title: Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0013

Úřední věstník L 095 , 21/04/1993 S. 0029 - 0034 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 12 S. 0169  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 12 S. 0169

		Směrnice Rady 93/13/EHSze dne 5. dubna 1993o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouváchRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je nezbytné přijmout opatření s cílem postupného vytvoření vnitřního trhu do 31. prosince 1992; že vnitřní trh tvoří oblast bez vnitřních hranic, ve které se volně pohybuje zboží, osoby, služby a kapitál;vzhledem k tomu, že právní předpisy členských států týkající se podmínek smlouvy mezi prodávajícím zboží nebo poskytovatelem služeb na jedné straně a jejich spotřebitelem na straně druhé vykazují četné rozdíly a v důsledku toho se jednotlivé vnitrostátní trhy pro prodej zboží a poskytování služeb spotřebitelům od sebe liší, a že může dojít k narušení hospodářské soutěže mezi prodávajícími a poskytovateli služeb, zvláště prodávají-li a poskytují-li služby v jiných členských státech;vzhledem k tomu, že zejména právní předpisy členských států týkající se nepřiměřených podmínek ve spotřebitelských smlouvách vykazují výrazné rozdíly;vzhledem k tomu, že odpovědností členských států je zajištění toho, aby smlouvy uzavírané se spotřebiteli neobsahovaly nepřiměřené podmínky;vzhledem k tomu, že obecně vzato, spotřebitelé v jednom státě neznají právní předpisy, které v jiných členských státech platí pro smlouvy o prodeji zboží nebo o poskytování služeb; že tato neznalost je může odradit od přímého objednávání zboží nebo služeb v jiném členském státě;vzhledem k tomu, že pro snazší vytvoření vnitřního trhu a ochranu občana jako spotřebitele při nákupu zboží a služeb prostřednictvím smluv, na které se vztahují právní předpisy jiných členských států, je nezbytné odstranit nepřiměřené podmínky z těchto smluv;vzhledem k tomu, že prodávajícím zboží a poskytovatelům služeb se tímto způsobem pomůže v jejich úkolu prodávat zboží a poskytovat služby jak v jejich vlastní zemi, tak na celém vnitřním trhu; že hospodářská soutěž tím bude povzbuzena, a přispěje tak k většímu výběru pro občany Společenství jako spotřebitele;vzhledem k tomu, že dva programy Společenství pro politiku ochrany a informování spotřebitele [4] zdůraznily význam ochrany spotřebitele v oblasti nespravedlivých smluvních podmínek; že tato ochrana by měla být zajištěna právními a správními předpisy buď harmonizovanými na úrovni Společenství, anebo přímo přijatými na této úrovni;vzhledem k tomu, že v souladu se zásadou uvedenou pod nadpisem "Ochrana hospodářských zájmů spotřebitelů", jak je vyjádřena v těchto programech: "příjemci zboží nebo služeb by měli být chráněni před zneužitím moci prodávajícího nebo poskytovatele, zejména před jednostranně sepsanými běžnými smlouvami a nepřiměřeným vyloučením základních práv ve smlouvách";vzhledem k tomu, že účinnější ochrany spotřebitele lze dosáhnout přijetím jednotných právních předpisů v oblasti nepřiměřených podmínek; že takové přepisy by se měly vztahovat na všechny smlouvy uzavírané mezi prodávajícími nebo poskytovateli a spotřebiteli; že z působnosti této směrnice musí být vyňaty mimo jiné pracovní smlouvy, smlouvy týkající se dědického práva, smlouvy týkající se rodinného práva a smlouvy týkající se zřizování a organizace společností nebo dohod o sdružení fyzických osob;vzhledem k tomu, že spotřebitel musí mít stejnou ochranu u smluv uzavíraných ústně i písemně bez ohledu na to, zda v druhém případě jsou podmínky smlouvy obsaženy v jednom nebo více dokumentech;vzhledem k tomu, že však za daného stavu věcí vnitrostátní právní předpisy umožňují, aby se uvažovalo pouze o částečné harmonizaci; že zejména tato směrnice se vztahuje pouze na smluvní podmínky, které nebyly sjednány individuálně; že členským státům by měla být ponechána možnost, aby s náležitým ohledem na Smlouvu zajistily spotřebitelům vyšší úroveň ochrany prostřednictvím přísnějších vnitrostátních ustanovení, než jsou ustanovení této směrnice;vzhledem k tomu, že se předpokládá, že právní nebo správní ustanovení členských států, která přímo nebo nepřímo určují podmínky spotřebitelských smluv, neobsahují nepřiměřené podmínky; že se proto nejeví jako nezbytné podřídit ustanovením této směrnice podmínky, které odrážejí závazná právní nebo správní ustanovení a zásady nebo ustanovení mezinárodních úmluv, jejichž stranami jsou členské státy; že v tomto ohledu znění "závazná právní nebo prováděcí ustanovení" v čl. 1 odst. 2 zahrnuje také pravidla, která se v souladu s právními předpisy používají mezi smluvními stranami, pokud nevznikla žádná jiná ujednání;vzhledem k tomu, že však členské státy musí zajistit, aby v těchto smlouvách nebyly obsaženy nepřiměřené podmínky, zejména proto, že tato směrnice se vztahuje rovněž na obchodní, výrobní nebo odborné činnosti veřejnoprávní povahy;vzhledem k tomu, že je nutné stanovit obecným způsobem kritéria pro posuzování nepřiměřeného charakteru smluvních podmínek;vzhledem k tomu, že posouzení nepřiměřeného charakteru podmínek podle zvolených obecných kritérií, zejména v činnostech prodeje nebo poskytování, které mají veřejnoprávní povahu a které poskytují kolektivní služby se zohledněním solidarity mezi uživateli, musí být doplněno o prostředek k celkovému hodnocení různých dotčených zájmů; že to staví do popředí požadavek přiměřenosti; že při posuzování přiměřenosti musí být brán zvláštní ohled na sílu vyjednávacích pozic stran, na to, zda měl spotřebitel nějakou pohnutku k tomu, aby souhlasil s podmínkou, a zda zboží bylo dodáno nebo služby poskytnuty na zvláštní objednávku spotřebitele; že požadavek přiměřenosti může být uspokojen prodávajícím nebo poskytovatelem, jestliže jedná poctivě a přiměřeně s druhou stranou, jejíž oprávněné zájmy musí vzít v úvahu;vzhledem k tomu, že pro účely této směrnice může mít soupis podmínek v příloze pouze platnost příkladu, a v důsledku co nejméně omezující povahy směrnice může být rozsah těchto podmínek členskými státy v jejich vnitrostátních právních předpisech rozšířen nebo omezen;vzhledem k tomu, že povaha zboží nebo služeb by měla mít vliv na posuzování nepřiměřenosti smluvních podmínek;vzhledem k tomu, že pro účely této směrnice se posouzení nepřiměřeného charakteru nesmí týkat podmínek, které popisují hlavní předmět smlouvy, ani poměru kvalita/cena dodávaného zboží nebo poskytovaných služeb; že hlavní předmět smlouvy a poměr kvalita/cena mohou být nicméně vzaty v úvahu při posuzování přiměřenosti jiných podmínek; že z toho mimo jiné vyplývá, že v pojišťovacích smlouvách nejsou předmětem takového posouzení podmínky, které jasně definují nebo vymezují pojištěné riziko a závazek pojišťovatele, protože se tato omezení berou v úvahu při výpočtu pojistné prémie, kterou platí spotřebitel;vzhledem k tomu, že smlouvy by měly být sepsány jasným a srozumitelným jazykem; že by měla být spotřebiteli dána příležitost, aby si prověřil všechny podmínky a v případě pochybnosti by měl převažovat výklad, který je pro spotřebitele nejpříznivější;vzhledem k tomu, že členské státy by měly zajistit, aby se nepoužívaly nepřiměřené podmínky ve smlouvách, které uzavírá prodávající nebo poskytovatel se spotřebiteli, a jestliže se takové podmínky přesto použijí, aby nezavazovaly spotřebitele, a aby smlouva nadále zavazovala strany podle těchto podmínek, jestliže může nadále existovat bez dotyčných nepřiměřených ustanovení;vzhledem k tomu, že existuje riziko, že v určitých případech může být spotřebitel připraven o ochranu, která je mu poskytována podle této směrnice, jestliže označí právní předpisy třetí země za právní předpisy upravující smlouvu; že ve smlouvě by proto měla být obsažena ustanovení, která toto riziko odvrátí;vzhledem k tomu, že osoby nebo organizace, které mají podle právních předpisů členského státu oprávněný zájem chránit spotřebitele, musí mít možnosti zahájit řízení, která se týkají smluvních podmínek navržených k obecnému použití ve smlouvách uzavíraných se spotřebiteli, a zejména nepřiměřených podmínek, buď před soudem, anebo před správním orgánem, jemuž přísluší rozhodnout o stížnostech nebo zahájit vhodné právní řízení; že tato možnost však nezahrnuje předběžnou kontrolu obecných podmínek používaných v jednotlivých hospodářských odvětvích;vzhledem k tomu, že soudy nebo správní orgány členských států musí mít k dispozici přiměřené a účinné prostředky, aby zabránily dalšímu používání nepřiměřených podmínek ve smlouvách se spotřebiteli,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Účelem této směrnice je sblížit právní a správní předpisy členských států týkající se nepřiměřených podmínek ve smlouvách uzavíraných mezi prodávajícím zboží nebo poskytovatelem služeb a spotřebitelem.2. Smluvní podmínky, které odrážejí závazná právní a správní ustanovení a ustanovení nebo zásady mezinárodních úmluv, jejichž stranami jsou členské státy nebo Společenství, zejména v oblasti dopravy, nejsou předmětem ustanovení této směrnice.Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:a) "nepřiměřenými podmínkami" smluvní podmínky vymezené v článku 3;b) "spotřebitelem" fyzická osoba, která ve smlouvách, na které se vztahuje tato směrnice, jedná pro účely, které nespadají do rámce její obchodní nebo výrobní činnosti nebo povolání;c) "prodávajícím nebo poskytovatelem" fyzická nebo právnická osoba, veřejnoprávně nebo soukromoprávně vlastněná, která ve smlouvách, na které se vztahuje tato směrnice, jedná pro účely související s její obchodní nebo výrobní činnosti nebo povoláním.