title: Směrnice Komise 2004/78/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/56/ES o systémech vytápění pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla a směrnice Rady 70/156/EHSText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32004L0078

Úřední věstník L 153 , 30/04/2004 S. 0103 - 0113

		Směrnice Komise 2004/78/ESze dne 29. dubna 2004,kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/56/ES o systémech vytápění pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla a směrnice Rady 70/156/EHS(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/56/ES ze dne 27. září 2001 o systémech vytápění pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla [2], a zejména na článek 5 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice 2001/56/ES je jednou ze zvláštních směrnic postupu ES schvalování typu, zavedeného směrnicí 70/156/EHS. Směrnice 2001/56/ES stanoví požadavky pro schválení typu vozidel vybavených spalovacím topením a pro schválení typu spalovacího topení jako konstrukční části.(2) Podle článku 5 směrnice 2001/56/ES má Komise posoudit další bezpečnostní požadavky z hlediska systémů vytápění motorových vozidel používajících jako palivo zkapalněný ropný plyn (LPG).(3) Členské státy dosud používaly pro vozidla vybavená systémy vytápění na LPG individuální vnitrostátní předpisy. S cílem zajistit harmonizovaný přístup k technickým požadavkům pro zařízení a vytápěcí systémy na LPG by měly být v systému schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel použity dvě evropské normy, jež jsou nyní k dispozici. Vzhledem k technickému pokroku se proto nyní považuje za nezbytné zavést tyto dvě normy EN, a podstatné prvky předpisu EHK OSN č. 67 do směrnice 2001/56/ES.(4) Směrnice 2001/56/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna, zejména by měla být v zájmu přehlednosti nahrazena příloha VIII.(5) V důsledku zavedení předpisů pro systémy vytápění na LPG již nejsou vyžadovány výjimky týkající se systémů vytápění vozidel zvláštního určení, zejména pro obytné automobily a obytné přívěsy, které jsou poměrně často vybaveny systémy vytápění na LPG. Proto se harmonizovaná bezpečnostní ustanovení směrnice 2001/56/ES musí použít na všechna vozidla včetně vozidel zvláštního určení podle přílohy XI směrnice 70/156/EHS.(6) Směrnice 70/156/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.(7) Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku, zřízeného článkem 13 směrnice 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Změna směrnice 2001/56/ESSměrnice 2001/56/ES se mění takto:1) přílohy I a II se mění v souladu s částí A přílohy I této směrnice;2) příloha VIII se nahrazuje zněním uvedeným v části B přílohy I této směrnice.Článek 2Změna směrnice 70/156/EHSSměrnice 70/156/EHS se mění v souladu s přílohou II této směrnice.Článek 3Přechodná opatření1. Od 1. října 2004 nesmějí členské státy pro nové typy vozidel vybavených systémem vytápění na LPG, který splňuje požadavky stanovené v přílohách I, II, a IV až VIII směrnice 2001/56/ES ve znění této směrnice, z důvodů týkajících se systémů vytápěnía) odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu, anib) zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu.2. Od 1. října 2004 nesmějí členské státy pro nové typy spalovacích topení na LPG jako konstrukční části, které splňují požadavky stanovené v přílohách I, II, a IV až VIII směrnice 2001/56/ES ve znění této směrnice,a) odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu, anib) zakázat prodej nebo uvedení do provozu.3. Od 1. ledna 2006 členské státy pro nové typy vozidel vybavené systémem vytápění na LPG nebo pro nové typy spalovacích topení na LPG jako konstrukční části, které nesplňují požadavky stanovené v přílohách I, II, a IV až VIII směrnice 2001/56/ES ve znění této směrnice, odmítnou udělit ES schválení typu a mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu.4. Od 1. ledna 2007 pro vozidla vybavená systémy vytápění na LPG, které nesplňují požadavky stanovené v přílohách I, II, a IV až VIII směrnice 2001/56/ES ve znění této směrnice, členské státya) považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla v souladu se směrnicí 70/156/EHS za neplatná pro účely čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice, ab) mohou odmítnout registraci, prodej nebo uvedení nových vozidel do provozuz důvodů týkajících se systémů vytápění.5. Od 1. ledna 2007 se pro účely čl. 7 odst. 2 směrnice 70/156/EHS na spalovací topení na LPG jako konstrukční části použijí požadavky příloh I, II, a IV až VIII směrnice 2001/56/ES ve znění této směrnice.Článek 4Provedení1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. září 2004. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicíTato opatření přijatá členskými státy obsahují odkaz na tuto směrnici nebo jsou takovým odkazem doprovázena při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 6UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. dubna 2004.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/3/ES (Úř. věst. L 49, 19.2.2004, s. 36).[2] Úř. věst. L 292, 9.11.2001, s. 21. Směrnice pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPŘÍLOHA IZMĚNY SMĚRNICE 2001/56/ESČÁST A1. Příloha I se mění takto:a) v dodatku 1 se vkládají nové body, které znějí:"9.10.5.3 Stručný popis typu vozidla z hlediska spalovacího systému vytápění a jeho automatického řízení:9.10.5.3.1 výkres uspořádání spalovacího topení, systému vstupu vzduchu, výfukového systému, palivové nádrže, systému přívodu paliva (včetně ventilů) a elektrického zapojení, zobrazující umístění jednotlivých částí ve vozidle."Dosavadní bod 9.10.5.3 se označuje jako bod 9.10.5.4;b) v doplňku k dodatku 2 se vkládají nové body, které znějí:"1.2.1 Značka a typ: …1.2.2 Případné číslo schválení a konstrukční části: …"c) v dodatku 3 se bod 1.2 nahrazuje tímto:"1.2 Podrobný popis, výkres uspořádání a popis montáže spalovacího topení a všech jeho dílů:";d) v bodě 1.1.2 dodatku 5 k příloze I se slova "směrnice 78/548/EHS" nahrazují slovy "směrnice 2001/56/ES".2) Bod 3.2.1 přílohy II se mění takto:a) v tabulce v řádce "Topení na plynné palivo" se slova "viz poznámka 2 a 3" nahrazují slovy "viz poznámka 3";b) poznámka 2 se zrušuje.ČÁST BPříloha VIII se nahrazuje tímto:PŘÍLOHA VIIIBEZPEČNOSTNÍ POŽADAVKY NA SPALOVACÍ TOPENÍ NA LPG A NA SYSTÉMY VYTÁPĚNÍ NA LPG1. SYSTÉMY VYTÁPĚNÍ NA LPG PRO UŽITÍ NA SILNICI1.1 Pokud může být systém vytápění na LPG používán v motorovém vozidle rovněž za pohybu vozidla, musí spalovací topení na LPG a systém přívodu jeho paliva splňovat tyto požadavky:1.1.1 Spalovací topení na LPG musí splňovat požadavky harmonizované normy EN 624:2000 Spotřebiče spalující zkapalněné ropné plyny – Uzavřené systémy vytápění na zkapalněné ropné plyny pro zabudování do vozidel a lodí [1].[2].1.1.3 Instalace plynné fáze systému vytápění na LPG ve vozidle musí splňovat požadavky harmonizované normy EN 1949:2002 Instalace systémů na LPG pro účely bydlení v obytných vozidlech a jiných silničních vozidlech [3].1.1.4 Systém přívodu LPG musí být konstruován tak, aby byl LPG přiváděn do namontovaného spalovacího topení na LPG s požadovaným tlakem a ve správné fázi. Je přípustné odčerpat LPG z trvale namontované nádrže s LPG buď v kapalné fázi, nebo v plynné fázi.1.1.5 Výstup kapalného paliva z trvale namontované nádrže s LPG k přívodu LPG k topení musí být zajištěn dálkově ovládaným ventilem s pojistným ventilem podle požadavku odstavce 17.6.1.1 předpisu EHK/OSN č. 67. Dálkově ovládaný ventil s pojistným ventilem musí být ovládán tak, aby se do pěti sekund od zastavení motoru vozidla automaticky uzavřel, bez ohledu na polohu spínače zapalování. Pokud je během těchto pěti sekund aktivován spínač topení nebo systému přívodu LPG, může systém vytápění zůstat v chodu. Vytápění lze kdykoli restartovat.1.1.6 Pokud je LPG přiváděn v plynné fázi z trvale namontované nádrže s LPG nebo ze samostatné přenosné láhve (lahví) s LPG, přijmou se vhodná opatření, aby bylo zajištěno, že1.1.6.1 do regulátoru tlaku ani do spalovacího topení na LPG nemůže vstoupit LPG v kapalné fázi. Může být použit separátor, a1.1.6.2 při nehodě nemůže dojít k neřízenému úniku. Je-li regulátor tlaku namontován na láhvi nebo na nádrži, musí se bezprostředně za regulátor tlaku namontovat zařízení pro uzavření přívodu LPG; je-li regulátor tlaku namontován dále od láhve nebo nádrže, musí se zařízení pro uzavření přívodu LPG namontovat bezprostředně před hadici nebo potrubí vedoucí z láhve nebo nádrže a další takové zařízení namontovat za regulátor.1.1.7 Pokud je LPG přiváděn v kapalné fázi, musí být odpařovač a jednotka regulátoru tlaku přiměřeně vyhřívány vhodným zdrojem tepla.1.1.8 U motorových vozidel, které používají LPG ve svém pohonném systému, může být spalovací topení na LPG připojeno ke stejné trvale namontované nádrži s LPG, z níž je přiváděn LPG do motoru, pod podmínkou, že jsou splněny bezpečnostní požadavky pohonného systému. Pokud je pro vytápění užita samostatná nádrž s LPG, musí být vybavena svou vlastní plnicí jednotkou.2. SYSTÉMY VYTÁPĚNÍ NA LPG POUZE PRO STACIONÁRNÍ UŽITÍ2.1 Spalovací topení na LPG a jeho přívodní systém u systému vytápění na LPG, který je určen k užívání pouze tehdy, pokud se vozidlo nepohybuje, musí splňovat tyto požadavky:2.1.1 V prostoru, ve kterém jsou skladovány přenosné láhve s LPG, a v blízkosti ovladačů systému vytápění musí být upevněny trvalé značky uvádějící, že systém vytápění na LPG nesmí být v činnosti a ventil přenosné láhve s LPG musí být uzavřen, jestliže je vozidlo v pohybu.2.1.2 Spalovací topení na LPG musí splňovat požadavky bodu 1.1.1.2.1.3 Instalace plynné fáze systému vytápění na LPG musí splňovat požadavky bodu 1.1.3.[1] Sdělení Komise v rámci provádění směrnice Rady 90/396/EHS ze dne 29. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřebičů plynných paliv (Úř. věst. C 202, 18.7.2001, s. 5).[2] schvalování vozidel vybavených zvláštním zařízením pro používání zkapalněných ropných plynů v jejich pohonném systému z hlediska montáže takových zařízení[3] Normu EN 1949:2002 vypracoval Evropský výbor pro normalizaci (CEN). EN 624:2000 se odvolává na EN 1949:2002 (viz bod 1.1.1).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISměrnice 70/156/EHS se mění takto:1) V příloze I se vkládají nové body, které znějí:"9.10.5.3 Stručný popis typu vozidla z hlediska spalovacího systému vytápění a jeho automatického řízení:9.10.5.3.1 výkres uspořádání spalovacího topení, systému vstupu vzduchu, výfukového systému, palivové nádrže, systému přívodu paliva (včetně ventilů) a elektrického zapojení, zobrazující umístění jednotlivých částí ve vozidle."Dosavadní bod 9.10.5.3 se označuje jako bod 9.10.5.4.2) Příloha XI se mění takto:a) v dodatku 1 se bod 36 nahrazuje tímto:Bod | Předmět | Číslo směrnice | M1 ≤ 2500(1) kg | M12500(1) kg | M2 | M3 |"36. | Systémy vytápění | 2001/56/ES | X | X | X | X" ||b) v dodatku 2 se bod 36 nahrazuje tímto:Bod | Předmět | Číslo směrnice | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |"36. | Systémy vytápění | 2001/56/ES | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X" ||c) v dodatku 3 se doplňuje nový bod, který zní:Bod | Předmět | Číslo směrnice | M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |"36. | Systémy vytápění | 2001/56/ES | X | X | X | X | X | X | X | X | X | X" ||d) v dodatku 4 se doplňuje nový bod, který zní:Bod | Předmět | Číslo směrnice | Automobilový jeřáb kategorie N |"36. | Systémy vytápění | 2001/56/ES | X" ||e) ve vysvětlivkách nadepsaných"Význam písmen v tabulkách"se zrušují tato písmena:"I: Platí pouze pro takové systémy vytápění, které nejsou konstruovány speciálně pro použití k obytným účelům.""P: Platí pouze pro takové systémy vytápění, které nejsou konstruovány speciálně pro použití k obytným účelům. Vozidlo musí být vpředu vybaveno vhodným systémem."--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

