minimální částka na zásilku je 30 ECU.Ve výjimečných případech však mohou členské státy tuto částku zvýšit tak, aby byly kryty skutečné náklady.2. Avšak pro dovoz z kterékoliv země, která do 20. února 1995 zahájila jednání s Evropskou unií s cílem uzavřít souhrnnou dohodu o rovnocennosti veterinárních záruk (týkajících se zdraví zvířat i veřejného zdraví) založenou na zásadě vzájemnosti a se kterou taková dohoda byla uzavřena do 31. prosince 1996, mohou členské státy ponechat až do 30. června 1997 tyto snížené poplatky.Výše poplatku, která má být účtována za dovoz z některé třetí země uvedené v prvním pododstavci, se stanoví po uzavření souhrnné dohody o rovnocennosti veterinárních záruk s dotyčnou třetí zemí způsobem uvedeným v odstavci 3, přičemž se zohlední tyto skutečnosti:- frekvence provádění kontrol,- výše poplatků uplatňovaná danou třetí zemí na dovážené produkty pocházející z Evropské unie,- zrušení jiných poplatků ukládaných touto třetí zemí, jako například povinných vkladů nebo vybírání veterinárních kaucí.3. Jsou-li přijata rozhodnutí stanovená v čl. 8 odst. 3 směrnice 90/675/EHS stejným postupem, upraví se výše poplatku uvedená v bodě 1 s přihlédnutím k dohodnutému snížení frekvence kontrol.Při přijímání těchto rozhodnutí bude Komise brát v úvahu zejména záruky dané třetí zemí, týkající se přijetí zásad regionalizace a ostatních zásad Společenství.4. Poplatek uvedený v bodu 1 jde k tíži dovozce nebo jeho celního deklaranta a vybírá se na celnici, pod kterou spadá stanoviště hraniční kontroly, nebo přímo na tomto stanovišti.5. Členské státy mohou část výtěžku z poplatků uvedených v této kapitole alokovat na fond hygienické solidarity určený k posílení veterinárních útvarů, aby mohly účinněji reagovat na výskyt exotické choroby.KAPITOLA III Poplatky za produkty rybolovu, na něž se vztahuje směrnice 91/493/EHSČást 1 Produkty rybolovu, na něž se vztahuje kapitola I směrnice 91/493/EHSPoplatek uvedený v článku 1 se stanoví podle čl. 5 odst. 1 takto:1. a) Členské státy vybírají poplatek k úhradě nákladů vzniklých z úředních kontrol stanovených v kapitole V oddílu II přílohy směrnice 91/493/EHS;b) výše poplatku uvedená v písmenu a) se stanoví na 1 ECU za tunu produktů rybolovu pro prvních 50 tun a 0,5 ECU za každou další tunu. Poplatek se vybírá při prvním uvedení produktu na trh, pokud se tak již nestalo při vyložení, a v každém případě jde k tíži prvnímu kupci. Členské státy mohou vytvořit systém umožňující nahromadění produktů rybolovu za určité období a zařídit centralizované vybírání poplatků při prvním prodeji;c) odchylně od písmene b) nesmí poplatek vybíraný za druhy uvedené v příloze II nařízení Komise (EHS) č. 3703/85 překročit 50 ECU za jednu vyloženou zásilku, jestliže skutečné náklady tuto částku nepřekračují;d) vybírání poplatku stanoveného v písmenu a) probíhá bez dotčení vybírání poplatků podle bodu 2 v případě následného zpracování produktů rybolovu, aniž je dotčen bod 7 písm. b).2. a) Členské státy budou vybírat poplatek k úhradě nákladů na prohlídku, týkajících se zejména úředních kontrol prováděných na základě oddílu I kapitoly V přílohy směrnice 91/493/EHS a úředních kontrol prováděných podle oddílu II uvedené kapitoly V.b) Poplatek uvedený v písmenu a) bude stanoven ve výši 1 ECU za každou tunu produktů rybolovu vstupujících do předzpracovatelského a/nebo zpracovatelského zařízení nebo přicházejících ze zpracovatelské lodě.Navíc v případě provádění prohlídky ve zpracovatelské lodi v zahraničí členské státy účtují poplatek ve výši skutečných nákladů této prohlídky.c) Na žádost členského státu, doprovázenou nezbytnou odůvodňující dokumentací, mohou být u druhů uvedených v bodě 1 písm. c) uloženy nižší poplatky, a to postupem podle článku 18 směrnice 89/662/EHS.3. a) Jestliže na základě podrobného rozboru nákladů na kontroly uvedené v bodu 1 písm. a) daného produktu na svém území dojde členský stát k závěru, že skutečné náklady nemohou být plně hrazeny vybíráním poplatku podle bodu 1 písm. b), může tento stát zavést výši poplatků podle počtu hodin na produktu odpracovaných.b) Jestliže na základě podrobného rozboru nákladů na kontroly uvedené v bodu 2 písm. a) daného produktu na svém území dojde členský stát k závěru, že skutečné náklady v daném zařízení nemohou být plně hrazeny vybíráním poplatku podle bodu 2 písm. b), může tento stát zavést v zařízení zpracovávajícím daný produkt výši poplatků podle počtu odpracovaných hodin.