title: Směrnice Komise 2007/32/ES ze dne 1. června 2007 , kterou se mění příloha VI směrnice Rady 96/48/ES o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému a příloha VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému (Text s významem pro EHP)

text:
               2.6.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/63

      SMĚRNICE KOMISE 2007/32/ES
   ze dne 1. června 2007,
   kterou se mění příloha VI směrnice Rady 96/48/ES o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému a příloha VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES o interoperabilitě transevropského konvenčního železničního systému
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 96/48/ES ze dne 23. července 1996 o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému (1), a zejména na článek 21c uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/16/ES ze dne 19. března 2001 o interoperabilitě konvenčního železničního systému (2), a zejména na článek 21b uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V souladu s článkem 18 směrnice 96/48/ES a s článkem 18 směrnice 2001/16/ES zařídí zadavatel nebo jeho zplnomocněný zástupce, aby oznámený subjekt zvolený jím pro tento účel použil ES postup ověření podle přílohy VI uvedených směrnic.

               (2)

               Na základě certifikátu shody vydaného oznámeným subjektem a souboru technické dokumentace přiloženého k certifikátu zadavatel nebo jeho zplnomocněný zástupce vyhotoví ES prohlášení o ověření.

               (3)

               V příloze VI bodu 2 směrnice 96/48/ES a příloze VI bodu 2 směrnice 2001/16/ES se stanoví, že ověření subsystému probíhá v každé z těchto fází: celkový návrh; konstrukce subsystému, a zejména pak inženýrské práce, montáž prvků a celkové nastavení; a závěrečné zkoušení subsystému.

               (4)

               Současné pojetí „závěrečného zkoušení subsystému“ není dostatečně jasné a přesné. Sestává ze zkoušení toho, zda je subsystém v souladu s ustanoveními směrnic 96/48/ES a 2001/16/ES a s ostatními použitelnými správními ustanoveními a zda jej lze uvést do provozu, zejména zkoušením rozhraní s ostatními subsystémy v provozních podmínkách.

               (5)

               Existují však zkoušky, které může výrobce vykonávat na odděleném prvku interoperability (PI) nebo na subsystému, nezávisle na výsledném prostředí, v němž daný PI nebo subsystém bude instalován a využíván. Tyto užitečné a konečné „izolované“ zkoušky nezávisí na železniční síti, na níž bude produkt uveden do provozu.

               (6)

               Je proto nezbytné umožnit v příloze VI jak směrnice 96/48/ES, tak směrnice 2001/16/ES výrobci zažádat o hodnocení v rámci prvního kroku (fáze návrhu nebo výrobní fáze), která povedou k přechodným prohlášením k ověřování (ISV), vydaným oznámeným subjektem. Na základě takových ISV bude moci generální dodavatel nebo výrobce pro příslušnou fázi vypracovat návrh „ES prohlášení o přechodné shodě PI nebo subsystému“.

               (7)

               Směrnice 96/48/ES a 2001/16/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (8)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 21 směrnice Rady 96/48/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha VI směrnice 96/48/ES se nahrazuje zněním přílohy této směrnice.
   Článek 2
   Příloha VI směrnice 2001/16/ES se nahrazuje zněním přílohy této směrnice.
   Článek 3
   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 2. prosince 2007. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 1. června 2007.

            Za Komisi

         Jacques BARROT

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 6. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/50/ES (Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 114).

      (2)  Úř. věst. L 110, 20.4.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/50/ES.

      PŘÍLOHA

            „PŘÍLOHA VI
            POSTUP OVĚŘOVÁNÍ SUBSYSTÉMŮ
            1.   ÚVOD
            ES ověřování je postup, kterým oznámený subjekt kontroluje a osvědčuje, že subsystém:

                        —

                        je v souladu se směrnicí,

                        —

                        je v souladu s ostatními předpisy, které vyplývají ze Smlouvy, a může být uveden do provozu.

                  2.   FÁZE
            Kontrola subsystému probíhá v každé z těchto fází:

                        —

                        celkový návrh,

                        —

                        výroba: konstrukce subsystému, včetně např. inženýrských prací, výroby, montáže prvků či celkového nastavení,

                        —

                        závěrečné zkoušení subsystému.