31993L0116

Směrnice Komise 93/116/ES ze dne 17. prosince 1993, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 80/1268/EHS o spotřebě paliva motorových vozidel

Úřední věstník L 329 , 30/12/1993 S. 0039 - 0053 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 25 S. 0093  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 25 S. 0093  CS.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306 ET.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306 HU.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306 LT.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306 LV.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306 MT.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306 PL.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306 SK.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306 SL.ES Kapitola 13 Svazek 012 S. 292  - 306

		Směrnice Komise 93/116/ESze dne 17. prosince 1993,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 80/1268/EHS o spotřebě paliva motorových vozidelKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 týkající se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 93/81/EHS [2], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice;s ohledem na směrnici Rady 80/1268/EHS ze dne 16. prosince 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřeby paliva motorových vozidel [3], naposledy pozměněnou směrnicí 89/491/EHS [4], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice 80/1268/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu ES schválení typu zavedeného směrnicí 70/156/EHS; že se proto ustanovení směrnice 70/156/EHS týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vozidel vztahují i na směrnici 80/1268/EHS;vzhledem k tomu, že podle čl. 3 odst. 4 a čl. 4 odst. 3 směrnice 70/156/EHS je zejména nutné, aby byl ke každé zvláštní směrnici připojen informační dokument obsahující odpovídající body přílohy I a certifikát schválení typu podle přílohy VI uvedené směrnice, aby schválení typu mohlo být zpracováno výpočetní technikou;vzhledem k tomu, že je třeba odkázat na směrnici Rady 70/220/EHS [5], naposledy pozměněnou směrnicí 93/59/EHS [6], týkající se opatření proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel, protože uvedená směrnice obsahuje technická a správní ustanovení, která se vztahují i na tuto směrnici;vzhledem k tomu, že se zřetelem k rostoucím obavám z účinků emisí oxidu uhličitého na životní prostředí stanovil pátý akční program Evropských společenství pro životní prostředí schválený Radou dne 16. prosince 1992 jako cíl stabilizaci těchto emisí; že je nutné stanovit emise oxidu uhličitého z lehkých motorových vozidel v rámci ES schválení typu; že je účelné založit měření oxidu uhličitého na zkušebním postupu stanoveném směrnicí 70/220/EHS pro měření látek znečišťujících ovzduší emitovaných z motorových vozidel, a na základě výsledků těchto měření pak vypočítat spotřebu paliva;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku, zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 80/1268/EHS se mění takto:1. Název se nahrazuje tímto:"Směrnice Rady 80/1268/EHS o emisích oxidu uhličitého a spotřebě paliva motorových vozidel."2. Článek 2 se nahrazuje tímto:"Článek 2Členské státy nesmějí odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla nebo odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání určitého vozidla z důvodů týkajících se jeho emisí oxidu uhličitého nebo spotřeby paliva, pokud jsou hodnoty emisí a spotřeby paliva stanoveny podle příloh I a II a uvedeny v dokladu předávaném majiteli vozidla při jeho koupi způsobem a formou, které určí každý členský stát."3. Přílohy se nahrazují přílohami této směrnice.Článek 21. Od 1. dubna 1994 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se emisí oxidu uhličitého nebo spotřeby paliva- odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla nebo- zakázat registraci, prodej vozidel nebo uvedení do provozu vozidla,pokud byly hodnoty emisí a spotřeby stanoveny v souladu s požadavky směrnice 80/1268/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. ledna 1996 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typupro typ vozidla z důvodů týkajících se emisí oxidu uhličitého a spotřeby paliva, pokud hodnoty emisí a spotřeby nebyly stanoveny v souladu s požadavky směrnice 80/1268/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. ledna 1997 členské státy- považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla podle směrnice 70/156/EHS za neplatná pro účely čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice a- mohou odmítnout registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel, která nejsou doprovázena prohlášením o shodě podle směrnice 70/156/EHS,z důvodů týkajících se emisí oxidu uhličitého a spotřeby paliva, pokud hodnoty emisí a spotřeby paliva nebyly stanoveny v souladu s požadavky směrnice 80/1268/EHS ve znění této směrnice.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. března 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 17. prosince 1993.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 264, 23.10.1993, s. 49.[3] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 36.[4] Úř. věst. L 238, 15.8.1989, s. 43.[5] Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 1.[6] Úř. věst. L 186, 28.7.1993, s. 21.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISTANOVENÍ EMISÍ CO2 A SPOTŘEBY PALIVA1. OBLAST PŮSOBNOSTITato směrnice se vztahuje na emise oxidu uhličitého (CO2) a spotřebu paliva všech motorových vozidel kategorie M1.2. ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU2.1 Žádost o ES schválení typu podle čl. 3 odst. 4 směrnice 70/156/EHS pro typ vozidla z hlediska emisí CO2 a spotřeby paliva podává výrobce.2.2 Vzor informačního dokumentu je v příloze II směrnice 70/220/EHS. Je-li již známo, uvede se též číslo schválení typu. Popřípadě se předloží kopie jiných schválení typu s odpovídajícími údaji pro rozšíření schválení podle bodu 11. U speciálních vozidel se zvláště úspornou spotřebou paliva mohou být na žádost technické zkušebny provádějící zkoušky nebo výrobce vzaty v úvahu doplňkové technické informace.2.3 Jestliže technická zkušebna provádějící zkoušky pro schválení typu provádí tyto zkoušky sama, předloží se jí pro zkoušku podle bodu 6 této přílohy vozidlo představující typ, který má být schválen. V průběhu zkoušky technická zkušebna ověří, zda toto vozidlo splňuje požadavky na mezní hodnoty platné pro tento typ podle směrnice 70/220/EHS ve znění pozdějších předpisů.3. ES SCHVÁLENÍ TYPU3.1 Jsou-li splněny odpovídající požadavky, udělí se ES schválení typu podle čl. 4 odst. 3 směrnice 70/156/EHS.3.2 Vzor osvědčení ES schválení typu je uveden v příloze II.3.3 Pro každý schválený typ vozidla se přidělí číslo schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS. Tentýž členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.4. OBECNÉ POŽADAVKY4.1 Emise CO2 se měří v průběhu zkušebního cyklu simulujícího městský a mimoměstský provoz podle dodatku 1 k příloze III směrnice Rady 91/441/EHS [1].4.2 Výsledky zkoušky se vyjádří jako emise oxidu uhličitého v g/km se zaokrouhlením na nejbližší celé číslo.4.3 Spotřeba paliva se vypočte podle bodu 7 metodou uhlíkové bilance s použitím změřených emisí CO2 a ostatních emisí sloučenin uhlíku (CO a HC). Výsledky se zaokrouhlí na první desetinné místo.4.4 Zkušební palivoKe zkouškám se použijí odpovídající referenční paliva podle přílohy VIII směrnice 91/441/EHS.K výpočtu podle bodu 4.3 se použijí tyto charakteristické hodnoty paliva:a) hustota: hodnota změřená u zkušebního paliva podle normy ISO 3675 nebo jinou rovnocennou metodou;b) poměr vodík/uhlík: použijí se pevně stanovené hodnoty 1,85 pro benzin a 1,86 pro motorovou naftu.5. ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY5.1 Zkoušené vozidlo5.1.1 Vozidlo musí být předáno v dobrém mechanickém stavu. Musí být zajeté a před zkouškou musí mít ujeto nejméně 3000 km, avšak méně než 15000 km.5.1.2 Motor a ovládací zařízení vozidla musí být seřízeny podle předpisu výrobce. Tento požadavek se zejména též vztahuje na seřízení volnoběhu, na zařízení pro studený start a na systém řízení emisí škodlivin ve výfukových plynech.5.1.3 Zkušebna může ověřit, zda jízdní vlastnosti vozidla odpovídají údajům výrobce a zda může být použito za běžných provozních podmínek, zvláště při startování za studena a za tepla.5.1.4 Vozidlo musí být před zkouškou uloženo v místnosti, ve které se trvale udržuje teplota v rozsahu od 293 K do 303 K (20 °C až 30 °C). Tato stabilizace musí trvat nejméně šest hodin a do doby, kdy teplota mazacího oleje motoru a chladiva dosáhne úrovně teploty místnosti s odchylkou v mezích ± 2 K. Na žádost výrobce může být zkouška provedena nejdéle do 30 hodin od použití vozidla při běžné teplotě.Na žádost výrobce lze vozidla s benzinovými motory stabilizovat postupem podle bodu 5.1.11 přílohy VI směrnice 91/441/EHS; vozidla se vznětovými motory lze stabilizovat postupem podle bodu 5.3 přílohy III uvedené směrnice.5.1.5 Během zkoušky mohou být v činnosti pouze zařízení nutná pro funkci vozidla při zkoušce. Je-li na vstupu do karburátoru ručně ovládané zařízení k předehřívání nasávaného vzduchu, musí být v poloze "léto". V zásadě musí být v provozu pomocná zařízení nutná k běžnému provozu vozidla.5.1.6 Je-li ventilátor chladiče řízen v závislosti na teplotě, musí být v činnosti, jako by tomu bylo běžně na vozidle. Systém vytápění prostoru pro cestující nesmí být v činnosti, právě tak nesmí být v činnosti klimatizační systém, pouze jeho kompresor musí být v běžném provozu.5.1.7 Je-li na vozidle zařízení k přeplňování, musí být v běžném provozu.5.2 MazivaPoužijí se maziva doporučená výrobcem a uvedou se ve zkušebním protokolu.5.3 PneumatikyPoužijí se pneumatiky, které jsou jedním z typů udaných výrobcem vozidla jako původní vybavení, a nahustí se na tlak doporučený pro zatížení a rychlost při zkoušce (jejich hodnoty se v případě potřeby přizpůsobí provozu zkušebního zařízení za podmínek zkoušky). Použitý tlak se uvede ve zkušebním protokolu.6. MĚŘENÍ EMISÍ CO2 A OSTATNÍCH EMISÍ SLOUČENIN UHLÍKU6.1 Zkušební cyklusZkušební cyklus je popsán v dodatku 1 k příloze III směrnice 91/441/EHS a zahrnuje část jedna (městský provoz) a část dvě (mimoměstský provoz). Při měření CO2 se použijí všechna ustanovení pro způsob jízdy obsažená v uvedeném dodatku.6.2 Definice6.2.1 Referenční hmotnostHmotnost vozidla v pohotovostním stavu zmenšená o jednotnou hmotnost řidiče 75 kg a zvětšená o jednotnou hmotnost 100 kg.6.3 Seřízení dynamometru6.3.1 Zatížení a setrvačné hmotnosti dynamometru se stanoví podle přílohy III směrnice 91/441/EHS s výjimkou bodu 5.1 a dodatku II bodu 3.3.1.6.3.2 Pro účely stanovení emisí CO2 a s tím spojené spotřeby paliva se zvolí setrvačná hmotnost k seřízení dynamometru podle následující tabulky:Referenční hmotnost vozidla RW (kg) | Výkon pohlcený dynamometrem Pa (kW) | Ekvivalentní setrvačná hmotnost I (kg) |RW ≤ 480 | 3,8 | 455 |480 < RW ≤ 540 | 4,1 | 510 |540 < RW ≤ 595 | 4,3 | 570 |595 < RW ≤ 650 | 4,5 | 625 |650 < RW ≤ 710 | 4,7 | 680 |710 < RW ≤ 765 | 4,9 | 740 |765 < RW ≤ 850 | 5,1 | 800 |850 < RW ≤ 965 | 5,6 | 910 |965 < RW ≤ 1080 | 6,0 | 1020 |1080 < RW ≤ 1190 | 6,3 | 1130 |1190 < RW ≤ 1305 | 6,7 | 1250 |1305 < RW ≤ 1420 | 7,0 | 1360 |1420 < RW ≤ 1530 | 7,3 | 1470 |1530 < RW ≤ 1640 | 7,5 | 1590 |1640 < RW ≤ 1760 | 7,8 | 1700 |1760 < RW ≤ 1870 | 8,1 | 1810 |1870 < RW ≤ 1980 | 8,4 | 1930 |1980 < RW ≤ 2100 | 8,6 | 2040 |2100 < RW ≤ 2210 | 8,8 | 2150 |2210 < RW ≤ 2380 | 9,0 | 2270 |2380 < RW ≤ 2610 | 9,4 | 2270 |2610 < RW | 9,8 | 2270 |Pokud na dynamometru není k dispozici odpovídající setrvačná hmotnost, použije se větší hodnota co nejbližší referenční hmotnosti vozidla.6.3.3 Jestliže se k seřízení dynamometru použije alternativní metoda, seřídí se brzda na hodnoty Pa podle výše uvedené tabulky.6.4 Výpočet emisí6.4.1 Obecná ustanovení6.4.1.1 Emise plynných škodlivin se vypočítají podle rovnice:M=V· Q· C· 10, (1)kde je:Mi = hmotnost emisí škodliviny i v gramech na kilometr;Vmix = objem zředěného výfukového plynu vyjádřený v litrech za zkoušku a korigovaný na běžné podmínky (273,2 K a 101,33 kPa);Qi = hustota škodliviny i v gramech na litr při běžné teplotě a tlaku (273,2 K a 101,33 kPa);Ci = koncentrace škodliviny i ve zředěném výfukovém plynu vyjádřená v ppm a korigovaná množstvím škodliviny i obsažené v ředicím vzduchu. Je-li Ci vyjádřeno v objemových %, nahradí se činitel 10-6 činitelem 10-2;d = vzdálenost ujetá v průběhu zkušebního cyklu v km.6.4.1.2 Stanovení objemu6.4.1.2.1 Výpočet objemu v případě použití odběrného zařízení s proměnlivým zřeďováním a s udržováním konstantního průtoku clonou nebo Venturiho trubicí. Průběžně se zaznamenávají parametry, z nichž lze zjistit objemový průtok, a vypočte se celkový objem za dobu trvání zkoušky.6.4.1.2.2 Výpočet objemu v případě použití odběrného zařízení s objemovým čerpadlem. Objem zředěného výfukového plynu v systémech s objemovým čerpadlem se vypočte podle vzorce:V = V· N,kde je:V = objem zředěného výfukového plynu vyjádřený v litrech za zkoušku (před korekcí);Vo = objem plynu vytlačený objemovým čerpadlem za zkušebních podmínek, v litrech za jednu otáčku;N = počet otáček za zkoušku.6.4.1.2.3 Korekce objemu zředěného výfukového plynu na běžné podmínky. Objem zředěného výfukového plynu se koriguje podle vzorce:V= V · K·, (2)ve kterém:K== 2,6961, (3)kde je:Pp = absolutní tlak na vstupu do objemového čerpadla v kPa;Tp = průměrná teplota zředěného plynu vstupujícího do objemového čerpadla během zkoušky (K).6.4.1.3 Výpočet korigované koncentrace škodlivin v jímacím vakuC= C− C1DF, (4)kde je:Ci = koncentrace škodliviny i ve zředěném výfukovém plynu, vyjádřená v ppm nebo v objemových % a korigovaná množstvím škodliviny i obsažené v ředicím vzduchu;Ce = změřená koncentrace škodliviny i ve zředěném výfukovém plynu,vyjádřená v ppm nebo v objemových %;Cd = změřená koncentrace škodliviny i ve vzduchu použitém k ředění, vyjádřená v ppm nebo v objemových %;DF = faktor ředění.Faktor ředění se vypočte podle vztahu:DF =C+10, (5)kde je:CCO2 = koncentrace CO2 ve zředěném výfukovém plynu obsaženém v jímacím vaku, vyjádřená v objemových %;CHC = koncentrace uhlovodíků ve zředěném výfukovém plynu obsaženém v jímacím vaku, vyjádřená v ppm ekvivalentu uhlíku;CCO = koncentrace CO ve zředěném výfukovém plynu obsaženém v jímacím vaku, vyjádřená v ppm.6.4.1.4 Příklad6.4.1.4.1 Údaje6.4.1.4.1.1 Podmínky okolí:okolní teplota: 23 °C = 296,2 K,barometrický tlak: PB = 101,33 kPa.6.4.1.4.1.2 Objem změřený a redukovaný na běžné podmínky:V = 51961 l6.4.1.4.1.3 Hodnoty koncentrace změřené analyzátorem:| Zředěný výfukový plyn | Ředicí vzduch |HC [2] | 92 ppm | 3,0 ppm |CO | 470 ppm | 0 ppm |CO2 | 1,6 % obj. | 0,03 % obj. |6.4.1.4.2 Výpočet6.4.1.4.2.1 Faktor ředění (DF) (viz vzorec (5)):DF =C+10− 4DF =1,6 +10− 4DF = 8,0916.4.1.4.2.2 Výpočet korigované koncentrace škodlivin v jímacím vaku:Hmotnostní emise HC (viz vzorce (4) a (1)):C= C− C1DF, (4)C= 92 − 318,091C= 89,371 ppmM= C· V· Q·· 10, (1)Q= 0,619M= 89,371 · 51961 · 0,619 · 10·1dM=g/kmHmotnostní emise CO (viz vzorec (1)):M= C· V· Q·· 10(1)Q= 1,25M= 470 · 51961 · 1,25 · 10·1dM=g/kmHmotnostní emise CO2 (viz vzorec (1)):C= C− C1DF(4)C= 1,6 − 0,0318,091C= 1,573% obj.Q= 1,964M= C· V· Q· 10·1d (1)M= 1,573 · 51961 · 1,964 · 10·1dM=g/km6.4.2 Zvláštní ustanovení pro vozidla se vznětovými motoryMěření HC u vznětových motorůPrůměrná koncentrace HC, která se použije ke stanovení hmotnostních emisí HC u vznětových motorů, se vypočte podle vzorce:C=∫C• dtt− t, (7)kde je:∫C• dt = integrál hodnot zaznamenaných ohřívaným analyzátorem FID po dobu trvání zkoušky (t2 - t1);Ce = konvent koncentrace HC ve vzorku zředěného výfukového plynu vypočtená z integrovaného průběhu HC, v ppm ekvivalentu uhlíku6.5 Interpretace výsledků6.5.1 Jestliže hodnota CO2 naměřená technickou zkušebnou nepřekročí hodnotu udanou výrobcem o více než 4 %, přijme se hodnota udaná výrobcem jako hodnota pro schválení typu. Změřená hodnota může být nižší bez jakéhokoli omezení.6.5.2 Jestliže změřená hodnota CO2 překročí hodnotu udanou výrobcem o více než 4 %, podrobí se totéž vozidlo další zkoušce.Jestliže průměr z výsledků obou zkoušek nepřekročí hodnotu udanou výrobcem o více než 4 %, přijme se hodnota udaná výrobcem jako hodnota pro schválení typu.6.5.3 Jestliže tento průměr opět překračuje hodnotu udanou výrobcem o více než 4 %, provede se na tomtéž vozidle závěrečná zkouška.Jako hodnota pro schválení typu se přijme průměr z výsledků těchto tří zkoušek.7. VÝPOČET SPOTŘEBY PALIVA7.1 Spotřeba paliva se vypočítává z emisí uhlovodíků, oxidu uhelnatého a oxidu uhličitého podle bodu 6.7.2 Spotřeba paliva, vyjádřená v litrech na 100 km, se vypočítává podle těchto vzorců:a) U vozidel se zážehovými motory pracujícími s benzínem:FC =0,273 · CO2b) U vozidel se vznětovými motory:FC =0,273 · CO2kde je/jsou:FC = spotřeba paliva v litrech na 100 km;HC = změřené emise uhlovodíků v g/km;CO = změřené emise oxidu uhelnatého v g/km;CO2 = změřené emise oxidu uhličitého v g/km;D = hustota zkušebního paliva.8. ZMĚNY SCHVÁLENÍ TYPU8.1 V případě změn schválení typu udělených podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS.9. SHODNOST VÝROBY Z HLEDISKA EMISÍ CO29.1 Opatření k zajištění shodnosti výroby z hlediska emisí CO2 z vozidel se zpravidla kontrolují na základě popisu v osvědčení schválení typu podle přílohy II této směrnice a podle článku 10 směrnice 70/156/EHS.Není-li příslušný orgán s kontrolním postupem výrobce spokojen, použijí se body 2.4.2 a 2.4.3 přílohy X směrnice 70/156/EHS.9.1.1 Jestliže pro určitý typ vozidla bylo schválení jednou nebo vícekrát rozšířeno, provedou se zkoušky na vozidle (vozidlech) popsaném v dokumentaci přiložené k první žádosti o schválení typu.9.1.1.1 Shodnost výroby vozidla z hlediska zkoušky CO2.9.1.1.1.1 Ze sériové výroby se náhodným výběrem odeberou tři vozidla a podrobí zkouškám podle bodu 6 této přílohy.9.1.1.1.2 Je-li příslušný orgán spokojen se směrodatnou odchylkou výroby udanou výrobcem podle přílohy X směrnice 70/156/EHS, provedou se zkoušky podle bodu 9.2 této přílohy.Není-li příslušný orgán spokojen se směrodatnou odchylkou výroby udanou výrobcem podle přílohy X směrnice 70/156/EHS, provedou se zkoušky podle bodu 9.3 této přílohy.9.1.1.1.3 Výroba určité série se pokládá za shodnou nebo neshodnou na základě zkoušek tří náhodně vybraných vozidel, jejichž výsledky vedly podle zkušebních kritérií pro CO2 uvedených v odpovídajcící tabulce k rozhodnutí o přijetí nebo zamítnutí.Jestliže se k rozhodnutí o přijetí nebo zamítnutí z hlediska CO2 nedospěje, podrobí se zkoušce další vozidlo (viz obrázek I/8).