Členský stát, který se rozhodne pro vyměřování poplatků podle odpracovaných hodin, musí být schopen Komisi prokázat, že vybíráním poplatků podle bodu 1 písm. b) a bodu 2 písm. b) nemohou být kryty skutečné náklady.4. a) Členské státy jsou oprávněny snížit poplatky podle bodu 1 písm. b), jestliže jsou kontroly stanovené v bodu 1 usnadněny tím, že:- ryby jsou roztříděny podle čerstvosti a/nebo velikosti v souladu s nařízením (EHS) č. 103/76 a 104/76, nebo jestliže jsou uznány za odpovídající vnitrostátním předpisům, a/nebo- transakce při prvním prodeji jsou sdruženy, zejména na rybích aukcích nebo ve velkoobchodu.Uplatnění výše uvedených ustanovení však za žádných okolností nesmí vést ke snížení většímu než 55 %.Na žádost členského státu, doprovázenou odpovídající podpůrnou dokumentací, však může být postupem podle článku 18 směrnice 89/662/EHS rozhodnuto o dalším snížení.b) Členské státy jsou oprávněny snížit poplatek stanovený v bodu 2, jestliže:- předzpracování nebo zpracování se provádí na stejném místě jako první prodej nebo zpracování, a/nebo- v daném zařízení provozní podmínky a záruky vyplývající z vlastní podnikové kontroly umožňují, aby požadavky na personál provádějící prohlídku byly zmírněny.Uplatnění výše uvedených ustanovení však za žádných okolností nesmí vést ke snížení většímu než 55 %.Na žádost členského státu, doprovázenou odpovídající podpůrnou dokumentací, však může být postupem podle článku 18 směrnice 89/662/EHS rozhodnuto o dalším snížení.5. V zařízeních provádějících pouze chlazení, mražení, balení nebo skladování produktů rybolovu budou členské státy vybírat poplatky ve výši odpovídající skutečným nákladům na kontroly produktů rybolovu. Jestliže však poplatek vybraný v souladu s body l a 2 plně kryje veškeré náklady související s kontrolami stanovenými v kapitole V přílohy ke směrnici 91/493/EHS, členský stát nebude vybírat poplatky podle tohoto bodu.6. a) Poplatky stanovené v bodech 2 a 5 jdou k tíži provozovatele nebo majitele zařízení provádějícího shora uvedené úkony, kteří však mohou přenést poplatek účtovaný za dotyčné úkony na fyzickou nebo právnickou osobu, na jejichž účet se uvedené úkony provádějí.b) V případě produktů rybolovu určených pro následné předzpracování a/nebo zpracování na svých územích mohou členské státy vybírat celkový poplatek, zahrnující různá množství, najednou a na jednom místě.Členský stát, který si přeje tuto možnost využít, o tom musí předem informovat Komisi.7. Členské státy zavedou systém, kterým se bude kontrolovat, že poplatky stanovené v této kapitole byly příslušnými provozovateli zaplaceny.Členské státy zejména zajistí podle svých vnitrostátních předpisů, aby provozovatelé dostávali písemná osvědčení nebo jiný doklad o individuálních nebo souhrnných platbách nebo platební příkaz pro poplatky stanovené v bodu 1 písm. a) této kapitoly, pokud dané produkty rybolovu nejsou určeny k předzpracování nebo zpracování na území členského státu, kde byly vyloženy, a za předpokladu, že celý poplatek je uhrazen ve zpracovatelském nebo předzpracovatelském zařízení.V případě potřeby se přijmou prováděcí předpisy, a to postupem podle článku 18 směrnice 89/662/EHS.Členské státy o nich uvědomí Komisi.8. S přihlédnutím ke strukturálním odchylkám přiznaným Finsku a Švédsku v souvislosti se společnou organizací trhů podle nařízení (EHS) č. 3759/92, aniž jsou dotčena ustanovení této části o výši poplatků, mohou Finsko a Švédsko postupem podle článku 18 směrnice 89/662/EHS a na základě vhodné odůvodňující dokumentace používat alternativní způsob vybírání poplatků, a to až do doby, kdy budou známy výsledky revize podle ustanovení článku 3 směrnice 96/43/ES.