title: Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1989, kterou se popáté mění směrnice 76/768/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0679

Úřední věstník L 398 , 30/12/1989 S. 0025 - 0025 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 19 S. 0123  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 19 S. 0123

		Směrnice Radyze dne 21. prosince 1989,kterou se popáté mění směrnice 76/768/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků(89/679/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice 76/768/EHS [4], naposledy pozměněná směrnicí 88/667/EHS [5], stanoví pro účely přizpůsobení technických požadavků stanovených směrnicí technickému pokroku postup pro užší spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Výboru pro přizpůsobení směrnic týkajících se odstranění technických překážek obchodu v sektoru kosmetických prostředků technickému pokroku;vzhledem k tomu, že v případě příloh III až VII je postup tohoto výboru použitelný do 31. prosince 1988; že by se používání tohoto postupu mělo prodloužit na dobu neurčitou,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Ve směrnici 76/768/EHS se v čl. 8 odst. 2 zrušuje druhý pododstavec.Článek 2Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. prosince 1989.Za RadupředsedkyněE. Cresson[1] Úř. věst. C 214, 16.8.1988, s. 16.[2] Úř. věst. C 47, 27.2.1989, s. 81, aÚř. věst. C 256, 9.10.1989, s. 68.[3] Úř. věst. C 56, 6.3.1989, s. 1.[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 169.[5] Úř. věst. L 382, 21.12.1988, s. 46.--------------------------------------------------


title: Dvacátá Pátá Směrnice Komise 2000/11/ES ze dne 10. března 2000, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku příloha II směrnice Rady 76/768/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředkůText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0011

Úřední věstník L 065 , 14/03/2000 S. 0022 - 0025

		Dvacátá Pátá Směrnice Komise 2000/11/ESze dne 10. března 2000,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku příloha II směrnice Rady 76/768/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2000/6/ES [2], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,po konzultaci s Vědeckým výborem pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky určené spotřebitelům,vzhledem k těmto důvodům:(1) Je prokázanou skutečností, že 1(3ethyl5,5,8, 8tetramethyl5,6,7, 8-tetrahydro2naftyl)ethan1on nebo 7acetyl6ethyl1,1,4, 4tetramethyl-1, 2,3,4tetrahydronaftalen je látkou, která má neurotoxické účinky. Tato látka by tedy měla být zakázána v kosmetických prostředcích a měla by být zařazena do přílohy II výše uvedené směrnice.(2) Je prokázanou skutečností, že kyselina aristolochová a její soli, jakož i Aristolochia spp. a jejich přípravky jsou látky, které působí jako silné karcinogeny. Tyto látky by tedy měly být zakázány v kosmetických prostředcích a měly by být zařazeny do výše uvedené přílohy II.(3) Je prokázanou skutečností, že 2,3,7, 8tetrachlordibenzo[1,4]dioxin je toxická látka se silným rakovinotvorným potenciálem. Tato látka by tedy měla být zakázána v kosmetických prostředcích a měla by být zařazena do výše uvedené přílohy II.(4) Je prokázanou skutečností, že 6piperidinopyrimidin2,4diamin3oxid (minoxidil) a jeho soli jsou látky, které mají silné systémové vazodilatační účinky. Kromě toho je nezbytné provést zvláštní vědecké posouzení derivátů minoxidilu s cílem určit jejich možné účinky na zdraví. Minoxidil a jeho soli by tedy měly být zakázány v kosmetických prostředcích a měly by být zařazeny do výše uvedené přílohy II.(5) Je prokázanou skutečností, že 3,4, 5tribromsalicylanilid je látka, která má silný a dlouhodobý fotosenzibilizační účinek. Tato látka by tedy měla být zakázána v kosmetických prostředcích a měla by být zařazena do výše uvedené přílohy II.(6) Je prokázanou skutečností, že Phytolacca spp. a jejich přípravky jsou toxické látky, které mají škodlivé farmakologické účinky. Tyto látky by tedy měly být zakázány v kosmetických prostředcích a měly by být zařazeny do výše uvedené přílohy II.(7) Je prokázanou skutečností, že 11αhydroxypregn4en3,20dion a jeho estery jsou látky, které mají účinky na endokrinní činnost se silnými hypertenzními účinky. Tyto látky by tedy měly být zakázány v kosmetických prostředcích a měly by být zařazeny do výše uvedené přílohy II.(8) Je prokázanou skutečností, že barvivo C. I. 42640 je látka, která má karcinogenní účinky. Tato látka by tedy měla být zakázána v kosmetických prostředcích a měla by být zařazena do výše uvedené přílohy II.(9) Je prokázanou skutečností, že antiandrogeny steroidní struktury jsou látky, které brání fungování orgánů závislých na androgenech. Tyto látky by tedy měly být zakázány v kosmetických prostředcích a měly by být zařazeny do výše uvedené přílohy II.(10) Je prokázanou skutečností, že zirkonium a jeho sloučeniny, s výjimkou hydratovaného chloridu hlinitozirkoničitého a jeho komplexu s glycinem a laků, pigmentů nebo solí se zirkoniem připravených z barviv, které mohou být obsaženy v kosmetických prostředcích, jsou látky, které mají mutagenní účinky. Tyto látky by tedy měly být zakázány v kosmetických prostředcích a měly by být zařazeny do výše uvedené přílohy II.(11) Je prokázanou skutečností, že thyrothricin a jeho soli jsou antibiotické látky s bakteriostatickým účinkem. Tyto látky by tedy měly být zakázány v kosmetických prostředcích. Protože však již jsou uvedeny pod referenčním číslem 39 ve výše uvedené příloze II, není nezbytné přidělení zvláštního referenčního čísla.(12) Je prokázanou skutečností, že acetonitril je toxické rozpouštědlo, které má akutní systémové a potenciálně karcinogenní účinky. Tato látka by tedy měla být zakázána v kosmetických prostředcích a měla by být zařazena do výše uvedené přílohy II.(13) Je prokázanou skutečností, že tetrahydrozolin a jeho soli jsou látky, které mají vazokonstrikční αandrogenní účinky. Tyto látky by tedy měly být zakázány v kosmetických prostředcích a měly by být zařazeny do výše uvedené přílohy II.(14) Ve svém rozsudku ze dne 25. ledna 1994 (Angelopharm GmbH proti Freie Hansestadt Hamburg) zrušil Soudní dvůr Evropských společenství platnost ustanovení článku 1 dvanácté směrnice Komise 90/121/EHS [3], kterou se přizpůsobují technickému pokroku přílohy II, III, IV, V a VI výše uvedené směrnice 76/768/EHS, pokud jde o zařazení látky 11αhydroxypregn4en3,20dion a jejích esterů do seznamu látek, které jsou zakázány v kosmetických prostředcích podle výše uvedené přílohy II. Jako základ pro své rozhodnutí soud uvedl, že zařazení látky do výše uvedené přílohy II by muselo být zdůvodněno zprávou Vědeckého výboru pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky, avšak žádné takové zdůvodnění nebylo předloženo.(15) Ve světle tohoto rozsudku vyplývá, že zařazení kterékoli látky do výše uvedené přílohy II musí nezbytně předcházet konzultace s Vědeckým výborem pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky. V důsledku toho musí být podle této směrnice učiněna opatření pro zrušení zařazení látek do výše uvedené přílohy II, k němuž došlo nesprávným použitím kterékoli směrnice Komise, jež vykazuje stejnou chybu v postupu, to znamená směrnice Komise 82/147/EHS [4], páté směrnice Komise 84/415/EHS [5], sedmé směrnice Komise 86/179/EHS [6], deváté směrnice Komise 87/137/EHS [7], desáté směrnice Komise 88/233/EHS [8] a dvanácté směrnice Komise 90/121/EHS.(16) V důsledku tohoto výše uvedeného rozsudku Soudního dvora Evropských společenství by měla být formálně zrušena referenční čísla přidělená těmto látkám nesprávně zařazeným do výše uvedené přílohy II a popřípadě znovu zařazena do seznamu na základě příslušné vědecké zprávy předložené výše uvedeným vědeckým výborem.(17) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení směrnic týkajících se odstranění technických překážek obchodu v sektoru kosmetických prostředků technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 76/768/EHS se mění způsobem uvedeným v příloze této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že kosmetické prostředky dodávané konečnému spotřebiteli neobsahují látky zařazené do přílohy II směrnice 76/768/EHS, ve znění přílohy této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. června 2000. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 10. března 2000.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 169.[2] Úř. věst. L 56, 1.3.2000, s. 42.[3] Úř. věst. L 71, 17.3.1990, s. 40.[4] Úř. věst. L 63, 6.3.1982, s. 26.[5] Úř. věst. L 228, 25.8.1984, s. 31.[6] Úř. věst. L 138, 24.5.1986, s. 40.[7] Úř. věst. L 56, 26.2.1987, s. 20.[8] Úř. věst. L 105, 26.4.1988, s. 11.--------------------------------------------------PŘÍLOHAI.1.2.3.4.5.6. Referenční číslo 362 v seznamu v příloze II směrnice 76/768/EHS, jak je vymezeno ve směrnici 82/147/EHS, se zrušuje.Referenční číslo 365 v seznamu v příloze II směrnice 76/768/EHS, jak je vymezeno v páté směrnici 84/415/EHS, se zrušuje.Referenční číslo 367 v seznamu v příloze II směrnice 76/768/EHS, jak je vymezeno v sedmé směrnici 86/179/EHS a změněno v desáté směrnici 88/233/EHS, se zrušuje.Referenční číslo 372 v seznamu v příloze II směrnice 76/768/EHS, jak je vymezeno v deváté směrnici 87/137/EHS, se zrušuje.Referenční čísla 373 a 374 v seznamu v příloze II směrnice 76/768/EHS, jak jsou vymezena v desáté směrnici 88/233/EHS, se zrušují.Referenční čísla 386, 390, 391, 392, 393 a 394 v seznamu v příloze II směrnice 76/768/EHS, jak jsou vymezena ve dvanácté směrnici 90/121/EHS, se zrušují.II. Příloha II směrnice 76/768/EHS se mění takto:Vkládají se nová referenční čísla, která znějí:"362. 1(3Ethyl5,5,8, 8tetramethyl5,6,7, 8tetrahydro2naftyl)ethan-1on nebo 7acetyl6ethyl1,1,4, 4tetramethyl1,2,3, 4-tetrahydronaftalen365. Kyselina aristolochová a její soli; Aristolochia spp. a jejich přípravky367. 2,3,7, 8Tetrachlordibenzo[1,4]dioxin372. 6Piperidinopyrimidin2,4diamin3oxid (minoxidil) a jeho soli373. 3,4,5Tribromsalicylanilid374. Phytolacca spp. a jejich přípravky385. 11αHydroxypregn4en3,20dion a jeho estery386. Barvivo C. I. 42640390. Antiandrogeny se steroidní strukturou391. Zirkonium a jeho sloučeniny, s výjimkou látek uvedených pod referenčním číslem 50 v příloze III části 1 a laků, solí nebo pigmentů se zirkoniem připravených z barviv uvedených s odkazem 3 v příloze IV části 1393. Acetonitril394. Tetrahydrozolin a jeho soli".--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 12. dubna 1983 o zavedení výjimek ze směrnice Rady 77/99/EHS pro některé výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku

text:
Důležité právní upozornění

|

31983L0201

Úřední věstník L 112 , 28/04/1983 S. 0028 - 0030 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 16 S. 0079  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 27 S. 0157  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 16 S. 0079  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 27 S. 0157

		Směrnice Komiseze dne 12. dubna 1983o zavedení výjimek ze směrnice Rady 77/99/EHS pro některé výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku(83/201/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 77/99/EHS ze dne 21. prosince 1976 o hygienických otázkách obchodu s masnými výrobky uvnitř Společenství [1], a zejména na článek 8 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že postupem podle článku 18 směrnice 77/99/EHS lze rozhodnout, že se některé předpisy uvedené směrnice nevztahují na určité výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku;vzhledem k tomu, že procentní podíl čerstvého masa nebo masného výrobku ve výrobcích, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, by měl být definován jako vztah mezi množstvím přidaného čerstvého masa nebo masných výrobků a konečným výrobkem; že u některých výrobků, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku a které byly během výroby dehydrovány nebo zahuštěny, a u hotových jídel, je konečný výrobek, který se při tomto výpočtu zohlední, výrobek, jejž lze použít po přípravě v souladu s návodem k použití od výrobce;vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k vlastnostem a složení výrobků lze pro některé výrobky přijmout určité výjimky;vzhledem k tomu, že se uvedené výjimky mohou vztahovat pouze na podmínky pro schvalování zařízení definovaných v kapitole I příloze A, na požadavky na kontrolu popsané v kapitolách IV a V přílohy A a na požadavky na označení zdravotní nezávadnosti a osvědčení o zdravotní nezávadnosti definované v bodech 9 a 10 čl. 3 odst. 1 směrnice 77/99/EHS; že aniž jsou dotčena ustanovení této směrnice, členské státy zajistí, aby výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku a které jsou určeny pro obchod uvnitř Společenství, byly výrobky zdravotně nezávadné, připravené z čerstvého masa nebo masných výrobků ve smyslu směrnice 77/99/EHS;vzhledem k tomu, že se výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, vyrábějí v zařízeních, která vyrábějí výhradně tento druh výrobků, nebo v zařízeních, která kromě uvedených výrobků vyrábějí také masné výrobky nebo jiné potraviny, které neobsahují maso nebo masné výrobky; že tyto výrobky mohou být vyráběny v oddělených částech téhož zařízení;vzhledem k tomu, že zařízení, jež vyrábějí výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, a která zcela splňují podmínky směrnice 77/99/EHS, by měla mít možnost využít výjimek stanovených v čl. 8 odst. 1 písm. c) uvedené směrnice;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice určuje, která ustanovení směrnice 77/99/EHS se podle článku 8 uvedené směrnice nepoužijí pro některé výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku.Článek 2Za výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, se považují výrobky, které neobsahují více než 10 % hmotnostních přidaného masa nebo masných výrobků ve vztahu ke konečnému výrobku, který lze použít po přípravě v souladu s návodem k použití od výrobce.Článek 3Pro schválení zařízení, která zpracovávají výrobky obsahující jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, se stanoví tyto podmínky:1. Podmínky stanovené v kapitole 1 přílohy A směrnice 77/99/EHS se týkají výhradně té části zařízení, v níž jsou čerstvé maso nebo masné výrobky přijímány, skladovány, je s nimi manipulováno a jsou přidávány do výrobků z masa a/nebo do výrobků, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, a ve které jsou tyto výrobky zpracovávány a skladovány.2. a) Pokud výrobce používá pro přípravu výrobků, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, výhradně výrobky, které byly podrobeny úplnému ošetření, může příslušný orgán rozhodnout, že se chladírenské místnosti stanovené v odst. 1 písm. a) bodě i) kapitoly 1 přílohy A směrnice 77/99/EHS nevyžadují.b) Pokud nejsou čerstvé maso nebo masné výrobky vystaveny škodlivému vlivu, lze činnosti, které musejí být podle odst. 2 písm. a), b), c), d), e), g) a h) kapitoly 1 přílohy A směrnice 77/99/EHS prováděny v oddělených místnostech, provádět v téže místnosti.Výjimky uvedené v písmenu a) a b) se vztahují pouze na tu část zařízení, ve které se vyrábějí výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku.3. Pokud zařízení vyrábí rovněž jiné výrobky, které neobsahují maso nebo masné výrobky, mohou být místnosti uvedené v odst. 1 písm. c), e), i), l), n) a o) kapitoly 1 přílohy A směrnice 77/99/EHS a vybavení uvedená v písm. f), g), h) a k) uvedené směrnice, která jsou nezbytná pro výrobky podle článku 1 této směrnice, používány rovněž jako místnosti a vybavení pro výrobu výrobků, které neobsahují maso a masné výrobky. Příslušnému orgánu uvedenému v čl. 3 odst. 1 bodě 6 směrnice 77/99/EHS by však měl být zaručen přístup k těmto místnostem a vybavením.4. Členské státy zajistí, že se před číslem veterinárního schválení zařízení nebo částí těchto zařízení schválených v souladu s touto směrnicí uvede číslice 8 následovaná pomlčkou ("8-").5. Pro účely obchodu uvnitř Společenství s produkty uvedenými v této směrnici lze před číslem veterinárního schválení zařízení, která plně odpovídají ustanovením směrnice 77/99/EHS, uvést číslici 8 následovanou pomlčkou ("8-").Článek 4Pro výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, se použije kapitola IV přílohy A směrnice 77/99/EHS. Pro účely odstavce 22 uvedené směrnice však příslušný orgán určí období, během něhož se provede kontrola. Pro tento účel zohlední příslušný orgán ta období, během nichž jsou čerstvé maso nebo masné výrobky a výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, v zařízení přijímány, skladovány, je s nimi manipulováno a jsou zpracovávány, a kontrole se poté podrobí pouze ta část zařízení, která je schválena v souladu s touto směrnicí.Výrobce oznámí příslušnému orgánu období, během nichž jsou v jeho zařízení přijímány, skladovány, je s nimi manipulováno a jsou zpracovávány čerstvé maso nebo masné výrobky a výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku.Článek 51. U zařízení vyrábějících výrobky, které obsahují jiné potraviny a jen nízké procento masa nebo masného výrobku, se pro tyto výrobky nevyžaduje osvědčení o zdravotní nezávadnosti stanovené v čl. 3 odst. 1 bodě 10 směrnice 77/99/EHS, pokud je v označení zdravotní nezávadnosti před číslem veterinárního schválení zařízení uvedena číslice 8 následovaná pomlčkou ("8-").2. Členské státy oznámí ostatním členským státům a Komisi zařízení, na něž se vztahuje odstavec 1.Článek 6Členské státy nejpozději do 1. ledna 1984 uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí a uvědomí o nich neprodleně Komisi.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 12. dubna 1983.Za KomisiPoul Dalsagerčlen Komise[1] Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 85.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2007/70/ES ze dne 29. listopadu 2007 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky oxidu uhličitého do přílohy IA uvedené směrnice (Text s významem pro EHP)

text:
               30.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 312/26

         SMĚRNICE KOMISE 2007/70/ES
   ze dne 29. listopadu 2007,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky oxidu uhličitého do přílohy IA uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 2032/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh a o změně nařízení (ES) č. 1896/2000 (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, IA nebo IB směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje oxid uhličitý.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 2032/2003 byl oxid uhličitý v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 14, rodenticidy, podle přílohy V směrnice 98/8/ES.

               (3)

               Francie byla jmenována členským státem zpravodajem a předložila Komisi dne 15. května 2006 zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 10 odst. 5 a 7 nařízení (ES) č. 2032/2003.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 2032/2003 byly závěry tohoto přezkumu v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky ze dne 21. června 2007 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z přezkumu oxidu uhličitého nevyplynuly žádné otevřené otázky ani obavy, kterými by se měl zabývat Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika.

               (6)

               Z různých provedených přezkumů vyplynulo, že biocidní přípravky používané jako rodenticidy, které obsahují oxid uhličitý, lze očekávat, že představují pouze malé riziko pro lidi, zvířata a životní prostředí a splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána v hodnotící zprávě. Je tedy vhodné zařadit oxid uhličitý do přílohy IA a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení pro biocidní přípravky používané jako rodenticidy, které obsahují oxid uhličitý, udělována, měněna nebo odnímána v souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (7)

               Je důležité, aby ustanovení této směrnice byla prováděna ve všech členských státech zároveň, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky oxidu uhličitého na trhu a rovněž aby se obecně usnadnily vlastní operace v rámci trhu s biocidními přípravky.