+++++ TIFF +++++OBRÁZEK I/89.1.1.2 Bez ohledu na bod 5.1.1 této přílohy se zkouškám podrobují vozidla, která dosud neujela žádnou vzdálenost.9.1.1.2.1 Avšak na žádost výrobce mohou být zkouškám podrobena vozidla, která byla zajeta ujetím vzdálenosti do 15000 km.V tomto případě si postup záběhu určí výrobce, který se zaváže, že na dotyčných vozidlech neprovede žádné seřízení.9.1.1.2.2 Požádá-li výrobce o provedení záběhu (v délce x km, kde x ≤ 15000 km), může být použit tento postup:- na prvním zkoušeném vozidle (kterým může být vozidlo předané ke schválení typu) se změří emise CO2 při nule a při x km,- vypočte se součinitel vývoje emisí mezi nulou a x km:EC =;jeho hodnota může být menší než jedna,- u dalších vozidel se záběh neuskuteční, avšak jejich emise při nule km se upraví součinitelem vývoje emisí EC.V tomto případě se berou v úvahu tyto hodnoty:- hodnota při x km podle prvního vozidla,- hodnoty při nule km násobené součinitelem vývoje emisí podle dalších vozidel.9.1.1.2.3 Alternativně k tomuto postupu může výrobce vozidla použít fixní hodnotu součinitele vývoje EC rovnou 0,92 a tímto součinitelem násobit všechny hodnoty CO2 naměřené při nule km.9.1.1.2.4 K této zkoušce se použijí referenční paliva podle přílohy VII směrnice 91/441/EHS.9.2 Shodnost výroby, jsou-li k dispozici statistické údaje výrobce9.2.1 Níže je uveden postup, který se použije k ověření shodnosti výroby z hlediska emisí CO2, je-li směrodatná odchylka výroby udaná výrobcem vyhovující.9.2.2 Postup odběru vzorků při výběru o rozsahu nejméně tří vzorků se zvolí tak, aby pravděpodobnost, že série na základě zkoušky vyhoví, přestože 40 % výrobků je vadných, byla 0,95 (riziko výrobce se rovná 5 %), zatímco pravděpodobnost, že série bude přijata, přestože 65 % výrobků je vadných, byla 0,1 (riziko zákazníka se rovná 10 %).9.2.3 Použije se níže uvedený postup (viz obrázek I/8).Vychází se z těchto předpokladů: L = přirozený logaritmus hodnoty emisí CO2 pro schválení typuxi = přirozený logaritmus změřené hodnoty u i-tého vozidla ve výběrus = předpokládaná hodnota směrodatné odchylky výroby (po určení přirozeného logaritmu změřených hodnot)n = počet vzorků ve výběru9.2.4 Pro daný výběr se vypočte statistická charakteristika zkoušky jako součet směrodatných odchylek až po mezní hodnotu podle vzorce:∑i =1nL − xi9.2.5 Pak platí:- je-li statistická charakteristika zkoušky větší než hodnota kritéria pro přijetí série uvedená pro danou velikost výběru v tabulce I/–/9.2.5, je výsledek zkoušky vyhovující,- je-li statistická charakteristika zkoušky menší než hodnota kritéria pro zamítnutí série uvedená pro danou velikost výběru v tabulce I/–/9.2.5, je výsledek zkoušky nevyhovující,- v ostatních případech se zkoušce podle bodu 6 této přílohy podrobí další vozidlo a použije se postup pro výběr o jeden zkušební vzorek větší.TABULKA I/–/9.2.5Velikost výběru (kumulativní počet zkoušených vozidel) | Kritérium pro přijetí série | Kritérium pro zamítnutí série |(a) | (b) | (c) |3 | 3,327 | - 4,724 |4 | 3,261 | - 4,790 |5 | 3,195 | - 4,856 |6 | 3,129 | - 4,922 |7 | 3,063 | - 4,988 |8 | 2,997 | - 5,054 |9 | 2,931 | - 5,120 |10 | 2,865 | - 5,185 |11 | 2,799 | - 5,251 |12 | 2,733 | - 5,317 |13 | 2,667 | - 5,383 |14 | 2,601 | - 5,449 |15 | 2,535 | - 5,515 |16 | 2,469 | - 5,581 |17 | 2,403 | - 5,647 |18 | 2,337 | - 5,713 |19 | 2,271 | - 5,779 |20 | 2,205 | - 5,845 |21 | 2,139 | - 5,911 |22 | 2,073 | - 5,977 |23 | 2,007 | - 6,043 |24 | 1,941 | - 6,109 |25 | 1,875 | - 6,175 |26 | 1,809 | - 6,241 |27 | 1,743 | - 6,307 |28 | 1,677 | - 6,373 |29 | 1,611 | - 6,439 |30 | 1,545 | - 6,505 |31 | 1,479 | - 6,571 |32 | - 2,112 | - 2,112 |9.3 Shodnost výroby, jsou-li statistické údaje výrobce neuspokojivé nebo nedostupné9.3.1 Níže je uveden postup, který se použije k ověření shodnosti výroby z hlediska emisí CO2, jsou-li údaje výrobce o směrodatné odchylce výroby neuspokojivé nebo nedostupné.9.3.2 Postup odběru vzorků při výběru o rozsahu nejméně tří vzorků se zvolí tak, aby pravděpodobnost, že série na základě zkoušky vyhoví, přestože 40 % výrobků je vadných, byla 0,95 (riziko výrobce se rovná 5 %), zatímco pravděpodobnost, že série bude přijata, přestože 65 % výrobků je vadných, byla 0,1 (riziko zákazníka se rovná 10 %).9.3.3 Předpokládá se, že změřené hodnoty emisí CO2 mají logaritmicko-normální rozdělení; nejprve se převedou na hodnoty přirozených logaritmů. Minimální a maximální velikost výběru se označí mo a m (mo = 3 a m = 32) a počet vzorků ve výběru je n.9.3.4 Je-li přirozený logaritmus hodnot změřených v sérii x1, x2,…, xj a L je přirozený logaritmus hodnoty emisí CO2 pro schválení typu, pak platí:d= x− Ld=∑djaV=∑j = 1ndj − d-n29.3.5 Tabulka I/–/9.3.5 udává hodnoty kritéria pro přijetí série (An) a kritéria pro zamítnutí série (Bn) v závislosti na počtu vzorků ve výběru. Statistickou charakteristikou zkoušky je poměrd/Vn, který se použije k rozhodnutí o přijetí nebo zamítnutí série tímto způsobem:pro mo ≤ n ≤ m:- d/Vn≤ An, série se přijme,- d/Vn≥ Bn, série se zamítne,- d-n/Vn < Bn, vykoná se další měření.9.3.6 PoznámkyK výpočtu po sobě následujících hodnot statistické charakteristiky zkoušky lze použít tyto rekurzivní vzorce:d=1nd− 1 +dnV=1nV− 1 +d− dn2n − 1n = 2, 3,…; d= d; V1 = 0TABULKA I/–/9.3.5Velikost výběru (kumulativní počet zkoušených vozidel) n | Kritérium pro přijetí série An | Kritérium pro zamítnutí série Bn |(a) | (b) | (c) |3 | - 0,80381 | 16,64743 |4 | - 0,76339 | 7,68627 |5 | - 0,72982 | 4,67136 |6 | - 0,69962 | 3,25573 |7 | - 0,67129 | 2,45431 |8 | - 0,64406 | 1,94369 |9 | - 0,61750 | 1,59105 |10 | - 0,59135 | 1,33295 |11 | - 0,56542 | 1,13566 |12 | - 0,53960 | 0,97970 |13 | - 0,51379 | 0,85307 |14 | - 0,48791 | 0,74801 |15 | - 0,46191 | 0,65928 |16 | - 0,43573 | 0,58321 |17 | - 0,40933 | 0,51718 |18 | - 0,38266 | 0,45922 |19 | - 0,35570 | 0,40788 |20 | - 0,32840 | 0,36203 |21 | - 0,30072 | 0,32078 |22 | - 0,27263 | 0,28343 |23 | - 0,24410 | 0,24943 |24 | - 0,21509 | 0,21831 |25 | - 0,18557 | 0,18970 |26 | - 0,15550 | 0,16328 |27 | - 0,12483 | 0,13880 |28 | - 0,09354 | 0,11603 |29 | - 0,06159 | 0,09480 |30 | - 0,02892 | 0,07493 |31 | - 0,00449 | 0,05629 |32 | - 0,03876 | 0,03876 |10. ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ10.1 V budoucnu mohou být nabízena vozidla se zvláštní technologií úsporné spotřeby paliva, která by se mohla podrobovat doplňkovým zkušebním programům. Tyto programy by měly být stanoveny v pozdější etapě, kterou mohou vyžadovat výrobci, aby prokázali výhody svého řešení.11. ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU11.1 Schválení typu může být rozšířeno na vozidla stejného typu nebo odlišného typu, který se liší z hlediska níže uvedených vlastností uvedených v příloze II, jestliže emise CO2 změřené technickou zkušebnou nepřekračují hodnotu pro schválení typu o více než 4 %:11.1.1 Hmotnost.11.1.2 Maximální přípustná hmotnost.11.1.3 Druh karoserie: limuzína, kombi, kupé.11.1.4 Celkové převodové poměry.11.1.5 Zařízení motoru a příslušenství.[1] Úř. věst. L 242, 30.8.1991, s. 1.[2] V ppm ekvivalentu uhlíku.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIVZOR(Maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))CERTIFIKÁT ES SCHVÁLENÍ TYPU+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2008/53/ES ze dne 30. dubna 2008 , kterou se mění příloha IV směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o jarní virémii kaprů (SVC) (Text s významem pro EHP)