Část II Produkty rybolovu, na něž se vztahují ustanovení kapitoly II směrnice 91/493/EHS1. V případě produktů rybolovu uvedených v čl. 10 odst. 2 směrnice 91/493/EHS se použijí ustanovení obsažená v bodu 1 části I této přílohy.Členské státy budou také vybírat příplatek ke krytí nákladů na prohlídky souvisejících s tímto typem plavidel a způsobem vykládky, přičemž minimum je 1 ECU za 1 vyloženou tunu.2. Pro produkty rybolovu, které nejsou uvedeny v bodu 1, to znamená pro všechny produkty rybolovu, které musejí procházet stanovištěm hraniční kontroly, poplatek podle článku 1 se stanoví podle čl. 5 odst. 1 v minimální výši 5 ECU za 1 tunu, s minimem 30 ECU za 1 zásilku; u zásilek překračujících 100 tun se však paušální poplatek 5 ECU sníží na:- 1,5 ECU za každou další tunu produktů rybolovu, které neprošly jiným předzpracováním než odstraněním střev;- 2,5 ECU za každou další tunu ostatních produktů rybolovu.3. V rámci rozhodnutí podle čl. 8 odst. 3 směrnice 90/675/EHS se stejným postupem přizpůsobí částky uvedené v bodu 2, a to s přihlédnutím k dohodnutému snížení frekvence kontrol.Při přijímání těchto rozhodnutí bere Komise v úvahu především záruky poskytnuté třetími zeměmi, které se týkají přijetí zásad regionalizace, rovnocennosti, reciprocity a jiných zásad Společenství, zejména v případech, kdy se těchto třetích zemí týká souhrnná dohoda se Společenstvím o rovnocennosti veterinárních záruk (týkajících se zdraví zvířat a veřejného zdraví).Důsledkem přizpůsobení poplatků nesmí za žádných okolností být, že by poplatky byly nižší než poplatky, které jsou ukládány podle oddílu I odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b) za produkty vykládané z plavidel plujících pod vlajkami států Společenství.V případě dalšího zpracování probíhá vybírání tohoto poplatku nezávisle na vybírání poplatku stanoveného v bodu 2 písm. b) kapitoly I.Pro účely provedení této kapitoly uplatňují členské státy na dovážené produkty vykládané z plavidel plujících pod vlajkou Grónska výši poplatků uvedenou v části I.4. Členské státy se mohou odchýlit od bodu 2 zvýšením poplatků na úroveň skutečných nákladů.5. Poplatek stanovený v bodu 2 jde k tíži dovozce nebo jeho celního deklaranta a vybírá se na celnici, pod kterou spadá stanoviště hraniční kontroly, nebo přímo na tomto stanovišti hraniční kontroly.6. Na dovážené produkty vykládané z rybářských lodí náležejících společným podnikům registrovaným v souladu s odpovídajícími ustanoveními Společenství smějí členské státy do 31. prosince 1999 používat poplatky stanovené v části I.--------------------------------------------------PŘÍLOHA BPoplatky určené k zajištění toho, aby byly prováděny kontroly živých zvířat a produktů živočišného původu stanovené ve směrnici 96/23/ES1. Poplatek uvedený v článku 2 se stanovuje následovně:a) za živá jateční zvířata a maso, na něž se vztahují ustanovení kapitoly I přílohy A: 1,35 ECU za tunu vytěženého masa;b) za produkty z vodních živočichů, na něž se vztahují ustanovení kapitoly III přílohy A: 0,1 ECU za tunu produktu uváděného na trh;c) za mléko a mléčné produkty: 0,02 ECU za 1000 litrů syrového mléka;d) za vaječné produkty: částka odpovídající skutečným nákladům kontroly;e) za med: členské státy mohou účtovat částku, která kryje skutečné náklady na prohlídku a kontrolu.2. Pro vybírání poplatků ve výši stanovené v bodu 1 mohou členské státy zvolit jedno z následujících schémat:a) poplatek uvedený v bodu 1 se v plné výši vybírá v zařízení, které je součástí produkčního řetězce, tj.:- na jatkách v případě poplatku stanoveného v bodu 1 písm. a),- v závodu provádějícím předzpracování a/nebo zpracování v případě poplatku stanoveného v bodu 1 písm. b),- v zařízení pro sběr syrového mléka v případě poplatku stanoveného v bodu l písm. c).b) poměrná část poplatku uvedeného v bodu 1 se vybírá na každém stupni produkčního řetězce, včetně odchovu, v souladu s kritérii, která mají být definována členskými státy.3. Poplatek uvedený v bodu 1 jde k tíži provozovatele nebo majitele dotyčného nebo dotyčných zařízení, kteří však mohou přenést účtovaný poplatek na fyzickou nebo právnickou osobu, na jejíž účet se dotyčné úkony provádějí.