               (8)

               Před zařazením účinné látky do přílohy IA je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřené období, které jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (9)

               Po zařazení účinné látky by mělo být členským státům poskytnuto přiměřené období k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES, a zejména k udělení, změně nebo odnětí povolení biocidních přípravků typu 14 obsahujících oxid uhličitý za účelem zajištění souladu se směrnicí 98/8/ES.

               (10)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (11)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha IA směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Provedení do vnitrostátních právních předpisů
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 31. října 2008 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí.
   Použijí uvedené předpisy ode dne 1. listopadu 2009.
   Uvedené předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 29. listopadu 2007.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2007/47/ES (Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 21).

      (2)  Úř. věst. L 307, 24.11.2003, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1849/2006 (Úř. věst. L 355, 15.12.2006, s. 63).

      PŘÍLOHA
      V příloze IA směrnice 98/8/ES se vkládá tabulka s novou položkou „č. 1“, která zní:

                     „Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3
                     (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledním rozhodnutí o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení

                     1

                     Oxid uhličitý

                     Oxid uhličitý
                     č. ES: 204-696-9
                     č. CAS: 124-38-9

                     990  ml/l

                     1. listopad 2009

                     31. říjen 2011

                     31. říjen 2019

                     14

                     Pouze pro použití v hotových plynových kanystrech se záchytným zařízením.

                        Pozn.: Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm.“


title: Směrnice Komise 2006/50/ES ze dne  29. května 2006 , kterou se mění přílohy IV A a IV B směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh   (Text s významem pro EHP)

text:
               30.5.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 142/6

         SMĚRNICE KOMISE 2006/50/ES
   ze dne 29. května 2006,
   kterou se mění přílohy IV A a IV B směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na článek 29 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V přílohách IV A a IV B směrnice 98/8/ES jsou stanoveny požadavky na dokumentaci, kterou předkládá žadatel za účelem zařazení mikroorganismů včetně virů a hub jako účinné látky do přílohy I nebo I A uvedené směrnice a za účelem povolení biocidního přípravku na bázi takovýchto mikroorganismů včetně virů a hub.

               (2)

               Za účelem lepšího základu pro posuzování rizika u mikroorganismů a biocidních přípravků obsahujících tyto mikroorganismy je nezbytné přizpůsobit přílohy IV A a IV B směrnice 98/8/ES technickému pokroku a vývoji souvisejících právních předpisů, a to zejména směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (2) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí (3). V oblasti mikrobiologie a biotechnologie probíhal navíc vědecký a technický rozvoj. Poskytováním požadavků na údaje v rámci směrnice 98/8/ES v obdobné struktuře jako u směrnice 91/414/EHS se zjednoduší činnost žadatelů při předkládání dokumentace v obou právních rámcích, jakož i činnost orgánů členských států při hodnocení této dokumentace. Je proto vhodné aktualizovat požadavky na údaje u mikroorganismů včetně virů a hub, které jsou v současnosti obsažené ve směrnici 98/8/ES, a co nejvíce je uvést v soulad s požadavky stanovenými v rámci směrnice 91/414/EHS.

               (3)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Přílohy IV A a IV B směrnice 98/8/EHS se nahrazují zněním uvedeným v příloze této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2008. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 29. května 2006.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2006/39/ES (Úř. věst. L 104, 13.4.2006, s. 30).

      (3)  Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1830/2003 (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24).
   PŘÍLOHA
   „
         PŘÍLOHA IV A
         SOUBOR ÚDAJŮ PRO ÚČINNÉ LÁTKY
         MIKROORGANISMY VČETNĚ VIRŮ A HUB

                     1.

                     Pro účely této přílohy se výrazem mikroorganismy rozumí rovněž mikroorganismy včetně virů a hub. Dokumentace týkající se účinných mikroorganismů zahrnuje přinejmenším všechny body uvedené níže v ‚Požadavcích na dokumentaci‘. U všech mikroorganismů, které jsou předmětem žádosti o zařazení do přílohy I nebo I A, by měly být uvedeny všechny dostupné relevantní poznatky a informace z literatury. Význam mají zejména informace související s identifikací a charakterizací mikroorganismu včetně způsobu působení, musí být uvedeny v oddílech I až IV a vymezují základ pro posouzení případných dopadů na lidské zdraví a životní prostředí.

                     2.

                     Pokud vzhledem k povaze mikroorganismu nejsou informace zapotřebí, použije se čl. 8 odst. 5.

                     3.

                     Na úrovni kmene mikroorganismu se připraví dokumentace ve smyslu čl. 11 odst. 1, pokud nebudou předloženy informace, podle nichž je o dotyčném druhu známo, že je z hlediska všech vlastností dostatečně homogenní, nebo pokud žadatel poskytne jiné argumenty v souladu s čl. 8 odst. 5.

                     4.

                     Pokud byl mikroorganismus geneticky modifikován ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice 2001/18/ES, předloží se rovněž kopie zhodnocení údajů týkajících se posouzení rizik pro životní prostředí stanovených v čl. 4 odst. 2 uvedené směrnice.

                     5.

                     Pokud je o působení biocidního přípravku známo, že je zčásti nebo zcela způsobeno toxinem/metabolitem, nebo pokud se očekává, že významná rezidua toxinů/metabolitů nesouvisí s účinkem daného účinného mikroorganismu, bude pro tyto toxiny/metabolity předložena dokumentace v souladu s požadavky přílohy II A, a – tam, kde je to uvedeno – s příslušnými částmi přílohy III A.

               Požadavky na dokumentaci

            ODDÍLY:

                     I.

                     Identita mikroorganismu

                     II.

                     Biologické vlastnosti mikroorganismu

                     III.

                     Další informace o mikroorganismu

                     IV.

                     Analytické metody

                     V.

                     Účinky na lidské zdraví

                     VI.

                     Rezidua v ošetřených materiálech, potravinách a krmivech nebo na jejich povrchu

                     VII.

                     Rozpad a chování v životním prostředí

                     VIII.

                     Účinky na necílové organismy

                     IX.

                     Klasifikace a označování

                     X.

                     Shrnutí a zhodnocení oddílů I až IX včetně závěrů posouzení rizika a doporučení

               Předložení výše uvedených bodů je nutné podložit níže uvedenými údaji.
         I.   IDENTITA MIKROORGANISMU
         1.1.   Žadatel
         1.2.   Výrobce
         1.3.   Název a popis druhu, charakterizace kmene
         1.3.1.   Obecný název mikroorganismu (včetně alternativních a již nepoužívaných názvů)
         1.3.2.   Taxonomický název a kmen s údajem, zda se jedná o základní variantu, mutantní kmen nebo geneticky modifikovaný organismus (GMO); pro viry taxonomické označení viru, serotypu, kmene nebo mutantu
         1.3.3.   Referenční číslo sbírky a kultury, pod kterým je kultura uložena
         1.3.4.   Metody, postupy a kritéria používané pro stanovení přítomnosti a identity mikroorganismu (např. morfologie, biochemie, sérologie atd.)
         1.4.   Specifikace materiálu použitého pro výrobu formulovaných výrobků
         1.4.1.   Obsah mikroorganismu
         1.4.2.   Identita a obsah nečistot a přísad kontaminujících mikroorganismy
         1.4.3.   Analytický profil šarží
         II.   BIOLOGICKÉ VLASTNOSTI MIKROORGANISMU
         2.1.   Historie mikroorganismu a jeho použití. Přirozený výskyt a zeměpisné rozšíření
         2.1.1.   Historické pozadí
         2.1.2.   Původ a přirozený výskyt
         2.2.   Informace o cílovém organismu/cílových organismech
         2.2.1.   Popis cílového organismu/cílových organismů
         2.2.2.   Způsob působení
         2.3.   Okruh hostitelů a účinky na jiné druhy, než je cílový organismus
         2.4.   Vývojová stadia/životní cyklus mikroorganismu
         2.5.   Infekčnost, šíření a schopnost kolonizace
         2.6.   Příbuznost se známými patogeny rostlin, zvířat nebo člověka
         2.7.   Genetická stabilita a faktory, které ji ovlivňují
         2.8.   Informace o produkování metabolitů (zvláště toxinů)
         2.9.   Antibiotika a jiní antimikrobiální činitelé
         2.10.   Odolnost environmentálním faktorům
         2.11.   Účinky na materiály, látky a přípravky
         III.   DALŠÍ INFORMACE O MIKROORGANISMU
         3.1.   Funkce
         3.2.   Oblast předpokládaného použití
         3.3.   Typ/typy přípravku a kategorie uživatelů, pro něž by měl být mikroorganismus uveden v přílohách I, I A nebo I B
         3.4.   Metody produkce a kontrola jakosti
         3.5.   Informace o výskytu nebo možném výskytu vývoje rezistence cílového organismu/cílových organismů
         3.6.   Metody k zabránění ztrátě virulence výchozí (primární) kultury mikroorganismu
         3.7.   Doporučené metody a bezpečnostní opatření týkající se manipulace, skladování, přepravy nebo požáru
         3.8.   Postupy rozkladu nebo dekontaminace
         3.9.   Opatření pro případ nehody
         3.10.   Postupy pro nakládání s odpadem
         3.11.   Plán monitorování, jenž má být použit pro účinný organismus, včetně manipulace, skladování, přepravy a používání
         IV.   ANALYTICKÉ METODY
         4.1.   Metody pro analýzu mikroorganismu izolovaného z konečného výrobku
         4.2.   Metody pro kvalitativní a kvantitativní stanovení reziduí (životaschopných nebo životaneschopných)
         V.   ÚČINKY NA LIDSKÉ ZDRAVÍ
         STUPEŇ I
         5.1.   Základní informace
         5.1.1.   Lékařské údaje
         5.1.2.   Lékařský dohled nad pracovníky výrobního závodu
         5.1.3.   Pozorování senzibilizace/alergenity
         5.1.4.   Přímá pozorování (např. klinické případy)
         5.2.   Základní studie
         5.2.1.   Senzibilizace
         5.2.2.   Akutní toxicita, patogenita a infekčnost
         5.2.2.1.   Akutní orální toxicita, patogenita a infekčnost
         5.2.2.2.   Akutní inhalační toxicita, patogenita a infekčnost
         5.2.2.3.   Intraperitoneální/subkutánní dávka při jednom podání
         5.2.3.   Zkoušení genotoxicity in vitro