text:
               1.5.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 117/27

      SMĚRNICE KOMISE 2008/53/ES
   ze dne 30. dubna 2008,
   kterou se mění příloha IV směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o jarní virémii kaprů (SVC)
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (1), a zejména na čl. 61 odst. 2 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2006/88/ES stanoví určité veterinární předpisy použitelné pro živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury. Uvedené předpisy zohledňují seznam exotických a neexotických nákaz v části II přílohy IV a vnímavé druhy.

               (2)

               Jarní virémie kaprů (SVC) je zařazena do seznamu neexotických nákaz v části II přílohy IV směrnice 2006/88/ES.

               (3)

               V rámci jednání v Radě, která vedla k přijetí směrnice 2006/88/ES, Komise vydala prohlášení, v němž uznává obavy vyjádřené několika členskými státy produkujícími kapry z důsledků toho, že se SVC stane předmětem harmonizovaných předpisů Společenství. Komise proto prohlásila, že po vstupu směrnice v platnost, avšak před dnem její použitelnosti na základě žádosti a předložených argumentů znovu posoudí, má-li být SVC nadále zahrnuta do části II přílohy IV uvedené směrnice. Komise obdržela žádosti o opětovné posouzení od několika členských států.

               (4)

               Část I přílohy IV směrnice 2006/88/ES stanoví kritéria pro zařazení nákazy na seznam exotických nebo neexotických nákaz. V souladu s kritérii pro zařazení nákazy na seznam neexotických nákaz by mělo být zváženo, zda nákaza může mít v případě zavlečení do členského státu prostého této nákazy značný hospodářský dopad, a sice způsobením produkčních ztrát, přičemž roční náklady spojené s takovou nákazou a jejím tlumením převýší 5 % hodnoty produkce vnímavých druhů živočichů pocházejících z akvakultury v daném regionu.

               (5)

               Podle údajů hlavních členských států produkujících kapry je jarní virémie již enzootickou nákazou. V průběhu posledních 20 až 25 let však jarní virémie nezpůsobila odvětví významné ztráty.

               (6)

               Dále je vhodné zvážit, zda může být SVC tlumena na úrovni členských států a zda je takový způsob tlumení z hlediska nákladů efektivní. V důsledku hydrografické situace a struktury akvakultury kaprů v hlavních členských státech produkujících kapry by byly náklady spojené s eradikací uvedené nákazy neúměrné hospodářským ztrátám, které nákaza způsobuje. Na základě údajů obdržených v nedávné době se zdá, že SVC nesplňuje všechna kritéria pro zařazení na seznam neexotických nákaz v části II přílohy IV směrnice 2006/88/ES.

               (7)

               Z toho důvodu je vhodné, aby byla SVC ze seznamu neexotických nákaz v části II přílohy IV směrnice 2006/88/ES odstraněna.

               (8)

               Článek 43 směrnice 2006/88/ES stanoví, že členské státy mohou přijmout opatření pro prevenci zavlečení nebo tlumení nákaz, které nejsou uvedeny v části II přílohy IV uvedené směrnice, pokud nákazy představují významné riziko pro zdravotní stav živočichů pocházejících z akvakultury nebo pro volně žijící vodní živočichy v těchto členských státech. Taková opatření nesmí překračovat rámec toho, co je vhodné a nezbytné pro prevenci zavlečení nebo tlumení těchto nákaz.

               (9)

               Podle článku 63 směrnice 2006/88/ES zůstává pro účely uvedené směrnice i nadále v platnosti rozhodnutí Komise 2004/453/ES ze dne 29. dubna 2004, kterým se provádí směrnice Rady 91/67/EHS, pokud jde o opatření proti některým chorobám živočichů pocházejících z akvakultury (2), a to až do přijetí potřebných ustanovení podle článku 43 uvedené směrnice, která se přijmou nejpozději do tří let po vstupu uvedené směrnice v platnost.

               (10)

               Podle rozhodnutí Komise 2004/453/ES jsou celá území Dánska, Irska, Finska, Švédska a Spojeného království nebo jejich části schválené jako prosté SVC nebo jsou předmětem programů tlumení a eradikace. Uvedené členské státy mohou v důsledku toho při umísťování druhů vnímavých k SVC na uvedená území požadovat dodatečné záruky.

               (11)

               Členským státům, které mohou v souladu s rozhodnutím 2004/452/ES požadovat dodatečné záruky, by mělo být umožněno nadále používat opatření podle článku 43 směrnice 2006/88/ES včetně omezení uvádění na trh a dovozu, aby mohly tlumit SVC a udržet si status oblasti prosté nákazy.

               (12)

               Přílohu IV směrnice 2006/88/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem pozměnit.

               (13)

               Směrnice 2006/88/ES stanoví, že členské státy přijmou vnitrostátní opatření pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí do 1. května 2008 a tyto předpisy budou používat nejpozději od 1. srpna 2008. Aby bylo členským státům poskytnuto dostatek času, měla by být vnitrostátní opatření pro dosažení souladu se směrnicí 2006/88/ES ve znění této směrnice přijata do 1. srpna 2008 a použita od 1. srpna 2008.

               (14)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha IV směrnice 2006/88/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. srpna 2008. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 1. srpna 2008.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 30. dubna 2008.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 328, 24.11.2006, s. 14.

      (2)  Úř. věst. L 156, 30.4.2004, s. 5. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/272/ES (Úř. věst. L 99, 7.4.2006, s. 31).

      PŘÍLOHA
      Část II přílohy IV se nahrazuje tímto:

         „ČÁST II
         Seznam nákaz

                     EXOTICKÉ NÁKAZY

                     NÁKAZA

                     VNÍMAVÉ DRUHY

                     RYBY

                     Epizootická nekróza krvetvorné tkáně

                     Pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss) a okoun říční (Perca fluviatilis).

                     Epizootický vředový syndrom

                     Rody: Catla, Channa, Labeo, Mastacembelus, Mugil, Puntius a Trichogaster.

                     MĚKKÝŠI

                     Bonamióza (Bonamia exitios)

                     Ústřice Ostrea angasi a Ostrea chilensis.

                     Perkinsusóza (Perkinsus marinus)

                        Crassostrea gigas a Crassostrea virginica.

                     Mikrocytosóza (Mikrocytos mackini)

                        Crassostrea gigas, Crassostrea virginica, Ostrea conchaphila a Ostrea edulis.

                     KORÝŠI

                     Syndrom Taura

                     Garnáti Penaeus setiferus, Penaeus stylirostris a Penaeus vannamei.

                     Žlutohlavost (Yellowhead disease)

                     Garnáti Penaeus aztecus, Penaeus duorarum, Penaeus japonicus, Penaeus monodon, Penaeus setiferus, Penaeus stylirostris a Penaeus vannamei.

                     NEEXOTICKÉ NÁKAZY

                     NÁKAZA

                     VNÍMAVÉ DRUHY

                     RYBY

                     Virová hemoragická septikémie (VHS)

                     Sleď (Clupea spp.), síh (Coregonus sp.), štika obecná (Esox lucius), treska skvrnitá (Gadus aeglefinus), treska (Gadus macrocephalus), treska obecná (Gadus morhua), Oncorhynchus spp., pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss), treska hlubinná (Onosmustelus), pstruh obecný (Salmo trutta), pakambala velká (Scophtalmus maximus), šprot (Sprattus sprattus) a lipan podhorní (Thymallus thymallus).

                     Infekční nekróza krvetvorné tkáně (IHN)

                     Losos keta (Oncorhynchus keta), losos kisuč (Oncorhynchus kisutch), losos masu (Oncorhyncus masou), pstruh duhový nebo migrující (Oncorhynchus mykiss), losos nerka (Oncorhyncus nerka), losos pacifický rodurus (Oncorhyncus rhodurus), losos čavyča (Oncorhynchus tshawytscha) a losos obecný (Salmo salar).

                     Herpesviróza koi (KHV)

                     Kapr obecný a kapr koi (Cyprinus carpio).

                     Nakažlivá chudokrevnost lososů (ISA)

                     Pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss), losos obecný (Salmo salar) a pstruh obecný (Salmo trutta).

                     MĚKKÝŠI

                     Marteilióza (Marteilia refringens)

                        Ostrea angasi, Ostrea chilensis, Ostrea edulis, Ostrea puelchana, slávka jedlá (Mytilus edulis) a slávka středomořská (Mytilus galloprovincialis).

                     Bonamióza (Bonamia ostreae)

                        Ostrea angasi, Ostrea chilensis, Ostrea conchaphila, Ostrea denselammellosa, ústřice jedlá (Ostrea edulis) a Ostrea puelchana.