--------------------------------------------------PŘÍLOHA CPoplatky za živá zvířataKAPITOLA I Živá zvířata a produkty živočišného původu, na něž se vztahuje směrnice 90/425/EHS1. Poplatek musí být účtován na úhradu kontrol v místě původu.2. Uplatnění a výše poplatku, podrobná pravidla pro jeho aplikaci, zejména včetně osob odpovědných za placení, a jakékoliv výjimky budou určeny v souladu s postupem v článku 8.KAPITOLA II Živá zvířata určená pro dovoz, na něž se vztahuje směrnice 91/496/EHS1. Poplatek uvedený v článku 3 je stanoven takto:a) v případě zvířat druhů uvedených v kapitole I přílohy A ve paušální výši 5 ECU za 1 tunu živé hmotnosti, přičemž minimum je 30 ECU za zásilku;b) v případě ostatních druhů zvířat ve výši skutečných nákladů na prohlídku vyjádřených buď na jedno dovezené zvíře, nebo na jednu dovezenou tunu, minimálně však ve výši 30 ECU za jednu zásilku; tato minimální sazba za zásilku neplatí pro dovoz druhů uvedených v rozhodnutí Komise 92/432/EHS.Členské státy však mohou na základě odchylky zvýšit tyto částky na úroveň skutečných nákladů.2. Při dovozu z jakékoliv země, která s Evropskou unií zahájila do 20. února 1995 jednání o uzavření souhrnné dohody o rovnocennosti veterinárních záruk (týkajících se zdraví zvířat a veřejného zdraví) založených na zásadě vzájemnosti a s níž taková smlouva byla uzavřena do 31. prosince 1996, mohou členské státy ponechat až do 30. června 1997 sníženou sazbu poplatků.Výše poplatku, který má být účtován za dovoz ze třetích zemí uvedených v prvním pododstavci, se stanoví v souhrnné dohodě o rovnocennosti veterinárních záruk uzavřené s dotyčnou třetí zemí, přičemž se zohlední tyto zásady:- frekvence provádění kontrol,- výše poplatků, které uplatňuje dotyčná třetí země na dovážené produkty pocházející z Evropské unie,- zrušení jiných poplatků ukládaných třetí zemí, jako jsou povinný vklad nebo vybírání veterinárních kaucí.3. Poplatek uvedený v bodu 1 jde k tíži dovozce nebo jeho celního deklaranta a vybírá se na celnici, pod kterou spadá dotyčné stanoviště hraniční kontroly, nebo přímo na tomto stanovišti.4. Na žádost členského státu, doprovázenou odpovídající podpůrnou dokumentací, a postupem podle článku 18 směrnice 89/663/EHS na produkty dovážené z některých třetích zemí mohou uplatňovat nižší poplatky.5. Členské státy mohou část zisku z poplatků stanovených v této kapitole alokovat na fond hygienické solidarity určený k posílení veterinárních útvarů tak, aby mohly účinněji reagovat na jakýkoliv výskyt exotické choroby.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 1999/16/ES ze dne 16. března 1999, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/540/EHS týkající se parkovacích svítilen motorových vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0016

Úřední věstník L 097 , 12/04/1999 S. 0033 - 0044

		Směrnice Komise 1999/16/ESze dne 16. března 1999,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/540/EHS týkající se parkovacích svítilen motorových vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,S ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/91/ES [2], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 77/540/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se parkovacích svítilen motorových vozidel [3], naposledy pozměněnou aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 10 uvedené směrnice,(1) vzhledem k tomu, že směrnice 77/540/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu ES schvalování typu zavedeného směrnicí 70/156/EHS; že se proto ustanovení směrnice 70/156/EHS týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vztahují i na směrnici 77/540/EHS;(2) vzhledem k tomu, že podle čl. 3 odst. 4 a čl. 4 odst. 3 směrnice 