Článek 31. Smluvní podmínka, která nebyla individuálně sjednána, je považována za nepřiměřenou, jestliže v rozporu s požadavkem přiměřenosti způsobuje významnou nerovnováhu v právech a povinnostech stran, které vyplývají z dané smlouvy, v neprospěch spotřebitele.2. Podmínka je vždy považována za nesjednanou individuálně, jestliže byla sepsána předem, a spotřebitel proto nemohl mít žádný vliv na obsah podmínky, zejména v souvislosti s předem sepsanou běžnou smlouvou.Skutečnost, že některé aspekty podmínky nebo jedna konkrétní podmínka byly individuálně sjednány, nevylučuje použití tohoto článku pro zbytek smlouvy, jestliže celkové posouzení smlouvy ukazuje, že jde o předem sepsanou běžnou smlouvu.Jestliže některý prodávající nebo poskytovatel tvrdí, že určitá běžná podmínka byla individuálně sjednána, je povinen o tom předložit důkaz.3. Příloha obsahuje informativní a nevyčerpávající seznam podmínek, které mohou být pokládány za nepřiměřené.Článek 41. Aniž je dotčen článek 7, posuzuje se nepřiměřenost smluvní podmínky s ohledem na povahu zboží nebo služeb, pro které byla smlouva uzavřena, a s odvoláním na dobu uzavření smlouvy s ohledem na všechny okolnosti, které provázely uzavření smlouvy, a na všechny další podmínky smlouvy nebo jiné smlouvy, ze kterých vychází.2. Posouzení nepřiměřené povahy podmínek se netýká ani definice hlavního předmětu smlouvy, ani přiměřenosti ceny a odměny na straně jedné, ani služeb nebo zboží dodávaných výměnou na straně druhé, pokud jsou tyto podmínky sepsány jasným a srozumitelným jazykem.Článek 5V případě smluv, v nichž jsou všechny nebo některé podmínky nabízené spotřebiteli předloženy písemně, musí být tyto podmínky sepsány jasným a srozumitelným jazykem. Při pochybnosti o významu některé podmínky má převahu výklad, který je pro spotřebitele nejpříznivější. Toto pravidlo pro výklad se nepoužije v souvislosti s postupy stanovenými v čl. 7 odst. 2.Článek 61. Členské státy stanoví, že nepřiměřené podmínky použité ve smlouvě uzavřené prodávajícím nebo poskytovatelem se spotřebitelem nejsou podle jejich vnitrostátních právních předpisů pro spotřebitele závazné a že smlouva zůstává pro strany závaznou za stejných podmínek, může-li nadále existovat bez dotyčných nepřiměřených podmínek.2. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby spotřebitel neztratil ochranu, kterou mu poskytuje tato směrnice, proto, že si zvolil právní předpisy třetí země jako právní předpisy vztahující se na smlouvu, jestliže smlouva úzce souvisí s územím členských států.Článek 71. Členské státy zajistí, aby v zájmu spotřebitelů a konkurentů existovaly přiměřené a účinné prostředky zabraňující dalšímu používání nepřiměřených podmínek ve smlouvách, které uzavírají prodávající nebo poskytovatelé se spotřebiteli.2. Prostředky uvedené v odstavci 1 musí obsahovat ustanovení, podle nichž osoby nebo organizace, které mají podle vnitrostátních právních předpisů oprávněný zájem na ochraně spotřebitelů, mohou požádat v souladu s vnitrostátními právními předpisy soud nebo příslušné správní orgány o rozhodnutí, zda smluvní podmínky sepsané pro obecné použití jsou nepřiměřené, aby tak mohly použít vhodné a účinné prostředky k zabránění dalšímu použití takových podmínek.3. S náležitým ohledem na vnitrostátní právní předpisy mohou být zákonné opravné prostředky uvedené v odstavci 2 zaměřeny odděleně nebo společně proti řadě prodávajících nebo poskytovatelů z téhož hospodářského odvětví nebo jejich sdružením používajícím stejné obecné smluvní podmínky nebo podobné podmínky nebo doporučujícím jejich použití.Článek 8Členské státy mohou přijmout nebo ponechat v platnosti přísnější ustanovení slučitelná se Smlouvou v oblasti působnosti této směrnice, aby zajistily nejvyšší stupeň ochrany spotřebitele.Článek 9Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o používání této směrnice nejpozději pět let po dni uvedeném v čl. 10 odst. 1.Článek 101. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato ustanovení jsou použitelná pro všechny smlouvy uzavřené po 31. prosinci 1994.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 5. dubna 1993.Za RadupředsedaN. Helveg Petersen[1] Úř. věst. C 73, 24.3.1992, s. 7.[2] Úř. věst. C 326, 16.12.1991, s. 108 aÚř. věst. C 21, 25.1.1993.[3] Úř. věst. C 159, 17.6.1991, s. 34.[4] Úř. věst. C 92, 25.4.1975, s. 1 aÚř. věst. C 133, 3.6.1981, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPODMÍNKY UVEDENÉ V ČL. 3 ODST. 31. Podmínky, jejichž cílem nebo následkem je:a) zbavení se nebo omezení zákonné odpovědnosti prodávajícího nebo poskytovatele v případě smrti spotřebitele nebo újmy na jeho zdraví způsobených jednáním nebo opomenutím prodávajícího nebo poskytovatele;b) nepřiměřené zbavení spotřebitele zákonných práv vůči prodávajícímu nebo poskytovateli nebo jiné straně nebo omezení těchto práv v případě celkového nebo částečného neplnění nebo nedostatečného plnění některého ze smluvních závazků ze strany prodávajícího nebo poskytovatele, včetně možnosti vyrovnání dluhu vůči prodávajícímu nebo poskytovateli případným nárokem, který proti němu spotřebitel může mít;c) závaznost dohody pro spotřebitele, zatímco prodávající nebo poskytovatel váže plnění služeb na podmínku, jejíž uskutečnění závisí pouze na jeho vlastní vůli;d) možnost, aby si prodávající nebo poskytovatel ponechal částky zaplacené spotřebitelem, jestliže se spotřebitel rozhodne neuzavřít smlouvu, aniž je spotřebiteli umožněno, aby od prodávajícího nebo poskytovatele obdržel odškodnění v přiměřené výši, jestliže je prodávající nebo poskytovatel stranou, která zrušuje smlouvu;e) požadavek na spotřebiteli, který neplní svůj závazek, aby platil nepřiměřeně vysoké odškodné;f) povolení prodávajícímu nebo poskytovateli zrušit smlouvu na základě libovolného uvážení, jestliže stejné právo není vyhrazeno spotřebiteli, nebo možnost, aby si prodávající nebo poskytovatel v případě, že sám zrušuje smlouvu, ponechal částky zaplacené za služby, které ještě neposkytl;g) možnost, aby prodávající nebo poskytovatel ukončil smlouvu s platností na dobu neurčitou bez patřičného oznámení, s výjimkou případů, kdy pro to existují závažné důvody;h) automatické prodloužení smlouvy s platností na dobu určitou, pokud se spotřebitel nevyjádřil jinak, a když termín stanovený spotřebiteli k tomu, aby vyjádřil přání neprodlužovat smlouvu, je nepřiměřeně krátký;i) neodvolatelný závazek spotřebitele, aby plnil podmínky, se kterými se nemohl seznámit před uzavřením smlouvy;j) možnost, aby prodávající nebo poskytovatel jednostranně změnil podmínky smlouvy bez pádného důvodu, který je uveden ve smlouvě;k) možnost, aby prodávající nebo poskytovatel jednostranně změnil bez pádného důvodu jakékoli vlastnosti výrobku, který má být dodán, nebo služby, která má být poskytnuta;l) možnost, aby cena zboží byla stanovena v okamžiku dodávky nebo aby prodávající nebo poskytovatel zvýšil cenu, aniž by v obou případech dal spotřebiteli odpovídající právo smlouvu zrušit, jestliže je konečná cena příliš vysoká v poměru k ceně dohodnuté při uzavírání smlouvy;m) vyhrazení práva prodávajícímu určovat, zda dodané zboží nebo poskytnutá služba je v souladu se smlouvou, nebo vyhrazení výlučného práva prodávajícímu vykládat jakoukoli podmínku smlouvy;n) omezení povinnosti prodávajícího nebo poskytovatele dodržovat závazky, na které přistoupili jeho zástupci, nebo podmiňovat tyto závazky dodržením jiné zvláštní formality;o) zavázání spotřebitele ke splnění všech jeho povinností, i když prodávající nebo poskytovatel své povinnosti neplní;p) možnost, aby prodávající nebo poskytovatel bez souhlasu spotřebitele převedl svá práva a povinnosti podle smlouvy, jestliže toto převedení může sloužit ke snížení záruk spotřebiteli;q) zbavení spotřebitele práva podat žalobu nebo použít jiný opravný prostředek, zejména požadovat na spotřebiteli, aby předkládal spory výlučně rozhodčímu soudu, na který se nevztahují ustanovení právních předpisů, nebo bránění uplatnění tohoto práva, nepřiměřené omezování důkazů, které má spotřebitel k dispozici, nebo ukládání důkazního břemene, které by podle použitelných právních předpisů mělo příslušet druhé smluvní straně, spotřebiteli.2. Oblast působnosti pododstavců g), j) a l)a) Pododstavec g) není na překážku podmínkám, jimiž si poskytovatel finančních služeb vyhrazuje právo jednostranně ukončit bez oznámení smlouvu s platností na dobu neurčitou, je-li k tomu pádný důvod, za předpokladu, že se po poskytovateli vyžaduje, aby neprodleně informoval druhou smluvní stranu nebo strany.b) Pododstavec j) není na překážku podmínkám, podle kterých si poskytovatel finančních služeb vyhrazuje právo bez oznámení změnit úrokovou sazbu, kterou má platit spotřebitel nebo která má být spotřebiteli placena, nebo částku jiných poplatků za finanční služby, v případě, kdy je k tomu pádný důvod, za předpokladu, že se po poskytovateli vyžaduje, aby při nejbližší příležitosti informoval druhou smluvní stranu nebo strany, a že tato strana nebo strany mají možnost vypovědět smlouvu okamžitě.Pododstavec j) také není na překážku podmínkám, podle kterých si prodávající nebo poskytovatel vyhrazuje právo jednostranně změnit podmínky smlouvy s platností na dobu neurčitou, za předpokladu, že se po něm vyžaduje, aby o tom informoval spotřebitele přiměřeným oznámením, a že spotřebitel má možnost vypovědět smlouvu.c) Pododstavce g), j) a l) se nevztahují na:- obchody s převoditelnými cennými papíry, finančními nástroji a s jinými výrobky nebo službami, u nichž je cena závislá na kotování na burze cenných papírů nebo na indexu nebo tržní sazbě, na které nemá prodávající nebo poskytovatel žádný vliv,- smlouvy o nákupu nebo prodeji cizí měny, cestovních šeků nebo mezinárodních peněžních poukázek vystavených v cizí měně.d) Pododstavec l) není na překážku doložkám o cenové indexaci, pokud je zákon připouští, za předpokladu, že způsob, kterým se ceny mění, je výslovně popsán.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/36/ES ze dne 30. června 1994 o barvivech pro použití v potravinách