                     KORÝŠI

                     Běloskvrnitost (White spot disease)

                     Všichni desetinozí korýši (řád Decapoda).“


title: Směrnice Rady ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů

text:
Důležité právní upozornění

|

31974L0150

Úřední věstník L 084 , 28/03/1974 S. 0010 - 0024 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0227  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 2 S. 0209  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0227  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0183  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 3 S. 0183

		Směrnice Radyze dne 4. března 1974o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů(74/150/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že traktory musí v každém členském státě splňovat určité povinné technické požadavky; že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že tyto odlišnosti jsou překážkou obchodu uvnitř Evropského hospodářského společenství;vzhledem k tomu, že tyto překážky ve vytváření a fungování společného trhu lze omezit a dokonce i vyloučit, pokud všechny členské státy zavedou stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů;vzhledem k tomu, že se požadavky této směrnice vztahují na traktory, které jsou vybaveny pneumatikami a mají maximální konstrukční rychlost od 6 km/h do 25 km/h; že tyto požadavky jsou z hlediska konstrukce těchto vozidel určeny zvláště ke zlepšení bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích a bezpečnosti práce; že ostatní traktory, a zejména traktory s maximální konstrukční rychlostí přesahující 25 km/h, budou předmětem zvláštních požadavků;vzhledem k tomu, že je členské státy tradičně kontrolují, zda traktory před uvedením na trh vyhovují odpovídajícím technickým požadavkům; že se tato kontrola provádí podle typů traktorů;vzhledem k tomu, že harmonizované technické požadavky platné pro jednotlivé konstrukční části a vlastnosti traktorů by měly být vymezeny zvláštními směrnicemi;vzhledem k tomu, že na úrovni Společenství je třeba zavést postup schvalování každého typu traktoru tak, aby se mohla kontrolovat shoda s výše uvedenými požadavky a aby členské státy mohly uznávat zkoušky provedené jinými členskými státy;vzhledem k tomu, že tento postup musí umožnit každému členskému státu zjistit, zda určitý typ traktoru byl podroben zkouškám stanoveným zvláštními směrnicemi, zaznamenaným na certifikátu schválení typu; že tento postup musí zároveň umožnit výrobcům vyplnit prohlášení o shodě pro všechny traktory, které jsou shodné se schváleným typem; že traktor provázený takovým prohlášením musí být považován všemi členskými státy za vyhovující jejich vlastním právním předpisům; že by každý členský stát měl informovat ostatní členské státy o svých zjištěních zasláním kopie certifikátu schválení typu každého typu traktoru, který byl schválen;vzhledem k tomu, že přechodně bude muset být možné udělovat schválení typu podle požadavků Společenství tak, jak budou vstupovat v platnost zvláštní směrnice vztahující se na různé konstrukční části nebo na různé vlastnosti traktoru, přičemž vnitrostátní požadavky zůstanou v platnosti pro zbývající konstrukční části a vlastnosti;vzhledem k tomu, že aniž jsou dotčeny články 169 a 170 Smlouvy, je účelné stanovit v rámci spolupráce mezi příslušnými orgány členských států předpisy, které usnadní řešení sporů technické povahy týkajících se shodnosti výroby se schválenými typy;vzhledem k tomu, že traktor, třebaže je shodný se schváleným typem, může mít nedostatky, které mohou ohrozit bezpečnost provozu na pozemních komunikacích nebo bezpečnost práce; že je z tohoto hlediska účelné stanovit vhodný postup vylučující takové nebezpečí;vzhledem k tomu, že technický pokrok vyžaduje, aby se mu rychle přizpůsobovaly technické předpisy uvedené ve zvláštních směrnicích; že k usnadnění zavedení opatření nezbytných pro tento účel je třeba stanovit postup úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti zemědělských a lesnických traktorů technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IDefiniceČlánek 11. „Zemědělským nebo lesnickým traktorem“ se rozumí každé motorové vozidlo vybavené koly nebo pásy, které má alespoň dvě nápravy, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které je zvláště konstruováno k tažení, tlačení, nesení nebo pohonu určitých nářadí, strojů nebo přípojných vozidel určených pro užití v zemědělství nebo lesnictví. Může být vybaveno pro přepravu nákladu a osob.2. Tato směrnice se vztahuje pouze na traktory definované v odstavci 1, které jsou vybaveny pneumatikami a které mají dvě nápravy a maximální konstrukční rychlost od 6 km/h do 25 km/h.Článek 2Pro účely této směrnice se:a) „vnitrostátním schválením typu“ rozumí správní postup, který se nazývá- „agréation par type“ a „aanneming“ v belgických právních předpisech,- „standardtypegodkendelse“ v dánských právních předpisech,- „allgemeine Betriebserlaubnis“ v německých právních předpisech,- „réception par type“ ve francouzských právních předpisech,- „type-approval“ v irských právních předpisech,- „omologazione“ nebo „approvazione del tipo“ v italských právních předpisech,- „agréation“ v lucemburských právních předpisech,- „typegoedkeuring“ v nizozemských právních předpisech,- „type-approval“ v právních předpisech Spojeného království.b) „EHS schválením typu“ rozumí správní postup, jímž členský stát osvědčuje, že typ traktoru splňuje technické požadavky zvláštních směrnic a vyhovuje zkouškám stanoveným v EHS certifikátu schválení typu, jehož vzor je uveden v příloze II.KAPITOLA IIEHS schválení typu traktoruČlánek 3Žádost o EHS schválení typu podává výrobce nebo jím pověřený zástupce členskému státu. K žádosti připojí informační dokument podle vzoru uvedeného v příloze I a dále doklady uvedené v tomto informačním dokumentu. Pro týž typ traktoru může být tato žádost předložena vždy pouze v jednom členském státě.Článek 41. Každý členský stát udělí schválení typu pro každý typ traktoru, který splňuje tyto podmínky:a) je v souladu s údaji uvedenými v informačním dokumentu;b) vyhovovuje zkouškám stanoveným ve vzoru certifikátu schválení typu podle čl. 2 písm. b).2. Členský stát, který uděluje schválení typu, přijme podle potřeby a popřípadě ve spolupráci s příslušnými orgány ostatních členských států nezbytná opatření k ověření, že vyráběné traktory jsou shodné se schváleným typem. Toto ověření se omezí na namátkovou kontrolu.Každý členský stát vyplní všechny oddíly certifikátu schválení typu pro každý typ traktoru, který schvaluje.Článek 51. Příslušný orgán každého členského státu zašle do jednoho měsíce příslušným orgánům ostatních členských států kopie informačního dokumentu a certifikátu schválení pro každý typ traktoru, pro který schválení typu udělil nebo udělit odmítl.2. Pro každý traktor, který byl vyroben jako shodný se schváleným typem, vystaví výrobce nebo jeho pověřený zástupce ve státě, v němž je traktor registrován, prohlášení o shodě podle vzoru v příloze III.3. Členské státy však mohou pro účely zdanění traktoru nebo pro vystavení registračních dokladů pro tento traktor požadovat, aby v prohlášení o shodě byly obsaženy jiné údaje, než jsou uvedeny v příloze III, za podmínky, že tyto údaje jsou výslovně uvedeny v informačním dokumentu nebo že se dají z těchto údajů odvodit přímým výpočtem.Článek 61. Členský stát, který udělil EHS schválení typu, musí přijmout nezbytná opatření, aby byl informován o případném zastavení výroby nebo o každé změně údajů uvedených v informačním dokumentu.2. Pokud dotyčný stát usoudí, že taková změna není důvodem pro změnu stávajícího certifikátu schválení typu nebo pro vystavení nového certifikátu schválení typu, informují o tom příslušné orgány tohoto státu výrobce a souborně nebo pravidelně zasílají příslušným orgánům ostatních členských států kopie změn provedených v dříve rozeslaných informačních dokumentech.3. Pokud dotyčný stát zjistí, že změna v informačním dokumentu odůvodňuje nové zkoušky nebo nová ověření, a vyžaduje proto změnu stávajícího certifikátu schválení typu nebo vystavení nového certifikátu schválení typu, informují o tom příslušné orgány tohoto státu výrobce a do jednoho měsíce ode dne vystavení předají tyto nové dokumenty příslušným orgánům ostatních členských států.4. Pokud se certifikát schválení typu změní nebo se nahradí jiným nebo se dojde k ukončení výroby schváleného typu traktoru, sdělí příslušné orgány členského státu, který schválení typu udělil, do jednoho měsíce příslušným orgánům ostatních členských států výrobní čísla posledního traktoru, který byl vyroben jako shodný podle starého certifikátu, a popřípadě výrobní čísla prvního traktoru, který byl vyroben jako shodný podle nového nebo podle změněného certifikátu.Článek 71. Členské státy nesmějí odmítnout registraci nebo zakázat prodej, uvedení do provozu nebo užívání nového traktoru, který je doprovázen prohlášením o shodě, z důvodů týkajících se konstrukce nebo provozu traktoru.2. Toto ustanovení však nebrání členskému státu, aby taková opatření přijal proti traktorům, které nejsou shodné se schváleným typem.Traktor není shodný se schváleným typem, pokud jsou zjištěny odchylky od údajů v informačním dokumentu a pokud tyto odchylky nejsou schváleny podle čl. 6 odst. 2 nebo odst. 3 členským státem, který udělil schválení typu. Traktor se nepovažuje za odlišný od schváleného typu, pokud zvláštní směrnice povolují odchylky a pokud jsou tyto povolené odchylky dodrženy.Článek 81. Pokud členský stát, který udělil EHS schválení typu, zjistí, že se více traktorů vybavených prohlášením o shodě neshoduje schváleným typem, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost vyráběných traktorů se schváleným typem. O přijatých opatřeních, která mohou vést až k odejmutí EHS schválení typu, uvědomí příslušný orgán dotyčného státu příslušné orgány ostatních členských států. Stejná opatření tento orgán přijme, jestliže je o takové neshodnosti informován příslušnými orgány jiného členského státu.2. Příslušné orgány členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EHS schválení typu s uvedením důvodů.3. Pokud členský stát, který udělil EHS schválení typu, popírá závadu ve shodnosti, o které jej uvědomil jiný členský stát, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu.Komise je o tom informována. V případě potřeby uskuteční vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.Článek 91. Pokud členský stát shledá, že traktory určitého typu, ačkoli jsou vybaveny řádně vystaveným prohlášením o shodě, ohrožují bezpečnost provozu na pozemních komunikacích nebo bezpečnost práce, může období nejvýše šesti měsíců odmítnout jejich registraci nebo zakázat na svém území jejich prodej, uvádění do provozu nebo užívání. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.2. Komise do šesti týdnů konzultuje zúčastněné členské státy. Neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření. Pokud Komise shledá, že je nezbytná úprava podle článku 11, prodlužuje se lhůta stanovená v odstavci 1 tohoto článku do doby, kdy je dokončen postup stanovený v článku 13.KAPITOLA IIIPřechodná ustanoveníČlánek 101. Jakmile tato směrnice vstoupí v platnost a při postupném uplatňování zvláštních směrnic potřebných pro EHS schválení typu- je v členských státech, v nichž traktory nebo kategorie traktorů podléhají vnitrostátnímu schválení typu, vnitrostátní schválení typu založeno na harmonizovaných technických požadavcích namísto odpovídajících vnitrostátních požadavků, pokud o to žadatel požádá,- nemůže být v členských státech, v nichž traktory nebo kategorie traktorů nepodléhají vnitrostátnímu schválení typu, odmítnut nebo zakázán prodej, registrace, uvedení do provozu nebo užívání traktorů z důvodu, že splňují harmonizované technické požadavky namísto odpovídajících vnitrostátních požadavků, za předpokladu, že výrobce nebo jeho pověřený zástupce o tomto splnění uvědomí příslušné orgány těchto států,- na žádost výrobce nebo jeho pověřeného zástupce a po předložení informačního dokumentu uvedeného v článku 3 vyplní příslušný členský stát oddíly certifikátu schválení typu zmíněného v čl. 2 písm. b). Kopii tohoto certifikátu vydá žadateli. Ostatní členské státy přijímají pro týž typ traktoru tento dokument jako doklad, že stanovené zkoušky již byly provedeny.2. Odstavec 1 tohoto článku se zruší, jakmile budou použitelné všechny požadavky potřebné pro udělení EHS schválení typu.KAPITOLA IVObecná a závěrečná ustanoveníČlánek 11Veškeré změny potřebné k přizpůsobení- příloh I, II a III této směrnice nebo- zvláštních směrnic zmíněných v příloze II, jež budou blíže určena v každé z těchto směrnic,technickému pokroku se přijímají postupem podle článku 13.Článek 121. Zřizuje se Výbor pro přizpůsobení směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti zemědělských a lesnických traktorů technickému pokroku (dále jen „výbor“) složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 131. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu..2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 41 hlasů, přičemž hlasům členských států je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.c) Pokud Rada nerozhodne do tří měsíců od doby, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 14Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí schválení typu, odmítnutí registrace nebo zákazu prodeje nebo užívání, učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice, musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, které jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.