         5.2.4.   Studie buněčných kultur
         5.2.5.   Informace o krátkodobé toxicitě a patogenitě
         5.2.5.1.   Účinky na zdraví po opakované inhalační expozici
         5.2.6.   Navržené ošetření: první pomoc, lékařské ošetření
         5.2.7.   Jakákoliv patogenita a infekčnost vůči člověku a jiným savcům v podmínkách imunosuprese
         KONEC STUPNĚ I
         STUPEŇ II
         5.3.   Specifické studie toxicity, patogenity a infekčnosti
         5.4.   Genotoxicita – studie in vivo na somatických buňkách
         5.5.   Genotoxicita – studie in vivo na zárodečných buňkách
         KONEC STUPNĚ II
         5.6.   Souhrn údajů o toxicitě, patogenitě a infekčnosti pro savce a celkové vyhodnocení
         VI.   REZIDUA V OŠETŘENÝCH MATERIÁLECH, POTRAVINÁCH A KRMIVECH NEBO NA JEJICH POVRCHU
         6.1.   Perzistence a pravděpodobnost množení v ošetřených materiálech, potravinách nebo krmivech nebo na jejich povrchu
         6.2.   Další požadované informace
         6.2.1.   Životaneschopná rezidua
         6.2.2.   Životaschopná rezidua
         6.3.   Shrnutí a zhodnocení reziduí v ošetřených materiálech, potravinách a krmivech nebo na nich
         VII.   ROZPAD A CHOVÁNÍ V ŽIVOTNÍM PROSTŘEDÍ
         7.1.   Perzistence a množení
         7.1.1.   Půda
         7.1.2.   Voda
         7.1.3.   Ovzduší
         7.2.   Mobilita
         7.3.   Souhrn a zhodnocení rozpadu a chování v životním prostředí
         VIII.   ÚČINKY NA NECÍLOVÉ ORGANISMY
         8.1.   Účinky na ptáky
         8.2.   Účinky na vodní organismy
         8.2.1.   Účinky na ryby
         8.2.2.   Účinky na sladkovodní bezobratlé
         8.2.3.   Účinky na růst řas
         8.2.4.   Účinky na jiné rostliny než řasy
         8.3.   Účinky na včely
         8.4.   Účinky na jiné členovce než včely
         8.5.   Účinky na žížaly
         8.6.   Účinky na půdní mikroorganismy
         8.7.   Další studie
         8.7.1.   Suchozemské rostliny
         8.7.2.   Savci
         8.7.3.   Jiné relevantní druhy a procesy
         8.8.   Shrnutí a zhodnocení účinků na necílové organismy
         IX.   KLASIFIKACE A OZNAČOVÁNÍ
         K dokumentaci budou přiloženy odůvodněné návrhy na zařazení účinné látky, jíž je mikroorganismus, do jedné z rizikových skupin vymezených v článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/54/ES ze dne 18. září 2000 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí biologickým činitelům při práci (1), jakož i údaje o tom, zda je třeba přípravky opatřit značkou pro biologické nebezpečí, která je stanovena v příloze II uvedené směrnice.
         X.   SHRNUTÍ A ZHODNOCENÍ ODDÍLŮ I AŽ IX VČETNĚ ZÁVĚRŮ POSOUZENÍ RIZIKA A DOPORUČENÍ

         PŘÍLOHA IV B
         SOUBOR ÚDAJŮ PRO BIOCIDNÍ PŘÍPRAVKY
         MIKROORGANISMY VČETNĚ VIRŮ A HUB

                     1.

                     Pro účely této přílohy se výrazem mikroorganismy rozumí rovněž mikroorganismy včetně virů a hub. V této příloze jsou stanoveny údaje, které jsou požadovány pro povolení biocidního přípravku na bázi mikroorganismů. U všech biocidních přípravků na bázi mikroorganismů, které jsou předmětem žádosti, by měly být uvedeny všechny dostupné relevantní poznatky a informace z literatury. Význam mají zejména informace související s identifikací a charakterizací všech složek biocidního přípravku, musí být uvedeny v oddílech I až IV a představují základ pro posouzení případných dopadů na lidské zdraví a životní prostředí.

                     2.

                     Pokud vzhledem k povaze biocidního přípravku nejsou informace zapotřebí, použije se čl. 8 odst. 5.

                     3.

                     Informace mohou být odvozeny ze stávajících údajů, pokud je poskytnuto zdůvodnění přijatelné pro příslušný orgán. S cílem omezit zkoušky na zvířatech na minimum se použijí, pokud je to možné, ustanovení směrnice 67/548/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES ze dne 31. května 1999 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků (2).

                     4.

                     Podle oddílu II musí být u provedených zkoušek předložen podrobný popis (specifikace) použitého materiálu a nečistot v něm. V případě potřeby se pro všechny toxikologicky/ekotoxikologicky významné chemické složky biocidního přípravku požadují údaje stanovené v přílohách II B a III B, a to zejména pokud jsou složkami sledované látky, které jsou vymezeny v čl. 2 odst. 1 písm e).

                     5.

                     V případě nového přípravku je přijatelná extrapolace z přílohy IV A za předpokladu, že jsou zhodnoceny všechny možné účinky složek, a to zejména jejich patogenita a infekčnost.

               Požadavky na dokumentaci

            ODDÍLY:

                     I.

                     Identita biocidního přípravku

                     II.

                     Fyzikální, chemické a technické vlastnosti biocidního přípravku

                     III.

                     Údaje o aplikaci

                     IV.

                     Další informace o biocidním přípravku

                     V.

                     Analytické metody

                     VI.

                     Údaje o účinnosti

                     VII.

                     Účinky na lidské zdraví

                     VIII.

                     Rezidua v ošetřených materiálech, potravinách a krmivech nebo na jejich povrchu

                     IX.

                     Rozpad a chování v životním prostředí

                     X.

                     Účinky na necílové organismy

                     XI.

                     Klasifikace, balení a označování biocidního přípravku

                     XII.