text:
Důležité právní upozornění

|

31994L0036

Úřední věstník L 237 , 10/09/1994 S. 0013 - 0029 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 27 S. 0015  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 27 S. 0015

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/36/ESze dne 30. června 1994o barvivech pro použití v potravináchEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na směrnici Rady 89/107/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravinářských přídatných látek povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [1], a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedené směrnice;s ohledem na návrh Komise [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [4],vzhledem k tomu, že rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy týkajícími se podmínek použití barviv v potravinách brání volnému pohybu potravin, což může vytvořit podmínky pro nekalou soutěž;vzhledem k tomu, že prvotním zřetelem pravidel týkajících se těchto potravinářských přídatných látek a podmínek jejich použití by měla být potřeba chránit a informovat spotřebitele;vzhledem k tomu, že potravinářské přídatné látky mohou být používány pouze tehdy, pokud je doloženo, že jejich použití je nezbytné z technologických důvodů a že nepoškozuje zdraví;vzhledem k tomu, že barviva jsou používána k obnovení původního vzhledu potravin, jejichž barva byla ovlivněna zpracováním, skladováním, balením a distribucí, čímž mohlo dojít ke snížení přijatelnosti jejich vzhledu;vzhledem k tomu, že barviva jsou používána ke zvýšení vizuální přitažlivosti potravin, napomáhají určit chuť a vůni obvykle spojenou s určitým druhem potraviny a udělují barvu jinak bezbarvým potravinám;vzhledem k tomu, že podle požadavků směrnice 94/497/EHS [5] a zejména přílohy I kapitoly XI uvedené směrnice je potřebné zahrnout určitá barviva určená k označování masa pod působnost úředního veterinárního lékaře;vzhledem k tomu, že pro dekorační barvení skořápek vajec a pro razítkování skořápek vajec podle nařízení (EHS) č. 1274/91 [6] by měla být používána pouze barviva povolená v této směrnici;vzhledem k tomu, že barviva jsou používána k zvýraznění barev, které jsou již v potravině přirozeně přítomny;vzhledem k tomu, že se obecně uznává, že by nezpracované potraviny a některé další základní potraviny neměly obsahovat potravinářské přídatné látky;vzhledem k tomu, že s ohledem na nejnovější vědecké a toxikologické informace o přídatných látkách mají být některé z nich povoleny pouze pro určité potraviny a za určitých podmínek použití;vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit přísná pravidla pro použití přídatných látek v potravinách pro výživu kojenců a malých dětí;vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro potraviny byl konzultován ve věci těch látek, na které se dosud nevztahují předpisy Společenství;vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby se při přijímání rozhodnutí o příslušnosti jednotlivé potraviny do určité kategorie dodržoval postup konzultace se Stálým výborem pro potraviny;vzhledem k tomu, že tato směrnice částečně nahrazuje směrnici Rady ze dne 23. října 1962 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se barviv povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [7];vzhledem k tomu, že změna stávajících kritérií pro čistotu barviv a nové specifikace pro barviva, pro něž kritéria pro čistotu neexistují, budou navrženy postupem podle článku 11 směrnice 89/107/EHS;vzhledem k tomu, že za účelem ochrany spotřebitelů by Společenství mělo podpořit výzkum možných účinků barviv používaných v potravinách na lidské zdraví (včetně kumulativních účinků a účinků synergické povahy), se zvláštním zřetelem na ta barviva, o jejichž neškodnosti se pochybuje,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice je zvláštní směrnicí tvořící část souhrnné směrnice ve smyslu článku 3 směrnice 89/107/EHS.2. Pro účely této směrnice se "barvivy" rozumějí látky, které udělují potravině barvu nebo obnovují barvu potraviny a zahrnují přírodní složky potravin a přírodní látky, jež nejsou obvykle jako takové požívány jako potraviny a nejsou obvykle používány jako charakteristické složky potravin.Ve smyslu této směrnice jsou barvivy přípravky získané z potravin a dalších materiálů přírodního původu extrakcí fyzikální nebo chemické povahy, která má za následek selektivní oddělení barevných látek ve vztahu k výživným nebo aromatickým složkám.3. Za barviva se však pro účely této směrnice nepovažují tyto látky:- potraviny v sušené nebo koncentrované formě a látky určené k aromatizaci, které se přidávají během výroby do složených potravin pro své aromatické, chuťové nebo výživové vlastnosti a mají sekundární barvicí účinek, například mletá paprika, kurkuma a šafrán,- barviva používaná k barvení nejedlých vnějších částí potravin, například povlaky sýrů a řeznická střívka.Článek 21. Jako barviva v potravinách mohou být použity pouze látky uvedené v příloze I.2. Barviva mohou být použita pouze v potravinách uvedených v přílohách III, IV a V za podmínek v nich stanovených; barviva mohou být použita v týchž potravinách, pokud jsou určeny ke zvláštnímu použití podle směrnice 89/398/EHS [8].3. Barviva nesmějí být použita v potravinách uvedených v příloze II, kromě případů výslovně stanovených v přílohách III, IV a V.4. Barviva povolená pouze pro určité účely jsou uvedena v příloze IV.5. Barviva povolená pro potraviny obecně a podmínky jejich použití jsou uvedeny v příloze V.6. Nejvyšší množství uvedená v přílohách- se vztahují na hotové potraviny připravené podle návodu k použití,- se týkají množství barevného principu obsaženého v barvicím přípravku.7. Pojmem "quantum satis" uvedeným v přílohách této směrnice se rozumí, že není stanoveno nejvyšší množství. Barviva však musí být použita v souladu se správnou výrobní praxí v množství, které nepřevyšuje množství nezbytné k dosažení zamýšleného účelu, a za předpokladu, že neuvádějí spotřebitele v omyl.8. Pro účely označování hygienické nezávadnosti, jak je stanoveno ve směrnici 91/497/EHS, a dalšího označování požadovaného pro masné výrobky mohou být použita pouze barviva E 155 hněď HT, E 133 brilantní modř FCF nebo E 129 červeň Allura AC nebo vhodná směs barviv E 133 brilantní modř FCF a E 129 červeň Allura AC.9. Pouze barviva uvedená v příloze I mohou být použita pro dekorační barvení skořápek vajec a pro razítkování skořápek vajec podle nařízení (EHS) č. 1274/91.10. Spotřebiteli mohou být přímo prodávána pouze barviva uvedená v příloze I, s výjimkou barviv E 123, E 127, E 128, E 154, E 160b, E 161g, E 173 a E 180.11. Pro účely této směrnice se "nezpracovanými potravinami" rozumí, že potraviny neprošly žádným zpracováním, které by mělo za následek zásadní změnu jejich původního stavu. Mohly však být děleny, rozčtvrceny, naporcovány, vykostěny, namlety, odblaněny, okrájeny, oloupány, rozdrceny, nakrájeny, očištěny, zbaveny větviček, hluboce zmrazeny, zmrazeny, zchlazeny, rozemlety nebo vyloupány, zabaleny nebo nebaleny.Článek 3Aniž jsou dotčeny ostatní předpisy Společenství, je přítomnost barviva v potravině přípustná- ve složených potravinách jiných než uvedených v příloze II, do té míry, ve které je barvivo povoleno v jedné ze složek složené potraviny,nebo- pokud je potravina určena výhradně k použití při přípravě složené potraviny, do té míry, aby složená potravina vyhovovala této směrnici.Článek 4Postupem podle článku 5 může být rozhodnuto, zda určitá potravina patří do některé kategorie potravin uvedené v přílohách a zda jsou určité látky barvivy ve smyslu článku 1.Článek 51. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, je Komisi nápomocen Stálý výbor pro potraviny zřízeným rozhodnutím 69/414/EHS [9] (dále jen "výbor").2. Výboru přednese věc jeho předsedou, a to buď z jeho vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která by měla být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.4. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 6Členské státy vytvoří do tří let od přijetí této směrnice systém pro sledování spotřeby a používání barviv a předloží Komisi zprávu o svých zjištěních.Do pěti let od přijetí této směrnice předá Komise Evropskému parlamentu zprávu o změnách, ke kterým došlo na trhu s barvivy, o používaných množstvích a spotřebě.V souladu s obecnými kritérii stanovenými v bodě 4 přílohy II směrnice 89/107/EHS přezkoumá Komise do pěti let od přijetí této směrnice podmínky použití uvedené v této směrnici a v případě potřeby navrhne změny.Článek 7Zrušují se články 1 až 7, čl. 8 odst. 1 druhá odrážka a odst. 2 a články 9 až 15 směrnice ze dne 23. října 1962 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se barviv povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě.Odkazy na zrušená ustanovení se považují za odkazy na odpovídající ustanovení této směrnice.Článek 8V den vstupu této směrnice v platnost zahájí Komise spolu s Evropským parlamentem, vnitrostátními ministerstvy, potravinářským průmyslem a maloobchodními a spotřebitelskými organizacemi kampaň s cílem informovat spotřebitele o postupech hodnocení a povolování povolených barviv a o významu systému čísel "E".