Článek 151. Členské státy uvedou v účinnost právní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 16Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 4. března 1974.Za RadupředsedaW. Scheel[1] Úř. věst. C 160, 18.12.1969, s. 29.[2] Úř. věst. C 48, 16.4.1969, s. 17.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVZOR INFORMAČNÍHO DOKUMENTU (a)PoznámkyU každého bodu, ve kterém musí být připojeny výkresy nebo fotografie, udejte čísla odpovídajících přiložených dokumentů.0. | OBECNĚ |0.1 | Značka (obchodní firma) |0.2 | Typ a obchodní název (uveďte případné varianty) |0.3 | Jméno a adresa výrobce |0.4 | Jméno a adresa případného zástupce výrobce |0.5 | Umístění a způsob připevnění povinných štítků a údajů |0.5.1 | na traktoru |0.5.2 | na motoru |0.6 | Výrobní čísla traktorů tohoto typu začínají číslem… |1. | OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI TRAKTORU (připojit fotografie traktoru z tříčtvrtinového pohledu zpředu a zezadu a rozměrový výkres celého traktoru) |1.1 | Počet náprav a kol |1.1.1 | Počet náprav s dvojitou montáží pneumatik (je-li použitelné) |1.2 | Hnací nápravy (počet, umístění, propojení na další nápravy) |1.3 | Umístění a uspořádání motoru |2. | HMOTNOSTI A ROZMĚRY (b) (v mm a kg) |2.1 | Rozvor (rozvory) náprav (c) |2.2 | Rozchod kol u všech náprav (měřeno mezi rovinami symetrie jednoduché nebo dvojité montáže obvykle montovaných pneumatik) (stanoví výrobce) (d) |2.3 | Maximální (nebo celkové) rozměry traktoru bez volitelného příslušenství, ale včetně spojovacího zařízení |2.3.1 | délka (e) |2.3.2 | šířka (f) |2.3.3 | výška (g) |2.3.4 | přední převis (h) |2.3.5 | zadní převis (i) |2.3.6 | světlá výška nad vozovkou (j) |2.4 | Nenaložená hmotnost traktoru v provozním stavu, tj. bez volitelného příslušenství, ale včetně chladicí kapaliny, olejů, paliva, nářadí a řidiče) (k) |2.4.1 | Rozložení této hmotnosti na nápravy |2.5 | Přídavná závaží (popis) |2.5.1 | Rozložení hmotnosti těchto závaží na nápravy |2.6 | Maximální technicky přípustná hmotnost podle údaje výrobce |2.6.1 | Maximální naložená hmotnost traktoru podle specifikace pneumatik |2.6.1.1 | Rozložení této hmotnosti na nápravy |2.6.2 | Mezní hodnoty rozložení této hmotnosti na nápravy (uveďte minimální mezní hodnoty v procentech na přední nápravu… a na zadní nápravu…) |2.6.3 | Maximální hmotnost na každou z náprav podle specifikace pneumatik |2.6.4 | Maximální přípojná hmotnost |2.6.5 | Maximální vertikální zatížení působící ve spojovacím bodě (hák nebo speciální tříbodový závěsný systém) (l) |2.6.5.1 | Umístění působiště tohoto vertikálního zatížení |2.6.5.1.1. | Výška nad vozovkou |2.6.5.1.2. | Vzdálenost mezi vertikálními rovinami procházejícími osou zadní nápravy a spojovacím bodem |3. | MOTOR |3.1 | Výrobce |3.2 | Název |3.3 | Druh (zážehový, vznětový atd.), počet taktů |3.4 | Počet a uspořádání válců |3.5 | Vrtání, zdvih a zdvihový objem |3.6 | Maximální výkon (uveďte užitou normu, např. ISO, BSI, CUNA, DIN, DGM, SAE) při otáčkách… ot/min se zapojeným regulátorem otáček |3.7 | Maximální krouticí moment při otáčkách… ot/min (ve stejné normě jako u 3.6.) |3.8 | Obvyklé palivo |3.9 | Palivové nádrže (objem, umístění) |3.10 | Záložní palivové nádrže (objem, umístění) |3.11 | Systém dodávky paliva (typ) |3.12 | Přeplňování (pokud existuje) (typ, řízení, plnicí tlak) |3.13 | Regulátor otáček (pokud existuje) (pracovní princip) |3.14 | Elektrický systém (napětí, kladný/záporný pól na kostře) |3.15 | Generátor (typ a jmenovitý výkon) |3.16 | Zapalování (druh výbavy, způsob nastavení časování) |3.17 | Odrušení (popis) |3.18 | Systém chlazení (vzduch, kapalina) |3.19 | Hladina akustického tlaku vnějšího hluku |3.20 | Výfukový systém (tlumič) (nákres) |3.21 | Opatření proti znečisťování ovzduší |3.22 | Zařízení k zastavení motoru |4. | PŘEVODY (schéma převodu a výkres) (m) |4.1 | Druh (mechanický, hydraulický, elektrický atd.) |4.2 | Spojka (typ) |4.3 | Převodovka (typ, přímé řazení, způsob ovládání) |4.4 | Převod od motoru k převodovce, zadním nápravám nebo vloženým převodům (pokud existují) |+++++ TIFF +++++4.5 | Převodové poměry s převodovkami nebo bez nich (n) |4.6 | Maximální rychlost traktoru při nejvyšším rychlostním stupni v km/h (uveďte faktory užité při výpočtu) (n) |4.7 | Dopředný pohyb hnaných kol odpovídající jedné otáčce |4.8 | Rychloměr, otáčkoměr a počítadlo provozních hodin motoru (pokud existují) |4.9 | Uzávěr diferenciálu (pokud existuje) |4.10 | Vývodové hřídele (ot/min a poměr této hodnoty k otáčkám motoru) (počet a umístění) |4.10.1 | – hlavní vývodový hřídel |4.10.2 | – ostatní |4.11. | Kryty vývodových hřídelů |4.12. | Kryty částí motoru, vyčnívajících částí a kol |4.12.1 | jednostranná ochrana |4.12.2 | vícestranná ochrana |4.12.3 | ochrana úplným zakrytím |5. | ZAVĚŠENÍ |5.1 | Obvykle montované pneumatiky (rozměry, vlastnosti, hustění pro provoz na pozemních komunikacích a maximální přípustná hmotnost) |5.2 | Způsob zavěšení (pokud existuje) pro každou nápravu nebo kolo |5.3 | Jiná zařízení |6. | ŘÍZENÍ (schéma) |6.1 | Typ mechanismu a převod na kola, druh posilování (způsob a schéma činnosti, popřípadě značka a typ) a síla na volantu potřebná k řízení |6.2 | Maximální úhel natočení kol: |6.2.1 | vpravo… stupňů: počet otáček volantu |6.2.2 | vlevo… stupňů: počet otáček volantu |6.3 | Maximální průměr zatáčení (bez brzdění) (o) |6.3.1 | vpravo |6.3.2 | vlevo |7. | BRZDY (celkový nákres a schéma činnosti) (p) |7.1 | Systém provozního brzdění |7.2 | Systém nouzového brzdění |7.3 | Systém parkovacího brzdění |7.4 | Přídavné brzdové zařízení (je-li namontováno) (včetně odlehčovací brzdy) |7.5 | Výpočet brzdového systému: stanovení poměru mezi celkovými brzdnými silami na obvodu kol a silou působící na brzdový ovládač |7.6 | Propojení ovládačů pro pravostranné a levostranné brzdění |7.7 | Zdroje energie (vlastnosti, kapacita zásobníků energie, maximální a minimální tlaky, měřič tlaku a výstražné zařízení signalizující na přístrojové desce minimální tlak, podtlakové zásobníky a regulační ventil, kompresory, shoda s ustanoveními týkajícími se tlakového zařízení) |7.8 | Traktory konstruované pro tažení přípojných vozidel: |7.8.1 | ovládací zařízení brzd přípojného vozidla |7.8.2 | propojení, propojovací zařízení, bezpečnostní zařízení |8. | POLE VÝHLEDU, ZPĚTNÁ ZRCÁTKA, OCHRANNÁ KONSTRUKCE CHRÁNÍCÍ PŘI PŘEVRÁCENÍ, OCHRANA PROTI POVĚTRNOSTNÍM VLIVŮM, SEDADLA A NÁKLADNÍ PLOŠINY, HLADINA AKUSTICKÉHO TLAKU PŮSOBÍCÍHO NA ŘIDIČE |8.1 | Pole výhledu |8.2 | Zpětná zrcátka |8.3 | Ochranná konstrukce chránící při převrácení |8.3.1 | Popis (druh, demontovatelná, či nikoliv atd.) |8.3.2 | Vnitřní a vnější rozměry |8.3.3 | Materiály a konstrukční provedení |8.4 | Kabina, obecná opatření |8.4.1 | Dveře (počet, rozměry, směr otevírání, zámky a závěsy) |8.4.2 | Čelní sklo a jiná okna (pokud existují) (počet a umístění, užitý materiál) |8.4.3 | Stírače čelního skla |8.5 | Jiná opatření pro ochranu proti povětrnostním vlivům |8.6 | Sedadla a opěrky nohou |8.6.1 | Sedadlo řidiče (umístění a vlastnosti) |8.6.2 | Sedadla spolujezdců (počet, rozměry, umístění a vlastnosti) |8.6.3 | Opěrky nohou |8.7 | Nákladní plošina |8.7.1 | Rozměry |8.7.2 | Umístění |8.7.3 | Technicky přípustná hmotnost |8.7.4 | Rozložení hmotnosti na nápravy traktoru |8.8 | Hladina akustického tlaku působícího na řidiče |8.9 | Přístupové prostředky na místo řidiče |9. | ZAŘÍZENÍ PRO OSVĚTLENÍ A SVĚTELNOU SIGNALIZACI (Výkresy vnějšku traktoru udávající umístění svítících ploch všech zařízení: barva světel) |9.1 | Povinná zařízení |9.1.1 | Potkávací světlomety |9.1.2 | Přední obrysové svítilny |9.1.3 | Zadní obrysové svítilny |9.1.4 | Směrové svítilny |9.1.5 | Zadní červené odrazky |9.1.6 | Osvětlení zadní registrační tabulky |9.2 | Povolená zařízení |9.2.1 | Dálkové světlomety |9.2.2 | Přední mlhové světlomety |9.2.3 | Brzdové svítilny |9.2.4 | Pracovní světlomety |9.2.5 | Parkovací svítilny |10. | DALŠÍ VÝBAVA |10.1 | Zvuková výstražná zařízení |10.2 | Spojovací zařízení pro maximální přípojnou hmotnost… kg a s maximální hmotností působící vertikálně ve spojovacím bodě… kg (pokud existuje) (q) |10.3 | Hydraulické zvedací zařízení, tříbodový závěs |10.4 | Připojení napájení k zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci přípojného vozidla (pokud existuje) |10.5 | Umístění a značení ovládačů |10.6 | Umístění registračních tabulek |10.7 | Přední spojovací zařízení |10.8 | Výstražné zařízení v nebezpečí |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IICERTIFIKÁT EHS SCHVÁLENÍ TYPUA. ObecněPři vystavování certifikátu schválení typu v rámci postupu EHS schválení typu se postupuje takto:1. Vyplňte odpovídající rubriky certifikátu schválení typu uvedeného jako vzor v části B této přílohy podle údajů v informačním dokumentu po jejich ověření.2. Po ukončení odpovídajících ověření a zkoušek zapište u každého bodu certifikátu některou z následujících zkratek udávajících, jak byly příslušné kontroly a zkoušky provedeny:„S“ : bylo ověřeno, že daná konstrukční část nebo vlastnost je shodná s údaji v informačním dokumentu;„ZS“ : bylo ověřeno, že daná konstrukční část nebo vlastnost splňuje harmonizované požadavky stanovené v odpovídající zvláštní směrnici;„P“ : byl vypracován zkušební protokol, který je připojen k certifikátu schválení typu;„V“ : bylo ověřeno, že je připojen výkres nebo diagram.B. Vzor certifikátu EHS schválení typu traktoru0. | OBECNĚ |0.1 | Značka (obchodní firma) |0.2 | Typ a obchodní název (uveďte případné varianty) |0.3 | Jméno a adresa výrobce |0.4 | Jméno a adresa případného zástupce výrobce |0.5 | Umístění a způsob připevnění povinných štítků a údajů na traktoru ZS |0.6 | Výrobní čísla traktorů tohoto typu začínají číslem… |1. | HMOTNOSTI A ROZMĚRY (v mm a kg) | |1.1 | Rozvor náprav | S |1.2 | Délka | ZS |1.3 | Šířka | ZS |1.4 | Výška nenaloženého vozidla | ZS |1.5. | Přídavná závaží | ZS |1.6. | Maximální technicky přípustná hmotnost | S |1.6.1 | Rozložení této hmotnosti na nápravy | S |1.7 | Maximální přípustná naložená hmotnost | ZS |1.7.1 | Rozložení této hmotnosti na nápravy | ZS |1.8 | Maximální technicky přípustná hmotnost na každou z náprav | S |1.9 | Maximální přípustná hmotnost na každou z náprav | ZS |1.10 | Technicky přípustné mezní hodnoty rozložení hmotnosti na nápravy | S |1.11 | Přípustné mezní hodnoty rozložení hmotnosti na nápravy | ZS |1.12 | Maximální tažená hmotnost | ZS |1.13 | Maximální hmotnost působící vertikálně v bodě spojení | ZS |2. | MOTOR | |2.1 | Výrobce | |2.2 | Maximální výkon při otáčkách… ot/min (uveďte užitou normu) | S |2.3 | Palivové nádrže | ZS |2.3.1 | Záložní palivové nádrže (pokud existují) | ZS |2.4 | Odrušení | ZS-P |2.5 | Regulátor otáček (pokud existuje) | ZS |2.6 | Hladina akustického tlaku vnějšího hluku | ZS-P |2.7 | Výfukový systém (tlumič) | ZS-P-V |2.8 | Znečisťování ovzduší | |2.8.1 | Hustota kouře u vznětových motorů | ZS-P |2.9 | Zařízení k zastavení motoru | ZS |3. | PŘEVODY | |3.1 | Maximální teoretická rychlost vypočtená pro nejvyšší rychlostní stupeň v km/h | S |3.2 | Maximální rychlost naměřená při nejvyšším rychlostním stupni, v km/h | ZS |3.3 | Zpětný chod | ZS |3.4. | Vývodové hřídele | ZS |3.5 | Kryty vývodů, vyčnívajících částí a kol | ZS |4. | ZAVĚŠENÍ | |4.1 | Obvykle montované pneumatiky | S |5. | ŘÍZENÍ | |5.1 | Typ mechanismu a převod na kola | ZS |5.2 | Způsob posilování řízení a síla na volantu potřebná k řízení | ZS |6. | BRZDY | |6.1 | Systém provozního brzdění | ZS |6.2 | Systém parkovacího brzdění | ZS |6.3 | Systém pro odlehčovací brzdění (existuje-li) | S |6.4 | Ovládací zařízení brzd přípojného vozidla (existuje-li) | ZS |6.5 | Zkušební podmínky | P |6.6 | Výsledky zkoušek | P |7. | POLE VÝHLEDU, ZPĚTNÁ ZRCÁTKA, OCHRANNÁ KONSTRUKCE CHRÁNÍCÍ PŘI PŘEVRÁCENÍ, OCHRANA PROTI POVĚTRNOSTNÍM VLIVŮM, SEDADLA A NÁKLADNÍ PLOŠINY, HLADINA AKUSTICKÉHO TLAKU PŮSOBÍCÍHO NA ŘIDIČE | |7.1 | Pole výhledu | ZS |7.2 | Zpětná zrcátka | ZS |7.3 | Ochranné konstrukce chránící při převrácení | |7.3.1 | Ochranný oblouk | ZS |7.3.2 | Ochranný rám | ZS |7.3.3 | Ochranná kabina | ZS |7.3.4 | Jiná ochranná zařízení | ZS |7.4 | Kabina, celkové uspořádání | |7.4.1 | Dveře | ZS |7.4.2 | Čelní sklo a jiná okna | ZS |7.4.3 | Stírače čelního skla | ZS |7.5 | Jiná opatření pro ochranu proti povětrnostním vlivům | ZS |7.6 | Sedadla a opěrky nohou | |7.6.1 | Sedadlo řidiče | ZS |7.6.2 | Sedadla spolujezdců | ZS |7.6.3 | Opěrky nohou | ZS |7.7 | Nákladní plošina | ZS |7.8 | Hladina akustického tlaku působícího na řidiče | ZS |7.9 | Přístupové prostředky na místo řidiče | ZS |8. | ZAŘÍZENÍ PRO OSVĚTLENÍ A SVĚTELNOU SIGNALIZACI | |8.1 | Povinná zařízení ZS | |8.1.1 | Potkávací světlomety | ZS |8.1.2 | Přední obrysové svítilny | ZS |8.1.3 | Zadní obrysové svítilny | ZS |8.1.4 | Směrové svítilny | ZS |8.1.5 | Zadní červené odrazky | ZS |8.1.6 | Osvětlení zadní registrační tabulky | ZS |8.2 | Povolená zařízení | |8.2.1 | Dálkové světlomety | ZS |8.2.2 | Přední mlhové světlomety | ZS |8.2.3 | Brzdové svítilny | ZS |8.2.4 | Pracovní světlomety | ZS |8.2.5 | Parkovací svítilny | ZS |9. | DALŠÍ VYBAVENÍ | |9.1 | Zvuková výstražná zařízení | ZS |9.2 | Spojovací zařízení mezi traktorem a přípojným vozidlem | ZS |9.3 | Připojení napájení k zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci přípojného vozidla | ZS |9.4 | Umístění a značení ovládačů | ZS |9.5 | Umístění registračních tabulek | ZS |9.6 | Přední spojovací zařízení | ZS |9.7 | Výstražné zařízení v nebezpečí | ZS |+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIVZOR+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 22. června 1988, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/152/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošin kolových zemědělských a lesnických traktorů