70/156/EHS je zejména nutné, aby byl ke každé zvláštní směrnici připojen informační dokument a certifikát schválení typu podle přílohy VI uvedené směrnice, aby schválení typu mohlo být zpracováno výpočetní technikou; že je proto třeba certifikát schválení typu uvedený ve směrnici 77/540/EHS změnit;(3) vzhledem k tomu, že je třeba při změně předpisů zjednodušit postupy pro zachování rovnocennosti některých zvláštních směrnic s jim odpovídajícími předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů, stanovené v čl. 9 odst. 2 směrnice 70/156/EHS; že nejprve je třeba nahradit technické požadavky směrnice 77/540/EHS odkazy na požadavky obsažené v předpisu EHK č. 77;(4) vzhledem k tomu, že je nutné zajistit, aby byly splněny požadavky směrnice Rady 76/756/EHS [4] naposledy pozměněné směrnicí Komise 97/28/ES [5] a směrnice Rady 76/761/EHS [6] naposledy pozměněné směrnicí Komise 1999/17/ES [7];(5) vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku, zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 77/540/EHS se mění takto:1. V článku 1 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Každý členský stát udělí ES schválení typu konstrukční části pro každý typ parkovací svítilny, který splňuje požadavky na konstrukci a zkoušení stanovené v odpovídajících přílohách."2. V článku 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:"Pro každý typ parkovací svítilny, který schválí podle článku 1, přidělí členské státy výrobci značku ES schválení typu konstrukční části podle vzoru uvedeného v dodatku 3 přílohy I."3. Článek 4 se nahrazuje tímto:"Článek 4Příslušné orgány členských států se postupem podle čl. 4 odst. 6 směrnice 70/156/EHS vzájemně informují o každém schválení typu, které udělily, odmítly udělit nebo odejmuly v souladu s touto směrnicí."4. Článek 9 se nahrazuje tímto:"Článek 9Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských a lesnických traktorů a všech pojízdných strojů."5. Přílohy se nahrazují přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. října 1999, nebo pokud by byly texty uvedené v článku 3 zveřejněny až po 1. dubnu 1999, po uplynutí šesti měsíců od skutečného dne zveřejnění těchto textů nesmějí členské státy z důvodů týkajících se parkovacích svítilen:- odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla nebo parkovací svítilny, ani- zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu vozidel nebo prodej nebo uvedení do provozu parkovacích svítilen,pokud tyto parkovací svítilny splňují požadavky směrnice 77/540/EHS ve znění této směrnice a pokud jsou na dané vozidlo namontovány v souladu s požadavky směrnice 76/756/EHS.2. Od 1. dubna 2000 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typupro typ vozidla z důvodů týkajících se parkovacích svítilen a pro typ parkovací svítilny, pokud nejsou splněny požadavky směrnice 77/540/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. dubna 2001 se pro účely čl. 7 odst. 2 směrnice 70/156/EHS použijí požadavky směrnice 77/540/EHS ve znění této směrnice, které se týkají parkovacích svítilen jako konstrukčních částí.4. Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 3, udělují členské státy ES schválení typu pro parkovací svítilny učené jako náhradní díly a povolují jejich prodej a uvádění do provozu podle předchozích znění směrnice 77/540/EHS, pokud tyto parkovací svítilny- jsou určeny k montáži na vozidla, která jsou již v provozu, a- splňují požadavky uvedené směrnice použitelné v době, kdy byla vozidla poprvé registrována.Článek 3Odstavce a přílohy předpisu Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů č. 77, na něž odkazuje bod 1 přílohy II, budou zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství do 1. dubna 1999.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. října 1999. Budou-li však texty uvedené v článku 3 zveřejněny po 1. dubnu 1999, splní členské státy tuto povinnost šestměsíců po skutečném dni zveřejnění těchto textů. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy ode dne 1. října 1999 nebo, budou-li texty uvedené v článku 3 zveřejněny po 1. dubnu 1999, od uplynutí šesti měsíců po skutečném dni zveřejnění těchto textů.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. března 1999.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 25.[3] Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 83.[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s.1.[5] Úř. věst. L 171, 30.6.1997, s. 1.[6] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 96.[7] Viz strana 45 v tomto čísle Úředního věstníku.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"SEZNAM PŘÍLOHPŘÍLOHA I: | SPRÁVNÍ USTANOVENÍ PRO SCHVALOVÁNÍ TYPU |Dodatek 1: | Informační dokument |Dodatek 2: | Certifikát schválení typu |Dodatek 3: | Příklad značky ES schválení typu konstrukční části |PŘÍLOHA II: | Technické požadavky |PŘÍLOHA ISPRÁVNÍ USTANOVENÍ PRO SCHVALOVÁNÍ TYPU1. ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI1.1 Žádost o ES schválení typu konstrukční části podle čl. 3 odst. 4 směrnice 70/156/EHS pro typ parkovací svítilny podává výrobce.1.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku 1.1.3 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu musí být předloženy:1.3.1 dva vzorky s předepsanou svítilnou nebo svítilnami; pokud jsou parkovací svítilny určené k montáži jen na jednu stranu vozidla, musí být oba vzorky identické a musí být vhodné k montáži jen na pravou nebo jen na levou stranu vozidla.2. OZNAČENÍ2.1 Zařízení dodaná k ES schválení typu konstrukční části musí být označena:2.1.1 výrobní nebo obchodní značkou výrobce;2.1.2 u svítilen s výměnnými zdroji světla: typy předepsaných žárovek;2.1.3 u svítilen s nevýměnnými zdroji světla: jmenovitým napětím a příkonem.2.2 Tato označení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná a musí být na svítící ploše nebo na jedné ze svítících ploch zařízení. Označení musí být z vnějšku viditelná i na zařízeních namontovaných na vozidle.2.3 Na každém zařízení musí být dostatečné místo pro značku schválení typu konstrukční části. Toto místo musí být vyznačeno na výkresech podle dodatku 1.3. ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI3.1 Jsou-li splněny odpovídající požadavky, udělí se ES schválení typu podle čl. 4 odst. 3 a popřípadě podle čl. 4 odst. 4 směrnice 70/156/EHS.3.2 Vzor certifikátu ES schválení typu je uveden v dodatku 2.3.3 Pro každý schválený typ parkovací svítilny se přidělí číslo schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS. Stejný členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu parkovací svítilny.3.4 Pokud se požaduje ES schválení typu konstrukční části pro typ zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, které obsahuje parkovací svítilnu a jiné svítilny nebo světlomety, může být přiděleno jediné číslo ES schválení typu konstrukční části za předpokladu, že dotyčná parkovací svítilna splňuje požadavky této směrnice a že každá z ostatních svítilen nebo světlometů, které tvoří konstrukční část zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, pro něž je podána žádost o ES schválení typu konstrukční části, splňuje požadavky zvláštní směrnice, která se na ně vztahuje.4. ZNAČKA ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI4.1 Každá parkovací svítilna odpovídající typu schválenému podle této směrnice musí být kromě označení uvedeného v bodu 2.1 opatřena značkou ES schválení typu konstrukční části.4.2 Tuto značku tvoří:4.2.1 obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno "e" a rozlišovací písmena nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu:1  pro Německo2  pro Francii3  pro Itálii4  pro Nizozemsko5  pro Švédsko6  pro Belgii9  pro Španělsko11  pro Spojené království12  pro Rakousko13  pro Lucembursko17  pro Finsko18  pro Dánsko21  pro Portugalsko23  pro ŘeckoIRL  pro Irsko4.2.2 v blízkosti obdélníku "základní číslo schválení typu" obsažené v části 4 čísla schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS; před tímto číslem jsou dvě číslice, které