Článek 91. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1995 tak, aby- umožnily uvádění na trh výrobků, které odpovídají této směrnici, a jejich používání nejpozději do 31. prosince 1995,- zakázaly uvádění na trh výrobků, které neodpovídají této směrnici, a jejich používání nejpozději do 30. června 1996; výrobky uvedené na trh nebo označené před tímto dnem, které nevyhovují této směrnici, však mohou být prodávány do vyčerpání zásob.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Přijímají-li členské státy tato opatření, musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 10Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. června 1994.Za Evropský parlamentpředsedaE. KlepschZa RadupředsedaA. Baltas[1] Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 27. Směrnice ve znění směrnice 94/34/ES (viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku).[2] Úř. věst. C 12, 8.1.1992, s. 7.[3] Úř. věst. C 313, 30.11.1992, s. 1.[4] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 10. března 1993 (Úř. věst. C 115, 26.4.1993, s. 105), potvrzené dne 2. prosince 1993 (Úř. věst. C 342, 20. 12. 1993), společný postoj Rady ze dne 9. března 1994 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 9. března 1994 (Úř. věst. C 91, 28.3.1994, s. 79).[5] Úř. věst. 268, 24.9.1991, s. 69. Směrnice ve znění směrnice 92/5/EHS (Úř. věst. L 57, 2.3.1992, s. 1).[6] Nařízení Komise (EHS) č. 1274/91 ze dne 15. května 1991, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1907/90 o některých obchodních normách pro vejce (Úř. věst. L 121, 16.5.1991, s. 11). Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1259/94 (Úř. věst. L 137, 1.6.1994, s. 54).[7] Úř. věst. 115, 11.11.1962, s. 2645/62. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 85/7/EHS (Úř. věst. L 2, 3.1.1985, s. 22).[8] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 27.[9] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISEZNAM POVOLENÝCH POTRAVINÁŘSKÝCH BARVIVPoznámka:Hliníkové povlaky připravené z barviv uvedených v této příloze jsou rovněž povoleny.E číslo | Obecný název | Identifikační číslo "Colour Indexu" nebo popis |E 100 | Kurkumin | 75300 |E 101 | i)Riboflavinii)Riboflavin-5'-fosfát | |E 102 | Tartrazin | 19140 |E 104 | Chinolinová žluť | 47005 |E 110 | Žluť SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S) | 15985 |E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | 75470 |E 122 | Azorubín (Carmoisin) | 14720 |E 123 | Amarant | 16185 |E 124 | Ponceau 4R (košenilová červeň A) | 16255 |E 127 | Erythrosin | 45430 |E 128 | Červeň 2G | 18050 |E 129 | Červeň Allura AC | 16035 |E 131 | Patentní modř V | 42051 |E 132 | Indigotin (Indigocarmine) | 73015 |E 133 | Brilantní modř FCF | 42090 |E 140 | Chlorofyly a chlorofyliny: i)Chlorofylyii)Chlorofyliny | 75810 75815 |E 141 | Měďnaté komplexy chlorofylů a chlorofylinů i)Měďnaté komplexy chlorofylůii)Měďnaté komplexy chlorofylinů | 75815 |E 142 | Zeleň S | 44090 |E 150a | Karamel | |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |E 151 | Čerň BN (čerň PN) | 28440 |E 153 | Rostlinná uhlíková čerň | |E 154 | Hněď FK | |E 155 | Hněď HT | 20285 |E 160a | Karoteny i)směs karotenůii)β-karoten | 75130 40800 |E 160b | Annatto, bixin, norbixin | 75120 |E 160c | Paprikový extrakt, kapsanthin, kapsorubin | |E 160d | Lykopen | |E 160e | β-apo-8' – karotenal (C 30) | 40820 |E 160f | Ethylester kyseliny β-apo-8' - karotenové (C 30) | 40825 |E 161b | Lutein | |E 161g | Kanthaxanthin | |E 162 | Betalainová červeň, betanin | |E 163 | Anthokyany | Připravené fyzikálními postupy z ovoce a zeleniny |E 170 | Uhličitan vápenatý | 77220 |E 171 | Oxid titaničitý | 77891 |E 172 | Oxidy a hydroxidy železa | 77491 77492 77499 |E 173 | Hliník | |E 174 | Stříbro | |E 175 | Zlato | |E 180 | Litholrubin BK | |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPOTRAVINY, KTERÉ NESMĚJÍ OBSAHOVAT PŘIDANÁ BARVIVA KROMĚ TĚCH, KTERÁ JSOU STANOVENA V PŘÍLOHÁCH III, IV NEBO V(Názvy použité v příloze II nemají vliv na zásadu "přenosu" v případech, kdy výrobky obsahují složky, jež samy obsahují povolená barviva.)1. Nezpracované potraviny2. Všechny vody plněné do lahví nebo balené3. Mléko, polotučné a odtučněné mléko, pasterované nebo sterilované (včetně UHT mléka) (neochucené)4. Mléko ochucené čokoládou5. Kysané mléko (neochucené)6. Trvanlivé mléko ve smyslu směrnice 76/118/EHS7. Podmáslí (neochucené)8. Smetana a sušená smetana (neochucené)9. Oleje a tuky živočišného a rostlinného původu10. Vejce a výrobky z vajec ve smyslu čl. 2 odst. 1 směrnice 89/437/EHS11. Mouka, ostatní mlýnské výrobky a škroby12. Chléb a podobné výrobky13. Těstoviny a gnocchi14. Cukry, včetně všech mono- a disacharidů15. Rajčatový protlak a rajčatové konzervy16. Studené omáčky na bázi rajčatové šťávy17. Ovocné šťávy a ovocné nektary ve smyslu směrnice 75/726/EHS a zeleninové šťávy18. Ovoce, zelenina (včetně brambor) a houby – sterilované, nakládané nebo sušené; výrobky zpracované z ovoce, zeleniny (včetně brambor) a hub19. Výběrový džem (Extra), výběrový rosol (Extra) a kaštanový krém ve smyslu směrnice 79/693/EHS; crème de pruneaux20. Ryby, měkkýši, korýši, maso, drůbež a zvěřina a výrobky z nich (netýká se hotových pokrmů z nich)21. Kakaové výrobky a čokoládové složky výrobků z čokolády ve smyslu směrnice 73/241/EHS22. Pražená káva, čaj, pražená čekanka; čajové a cikorkové extrakty; přípravky na bázi čaje, bylin, ovoce a obilovin pro přípravu čajů a směsi a instantní směsi z těchto výrobků23. Sůl, náhrady soli, koření a směsi koření24. Víno a ostatní výrobky ve smyslu nařízení (EHS) č. 822/8725. Korn, Kornbrand, ovocné alkoholické nápoje, ovocné lihoviny, Ouzo, Grappa, Tsikoudia z Kréty, Tsipouro z Makedonie, Tsipouro z Thesálie, Tsipouro z Tyrnavosu, Eau de vie de marc marque nationale luxembourgeoise, Eau de vie de seigle marque nationale luxembourgeoise, London gin ve smyslu nařízení (EHS) č. 1576/8926. Sambuca, Maraschino a Mistra ve smyslu nařízení (EHS) č. 1180/9127. Sangria, Clarea a Zurra ve smyslu nařízení (EHS) č. 1601/9128. Vinný ocet29. Výživa pro kojence a malé děti ve smyslu směrnice 89/398/EHS, včetně výživy pro kojence a malé děti s narušeným zdravím30. Med31. Slad a výrobky ze sladu32. Zrající a nezrající sýry (neochucené)33. Máslo z ovčího a kozího mléka--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIPOTRAVINY, KE KTERÝM MOHOU BÝT PŘIDÁVÁNA POUZE URČITÁ POVOLENÁ BARVIVAPotraviny | | Povolené barvivo | Nejvyšší množství |Sladový chléb | E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |Pivo | E 150a | Karamel | quantum satis |Cidre bouché | E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |Máslo (včetně másla se sníženým a zvýšeným obsahem tuku) | E 160a | Karoteny | quantum satis |Margarín, minarin, ostatní tukové emulze, bezvodé tuky | E 160a | Karoteny | quantum satis |E 100 | Kurkumin | quantum satis |E 160b | Annatto, bixin, norbixin | 10 mg/kg |Sýr Sage Derby | E 140 | Chlorofyly Chlorofyliny | quantum satis |E 141 | Měďnaté komplexy chlorofylů a Chlorofylinů | |Zrající sýry zbarvené oranžově, žlutě a lomeně bíle, neochucené tavené sýry | E 160a | Karoten | quantum satis |E 160c | Paprikový extrakt | || E 160b | Annatto, bixin a norbixin | 15 mg/kg |Sýr Red Leicester | E 160b | Annatto, bixin a norbixin | 50 mg/kg |Sýr Mimolette | E 160b | Annatto, bixin a norbixin | 35 mg/kg |Sýr Morbier | E 153 | Rostlinná uhlíková čerň | quantum satis |Červeně mramorovaný sýr | E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | 125 mg/kg || E 163 | Anthokyany | quantum satis |Ocet | E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |Whisky, Whiskey, obilné lihoviny (jiné než Korn nebo Kornbrand, nebo Eau de vie de seigle marque nationale luxembourgeoise), vinný destilát, rum, Brandy, Weinbrand, lihoviny z matolin (jiné než Tsikoudia a Tsipouro a Eau de vie de marc marque nationale luxembourgeoise), Grappa invecchiata, Bagaceira velha ve smyslu nařízení (EHS) č. 1576/89 | E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |Nápoje na bázi aromatizovaných vín (kromě nápoje Bitter Soda) a aromatizovaná vína ve smyslu nařízení (EHS) č. 1601/91 | E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |Americano | E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |E 163 | Anthokyany | || E 100 | Kurkumin | 100 mg/l (jednotlivě nebo v kombinaci) || E 101 | i)Riboflavinii)Riboflavin-5'-fosfát | || E 102 | Tartrazin | || E 104 | Chinolinová žluť | || E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | || E 122 | Azorubín (Carmoisin) | || E 123 | Amarant | || E 124 | Ponceau 4R | |Bitter Soda, Bitter Vino ve smyslu nařízení (EHS) č. 1601/91 | E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | || E 100 | Kurkumin | 100 mg/l (jednotlivě nebo v kombinaci) || E 101 | i)Riboflavinii)Riboflavin-5'-fosfát | || E 102 | Tartrazin | || E 104 | Chinilinová žluť | || E 110 | Žluť SY (Sunset Yellow FCFGelborange S) | || E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | || E 122 | Azorubín (Carmoisin) | || E 123 | Amarant | || E 124 | Ponceau 4R (košenilová červeň A) | || E 129 | Červeň Allura AC | |Likérová vína a kvalitní likérová