text:
Důležité právní upozornění

|

31988L0412

Úřední věstník L 200 , 26/07/1988 S. 0031 - 0031 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0105  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0105

		Směrnice Komiseze dne 22. června 1988,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/152/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošin kolových zemědělských a lesnických traktorů(88/412/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů [1], naposledy pozměněnou směrnicí 88/297/EHS [2], a zejména na článek 11 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že se zřetelem na dosažené zkušenosti a s ohledem na stupeň technického rozvoje je nyní možné učinit určitá opatření ke zpřesnění a doplnění směrnice 74/152/EHS [3], ve znění směrnice 82/890/EHS [4];vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti zemědělských a lesnických traktorů technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Bod 1.3 přílohy směrnice 74/152/EHS se nahrazuje tímto:"1.3 Traktor je pro zkoušku vybaven novými pneumatikami o největším valivém poloměru ze všech pneumatik, které výrobce zamýšlí montovat na traktor."Článek 21. Od 1. října 1988 nesmějí členské státy- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, ani- zakázat první uvedení traktorů do provozu,pokud maximální konstrukční rychlost a nákladní plošiny tohoto typu traktoru nebo těchto traktorů splňují požadavky této směrnice.2. Od 1. října 1989 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS pro typ traktoru, jehož maximální konstrukční rychlost a nákladní plošiny nesplňují požadavky této směrnice, a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, jehož maximální konstrukční rychlost a nákladní plošiny nesplňují požadavky této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 1988. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. června 1988.Za KomisiCockfieldmístopředseda[1] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 10.[2] Úř. věst. L 126, 20.5.1988, s. 52.[3] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 33.[4] Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 45.--------------------------------------------------