                     Shrnutí a zhodnocení oddílů I až XI včetně závěrů posouzení rizika a doporučení

               Předložení výše uvedených bodů je nutné podložit níže uvedenými údaji.
         I.   IDENTITA BIOCIDNÍHO PŘÍPRAVKU
         1.1.   Žadatel
         1.2.   Výrobce biocidního přípravku a mikroorganismu/mikroorganismů
         1.3.   Obchodní název nebo navržený obchodní název a vývojové kódové číslo výrobce pro biocidní přípravek
         1.4.   Podrobné informace o kvantitativním a kvalitativním složení biocidního přípravku
         1.5.   Fyzikální stav a povaha biocidního přípravku
         1.6.   Funkce
         II.   FYZIKÁLNÍ, CHEMICKÉ A TECHNICKÉ VLASTNOSTI BIOCIDNÍHO PŘÍPRAVKU
         2.1.   Vzhled (barva a zápach)
         2.2.   Stabilita při skladování a doba použitelnosti
         2.2.1.   Účinky světla, teploty a vlhkosti na technické vlastnosti biocidního přípravku
         2.2.2.   Další faktory ovlivňující stabilitu
         2.3.   Výbušnost a oxidační vlastnosti
         2.4.   Bod vzplanutí a další údaje o hořlavosti nebo o samovolném vznícení
         2.5.   Acidita, alkalita a hodnota pH
         2.6.   Viskozita a povrchové napětí
         2.7.   Technické vlastnosti biocidního přípravku
         2.7.1.   Smáčitelnost
         2.7.2.   Perzistentní pěnivost
         2.7.3.   Suspendovatelnost a stabilita suspenze
         2.7.4.   Zkouška na suchém sítě a zkouška na mokrém sítě
         2.7.5.   Distribuce velikosti částic (prachotvorné a smáčitelné prášky, granule), obsah prachu nebo jemných podílů (granule), otěr a drobivost (granule)
         2.7.6.   Emulgovatelnost, reemulgovatelnost, stabilita emulze
         2.7.7.   Tekutost, vylévatelnost (vyplachovatelnost) a prášivost
         2.8.   Fyzikální, chemická a biologická kompatibilita s jinými přípravky včetně biocidních přípravků, s nimiž má být použití přípravku povoleno nebo registrováno
         2.8.1.   Fyzikální kompatibilita
         2.8.2.   Chemická kompatibilita
         2.8.3.   Biologická kompatibilita
         2.9.   Souhrn a zhodnocení fyzikálních, chemických a technických vlastností biocidního přípravku
         III.   ÚDAJE O APLIKACI
         3.1.   Oblast předpokládaného použití
         3.2.   Způsob působení
         3.3.   Podrobnosti o zamýšleném použití
         3.4.   Aplikační dávka
         3.5.   Koncentrace mikroorganismu v použitém materiálu (např. v aplikačním zařízení nebo v návnadách)
         3.6.   Metoda aplikace
         3.7.   Počet a termíny aplikací a doba trvání ochrany
         3.8.   Nezbytné čekací lhůty nebo jiná opatření k zamezení nepříznivým účinkům na zdraví lidí a zvířat i na životní prostředí
         3.9.   Navržené návody k použití
         3.10.   Kategorie uživatelů
         3.11.   Informace o možném vývoji rezistence
         3.12.   Účinky na materiály nebo produkty ošetřené biocidním přípravkem
         IV.   DALŠÍ INFORMACE O BIOCIDNÍM PŘÍPRAVKU
         4.1.   Balení a snášenlivost biocidního přípravku s navrženými obalovými materiály
         4.2.   Postupy čistění aplikačního zařízení
         4.3.   Lhůty před vstupem, nezbytné čekací lhůty nebo jiná opatření k ochraně osob, hospodářských zvířat a životního prostředí
         4.4.   Doporučené metody a preventivní opatření týkající se: manipulace, skladování, přepravy nebo pro případ požáru
         4.5.   Opatření v případě nehody
         4.6.   Postupy rozkladu nebo dekontaminace biocidního přípravku a jeho obalu
         4.6.1.   Řízené spalování
         4.6.2.   Jiné
         4.7.   Plán monitorování, jenž má být použit pro účinný mikroorganismus a jiný mikroorganismus/jiné mikroorganismy obsažené v biocidním přípravku, včetně manipulace, skladování, přepravy a používání
         V.   ANALYTICKÉ METODY
         5.1.   Metody pro analýzu biocidního přípravku
         5.2.   Metody pro kvalitativní a kvantitativní stanovení reziduí
         VI.   ÚDAJE O ÚČINNOSTI
         VII.   ÚČINKY NA LIDSKÉ ZDRAVÍ
         7.1.   Základní studie akutní toxicity
         7.1.1.   Akutní orální toxicita
         7.1.2.   Akutní inhalační toxicita
         7.1.3.   Akutní perkutánní toxicita
         7.2.   Doplňkové studie akutní toxicity
         7.2.1.   Kožní dráždivost
         7.2.2.   Oční dráždivost
         7.2.3.   Senzibilizace kůže
         7.3.   Údaje o expozici
         7.4.   Dostupné toxikologické údaje o látkách jiných než účinných
         7.5.   Doplňkové studie pro kombinace biocidních přípravků
         7.6.   Souhrn a zhodnocení účinků na lidské zdraví
         VIII.   REZIDUA V OŠETŘENÝCH MATERIÁLECH, POTRAVINÁCH A KRMIVECH NEBO NA JEJICH POVRCHU
         IX.   ROZPAD A CHOVÁNÍ V ŽIVOTNÍM PROSTŘEDÍ
         X.   ÚČINKY NA NECÍLOVÉ ORGANISMY
         10.1.   Účinky na ptáky
         10.2.   Účinky na vodní organismy
         10.3.   Účinky na včely
         10.4.   Účinky na jiné členovce než včely
         10.5.   Účinky na žížaly
         10.6.   Účinky na půdní mikroorganismy
         10.7.   Doplňkové studie na jiných druzích nebo studie vyššího stupně, jako jsou studie na vybraných necílových organismech
         10.7.1.   Suchozemské rostliny
         10.7.2.   Savci
         10.7.3.   Jiné relevantní druhy a procesy
         10.8.   Shrnutí a zhodnocení účinků na necílové organismy
         XI.   KLASIFIKACE, BALENÍ A OZNAČOVÁNÍ BIOCIDNÍHO PŘÍPRAVKU
         Jak stanoví článek 20, je třeba předložit návrhy zdůvodnění klasifikace a označování biocidního přípravku v souladu s ustanoveními směrnice 67/548/EHS a směrnice 1999/45/ES. Klasifikace sestává z popisu kategorie/kategorií nebezpečí a vět označujících specifickou rizikovost pro všechny nebezpečné vlastnosti přípravku. Na základě této klasifikace by měl být předložen návrh na označování včetně symbolu/symbolů nebezpečnosti, označení nebezpečí, vět označujících specifickou rizikovost a pokynů pro bezpečné nakládání. Klasifikace a označování se provede ve vztahu k chemickým látkám obsaženým v biocidním přípravku. V případě potřeby budou vzorky navrženého obalu předloženy příslušnému orgánu členského státu.
         K dokumentaci bude přiložen odůvodněný návrh na zařazení do jedné z rizikových skupin vymezených v článku 2 směrnice 2000/54/ES, jakož i údaje o tom, zda je třeba přípravky opatřit značkou pro biologické nebezpečí, která je stanovena v příloze II uvedené směrnice.
         XII.   SHRNUTÍ A ZHODNOCENÍ ODDÍLŮ I AŽ XI VČETNĚ ZÁVĚRŮ POSOUZENÍ RIZIKA A DOPORUČENÍ
      “

      (1)  Úř. věst. L 262, 17.10.2000, s. 21.

      (2)  Úř. věst. L 200, 30.7.1999, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2006/8/ES (Úř. věst. L 19, 24.1.2006, s. 12).


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/85/ES ze dne 20. listopadu 2001 o zvláštních ustanoveních pro vozidla používaná k přepravě osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče, a o změně směrnic 70/156/EHS a 97/27/ES