vína vyráběná v určitých regionech | E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |Zelenina nakládaná v octě, slaném nálevu a v oleji (kromě oliv) | E 101 | i)Riboflavinii)Riboflavin-5'-fosfát | quantum satis |E 140 | Chlorofyly a chlorofyliny | |E 150a | Karamel | |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |E 141 | Měďnaté komplexy chlorofylů a chlorofylinů | |E 160a | Karoteny i)Směs karotenůii)β-karoten | |E 162 | Betalainová červeň, betanin | |E 163 | Anthokyany | |Extrudované, expandované obilné snídaně a obilné snídaně ochucené ovocným aromatem | E 150c | Amoniakový karamel | quantum satis |E 160a | Karoteny | quantum satis |E 160b | Annatto, bixin, norbixin | 25 mg/kg |E 160c | Paprikový extrakt, kapsanthin, kapsorubin | quantum satis |Obilné snídaně ochucené ovocným aromatem | E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | 200 mg/kg (jednotlivě nebo v kombinaci) |E 162 | Betalainová červeň, betanin | |E 163 | Anthokyany | |Džemy, rosoly a marmelády ve smyslu směrnice 79/693/EHS, a jiné podobné ovocné přípravky včetně nízkokalorických výrobků | E 100 | Kurkumin | quantum satis |E 140 | Chlorofyly a chlorofyliny | |E 141 | Měďnaté komplexy chlorofylů a chlorofylinů | |E 150a | Karamel | |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | |E 150c | Amoniakový karamel | |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | |E 160a | Karoteny i)Směs karotenůii)β-karoten | |E 160c | Paprikový extrakt, kapsanthin, kapsorubin | |E 162 | Betalainová červeň, betanin | |E 163 | Anthokyany | || E 104 | Chinolinová žluť | 100 mg/kg (jednotlivě nebo v kombinaci) || E 110 | Žluť SY | || E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | || E 124 | Ponceau 4R, Košenila | || E 142 | Zeleň S | || E 160d | Lykopen | || E 161b | Lutein | |Tepelně opracované uzené masné výrobky, paštiky a sekaná | E 100 | Kurkumin | 20 mg/kg |E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | 100 mg/kg |E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | quantum satis |E 150c | Amoniakový karamel | quantum satis |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | quantum satis |E 160a | Karoteny | 20 mg/kg |E 160c | Paprikový extrakt, kapsanthin, kapsorubin | 10 mg/kg |E 162 | Betalainová červeň, betanin | quantum sartis |Luncheon Meat | E 129 | Červeň Allura AC | 25 mg/kg |Breakfast sausages s minimálním obsahem obilné složky 6 % | E 129 | Červeň Allura AC | 25 mg/kg |Hamburgerové maso s minimálním obsahem rostlinné nebo obilné složky 4 % | E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | 100 mg/kg |E 150a | Karamel | quantum satis |E 150b | Kaustický sulfitový karamel | quantum satis |E 150c | Amoniakový karamel | quantum satis |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel | quantum satis |Uzený masný výrobek Chorizo; Salchichon | E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | 200 mg/kg |E 124 | Ponceau 4R, Košenilová červeň A | 250 mg/kg |Sobrasada | E 110 | Žluť SY | 135 mg/kg |E 124 | Ponceau 4R, Košenilová červeň A | 200 mg/kg |Pasturmas (jedlý vnější povrch) | E 100 | Kurkumin | quantum satis |E 101 | i)Riboflavinii)Riboflavin-5'-fosfát | |E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny | |Sušené granulované brambory a bramborové vločky | E 100 | Kurkumin | quantum satis |Processed Mashy and Garden Peas (v konzervách) | E 102 | Tartrazin | 100 mg/kg |E 133 | Brilantní modř FCF | 20 mg/kg |E 142 | Zeleň S | 10 mg/kg |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVBARVIVA POVOLENÁ VÝHRADNĚ PRO URČITÉ ÚČELY| Barvivo | Potravina | Nejvyšší množství |E 123 | Amarant | Aperitivní vína, lihoviny a ostaní alkoholické nápoje, včetně výrobků s obsahem alkoholu nižším než 15 % (obj.) | 30 mg/l || | Rybí jikry a mlíčí | 30 mg/kg |E 127 | Erythrosin | Koktejlové a kandované třešně | 200 mg/kg || | Třešně Bigareaux v cukerném nálevu a v koktejlech | 150 mg/kg |E 128 | Červeň 2G | Breakfast sausages s minimálním obsahem obilné složky 6 % | 20 mg/kg || | Hamburgerové maso s minimálním obsahem rostlinné nebo obilné složky 4 % | |E 154 | Hněď FK | Uzené ryby – kipry | 20 mg/kg |E 161g | Kanthaxanthin | Štrasburské párky | 15 mg/kg |E 173 | Hliník | Vnější povrch cukrovinek určených k dekoraci cukrářských výrobků a pečiva | quantum satis |E 174 | Stříbro | Vnější povrch cukrovinek | quantum satis || | Ozdoby čokoládových cukrovinek a čokolády | || | Likéry | |E 175 | Zlato | Vnější povrch cukrovinek | quantum satis || | Ozdoby čokoládových cukrovinek a čokolády | || | Likéry | |E 180 | Litholrubin BK | Jedlé povlaky sýrů | quantum satis |E 160b | Annatto, bixin, norbixin | Margarín, minarin, ostatní tukové emulze, bezvodé tuky | 10 mg/kg || | Ozdoby a povrchové vrstvy potravin | 20 mg/kg || | Jemné pečivo | 10 mg/kg || | Zmrzliny | 20 mg/kg || | Likéry včetně alkoholizovaných nápojů s obsahem alkoholu nižším než 15 % (obj.) | 10 mg/l || | Ochucené tavené sýry | 15 mg/kg || | Zrající sýry zbarvené oranžově, žlutě a lomeně bíle, neochucené tavené sýry | 15 mg/kg || | Dezerty | 10 mg/kg || | "Snacky": suché, slané snacky na bázi brambor, obilovin nebo škrobu: | || | —Extrudované nebo expandované snacky | 20 mg/kg || | —Ostatní slané snacky a obalená ořechová jádra | 10 mg/kg || | Uzené ryby | 10 mg/kg || | Jedlé povlaky sýrů a jedlá střívka | 20 mg/kg || | Sýr Red Leicester | 50 mg/kg || | Sýr Mimolette | 35 mg/kg || | Extrudované, expandované obilné snídaně a obilné snídaně ochucené ovocným aromatem | 25 mg/kg |--------------------------------------------------PŘÍLOHA VBARVIVA POVOLENÁ V POTRAVINÁCH NEUVEDENÝCH V PŘÍLOHÁCH II A IIIČást 1Tato barviva mohou být použita v potravinách uvedených v příloze V části 2 a v ostatních potravinách neuvedených v přílohách II a III v množství quantum satis.E 101 | i)Riboflavinii)Riboflavin-5'-fosfát |E 140 | Chlorofyly a chlorofyliny |E 141 | Měďnaté komplexy chlorofylů a chlorofylinů |E 150a | Karamel |E 150b | Kaustický sulfitový karamel |E 150c | Amoniakový karamel |E 150d | Amoniak-sulfitový karamel |E 153 | Rostlinná uhlíková čerň |E 160a | Karoteny |E 160c | Paprikový extrakt, kapsanthin, kapsorubin |E 162 | Betalainová červeň, betanin |E 163 | Anthokyany |E 170 | Uhličitan vápenatý |E 171 | Oxid titaničitý |E 172 | Oxidy a hydroxidy železa |Část 2Tato barviva mohou být v níže uvedených potravinách používána jednotlivě nebo v kombinaci až do nejvyššího množství uvedeného v tabulce. V ochucených nealkoholických nápojích, ve zmrzlinách, v dezertech, v jemném a trvanlivém pečivu a v cukrovinkách mohou být barviva použita až do limitu uvedeného v příslušné tabulce, avšak množství jednotlivého barviva E 110, E 122, E 124 a E 155 nesmí překročit 50 mg/kg nebo mg/l.E 100 | Kurkumin |E 102 | Tartrazin |E 104 | Chinolinová žluť |E 110 | Žluť SY (Sunset Yellow FCFGelborange S) |E 120 | Košenila, kyselina karmínová, karmíny |E 122 | Azorubín, Carmoisin |E 124 | Ponceau 4R (košenilová červeň A) |E 129 | Červeň Allura AC |E 131 | Patentní modř V |E 132 | Indigotin (Indigocarmine) |E 133 | Brilantní modř FCF |E 142 | Zeleň S |E 151 | Čerň BN, Čerň PN |E 155 | Hněď HT |E 160d | Lykopen |E 160e | β-apo-8' - karotenal (C 30) |E 160f | Ethylester kyseliny β-apo-8' - karotenové (C 30) |E 161b | Lutein |Potravina | Nejvyšší množství |Ochucené nealkoholické nápoje | 100 mg/l |Kandované ovoce a zelenina, Mostarda di frutta | 200 mg/kg |Kompoty ovoce červené barvy | 200 mg/kg |Cukrovinky | 300 mg/kg |Jedlé ozdoby a polevy | 500 mg/kg |Jemné a trvanlivé pečivo (například snídaňové pečivo, sušenky, koláče a oplatky) | 200 mg/kg |Zmrzliny | 150 mg/kg |Ochucené tavené sýry | 100 mg/kg |Dezerty včetně ochucených mléčných výrobků | 150 mg/kg |Studené omáčky, kořenící směsi (například karí, Tandoori), nálevy, chuťovky, Chutney a Piccalilli | 500 mg/kg |Hořčice | 300 mg/kg |Pasty z ryb a korýšů | 100 mg/kg |Předvařené jedlé části korýšů | 250 mg/kg |Náhražky lososa | 500 mg/kg |Surimi | 500 mg/kg |Rybí jikry a mlíčí | 300 mg/kg |Uzené ryby | 100 mg/kg |"Snacky": suché, slané snacky na bázi brambor, obilovin nebo škrobu:—Extrudované nebo expandované snacky | 200 mg/kg |—Ostatní slané snacky a obalená ořechová jádra | 100 mg/kg |Jedlé povlaky sýrů a jedlá střívka | quantum satis |Potraviny určené k náhradě celodenní stravy nebo jednotlivého pokrmu při kontrole nadváhy | 50 mg/kg |Potraviny určené k náhradě celodenní stravy a doplňky výživy určené k podávání pod lékařským dohledem | 50 mg/kg |Tekuté doplňky stravy a dietní doplňky | 100 mg/l |Pevné doplňky stravy a dietní doplňky | 300 mg/kg |Polévky | 50 mg/kg |Analogy masa a rybího masa na bázi rostlinných bílkovin | 100 mg/kg |Lihoviny a ostatní alkoholické nápoje (včetně výrobků s obsahem alkoholu nižším než 15 % (obj.)), kromě těch, které jsou uvedeny v přílohách II nebo III. | 200 mg/l |Aromatizovaná vína, nápoje a koktejly na bázi aromatizovaných vín ve smyslu nařízení (EHS) č. 1601/91, kromě těch, které jsou uvedeny v přílohách II nebo III. | 200 mg/l |Ovocná vína (nešumivá nebo perlivá) Cidr (kromě cidre bouché) a perry Aromatizovaná vína a aromatizovaný cidr a perry | 200 mg/l |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0108