udávají pořadové číslo přidělené poslední technické změně směrnice 77/540/EHS k datu udělení EHS schválení typu. Pro tuto směrnici platí pořadové číslo 00;4.2.3 pokud svítilna vyzařuje oranžové světlo dopředu i dozadu, musí být opatřena šipkou udávající orientaci svítilny; šipka ukazuje k předku vozidla.4.3 Značka ES schválení typu konstrukční části musí být umístěna na rozptylovém skle svítilny nebo na jednom z rozptylových skel tak, aby byla nesmazatelná a zřetelně čitelná i po namontování svítilny na vozidlo.4.4 Příklad značky schválení typu konstrukční části je znázorněn v dodatku 3.4.5 Pokud je zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, které zahrnuje parkovací svítilnu a jiné svítilny, přiděleno jediné číslo ES schválení typu konstrukční části podle bodu 3.4, lze umístit jedinou značku ES schválení typu konstrukční části. Značku tvoří:4.5.1 obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno "e" a rozlišovací písmena nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu (viz bod 4.2.1);4.5.2 základní číslo schválení typu (viz bod 4.2.2, první polovina věty);4.5.3 v případě potřeby požadovaná šipka, tak jak je třeba pro soustavu svítilen nebo světlometů jako celek.4.6 Tato značka může být umístěna kdekoliv na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách nebo světlometech za předpokladu, že:4.6.1 je viditelná po montáži svítilen nebo světlometů;4.6.2 žádná ze součástí, které přenášejí světlo skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen nebo světlometů, nemůže být odstraněna, aniž by se současně odstranila značka schválení.4.7 Identifikační značka každé svítilny nebo světlometu podle směrnice, podle které bylo uděleno ES schválení typu konstrukční části, společně s pořadovým číslem (viz bod 4.2.2, druhá polovina věty), popřípadě písmeno D a požadovaná šipka se vyznačí:4.7.1 buď na odpovídající ploše výstupu světla;4.7.2 nebo, jde-li o skupinovou, sdruženou nebo sloučenou svítilnu nebo světlomet, tak, aby bylo možno každou svítilnu nebo světlomet jasně rozpoznat.4.8 Rozměry různých částí této značky nesmějí být menší, než jsou minimální rozměry požadované pro jednotlivé značky podle směrnic, podle kterých bylo EHS schválení typu konstrukční části uděleno.5. ÚPRAVY TYPU A ZMĚNY SCHVÁLENÍ TYPU5.1 V případě úpravy typu schváleného podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS.6. SHODNOST VÝROBY6.1 Opatření k zajištění shodnosti výroby jsou obecně přijímána v souladu s článkem 10 směrnice 70/156/EHS.6.2 Každá parkovací svítilna musí splňovat podmínky stanovené v této směrnici. U parkovací svítilny náhodně vybrané ze sériové výroby se však požadavky na minimální svítivost vyzařovaného světla (měřeno se zkušební žárovkou podle odstavce 8 [1] omezují v příslušném směru na 80 % minimálních hodnot předepsaných v odstavcích 7.1 a 7.2. [2] Za stejných podmínek mohou být předepsané maximální hodnoty překročeny o 20 %.Dodatek 1+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Dodatek 2+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Dodatek 3PŘÍKLAD ZNAČKY ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené touto značkou ES schválení typu konstrukční části je parkovací svítilna schválená jako typ v Německu (e1) podle této směrnice (00) pod základním číslem schválení 1471.PŘÍLOHA IITECHNICKÉ POŽADAVKY1. Technickými požadavky jsou požadavky uvedené v odstavcích 2, 6 až 9 a v přílohách 3 až 5 předpisu EHK OSN č. 77, který tvoří v úplném znění tyto dokumenty:- předpis v původním znění (00) [1],- doplňky 1 a 2 předpisu č. 77 včetně změn [2],- doplněk 3 předpisu č. 77 [3],- doplněk 4 předpisu č. 77 [4],s těmito výjimkami:1.1 odkazy na předpis č. 48 se považují za odkazy na směrnici 76/756/EHS;1.2 odkazy na předpis č. 37 se považují za odkazy na přílohu VII směrnice 76/761/EHS."[1] Dokumentu podle bodu 1 přílohy II této směrnice.[2] Dokumentu podle bodu 1 přílohy II této směrnice.[1] [2] [3] [4] TRANS/WP.29/530.--------------------------------------------------