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0085

Úřední věstník L 042 , 13/02/2002 S. 0001 - 0102

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/85/ESze dne 20. listopadu 2001o zvláštních ustanoveních pro vozidla používaná k přepravě osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče, a o změně směrnic 70/156/EHS a 97/27/ESEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIEs ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3], s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 25. června 2001,vzhledem k těmto důvodům:(1) Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zaručen volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Je třeba přijmout opatření k tomuto účelu.(2) Technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na zvláštní ustanovení pro vozidla pro dopravu osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče.(3) Tyto požadavky se v jednotlivých členských státech liší.(4) Rozdíly v technických požadavcích brání uvádění těchto vozidel na společný trh. Přijetí harmonizovaných požadavků všemi členskými státy namísto jejich vnitrostátních právních předpisů by usnadnilo řádné fungování vnitřního trhu pro tato vozidla.(5) Je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možné použít u všech typů vozidel postup EHS schválení typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [4].(6) Tato směrnice je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu schvalování typu zavedeného směrnicí 70/156/EHS.(7) S ohledem na dosažený pokrok ve vylepšení přístupu do vozidel tříd I a II osobám se sníženou pohyblivostí by stávající typy vozidel mohly mít povolen strmější sklon v částech průchodů než nové typy vozidel.(8) Protože cílů navržené akce, zejména odstranění překážek trhu ve Společenství využitím ES schvalování typu pro tato vozidla, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodů rozsahu či účinků opatření navrhovaných v této oblasti, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření na zásadě subsidiarity stanovené v článku 5 Smlouvy. Podle zásady proporcionality, který je stanoven v uvedeném článku, nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.(9) K rozlišení stávajících typů a nových typů vozidel je třeba odkázat na směrnici Rady 76/756/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [5].(10) Je žádoucí vzít v úvahu technické požadavky přijaté Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů (EHK OSN) v jejím předpisu č. 36 (Jednotná ustanovení pro schvalování typu autobusů z hlediska jejich celkové konstrukce), v předpisu č. 52 (Jednotná ustanovení pro konstrukci nízkokapacitních autobusů), v předpisu č. 66 (Jednotná ustanovení pro schvalování typu velkých autobusů z hlediska pevnosti jejich nosné konstrukce) a v předpisu č. 107 (Jednotná ustanovení pro schvalování typu dvoupodlažních autobusů z hlediska jejich celkové konstrukce), které jsou přílohami Dohody ze dne 20. března 1958 o přijetí jednotných podmínek pro schvalování typu a vzájemné uznávání schválení typu výstroje a dílů motorových vozidel.(11) Ačkoli hlavním cílem této směrnice je záruka bezpečnosti cestujících, je také nezbytné stanovit technické požadavky, které v souladu s dopravní a sociální politikou Společenství umožní osobám se sníženou pohyblivostí přístup do vozidel, na která se tato směrnice vztahuje. Je třeba vyvinout veškeré úsilí pro zlepšení přístupu do těchto vozidel. K tomu účelu lze přístupnosti pro osoby se sníženou pohyblivostí dosáhnout buď technickým řešením použitým na vozidle podle této směrnice, nebo kombinací takových řešení s vhodnou místní infrastrukturou pro zaručení přístupu uživatelům invalidních vozíků.(12) V důsledku toho je třeba změnit směrnici 70/156/EHS a směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/27/ES ze dne 22. července 1997 o hmotnostech a rozměrech určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [6].(13) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7],PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice:- "vozidlem" se rozumí každé motorové vozidlo kategorie M2 nebo M3 podle definice v části A přílohy II směrnice 70/156/EHS,- "karoserií" se rozumí samostatný technický celek podle definice v článku 2 směrnice 70/156/EHS,- "třídou vozidla" se rozumí vozidlo, které vyhovuje popisu třídy uvedenému v příloze I této směrnice.Článek 21. Od 13. srpna 2003 nesmějí členské státy odmítnout udělit ES schválení typu nebo udělit vnitrostátní schválení typu- pro typ vozidla,- pro typ karoserie,- pro typ vozidla, jehož karoserie byla již schválena jako typ jako samostatný technický celek,nebo zakázat prodej, registraci nebo uvedení do provozu vozidla nebo karoserie jako samostatného technického celku z důvodů týkajících se zvláštních ustanovení pro vozidla pro dopravu osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče, pokud jsou splněny požadavky této směrnice a jejích příloh.2. Odstavec 1 se vztahuje také na nízkopodlažní vozidla třídy I nebo II schválená jako typ před 13. srpnem 2002 podle směrnice 76/756/EHS a majících sklon uličky 12,5 % podle bodu 7.7.6.2 přílohy I.3. Aniž je dotčen odstavec 4, od 13. února 2004 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu pro typ vozidla nebo pro typ karoserie jako samostatného technického celku a- mohou odmítnout registraci, prodej nebo uvedení do provozu nového vozidla nebo nové karoserie jako samostatného technického celkuz důvodů týkajících se zvláštních ustanovení pro vozidla pro dopravu osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče, pokud nejsou splněny požadavky této směrnice a jejích příloh.4. Od 13. února 2005 mohou členské státy odmítnout registraci, prodej nebo uvedení do provozu nových vozidel nebo nových karoserií jako samostatných technických celků, které byly schváleny jako typ podle odstavce 2.Článek 31. Vozidla třídy I musí být přístupná osobám se sníženou pohyblivostí, včetně osob užívajících invalidní vozík, v souladu s technickými požadavky stanovenými v příloze VII.2. Členské státy mohou zvolit nejvhodnější řešení k dosažení zlepšené přístupnosti do vozidel jiných, než jsou vozidla třídy I. Pokud jsou však vozidla třídy jiné než třída I vybavena zařízením pro osoby se sníženou pohyblivostí nebo pro osoby užívající invalidní vozík, musí tato zařízení odpovídat odpovídajícím požadavkům přílohy VII.Článek 4Směrnice 70/156/EHS se mění takto:1. V příloze I:a) v bodě 0.2 se doplňují nové body, které znějí:+++++ TIFF +++++;b) v bodě 0.3 se doplňují nové body, které znějí:+++++ TIFF +++++;c) v bodě 0.3.1 se doplňují nové body, které znějí:+++++ TIFF +++++;d) v bodě 2.4.2 se doplňuje nový bod, který zní:+++++ TIFF +++++;e) vkládají se nové body, které znějí:+++++ TIFF +++++;f) bod 13 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++;2. V části I přílohy III se vkládají nové body, které znějí:+++++ TIFF +++++;3. V příloze IV:a) v části I se bod 52 nahrazuje tímto:| "Předmět | Číslo směrnice | Odkaz na Uřední věstník | Vztahuje se na || | | | | | | | | |52 | Autobusy/autokary | 2001/85/ES | L 42, 13.2.2002. s. 1 | M1 | M2 x | M3 x; | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4" |b) v části II se bod 52 nahrazuje tímto:| "Předmět | Číslo základního předpisu EHK | Série změn | Doplněk | Oprava |52 | Pevnost nástavby (autobusy) | 66 | — | 1 k 00 | —" |Článek 5Příloha I směrnice 97/27/ES se mění takto:1. Body 2.1.2.1 až 2.1.2.1.4 se zrušují.2. Vkládají se nové body, které znějí:"2.1.2.1 "Autobusem nebo autokarem" se rozumí vozidlo podle definice v bodě 2 přílohy I směrnice 2001/85/ES.2.1.2.2 "Třídou" autobusu nebo autokaru se rozumí vozidlo určité třídy podle definice v bodech 2.1.1 a 2.1.2 přílohy I směrnice 2001/85/ES.2.1.2.3 "Kloubovým autobusem nebo autokarem" se rozumí vozidlo podle definice v bodě 2.1.3 přílohy I směrnice 2001/85/ES.2.1.2.4 "Dvoupodlažním autobusem nebo autokarem" se rozumí vozidlo podle definice v bodě 2.1.6 přílohy I směrnice 20001/85/ES."3. Dosavadní bod 2.1.2.2 se označuje jako bod 2.1.2.5.Článek 6Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků této směrnice technickému pokroku se přijímají postupem podle čl. 7 odst. 2.Článek 71. Komisi je nápomocen Výbor pro přizpůsobování technickému pokroku, zřízený článkem 13 směrnice 70/156/EHS (dále jen "výbor").2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 81. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 13. srpna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 9Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v.Úředním věstníku Evropských společenstvíČlánek 10Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. listopadu 2001.Za Evropský parlamentPředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedkyněA. Neyts-Uyttebroeck[1] Úř. věst. C 17, 20.1.1998, s. 1.[2] Úř. věst. C 129, 27.4.1998, s. 5.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 18. listopadu 1998 (Úř. věst. C 379, 7.12.1998, s. 80), potvrzené dne 27. října 1999 (Úř. věst. C 154, 5.6.2000, s. 47), společný postoj Rady ze dne 26. září 2000 (Úř. věst. C 370, 22.12.2000, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. února 2001 (Úř. věst. C 276, 1.10.2001, s. 124). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 3. října 2001 a rozhodnutí Rady ze dne 8. října 2001.[4] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/91/ES (Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 25).[5] (Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 1). Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/28/ES (Úř. věst. L 171, 30.6.1997, s. 1).[6] Úř. věst. L 233, 25.8.1997, s. 1.[7] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------SEZNAM PŘÍLOHPříloha I: | Oblast působnosti, definice, žádost o ES schválení typu vozidla nebo o ES schválení karoserie jako samostatného technického celku, úpravy typu vozidla nebo typu karoserie, shodnost výroby a požadavky |Dodatek: | Ověření mezí statického náklonu výpočtem |Příloha II: | Dokumentace ES schválení typu |Dodatek 1: | Informační dokumenty |Poddodatek 1: | Informační dokument pro typ vozidla |Poddodatek 2: | Informační dokument pro typ karoserie |Poddodatek 3: | Informační dokument pro vozidlo s namontovanou karoserií, která byla již schválena jako samostatný technický celek |Dodatek 2: | Certifikát ES schválení typu |Poddodatek 1: | Certifikát ES schválení typu pro typ vozidla |Poddodatek 2: | Certifikát ES schválení typu pro typ karoserie |Poddodatek 3: | Certifikát ES schválení typu pro vozidlo s namontovanou karoserií, která byla již schválena jako samostatný technický celek |Příloha III: | Vysvětlující výkresy |Příloha IV: | Pevnost nástavby |Dodatek 1: | Zkouška převrácením úplného vozidla |Dodatek 2: | Zkouška převrácením části karoserie |Dodatek 3: | Zkouška kyvadlem na části karoserie |Poddodatek 1: | Výpočet celkové energie |Poddodatek 2: | Požadavky na rozčlenění hlavních částí nástavby, které absorbují energii |Dodatek 4: | Ověření pevnosti nástavby výpočtem |Příloha V: | Pokyny pro měření uzavíracích sil dveří ovládaných servomotorem |Příloha VI: | Zvláštní požadavky na vozidla, která mají kapacitu nepřesahující 22 cestujících |Příloha VII: | Požadavky na technická zařízení usnadňující přístup osobám se sníženou pohyblivostí |Příloha VIII: | Zvláštní požadavky na dvoupodlažní vozidla |Dodatek: | Uličky |Příloha IX: | ES schválení typu samostatného technického celku a ES schválení typu vozidla s namontovanou karoserií, která již byla schválena jako samostatný technický celek |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/14/ES ze dne 11. března 2009 , kterou se mění směrnice 94/19/ES o systémech pojištění vkladů, pokud jde o výši pojištění a lhůtu k výplatě (Text s významem pro EHP)

text:
               13.3.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 68/3

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/14/ES
   ze dne 11. března 2009,
   kterou se mění směrnice 94/19/ES o systémech pojištění vkladů, pokud jde o výši pojištění a lhůtu k výplatě
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, zejména na čl. 47 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Rada se dne 7. října 2008 dohodla, že prvořadým úkolem je obnovit důvěryhodnost a řádné fungování finančního sektoru. Rada se zavázala přijmout veškerá nezbytná opatření na ochranu vkladů fyzických osob a uvítala iniciativu Komise urychleně předložit příslušný návrh, který by podpořil sbližování systémů pojištění vkladů.

               (2)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES (3) již stanoví pro vkladatele základní výši pojištění vkladů. Pokračující neklid na finančních trzích však vyžaduje její zvýšení.

               (3)

               Současná minimální výše pojištění vkladů stanovená směrnicí 94/19/ES činí 20 000 EUR, přičemž členské státy mohou tuto úroveň zvýšit. Pro velký počet vkladů ve Společenství se to však ukázalo nedostačující. V zájmu udržení důvěry vkladatelů a dosažení větší stability na finančních trzích by měla být minimální úroveň pojištění vkladů zvýšena na 50 000 EUR. Do 31. prosince 2010 by pojištění souhrnu všech vkladů každého vkladatele mělo být stanoveno ve výši 100 000 EUR, pokud posouzení dopadů, které Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2009, nedojde k závěru, že takové zvýšení a harmonizace nejsou vhodné a že nejsou finančně únosné pro všechny členské státy z hlediska zajištění ochrany spotřebitelů a finanční stability ve Společenství a předcházení narušením hospodářské soutěže mezi členskými státy. Pokud posouzení dopadů ukáže, že takové zvýšení a harmonizace nejsou vhodné, měla by Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě vhodné návrhy.

               (4)

               Na všechny vkladatele by se měla vztahovat stejná výše pojištění vkladů, bez ohledu na to, zda je měnou příslušného členského státu euro, či nikoli. Členské státy mimo eurozónu by nicméně měly mít možnost částky vzniklé přepočtem zaokrouhlovat, aniž by ohrozily rovnocennou úroveň ochrany vkladatelů.

               (5)

               Zpráva, kterou má Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě, by měla analyzovat veškeré související otázky, jako například započtení a vzájemné pohledávky, určení výše příspěvků do systémů, rozsah působnosti, pokud jde o produkty a vkladatele, na něž se pojištění vkladů vztahuje, účinnost přeshraniční spolupráce mezi systémy pojištění vkladů a vztah mezi systémy pojištění vkladů a alternativními způsoby vyplacení vkladatelů, například mechanismy zajišťující výplaty náhrad v případě naléhavé potřeby. Pro účely této zprávy by členské státy měly shromažďovat relevantní údaje a předložit je na požádání Komisi.

               (6)

               Na základě směrnice 94/19/ES některé členské státy zavedly systémy pojištění vkladů, které poskytují pojištění vkladů v plné výši u některých druhů dlouhodobých vkladů, jako jsou například pohledávky vyplývající z účasti v penzijním systému. Práva a očekávání vkladatelů u těchto systémů je nutné respektovat.

               (7)

               Na základě směrnice 94/19/ES některé členské státy zavedly nebo se chystají zavést systémy pojištění vkladů, které poskytují pojištění vkladů v plné výši v některých případech dočasně zvýšených zůstatků na účtu. Komise by do 31. prosince 2009 měla vyhodnotit, zda by pojištění vkladů v plné výši v některých případech dočasně zvýšených zůstatků na účtu mělo být zachováno nebo zavedeno.