Úřední věstník L 040 , 11/02/1989 S. 0034 - 0037 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 9 S. 0049  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 9 S. 0049

		Směrnice Radyze dne 21. prosince 1988o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě(89/108/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,ve spolupráci s Evropským parlamentem [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že výroba hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě (dále jen "hluboce zmrazené potraviny") a obchod s nimi nabývají ve Společenství stále většího významu;vzhledem k tomu, že stávající rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy týkajícími se hluboce zmrazených potravin omezují jejich volný pohyb; že mohou vytvářet nerovné podmínky hospodářské soutěže, a tím přímo ovlivnit vytváření a fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné tyto právní předpisy sblížit;vzhledem k tomu, že pro dosažení tohoto cíle musí mít pravidla Společenství co nejširší oblast působnosti, vztahovat se na veškeré hluboce zmrazené potraviny určené k lidské spotřebě a zahrnovat nejen výrobky určené konečnému spotřebiteli a do restaurací, nemocnic, závodních jídelen a jiných podobných zařízení společného stravování bez dalšího zpracování, ale rovněž výrobky určené k dalšímu zpracování nebo přípravě;vzhledem k tomu, že se však tato pravidla nemusí vztahovat na výrobky, které nejsou nabízeny k prodeji jako hluboce zmrazené potraviny;vzhledem k tomu, že je v každém případě vhodné stanovit obecné zásady, kterým musí všechny hluboce zmrazené potraviny vyhovovat;vzhledem k tomu, že v dalším stadiu mohou být v případě potřeby k obecným zásadám přijaty ještě zvláštní předpisy pro určité skupiny hluboce zmrazených potravin postupem vztahujícím se na každou z těchto skupin;vzhledem k tomu, že účelem hlubokého zmrazení je uchovat původní vlastnosti potravin procesem rychlého zmrazení a že je nezbytné dosáhnout teploty –18 oC nebo nižší ve všech místech výrobku;vzhledem k tomu, že při teplotě –18 oC je potlačena veškerá mikrobiální aktivita, která může zhoršovat jakost potraviny a že je proto nezbytné udržovat přinejmenším tuto teplotu, podléhající určitým technicky nevyhnutelným odchylkám, během skladování a distribuce zmrazených potravin před jejich prodejem konečnému spotřebiteli;vzhledem k tomu, že z technických důvodů jsou určitá zvýšení teploty nevyhnutelná, a mohou být proto tolerována za podmínky, že nezhoršují jakost výrobků, což může být zajištěno dodržováním správné konzervační a distribuční praxe, přičemž se zejména bere v úvahu náležitá úroveň obrátky skladu;vzhledem k tomu, že výkon některých technických zařízení, která se v současné době používají při místní distribuci hluboce zmrazených potravin, není schopen v každém případě zajistit naprosté dodržení mezních hodnot teploty uvedených v této směrnici, a je proto nezbytné zajistit přechodný systém umožňující využívat stávající vybavení po dobu jeho běžné životnosti;vzhledem k tomu, že v této směrnici je třeba pouze stanovit cíle, kterých má být dosaženo, pokud se týká jak zařízení používaného při procesu hlubokého zmrazování, tak teplot, které mají být dodržovány ve skladovacích, manipulačních, přepravních a distribučních zařízeních a přístrojích;vzhledem k tomu, že je úkolem členských států zajistit pomocí úředních kontrol, že používané vybavení je schopno těmto cílům vyhovět;vzhledem k tomu, že takové kontroly činí zbytečným jakýkoli systém úředního osvědčování pro obchodní účely;vzhledem k tomu, že je žádoucí zajistit možnost používání kryogenních kapalin, což s sebou nese jejich přímý styk s hluboce zmrazenými potravinami; že tyto kapaliny proto musí být dostatečně inertní, aby nepředávaly potravinám žádné složky v množstvích, která by mohla ohrozit lidské zdraví nebo nebyly příčinou vzniku nepřijatelné změny ve složení potravin nebo nezhoršily jejich organoleptické vlastnosti;vzhledem k tomu, že pro dosažení tohoto cíle je nezbytné přijmout seznam těchto látek a stanovit kritéria pro jejich čistotu a podmínky pro jejich používání;vzhledem k tomu, že na hluboce zmrazené potraviny určené pro konečného spotřebitele a pro restaurace, nemocnice, závodní jídelny a jiná podobná zařízení společného stravování, pokud se týká jejich označování, se vztahují pravidla uvedená ve směrnici Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [3], naposledy pozměněné směrnicí 86/197/EHS [4]; že v této směrnici je proto třeba pouze stanovit ustanovení specifická pro hluboce zmrazené potraviny;vzhledem k tomu, že pro usnadnění obchodu by měla být rovněž přijata pravidla pro označování hluboce zmrazených potravin, které nejsou určeny k dodání ve hluboce zmrazeném stavu konečnému spotřebiteli nebo restauracím, nemocnicím, závodním jídelnám a jiným podobným zařízením společného stravování;vzhledem k tomu, že pro zjednodušení a urychlení postupu by mělo být přijímání prováděcích opatření technické povahy svěřeno Komisi;vzhledem k tomu, že pro všechny případy, kdy Rada zmocní Komisi k provedení pravidel týkajících se potravin, by měl být stanoven postup zajišťující úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím Rady 69/414/EHS [5],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice se vztahuje na hluboce zmrazené potraviny určené k lidské spotřebě (dále jen "hluboce zmrazené potraviny").2. Pro účely této směrnice se "hluboce zmrazenými potravinami" rozumějí potraviny, které- byly podrobeny vhodnému procesu zmrazení, tzv. "rychlému zmrazení", při němž je v závislosti na typu výrobku co nejrychleji překročena zóna maximální krystalizace a výsledná teplota výrobku (po tepelné stabilizaci) je ve všech jeho místech trvale udržována na úrovni –18 oC nebo nižší, a- jsou uváděny na trh s uvedením, že tuto vlastnost splňují.Pro účely této směrnice se zmrzliny a mražené krémy nepovažují za hluboce zmrazené potraviny.3. Touto směrnicí nejsou dotčeny předpisy Společenství vztahující se na:a) společnou organizaci trhů v odvětví zemědělství a rybolovu;b) veterinární hygienu.Článek 2Pouze výrobky vymezené v čl. 1 odst. 2 mohou nést označení uvedená v článcích 8 a 9.Článek 31. Suroviny používané pro výrobu hluboce zmrazených potravin musí mít zdravou, nefalšovanou a obchodovatelnou jakost a požadovaný stupeň čerstvosti.2. Příprava a hluboké zmrazování výrobků se musí provádět neprodleně za použití vhodného technického zařízení, aby se chemické, biochemické a mikrobiologické změny omezily na minimum.Článek 4Kryogenní média povolená pro přímý kontakt se zmrazovanými potravinami, s vyloučením všech ostatních médií, jsou tato:- vzduch,- dusík,- oxid uhličitý.Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy až do 31. prosince 1992 ponechat vnitrostátní právní předpisy, kterými se jako kryogenní médium povoluje použití dichlordifluormethanu (R 12).Kritéria čistoty, která musí tato kryogenní média splňovat, budou podle potřeby stanovena postupem podle článku 12.Článek 51. Teplota hluboce zmrazených potravin musí být ve všech místech výrobku stálá a udržovaná na –18 oC nebo níže, popřípadě s krátkými výkyvy ve směru vyšších teplot ne o více než o 3 oC během přepravy.2. Tolerance teploty výrobku vyhovující správné skladovací a distribuční praxe se však povolují v průběhu místní distribuce a při nabízení k prodeji v mrazicích boxech za těchto podmínek:a) tyto tolerance nesmějí překročit 3 oC;b) mohou však při nabízení k prodeji v mrazicích boxech dosáhnout 6 oC, pokud tak rozhodnou členské státy a určí do jaké míry. V tom případě členské státy zvolí teplotu vzhledem k obrátce skladu a výrobků při maloobchodním prodeji, a uvědomí Komisi o přijatých opatřeních a o důvodech, které k nim vedly.Komise přezkoumá toleranci podle předchozího pododstavce z hlediska technického vývoje a v případě potřeby předloží Radě před 1. lednem 1993 návrhy.3. Po dobu osmi let od oznámení této směrnice mohou členské státy povolit pro místní distribuci tolerance do 6 oC.Článek 61. Členské státy:a) zajistí, aby zařízení používaná pro hluboké zmrazování, skladování, dopravu, místní distribuci a prodejní mrazicí boxy byla schopna zaručit soulad s požadavky této směrnice;b) provádějí namátkové úřední kontroly teploty hluboce zmrazených potravin.2. Členské státy nesmějí vyžadovat, aby byl soulad s odstavcem 1 před uvedením hluboce zmrazených potravin nebo v jeho průběhu potvrzen úředním osvědčením.Článek 7Zmrazené potraviny určené konečnému spotřebiteli musí výrobce nebo balírna balit do vhodného obalu, který je chrání před mikrobiální nebo jinou vnější kontaminací a proti vysychání.Článek 81. Směrnice 79/112/EHS se vztahuje na výrobky uvedené v této směrnicei určené konečnému spotřebiteli a restauracím, nemocnicím, závodním jídelnám a jiným podobným zařízením společného stravování bez dalšího zpracování za těchto podmínek:a) k názvu, pod kterým je výrobek prodáván, se doplní jeden nebo více z těchto údajů:v dánštině:,v němčině:nebonebonebo,ve španělštině:nebo,v řečtině:nebonebo,v angličtině:,ve francouzštině:,v italštině:,v nizozemštině:,v portugalštině:;b) kromě data minimální trvanlivosti musí být uvedena doba, po kterou smějí být hluboce zmrazené potraviny skladovány kupujícím, a teplota skladování nebo typ požadovaného skladovacího zařízení;c) označení všech hluboce zmrazených potravin musí obsahovat údaj, ze kterého lze určit šarži;d) etiketa všech hluboce zmrazených potravin musí poskytovat jasné sdělení typu "po rozmrazení znovu nezmrazujte".Článek 91. Označování výrobků vymezených v čl. 1 odst. 2, které nejsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli ani restauracím, nemocnicím, závodním jídelnám a jiným podobným zařízením společného stravování, obsahuje pouze tyto povinné údaje:a) název, pod kterým je výrobek prodáván, doplněný podle čl. 8 odst. 1 písm. a) této směrnice;b) čisté množství vyjádřené v jednotkách hmotnosti;c) odkaz umožňující určení šarže;d) jméno nebo obchodní firmu a adresu výrobce nebo balírny nebo prodejce usazeného ve Společenství.2. Údaje uvedené v odstavci 1 musí být uvedeny na obalu, nádobě, přebalu nebo na etiketě k nim připojené.3. Tímto článkem nejsou dotčeny jakékoli metrologické předpisy Společenství, které jsou podrobnější nebo obsažnější.Článek 10Členské státy nesmějí zakázat nebo omezit uvádění na trh jakýchkoli výrobků vymezených v čl. 1 odst. 2, které jsou v souladu s touto směrnicí a prováděcími opatřeními k ní, z důvodů souvisejících s jejich výrobními specifikacemi, obchodní úpravou nebo označováním.Článek 11Postupy pro odběr vzorků hluboce zmrazených potravin a pro sledování jejich teploty a teplot v přepravních prostředcích a úložných a skladovacích prostorech budou stanoveny postupem podle článku 12 do 24 měsíců od oznámení této směrnice.Článek 121. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro potraviny jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá kvalifikovanou většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru;b) pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodlené návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou;c) pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 131. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Přijatá opatření musí:- povolovat uvádění výrobků vyhovujících této směrnici na trh nejpozději 18 měsíců od oznámení [6] této směrnice,- zakazovat uvádění výrobků nevyhovujících této směrnici na trh nejpozději 24 měsíce od oznámení této směrnice.2. Pokud se týká prodejních mrazicích boxů, mohou členské státy po dobu osmi let od oznámení této směrnice ponechat právní předpisy platné ke dni vstupu této směrnice v platnost.V tom případě o tom uvědomí členské státy Komisi a uvedou důvody pro své rozhodnutí.Článek 14Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. prosince 1988.Za RadupředsedkyněV. Papandreou[1] Úř. věst. C 175, 15.7.1985, s. 296 a Úř. věst. C 12, 16.1.1989.[2] Úř. věst. C 104, 25.4.1985, s. 17.[3] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 1.[4] Úř. věst. L 144, 29.5.1986, s. 38.[5] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.[6] Tato směrnice byla oznámena členským státům dne 10. ledna 1989.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 16. prosince 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřeby paliva motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31980L1268

Úřední věstník L 375 , 31/12/1980 S. 0036 - 0045 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0050  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0107  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0050  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0124  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 11 S. 0124

		Směrnice Radyze dne 16. prosince 1980o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřeby paliva motorových vozidel(80/1268/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na metodu měření spotřeby paliva, která se musí používat k udávání spotřeby paliva pro typ vozidla;vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možné použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [4], naposledy pozměněné směrnicí 80/1267/EHS [5];vzhledem k tomu, že je především třeba vypracovat v rámci požadavků Společenství metodu měření spotřeby paliva motorovými vozidly;vzhledem k tomu, že metoda měření spotřeby paliva ve Společenství je potřebná zejména také proto, aby se zajistilo, že zákazníci a uživatelé dostanou objektivní a přesné informace;vzhledem k tomu, že požadavky této směrnice se vztahují jen na motorová vozidla kategorie M1 podle mezinárodní klasifikace motorových vozidel stanovené ve směrnici 70/156/EHS; že metoda měření spotřeby paliva pro ostatní kategorie motorových vozidel bude vypracována, jakmile bude možné vyřešit určité technické obtíže,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, s výjimkou kolejových vozidel a zemědělských traktorů a strojů.Článek 2Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla nebo odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání určitého vozidla z důvodů týkajících se jeho spotřeby paliva, pokud hodnoty spotřeby byly určeny podle příloh I a II a jsou uvedeny v dokladu předávaném vlastníku vozidla při koupi vozidla způsobem a formou, které stanoví každý členský stát.Článek 3Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. prosince 1980.Za RadupředsedkyněColette Flesch[1] Úř. věst. C 104, 28.4.1980, s. 1.[2] Úř. věst. C 265, 13.10.1980, s. 76.[3] Úř. věst. C 182, 21.7.1980, s. 3.[4] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[5] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 34.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISTANOVENÍ SPOTŘEBY PALIVA1. EHS SCHVÁLENÍ TYPU1.1 Žádost o EHS schválení typu1.1.1 Žádost o EHS schválení typu vozidla z hlediska spotřeby paliva motorem podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.1.1.2 K žádosti se přiloží následující dokumenty ve trojím vyhotovení a následující údaje:1.1.2.1 řádně vyplněný informační dokument;1.1.2.2 údaje potřebné k vystavení dokladu podle přílohy II.1.1.3 Jestliže technická zkušebna provede zkoušky sama, musí jí být předloženo vozidlo představující typ vozidla, který se má schválit.1.2 DokumentacePokud je žádost podle bodu 1.1 přijata, vystaví příslušný orgán doklad podle vzoru v příloze II. K vystavení tohoto dokladu může příslušný orgán členského státu, který provádí zkoušky k EHS schválení typu, použít protokol vypracovaný podle této směrnice schválenou nebo uznanou laboratoří.2. OBLAST PŮSOBNOSTITato příloha se vztahuje na vozidla kategorie M1.3. OBECNÉ POŽADAVKY3.1 Spotřeba paliva se stanoví následujícími zkouškami:3.1.1 cyklus simulující městský provoz, který je popsán v příloze III směrnice 70/220/EHS ze dne 20. března 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší plyny zážehových motorů motorových vozidel [1], naposledy pozměněné směrnicí 78/665/EHS [2] (viz bod 5);3.1.2 zkouška při ustálené rychlosti 90 km/h (viz bod 6);3.1.3 zkouška při ustálené rychlosti 120 km/h (viz bod 6). Tato zkouška se nevykoná, jestliže je maximální konstrukční rychlost vozidla nižší než 130 km/h.3.2 Výsledky zkoušek se vyjádří v l/100 km a zaokrouhlí se na nejbližší desetinu.3.3 Vzdálenosti se měří s přesností na 0,5 % a čas s přesností na 0,2 s.3.4 Zkušební palivoPoužije se palivo, které je podle případu buď referenčním palivem uvedeným v příloze VI směrnice 70/220/EHS, nebo palivem uvedeným v příloze V směrnice Rady 72/306/EHS ze dne 2. srpna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím znečisťujících látek ze vznětových motorů vozidel [3].4. PODMÍNKY ZKOUŠKY4.1 Obecný stav vozidla4.1.1 Vozidlo musí být čisté, okna a vstupy vzduchu uzavřeny a při zkoušce smí být v provozu pouze zařízení nezbytná k provozu vozidla. Je-li na vstupu do karburátoru ručně řízené zařízení k předehřívání vzduchu, musí být toto zařízení v poloze "léto". Pomocná zařízení potřebná k běžnému provozu vozidla musí být v činnosti.4.1.2 Jestliže je ventilátor chladiče řízen v závislosti na teplotě, musí pracovat jako normálně na vozidle. Systém vyhřívání prostoru pro cestující nesmí být v činnosti, rovněž tak systém klimatizace, avšak jeho kompresor musí pracovat normálně.4.1.3 Jestliže je přeplňovací dmychadlo, musí pracovat jako normálně při zkušební rychlosti.4.1.4 Vozidlo musí být po záběhu a musí mít před zkouškou najeto nejméně 3000 km.4.2 MazivaVšechna maziva, která se použijí, musí být doporučena výrobcem vozidla a musí se uvést ve zkušebním protokolu.4.3 PneumatikyPneumatiky musí být jednoho z typů uvedených výrobcem vozidla jako původní vybavení a musí být nahuštěny na tlak doporučený pro zkušební zatížení a rychlosti (v případě potřeby přizpůsobený pro provoz na zkušebním stavu za podmínek zkoušky). Tyto tlaky se musí uvést ve zkušebním protokolu.4.4 Měření spotřeby paliva4.4.1 Palivo musí být dodáváno do motoru zařízením schopným odměřovat spotřebované množství s přesností ± 2 %; toto zařízení nesmí ovlivňovat běžný přívod paliva. Je-li měřicí systém objemový, musí být v místě měření objemu měřena teplota paliva.4.4.2 Pro rychlé přepojování z běžného přívodu paliva na měřicí systém musí být namontován potřebný systém ventilů. Přepojení nesmí trvat déle než 0,2 s.4.5 Referenční podmínkyTlak : Ho = 1000 mbar.Teplota : To = 293°K (20 °C).4.5.1 Hustota vzduchu4.5.1.1 Při zkoušení vozidla se hustota vzduchu vypočtená podle dále uvedeného bodu 4.5.1.2 nesmí lišit od hustoty vzduchu za referenčních podmínek o více než 7,5 %.4.5.1.2 d= d··ToTT,kde:dT = hustota vzduchu za podmínek zkoušky;do = hustota vzduchu za referenčních podmínek;HT = tlak při zkoušce;TT = absolutní teplota při zkoušce (K).5. MĚŘENÍ SPOTŘEBY PALIVA V PRŮBĚHU CYKLU SIMULUJÍCÍHO MĚSTSKÝ PROVOZ5.1 Zkušební cyklus je tentýž, jako je popsán v příloze III směrnice 70/220/EHS.5.1.1 U vozidel se vznětovými motory se určí nastavení zatížení jako pro obdobné modely se zážehovými motory nebo alternativní metodou, která je uznána za rovnocennou.5.1.2 Referenční hmotnost vozidlaHmotnost vozidla se musí rovnat referenční hmotnosti podle definice v bodu 1.2 přílohy I směrnice 70/220/EHS.5.2 Dynamometr se nastaví na ekvivalentní setrvačnou hmotnost podle bodu 4.2 přílohy III směrnice 70/220/EHS.5.3 Měření spotřeby5.3.1 Spotřeba se vypočte z množství paliva spotřebovaného v průběhu dvou po sobě následujících cyklů.5.3.2 Před měřením se motor z chladného stavu zahřeje provedením pěti úplných zkušebních cyklů. Měřit je možno také bezprostředně po zkouškách typu I a typu II popsaných ve směrnici 70/220/EHS. Teplota se udržuje v běžném provozním rozsahu daného motoru, v případě potřeby s použitím přídavného chladicího zařízení.5.3.3 Pro usnadnění měření spotřeby je možno prodloužit volnoběžnou periodu mezi dvěma po sobě následujícími cykly o nejvýše 60 s.5.4 Výpočet spotřeby paliva5.4.1 C =100 MD. Sg (l/100 km),kde:Sg = hustota paliva za referenčních podmínek (kg/dm3);D = vzdálenost ujetá během zkoušky (km).5.4.2 C =VT− T100(l/100 km),kde:V = objem spotřebovaného paliva;α = součinitel objemové roztažnosti paliva. Jak pro motorovou naftu tak pro benzin to je 0,001/°C;To = referenční teplota vyjádřená v °C;TF = teplota paliva vyjádřená v °C, naměřená v místě měření objemu.5.5 Vyjádření výsledků5.5.1 Udávanou spotřebou v městském cyklu je aritmetický průměr tří po sobě následujících měření provedených výše popsaným postupem.5.5.2 Jestliže se krajní naměřené hodnoty liší o více než 5 % od střední hodnoty, provedou se další zkoušky podle tohoto postupu, až se dosáhne přesnosti měření nejméně 5 %.5.5.3 Přesnost =·%kde:C- = hodnota podle vzorce v bodu 5.4;C- = aritmetická střední hodnota z n hodnot veličiny C;n = počet vykonaných měření;S =∑i = 1nC- − Ci2n − 1kje dáno následující tabulkou:Počet měření | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |k | 3,2 | 2,8 | 2,6 | 2,5 | 2,4 | 2,3 | 2,3 |5.5.4 Nedosáhne-li se ani po deseti měřeních přesnosti nejméně 5 %, musí se spotřeba stanovit na jiném vozidle téhož typu.6. MĚŘENÍ SPOTŘEBY PALIVA PŘI USTÁLENÉ RYCHLOSTI6.1 Tyto zkoušky mohou proběhnout buď na vozidlovém dynamometru nebo na silnici.6.1.1 Hmotnost vozidla6.1.1.1 Hmotností vozidla je provozní hmotnost vozidla podle definice v bodu 6.1.1.2 zvětšená o 180 kg, nebo zvětšená o polovinu plného zatížení, pokud je toto zatížení větší než 180 kg, včetně měřicího zařízení a posádky. Výška odpružené části vozidla nad vozovkou musí odpovídat poloze, při které je těžiště zátěže umístěno uprostřed spojnice R-bodů předních krajních sedadel.6.1.1.2 Pro účely této směrnice se "provozní hmotností vozidla" rozumí jeho celková hmotnost bez zatížení, se všemi nádržemi plnými, s výjimkou palivové nádrže; palivová nádrž je naplněna na 90 % objemu podle údaje výrobce a ve vozidle je souprava nářadí a náhradní kolo.6.2 PřevodovkaJe-li vozidlo vybaveno ručním řazením, použije se pro každou ze zkušebních rychlostí nejvyšší rychlostní stupeň podle doporučení výrobce pro jízdu touto rychlostí.6.3 Postup zkoušky6.3.1 Jízdní zkouška6.3.1.1 Meteorologické podmínky6.3.1.1.1 Relativní vlhkost musí být nižší než 95 %, silnice musí být suchá, povrch vozovky však může mít stopy vlhkosti za podmínky, že na žádném místě není zřejmý vodní film.6.3.1.1.2 Střední rychlost větru musí být nižší než 3 m/s a nárazy větru musí mít nižší rychlost než 8 m/s.6.3.1.2 Před měřením musí vozidlo pro dosažení provozní teploty ujet na zvoleném okruhu dostatečnou vzdálenost rychlostí blízkou zkušební rychlosti, v žádném případě však tato vzdálenost nesmí být kratší než 10 km.6.3.1.3 Zkušební dráhaZkušební dráha musí umožňovat udržení ustálené rychlosti a musí být nejméně 2 km dlouhá. Musí tvořit uzavřený okruh s dobrým stavem povrchu. Může se použít i přímá dráha za podmínky, že se jízda v délce 2 km provádí v obou směrech. Mezi kterýmikoli dvěma body nesmí sklon překročit 2 %.6.3.1.4 Během každé zkoušky se musí udržovat ustálená rychlost s přesností ± 2 km/h. Průměrná rychlost se při žádné ze zkoušek nesmí odchýlit od referenční rychlosti o více než 2 km/h.6.3.1.5 Ke stanovení spotřeby při každé referenční rychlosti (viz diagram dále) se zkouší čtyřikrát, vykonají se dvě zkoušky při střední rychlosti nižší než referenční rychlost a dvě při střední rychlosti vyšší než referenční rychlost.6.3.1.6 Spotřeba paliva při každé zkušební jízdě se vypočte ze vzorců v bodu 5.4.6.3.1.7 Rozdíl mezi dvěma nižšími vypočtenými hodnotami nesmí překročit 5 % jejich střední hodnoty, tytéž podmínky se uplatní na dvě vyšší vypočtené hodnoty. Hodnota spotřeby paliva při dané referenční rychlosti se vypočte lineární interpolací uvedenou dále v diagramu.6.3.1.7.1 Pokud nejsou splněny podmínky bodu 6.3.1.7 kterýmkoliv z obou párů vypočtených hodnot, musí se uvedené čtyři zkušební jízdy opakovat. Pokud se požadovaná přesnost nedosáhne po deseti pokusech, musí se odebrat jiné vozidlo, které se podrobí všem zkouškám stanoveným tímto postupem.Příklad: Výpočet pro střední rychlost 90 km/h+++++ TIFF +++++Čtyři křížky odpovídají vypočteným hodnotám pro každou ze zkušebních jízd. Co je hodnota vypočtené spotřeby při referenční rychlosti Vo pro ujetou zkušební vzdálenost.6.3.2 Zkouška na vozidlovém dynamometru6.3.2.1 Seřízení dynamometruDynamometr musí být seřízen podle popisu v bodu 4.1 přílohy III směrnice 70/220/EHS s následujícími změnami:- dynamometr musí být seřízen pro rychlost dané zkoušky;- stav vozidla musí splňovat při zkušebních jízdách požadavky bodů 4.1 až 4.3 a meteorologické podmínky při jízdních zkouškách musí splňovat požadavky bodu 6.3.1.1, aby bylo možno stanovit správné seřízení podtlaku v sacím potrubí.Pro vozidlo s pohonem vznětovým motorem musí být dynamometr seřízen podle bodu 5.1.1.6.3.2.2 ChlazeníPro udržení provozních podmínek a teploty maziv a chladicí kapaliny v rozsahu běžně dosahovaném při téže rychlosti na silnici lze použít přídavná zařízení pro chlazení vzduchem.6.3.2.3 Před započetím jakýchkoli měření musí vozidlo pro dosažení provozních teplot ujet na dynamometru dostatečnou vzdálenost rychlostí blízkou zkušební rychlosti, v žádném případě však tato vzdálenost nesmí být kratší než 10 km.6.3.2.4 Zkušební vzdálenost nesmí být při měření počítadlem otáček dynamometru kratší než 2 km.6.4 Typ použitého dynamometru musí být uveden ve zkušebním protokolu.6.5 Vyjádření výsledkůAť se použije jakákoli metoda měření, musí být výsledky vyjádřeny v l/100 km při referenčních podmínkách uvedených v bodu 4.5.[1] Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 223, 14.8.1978, s. 48.[3] Úř. věst. L 190, 20.8.1972, s. 1--------------------------------------------------PŘÍLOHA II+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky

text:
Důležité právní upozornění

|

31985L0374

Úřední věstník L 210 , 07/08/1985 S. 0029 - 0033 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 6 S. 0239  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 19 S. 0008  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 6 S. 0239  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 19 S. 0008

		Směrnice Radyze dne 25. července 1985o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky(85/374/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že sbližování právních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti výrobce za škodu způsobenou vadou jeho výrobků je nezbytné, protože stávající rozdíly mohou narušovat hospodářskou soutěž, ovlivňovat pohyb zboží v rámci společného trhu a způsobit rozdílný stupeň ochrany spotřebitele proti škodě způsobené vadným výrobkem na jeho zdraví nebo majetku;vzhledem k tomu, že odpovědnost bez zavinění na straně výrobce je jediným prostředkem, jak přiměřeně řešit problém charakteristický pro vzrůstající technizaci naší doby, tj. spravedlivé rozdělení rizik spojených s moderní technologickou výrobou;vzhledem k tomu, že odpovědnost bez zavinění by se měla vztahovat pouze na movité věci, které byly průmyslově vyrobeny; že v důsledku toho je vhodné vyjmout odpovědnost za zemědělské produkty a produkty lovu, kromě případů, kdy byly zpracovány průmyslovým způsobem, který mohl způsobit vadu těchto produktů; že odpovědnost stanovená v této směrnici by se měla také vztahovat na movité věci, které se používají při stavbě nemovitostí nebo jsou v nemovitostech instalovány;vzhledem k tomu, že ochrana spotřebitele vyžaduje, aby všichni výrobci zapojení do výrobního procesu nesli odpovědnost, pokud jejich konečný výrobek, součást nebo jakákoliv surovina jimi dodávané jsou vadné; že z téhož důvodu by měla být odpovědnost rozšířena i na dovozce výrobků do Společenství a na osoby, které vystupují jako výrobci připojením svého názvu, ochranné známky nebo jiných rozlišovacích znaků, nebo na toho, kdo dodává výrobek, jehož výrobce nemůže být určen;vzhledem k tomu, že v situacích, kdy je několik osob odpovědných za stejnou škodu, vyžaduje ochrana spotřebitele, aby poškozená osoba měla možnost uplatňovat nárok na plnou náhradu škody od kterékoli z nich;vzhledem k tomu, že z důvodu ochrany fyzického zdraví a majetku spotřebitele by se neměla vada výrobku určovat na základě jeho vhodnosti k použití, ale na základě nedostatečné míry bezpečnosti, kterou je veřejnost jako celek oprávněna očekávat; že bezpečnost se posuzuje při vyloučení jakéhokoli nesprávného použití výrobku neodůvodnitelného za daných okolností;vzhledem k tomu, že spravedlivé rozdělení rizika mezi poškozenou osobu a výrobce znamená, že výrobce by měl mít možnost zprostit se odpovědnosti, pokud předloží důkaz o existenci určitých polehčujících okolností;vzhledem k tomu, že ochrana spotřebitele vyžaduje, aby odpovědnost výrobce zůstala nedotčena jednáními nebo opomenutími jiných osob, které přispěly ke vzniku škody; že však spoluzavinění poškozené osoby nedbalostí se může brát v úvahu pro snížení nebo vyloučení této odpovědnosti;vzhledem k tomu, že ochrana spotřebitele vyžaduje náhradu za úmrtí nebo úraz osob, jakož i náhradu škody na majetku; že náhrada škody na majetku by měla být nicméně omezena na zboží pro osobní použití nebo spotřebu a měla by podléhat snížení nižších prahových hodnot o pevně stanovenou částku, aby se zabránilo nadměrnému počtu vedení sporů; že by se tato směrnice neměla dotýkat náhrady za bolest a utrpení a náhrady jiných nemateriálních škod, které se tam, kde to je vhodné, uhrazují podle právního předpisu použitelného pro daný případ;vzhledem k tomu, že jednotná omezující lhůta pro uplatnění nároku na náhradu škody je v zájmu poškozené osoby i výrobce;vzhledem k tomu, že výrobky podléhají vlivu času, vypracovávají se přísnější bezpečnostní normy a postupuje pokrok vědy a techniky; že by proto nebylo rozumné činit výrobce odpovědným za vadu jeho výrobku po neomezenou dobu; že by proto měla odpovědnost vypršet po přiměřené době, aniž by byly dotčeny nároky právně neuzavřené;vzhledem k tomu, že za účelem účinné ochrany spotřebitelů by neměly být dovoleny žádné smluvní odchylky, pokud jde o odpovědnost výrobce ve vztahu k poškozené osobě;vzhledem k tomu, že podle právních řádů členských států může poškozená strana uplatňovat nárok na náhradu škody na základě smluvní odpovědnosti nebo mimosmluvní odpovědnosti jiné než té, která je stanovena v této směrnici; v míře, v jaké tato ustanovení slouží také k dosažení účinné ochrany spotřebitelů, by měla zůstat nedotčena touto směrnicí; že pokud je ve členském státě v odvětví farmaceutických výrobků již také dosaženo účinné ochrany spotřebitelů na základě systému zvláštní odpovědnosti, měly by zůstat nároky založené na tomto systému rovněž možné;vzhledem k tomu, že odpovědnost za jaderná poškození nebo škody je již pokryta ve všech členských státech přiměřenými zvláštními předpisy, je možné vyjmout škodu tohoto typu z oblasti působnosti této směrnice;vzhledem k tomu, že vynětí prvotních zemědělských produktů a produktů lovu z oblasti působnosti této směrnice může být v některých členských státech z hlediska očekávání spojeného s ochranou spotřebitelů vnímáno jako nepřiměřené omezení takové ochrany, mělo by být umožněno, aby členský stát rozšířil odpovědnost na tyto produkty;vzhledem k tomu, že z podobných důvodů může být možnost poskytovaná výrobci, aby se zprostil odpovědnosti, pokud prokáže, že stav vědeckých a technických znalostí v době, kdy uvedl svůj výrobek do oběhu, neumožňoval objevení vady, vnímána v některých členských státech jako nepřiměřené omezení ochrany spotřebitele; že by proto měl mít členský stát možnost ponechat ve svých právních předpisech nebo stanovit v nových právních předpisech, že se tato polehčující okolnost nepřipouští; že v případě nových právních předpisů by nicméně využití této odchylky mělo podléhat stabilizačnímu postupu Společenství, s cílem pokud možno zvýšit úroveň ochrany jednotným způsobem v celém Společenství;vzhledem k tomu, že s ohledem na právní tradice ve většině členských zemí je nevhodné stanovit jakýkoliv finanční strop pro odpovědnost výrobce bez zavinění; že pokud existují rozdílné tradice, lze připustit odchýlení se členského státu od zásady neomezené odpovědnosti stanovením limitu celkové odpovědnosti výrobce za škodu následkem úmrtí nebo úrazu způsobené stejným výrobkem se stejnou vadou, pokud je toto omezení stanoveno na úrovni dostatečně vysoké pro zaručení přiměřené ochrany spotřebitele a řádného fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že z toho plynoucí harmonizace nemůže být v současnosti úplná, ale otevírá cestu větší harmonizaci; že je proto nezbytné, aby Rada pravidelně dostávala od Komise zprávy o uplatňování této směrnice, v případě potřeby doprovázené příslušnými návrhy;vzhledem k tomu, že je proto zvláště důležité provést přezkoumání těch částí směrnice, které se týkají možných odchylek pro členské státy, a to po uplynutí období dostatečně dlouhého pro získání praktických zkušeností týkajících se účinků těchto odchylek na ochranu spotřebitelů a na fungování společného trhu,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Výrobce je odpovědný za škodu způsobenou vadou jeho výrobku.Článek 2Pro účely této směrnice se "výrobkem" rozumějí všechny movité věci kromě prvotních zemědělských produktů a produktů lovu, také tehdy, jsou-li zabudovány do jiné movité věci nebo do nemovitosti. "Prvotními zemědělskými produkty" se rozumějí produkty půdy, chovatelství a rybářství, kromě produktů, které prošly počátečním zpracováním. "Výrobek" zahrnuje i elektřinu.Článek 31. "Výrobcem" se rozumí výrobce konečného výrobku, výrobce každé suroviny nebo výrobce součásti a každá osoba, která uvedením svého názvu, ochranné známky nebo jiného rozlišovacího znaku na výrobku vystupuje jako jeho výrobce.2. Aniž je dotčena odpovědnost výrobce, každá osoba, která v rámci své obchodní činnosti doveze do Společenství výrobek za účelem prodeje, pronájmu, leasingu nebo jakékoliv jiné formy distribuce, se považuje za výrobce ve smyslu této směrnice a je odpovědná jako výrobce.3. Pokud nelze určit výrobce výrobku, považuje se každý dodavatel výrobku za výrobce, pokud v přiměřené lhůtě neuvědomí poškozenou osobu o totožnosti výrobce nebo osoby, která mu výrobek dodala. Totéž platí v případě dovezeného výrobku, jestliže na tomto výrobku není uvedena totožnost dovozce podle odstavce 2, i když je název výrobce uveden.Článek 4Od poškozené osoby se požaduje, aby prokázala škodu, vadu a příčinnou souvislost mezi vadou a škodou.Článek 5Pokud jsou v důsledku ustanovení této směrnice za stejnou škodu odpovědné dvě nebo více osob, jsou odpovědné společně a nerozdílně, aniž jsou dotčena ustanovení vnitrostátních právních předpisů o právu na odškodnění nebo postih.Článek 61. Výrobek je vadný, neposkytuje-li bezpečnost, kterou je osoba oprávněná očekávat, s přihlédnutím ke všem okolnostem, včetně:a) prezentace výrobku;b) použití, které lze u výrobku důvodně očekávat;c) doby uvedení výrobku do oběhu.2. Výrobek se nepokládá za vadný jen z toho důvodu, že je následně uveden do oběhu lepší výrobek.Článek 7Výrobce není odpovědný ve smyslu této směrnice prokáže-li:a) že neuvedl výrobek do oběhu; nebob) že je vzhledem k okolnostem pravděpodobné, že vada, která způsobila škodu, neexistovala v době, kdy uvedl výrobek do oběhu, nebo že tato vada vznikla později; neboc) že výrobek nevyrobil k prodeji nebo jiné formě distribuce z hospodářských účelů, ani jej nevyrobil nebo nedistribuoval v rámci své podnikatelské činnosti; nebod) že vada výrobku je důsledkem shody výrobku se závaznými předpisy vydanými orgány veřejné moci; neboe) že stav vědeckých a technických znalostí v době, kdy uvedl výrobek do oběhu, nebyl takový, aby umožnil odhalit vadu; nebof) v případě výrobce součásti, že vada je přisuzována konstrukci výrobku, ve kterém je součást osazena, nebo návodu poskytnutém výrobcem výrobku.Článek 81. Aniž jsou dotčena ustanovení vnitrostátních právních předpisů o právu na odškodnění nebo postih, nesnižuje se odpovědnost výrobce, je-li škoda způsobena jak vadou výrobku, tak jednáním nebo opomenutím třetí strany.2. Odpovědnost výrobce může být snížena nebo neuznána, je-li s přihlédnutím ke všem okolnostem škoda způsobena jak vadou výrobku, tak zaviněním poškozené osoby nebo osoby, za niž je poškozená osoba odpovědná.Článek 9Pro účely článku 1 se "škodou" rozumí:a) škoda způsobená úmrtím nebo úrazem;b) poškození nebo zničení jakéhokoli majetku jiného než vadného výrobku samotného, s nižší prahovou hodnotou ve výši 500 ECU, pokud věc:i) je druhu běžně určeného pro osobní potřebu nebo spotřebu aii) byla používána poškozenou osobou převážně pro její vlastní osobní potřebu nebo spotřebu.Tento článek se nedotýká vnitrostátních právních předpisů týkajících se nehmotných škod.Článek 101. Členské státy ve svých právních předpisech stanoví, že na řízení o náhradu škod podle této směrnice se vztahuje tříletá promlčecí lhůta. Lhůta začíná běžet ode dne, kdy se žalobce dozvěděl nebo mohl dozvědět o škodě, vadě a totožnosti výrobce.2. Právní předpisy členských států, kterými se upravuje stavění nebo přerušení promlčecí lhůty, nejsou touto směrnicí dotčeny.Článek 11Členské státy ve svých právních předpisech stanoví, že práva udělená poškozené osobě na základě této směrnice zanikají uplynutím deseti let ode dne, kdy výrobce uvedl do oběhu daný výrobek, který způsobil škodu, pokud poškozená osoba mezitím nedala podnět k zahájení řízení proti výrobci.Článek 12Odpovědnost výrobce plynoucí z této směrnice nesmí být ve vztahu k poškozené osobě omezena nebo vyloučena opatřením omezujícím jeho odpovědnost nebo vyjímajícím jej z odpovědnosti.Článek 13Tato směrnice se nedotýká žádných práv, která může poškozená osoba mít podle právních předpisů o smluvní nebo mimosmluvní odpovědnosti nebo na základě zvláštního systému odpovědnosti existujícího v okamžiku oznámení této směrnice.Článek 14Tato směrnice se nevztahuje na poškození nebo škodu, která vznikla následkem jaderných nehod, a na kterou se vztahují mezinárodní smlouvy ratifikované členskými státy.Článek 151. Každý členský stát může:a) odchylně od článku 2 stanovit ve svých právních předpisech, že ve smyslu článku 1 této směrnice se "výrobkem" rozumějí také prvotní zemědělské produkty a produkty lovu;b) odchylně od čl. 7 písm. e) ve svých právních předpisech zachovat nebo podle postupu stanoveného v odstavci 2 tohoto článku stanovit, že výrobce je odpovědný, i když prokáže, že stav vědeckých a technických znalostí v době, kdy uvedl výrobek do oběhu, neumožňoval odhalit existenci vady.2. Členský stát, který si přeje zavést opatření podle odst. 1 písm. b) sdělí Komisi znění navrhovaného opatření. Komise o něm uvědomí ostatní členské státy.Daný členský stát pozdrží navrhované opatření o devět měsíců od okamžiku, kdy Komise byla informována, a za předpokladu, že Komise mezitím nepředloží Radě návrh změny této směrnice v dané věci. Pokud však Komise nesdělí danému státu do tří měsíců od obdržení uvedené informace, že zamýšlí Radě takový návrh předložit, může členský stát navrhované opatření přijmout okamžitě.Předloží-li Komise Radě takový návrh na změnu této směrnice během uvedených devíti měsíců, pozdrží daný členský stát navrhované opatření o dalších 18 měsíců ode dne předložení návrhu.3. Za deset let ode dne oznámení této směrnice předloží Komise Radě zprávu o dopadu rozhodnutí soudů týkajících se uplatňování čl. 7 písm. e) a odst. 1 písm. b) tohoto článku na ochranu spotřebitele a fungování společného trhu. Na základě této zprávy, návrhu Komise a za podmínek článku 100 Smlouvy Rada rozhodne, zda zrušit čl. 7 písm. e).Článek 161. Každý členský stát může stanovit omezení celkové odpovědnosti výrobce za škodu vzniklou úmrtím nebo úrazem a způsobenou stejným druhem zboží se stejnou vadou částkou, která nesmí být nižší než 70 milionů ECU.2. Za deset let ode dne oznámení této směrnice předloží Komise Radě zprávu o dopadu finančního omezení odpovědnosti zavedeného těmi členskými státy, které využily možnost danou odstavcem 1, na ochranu spotřebitele a fungování společného trhu. Na základě této zprávy, návrhu Komise a za podmínek článku 100 Smlouvy Rada rozhodne, zda zrušit odstavec 1.Článek 17Tato směrnice se nevztahuje na výrobky uvedené do oběhu přede dnem nabytí účinnosti předpisů uvedených v článku 19.Článek 181. Pro účely této směrnice je ECU definováno v nařízení (EHS) č. 3180/78 [4] ve znění nařízení (EHS) č. 2626/84 [5]. Odpovídající částka v národní měně se nejprve vypočítá podle kurzu platného ke dni přijetí této směrnice.2. Každých pět let Rada na návrh Komise přezkoumá a podle potřeby přepracuje částky v této směrnici vzhledem k hospodářským a měnovým trendům ve Společenství.Článek 191. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do tří let ode dne oznámení této směrnice. Neprodleně o nich uvědomí Komisi [6].2. Postup stanovený v čl. 15 odst. 2 platí ode dne oznámení této směrnice.Článek 20Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 21Každých pět let předloží Komise Radě zprávu o uplatňování této směrnice a v případě potřeby k ní předloží příslušné návrhy.Článek 22Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 25. července 1985.Za RadupředsedaJ. Poos[1] Úř. věst. C 241, 14.10.1976, s. 9 a Úř. věst. C 271, 26.10.1979, s. 3.[2] Úř. věst. C 127, 21.5.1979, s. 61.[3] Úř. věst. C 114, 7.5.1979, s. 15.[4] Úř. věst. L 379, 30.12.1978, s. 1.[5] Úř. věst. L 247, 16.9.1984, s. 1.[6] Tato směrnice byla oznámena členským státům dne 30. července 1985.--------------------------------------------------