               (8)

               Touto směrnicí by nemělo být dotčeno ani fungování systémů, které chrání samotnou úvěrovou instituci, a zejména těch z nich, které zajišťují její likviditu a platební schopnost, a tudíž zaručují ochranu vkladatelů přinejmenším rovnocennou s úrovní ochrany, kterou poskytují systémy pojištění vkladů, ani dobrovolných systémů odškodnění vkladatelů, které příslušný členský stát nezavedl ani oficiálně neuznává.

               (9)

               Členské státy by měly pobízet systémy pojištění vkladů k tomu, aby zvážily možnost uzavřít dohody o svých příslušných závazcích nebo zdokonalit dohody stávající.

               (10)

               Lhůta k výplatě, která je v současnosti stanovena jako tříměsíční a může být prodloužena na devět měsíců, je v rozporu s potřebou udržet důvěru vkladatelů a nenaplňuje jejich potřeby. Lhůta k výplatě by proto měla být zkrácena na dvacet pracovních dnů. Tato lhůta by měla být prodloužena pouze za výjimečných okolností a po schválení příslušnými orgány. Dva roky ode dne vstupu této směrnice v platnost by Komise měla předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účinnosti a lhůtách u postupů při vyplácení náhrad, v níž posoudí, zda by bylo vhodné provést další zkrácení lhůty na deset pracovních dnů.

               (11)

               Mimo to v případech, kdy se výplata odvíjí od rozhodnutí příslušných orgánů, by lhůta pro rozhodnutí, která v současnosti činí 21 dní, měla být zkrácena na pět pracovních dnů, aby nebránila rychlé výplatě. Příslušné orgány by se však měly nejprve přesvědčit, že úvěrová instituce nevyplatila vklady, které jsou splatné a vymahatelné. Toto posouzení by se mělo řídit soudními nebo správními postupy členských států.

               (12)

               Vklady lze považovat za nedisponibilní, jakmile se včasný zásah nebo reorganizační opatření nezdaří. To by však nemělo příslušným orgánům bránit v tom, aby v úsilí o restrukturalizaci pokračovaly i před uplynutím lhůty k výplatě.

               (13)

               Členské státy by měly usilovat o zajištění kontinuity bankovních služeb a přístupu bank k likviditě, zejména v době neklidu na finančních trzích. Za tímto účelem jsou členské státy vybízeny k tomu, aby co možná nejdříve přijaly opatření, která na základě žádosti dotčeného vkladatele a nejpozději do tří dnů od obdržení této žádosti zajistí výplatu odpovídajících náhrad v případě naléhavé potřeby. Protože bude mít zkrácení stávající tříměsíční lhůty k výplatě kladný dopad na důvěru vkladatelů a na řádné fungování finančních trhů, měly by členské státy a jejich systémy pojištění vkladů zajistit, aby byla lhůta k výplatě co možná nejkratší.

               (14)

               Podle směrnice 94/19/ES mohou členské státy omezit pojištění vkladů na určený podíl vyjádřený v procentech. Ukázalo se, že tato možnost podrývá důvěru vkladatelů, a měla by být proto zrušena.

               (15)

               Opatření nezbytná k provedení směrnice 94/19/ES by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4).

               (16)

               Zejména je třeba zmocnit Komisi k úpravě výše pojištění vkladů podle inflace v Evropské unii na základě změn v harmonizovaném indexu spotřebitelských cen zveřejňovaném Komisí. Jelikož má toto opatření obecný význam a jeho účelem je změnit jiné než podstatné prvky směrnice 94/19/ES, musí být přijato regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (17)

               Jelikož cílů této směrnice, totiž harmonizace výše pojištění vkladů a lhůt k výplatě, nemůže být vzhledem k různosti pravidel, která v současnosti existují v rámci právních systémů jednotlivých členských států, uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.

               (18)

               Směrnice 94/19/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (19)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (5) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 94/19/ES
   Směrnice 94/19/ES se mění takto:

               1)

               V čl. 1 odst. 3 bodě i) se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Příslušné orgány tak učiní co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dnů poté, co se poprvé dozvědí, že úvěrová instituce nevyplatila vklady, jež jsou splatné a vymahatelné, nebo“.

               2)

               Článek 4 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 5 se nahrazuje tímto:
                           „5.   V případech uvedených v odstavcích 1 až 4 členské státy zajistí, aby systémy pojištění vkladů vzájemně spolupracovaly.“;

                           b)

                           doplňuje se nový odstavec, který zní:
                           „6.   Komise přezkoumá účinnost tohoto článku nejméně jednou za dva roky a případně navrhne jeho změny.“

               3)

               Článek 7 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                           „1.   Členské státy zajistí, aby souhrn vkladů každého vkladatele byl pojištěn nejméně do výše 50 000 EUR pro případ, že se tyto vklady stanou nedisponibilními.
                           1a.   Do 31. prosince 2010 členské státy zajistí, aby výše pojištění souhrnu vkladů každého vkladatele byla stanovena na 100 000 EUR pro případ, že se tyto vklady stanou nedisponibilními.
                           Pokud Komise ve své zprávě uvedené v článku 12 dojde k závěru, že takové zvýšení a taková harmonizace nejsou vhodné a finančně únosné pro všechny členské státy jako prostředek k zajištění ochrany spotřebitele a finanční stability ve Společenství a k předcházení přeshraničním narušením mezi členskými státy, předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh na změnu prvního pododstavce.
                           1b.   Členské státy mimo eurozónu, které převádějí částky vyjádřené v eurech uvedené v odstavcích 1 a 1a na svou národní měnu, zajistí, aby částky v národních měnách, které jsou vkladatelům skutečně vyplaceny, odpovídaly částkám stanoveným v této směrnici.“;

                           b)

                           odstavec 3 se nahrazuje tímto:
                           „3.   Odstavec 1a nevylučuje zachování ustanovení, která do 1. ledna 2008 stanovila pojištění některých druhů vkladů v plné výši, zejména ze sociálních důvodů.“;

                           c)

                           odstavec 4 se zrušuje;

                           d)

                           doplňuje se nový odstavec, který zní:
                           „7.   Komise může upravit částky uvedené v odstavcích 1 a 1a podle inflace v Evropské unii na základě změn v harmonizovaném indexu spotřebitelských cen zveřejňovaném Komisí.
                           Toto opatření, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímá regulativním postupem s kontrolou podle čl. 7a odst. 2.“

               4)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 7a
               1.   Komisi je nápomocen Evropský bankovní výbor zřízený rozhodnutím Komise 2004/10/ES (6).
               2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (7) s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.

               5)

               V článku 9 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Členské státy zajistí, aby úvěrové instituce poskytly současným i případným vkladatelům informace potřebné k určení systému pojištění vkladů, jehož jsou instituce a její pobočky členy uvnitř Společenství, nebo alternativního uspořádání uvedeného v čl. 3 odst. 1 druhém pododstavci nebo v čl. 3 odst. 4. Vkladatelé musí být informováni o ustanoveních systému pojištění vkladů nebo případného alternativního uspořádání, včetně výše a rozsahu pojištění vkladů poskytovaného systémem pojištění vkladů. Není-li vklad pojištěn systémem pojištění vkladů v souladu s čl. 7 odst. 2, uvědomí o tom úvěrová instituce vkladatele. Veškeré informace musí být poskytnuty v jasné a srozumitelné formě.
               Na žádost se poskytují informace o podmínkách náhrad a náležitostech, které je třeba splnit pro jejich získání.“

               6)

               Článek 10 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                           „1.   Systémy pojištění vkladů musí být schopny vyplatit řádně ověřené pohledávky vkladatelů týkající se nedisponibilních vkladů do dvaceti pracovních dnů ode dne, kdy příslušné orgány učiní zjištění podle čl. 1 odst. 3 bodu i) nebo kdy soudní orgán rozhodne ve smyslu čl. 1 odst. 3 bodu ii). Tato lhůta zahrnuje shromáždění a předání přesných údajů o vkladatelích a vkladech, které jsou nezbytné pro ověření nároků.
                           Za zcela výjimečných okolností může systém pojištění vkladů požádat příslušné orgány o prodloužení této lhůty. Prodloužení nesmí přesáhnout deset pracovních dnů.
                           Do 16. března 2011 Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účinnosti a lhůtách u postupů při vyplácení náhrad, v níž posoudí, zda by bylo možno provést zkrácení lhůty uvedené v prvním pododstavci na deset pracovních dnů.
                           Členské státy zajistí, aby jejich systémy pojištění vkladů pravidelně prováděly testy a aby tyto systémy byly informovány v případě, že příslušné orgány zjistí v některé úvěrové instituci problémy, jež by mohly vést k aktivaci systému pojištění vkladů.“;

                           b)

                           odstavec 2 se zrušuje.

               7)

               Článek 12 se nahrazuje tímto:
               „Článek 12
               1.   Do 31. prosince 2009 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o

                           a)

                           harmonizaci mechanismů financování systémů pojištění vkladů, hodnotící zejména dopady stavu, kdy by v případě přeshraniční krize nedošlo k harmonizaci, s ohledem na dostupnost náhrad vkladů a na řádnou hospodářskou soutěž a přínosy a náklady takové harmonizace;

                           b)

                           vhodnosti a podmínkách stanovení pojištění vkladů v plné výši v některých případech dočasně zvýšených zůstatků na účtu;

                           c)

                           možných modelech zavedení příspěvků, jejichž výše by se odvíjela od míry rizika;

                           d)

                           přínosech a nákladech případného zavedení systému Společenství pro pojištění vkladů;

                           e)

                           dopadu rozdílnosti právních předpisů upravujících započtení na efektivitu systému a možná narušení v případě, že jsou pohledávky vkladatele započítávány proti jeho závazkům, přičemž se zohlední otázka přeshraničního ukončení činnosti;

                           f)

                           harmonizaci rozsahu působnosti, pokud jde o produkty a vkladatele, na něž se pojištění vkladů vztahuje, včetně specifických potřeb malých a středních podniků a místních orgánů;

                           g)

                           vztahu mezi systémy pojištění vkladů a alternativními způsoby výplaty náhrad vkladatelům, například mechanismy zajišťujícími výplaty náhrad v případě naléhavé potřeby.

                     V případě potřeby předloží Komise vhodné návrhy na změnu této směrnice.
               2.   Členské státy informují Komisi a Evropský bankovní výbor, pokud zamýšlejí změnit rozsah působnosti nebo úroveň pojištění vkladů, a o jakýchkoli obtížích, na něž narazily při spolupráci s ostatními členskými státy.“

               8)

               Příloha III se zrušuje.

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. června 2009.
   Odchylně od prvního pododstavce členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 1 odst. 3 bodem i) prvním pododstavcem, čl. 7 odst. 1a a 3 a čl. 10 odst. 1 směrnice 94/19/ES, ve znění této směrnice, do 31. prosince 2010.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 11. března 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         A. VONDRA

      (1)  Úř. věst. C 314, 9.12.2008, s. 1.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 26. února 2009 a 5. března 2009.

      (3)  Úř. věst. L 135, 31.5.1994, s. 5.

      (4)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (5)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 36.

      (7)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.“


title: Směrnice Rady ze dne 9. března 1987, kterou se mění příloha směrnice 79/117/EHS, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky

text:
Důležité právní upozornění

|

31987L0181

Úřední věstník L 071 , 14/03/1987 S. 0033 - 0033 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 22 S. 0240  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 22 S. 0240

		Směrnice Radyze dne 9. března 1987,kterou se mění příloha směrnice 79/117/EHS, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky(87/181/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 79/117/EHS ze dne 21. prosince 1978, kterou se zakazuje uvádění na trh a použití přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky [1], naposledy pozměněnou směrnicí 86/355/EHS [2], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že výše uvedená směrnice stanoví, že obsah její přílohy bude pravidelně pozměňován na základě pokroku vědeckých a technických poznatků;vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že použití nitrofenu jako přípravku na ochranu rostlin, zejména jako herbicidu, může mít škodlivé účinky na zdraví lidí a zvířat;vzhledem k tomu, že bylo rovněž zjištěno, že použití 1,2-dibromethanu a 1,2-dichlorethanu jako přípravků na ochranu rostlin, zejména pro fumigaci rostlin a půdy, může mít škodlivé účinky na zdraví lidí a zvířat i nepřijatelný nepříznivý vliv na životní prostředí,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze směrnice 79/117/EHS se slova "C. Ethylenoxid" nahrazují tímto:"C. Jiné sloučeniny1. Ethylenoxid"a doplňují se nové položky, které znějí:"2. Nitrofen3. 1,2-Dibromethan4. 1,2-Dichlorethan."Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do- 1. ledna 1988, pokud jde o nitrofen a 1,2-dibromethan,- 1. června 1989, pokud jde o 1,2-dichlorethan.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena všem členským státům.V Bruselu dne 9. března 1987.Za RadupředsedaM. Eyskens[1] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 36.[2] Úř. věst. L 212, 2.8.1986, s. 33.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 30. května 1989, kterou se mění směrnice Rady 79/117/EHS, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0365

Úřední věstník L 159 , 10/06/1989 S. 0058 - 0058 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 29 S. 0122  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 29 S. 0122

		Směrnice Radyze dne 30. května 1989,kterou se mění směrnice Rady 79/117/EHS, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky(89/365/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 79/117/EHS ze dne 21. prosince 1978, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky [1], naposledy pozměněnou směrnicí 87/477/EHS [2], a zejména na čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že směrnice 79/117/EHS stanoví, že obsah její přílohy bude pravidelně pozměňován na základě pokroku vědeckých a technických poznatků;vzhledem k tomu, že směrnicí 86/355/EHS [3], kterou se mění příloha směrnice 79/117/EHS, bylo zakázáno uvádění na trh a použití ethylenoxidu jako přípravku na ochranu rostlin, s výhradou dočasných vnitrostátních odchylek pro určité méně významné produkty, je-li to ze zvláštních důvodů třeba, a to dokud nebudou dostupné jiné metody ošetření;vzhledem k tomu, že použitelnost těchto výjimek končí dnem 31. prosince 1989;vzhledem k tomu, že Komise přezkoumala situaci, pokud jde o jiné uspokojivé metody ošetření, které by nahradily ethylenoxid; že z tohoto přezkoumání vyplývá, že pokud jde o dvě z těchto odchylek, neexistuje v současné době žádná jiná všeobecně dostupná metoda;vzhledem k tomu, že se proto jeví nezbytným odložit konec použitelnosti těchto dvou odchylek,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 79/117/EHS se mění takto:V části C"Ethylenoxid"se poslední věta v pravém sloupci nahrazuje tímto:"Použitelnost odchylek uvedených pod písmeny a), d) a e) končí nejpozději 31. prosince 1989 a odchylek uvedených pod písmeny b) a c) nejpozději 31. prosince 1990."Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1989. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. května 1989.Za RadupředsedaC. Romero Herrera[1] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 36.[2] Úř. věst. L 273, 26.9.1987, s. 40.[3] Úř. věst. L 212, 2.8.1986, s. 33.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 9. září 1987, kterou se potřetí mění příloha směrnice Rady 79/117/EHS, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky

text:
Důležité právní upozornění

|

31987L0477

Úřední věstník L 273 , 26/09/1987 S. 0040 - 0040 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 24 S. 0130  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 24 S. 0130

		Směrnice Komiseze dne 9. září 1987,kterou se potřetí mění příloha směrnice Rady 79/117/EHS, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky(87/477/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 79/117/EHS ze dne 21. prosince 1978, kterou se zakazuje uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin obsahujících určité účinné látky [1], naposledy pozměněnou směrnicí 87/181/EHS [2], a zejména na článek 6 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že pokrok ve vědeckých a technických poznatcích nezbytně vyžaduje určité změny přílohy směrnice 79/117/EHS;vzhledem k tomu, že je žádoucí zrušit řadu dočasných odchylek od zákazů stanovených v uvedené směrnici, protože jsou nyní dostupné méně nebezpečné prostředky;vzhledem k tomu, že všechny členské státy informovaly Komisi, že nemají v úmyslu nebo již nadále nehodlají těchto odchylek využít;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 79/117/EHS se mění takto:1. V části A "Sloučeniny rtuti":a) v bodu 4 "Alkylsloučeniny rtuti" se znění ve sloupci 2 nahrazuje tímto: "Ošetření osiva cukrové řepy";b) v bodu 5 "Alkoxyalkyl- a arylsloučeniny rtuti" se znění ve sloupci 2 nahrazuje tímto: "Ošetření osiva obilnin a osiva řepy".2. V části B "Persistentní chlorované organické sloučeniny" se v bodu 1 "Aldrin" písm. b) sloupci 2 se zrušují slova "v Irsku a".Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1988. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 9. září 1987.Za KomisiFrans Andriessenmístopředseda[1] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 36.[2] Úř. věst. L 71, 14.3.1987, s. 33.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 22. července 1991, kterou se po čtrnácté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0410

Úřední věstník L 228 , 17/08/1991 S. 0067 - 0068 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 20 S. 0234  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 20 S. 0234

		Směrnice Komiseze dne 22. července 1991,kterou se po čtrnácté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek(91/410/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [1], naposledy pozměněnou směrnicí 79/831/EHS [2], a zejména na článek 19 uvedené směrnice;vzhledem k tomu, že podle čl. 15 odst. 2 směrnice 67/548/EHS musí být nádoby obsahující určité nebezpečné látky určené pro použití v domácnosti vybaveny uzávěry odolnými proti otevření dětmi a/nebo opatřeny hmatatelnou výstrahou nebezpečí;vzhledem k tomu, že podle čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 88/379/EHS [3] nádoby obsahující určité kategorie nebezpečných přípravků nabízených nebo prodávaných veřejnosti mají být vybaveny uzávěry odolnými proti otevření dětmi a/nebo opatřeny hmatatelnou výstrahou nebezpečí;vzhledem k tomu, že všechny formy obalů, které jsou dostatečně bezpečné pro děti, zejména ty, které jsou definovány mezinárodními normami, mohou být považovány za obaly vybavené uzávěry odolnými proti otevření dětmi;vzhledem k tomu, že technické specifikace týkající se těchto opatření jsou stanoveny v částech A a B přílohy IX směrnice 67/548/EHS; že článek 19 směrnice 79/831/EHS stanoví, že příloha IX se vytváří na základě postupu Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku,vzhledem k tomu, že ustanovení této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic o odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Text přílohy IX směrnice 67/548/EHS se nahrazuje textem uvedeným v příloze této směrnice.Článek 21. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. srpna 1992 a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tyto předpisy budou uplatňovat nejpozději od 1. listopadu 1992.2. Předpisy podle odstavce 1 přijaté členskými státy, musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. července 1991.Za KomisiMartin Bangemannmístopředseda[1] Úř. věst. L 196, 16.8.1967, s. 1.[2] Úř. věst. L 259, 15.10.1979, s. 10.[3] Úř. věst. L 187, 16.7.1988, s. 14.--------------------------------------------------PŘÍLOHAText přílohy IX se nahrazuje tímto:"Příloha IXA. USTANOVENÍ O UZÁVĚRECH ODOLNÝCH PROTI OTEVŘENÍ DĚTMIB. USTANOVENÍ O HMATATELNÝCH VÝSTRAHÁCHViz směrnice Komise 2000/32/ES, Úř. věst. L 136, 8.6.2000, s. 1."--------------------------------------------------"Příloha IXA. USTANOVENÍ O UZÁVĚRECH ODOLNÝCH PROTI OTEVŘENÍ DĚTMIB. USTANOVENÍ O HMATATELNÝCH VÝSTRAHÁCHViz směrnice Komise 2000/32/ES, Úř. věst. L 136, 8.6.2000, s. 1."--------------------------------------------------