                  V souvislosti s fází návrhu (včetně typových zkoušek) a výrobní fází může generální dodavatel (či výrobce) nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství nejprve zažádat o posouzení.
            V tomto případě oznámený subjekt, kterého si zvolí generální dodavatel (nebo výrobce), v návaznosti na tato posouzení vydává přechodná prohlášení k ověřování (intermediate statement verification, ISV). Tento subjekt pak pro příslušné fáze vyhotovuje ‚ES prohlášení o přechodné shodě subsystému‘.
            3.   CERTIFIKÁT
            Oznámený subjekt odpovědný za ES ověřování vydá certifikát o ověření, který je určen pro zadavatele nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství, který poté vypracuje ES prohlášení o ověření určené orgánu dozoru v členském státu, v němž je daný subsystém nainstalován nebo provozován.
            Oznámený subjekt příslušný pro ES ověřování hodnotí návrh a výrobu subsystému.
            Oznámený subjekt případně vezme v úvahu ‚přechodná prohlášení k ověřování‘ (ISV) a s cílem vydat certifikát ES o ověření provede:

                        —

                        kontrolu toho, zda

                                    —

                                    se na subsystém vztahují příslušná přechodná prohlášení k ověřování, pokud jde o návrh a výrobu, předaná generálnímu dodavateli (či výrobci), pokud generální dodavatel (či výrobce) požádal oznámený subjekt o tyto dvě fáze,

                                    —

                                    nebo zda tak, jak je subsystém vyroben, odpovídá všem hlediskům, na něž se vztahuje příslušné přechodné prohlášení k ověřování, pokud jde o návrh, předané generálnímu dodavateli (či výrobci), pokud generální dodavatel (či výrobce) požádal oznámený subjekt pouze o fázi návrhu;

                        —

                        ověření, zda prohlášení ISV správně odpovídají požadavku TSI, jakož i hodnocení prvků návrhu a výroby, na které se nevztahují přechodná prohlášení k ověřování, pokud jde o návrh a/nebo výrobu, předaná generálnímu dodavateli (či výrobci).

                  4.   SOUBOR TECHNICKÉ DOKUMENTACE
            Soubor technické dokumentace přiložený k prohlášení o ověření musí obsahovat:

                        —

                        pro infrastrukturu: stavební plány, zápisy o schválení zemních prací a výztuží, protokoly o zkouškách a kontrole betonu apod.,

                        —

                        pro ostatní subsystémy: celkové a podrobné výkresy v souladu s realizací, schémata elektrických obvodů a hydraulických obvodů, schémata ovládacích okruhů, popis systémů zpracování dat a automatických systémů, provozní a údržbářské příručky apod.,

                        —

                        seznam prvků interoperability podle článku 3, které jsou zahrnuty do subsystému,

                        —

                        kopie ES prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití, kterými musí být uvedené prvky opatřeny v souladu s článkem 13 směrnice, k nimž budou případně přiloženy příslušné výpočty a kopie protokolů o zkouškách a přezkoušeních provedených oznámenými subjekty na základě společných technických specifikací,

                        —

                        pokud jsou k dispozici, přechodná prohlášení k ověřování (ISV) a též ES prohlášení o přechodné shodě subsystému, které je/která jsou součástí certifikátu ES o ověření, včetně výsledku ověřování jejich platnosti ze strany oznámeného subjektu,

                        —

                        certifikát vydaný oznámeným subjektem odpovědným za ES ověřování a tímto subjektem stvrzený, k němuž budou přiloženy příslušné výpočty a kde bude uvedeno, že daný projekt je v souladu s touto směrnicí, a v případě potřeby budou uvedeny nevyřešené výhrady zaznamenané během vykonávání prací; k certifikátu by měly být přiloženy též protokoly o inspekci a zprávy o auditu vypracované týmž subjektem v souvislosti s jeho úkolem, jak je uvedeno v bodech 5.3 a 5.4.

                  5.   DOZOR

                        5.1

                        Účelem ES dozoru je zajistit, aby při výrobě subsystému byly plněny povinnosti vyplývající ze souboru technické dokumentace.

                        5.2

                        Oznámený subjekt odpovědný za kontrolu výroby musí mít stálý přístup na staveniště, do prostor určených pro výrobu, skladování a v případě potřeby do míst, kde probíhá prefabrikace, nebo do prostor určených pro zkoušení a obecně do veškerých prostor, jejichž návštěvu považuje za nezbytnou ke splnění svých úkolů. Zadavatel nebo jeho zplnomocněný zástupce ve Společenství zašle nebo dá zaslat oznámenému subjektu všechny dokumenty nezbytné k uvedenému účelu, zejména pak konstrukční plány a technické podklady týkající se subsystému.

                        5.3

                        Oznámený subjekt odpovědný za kontrolu realizace pravidelně provádí audity, aby potvrdil soulad se směrnicí. Osobám odpovědným za realizaci poskytne zprávu o auditu. Může požadovat, aby mu byla umožněna přítomnost při určitých fázích stavebních činností.

                        5.4

                        Kromě toho může oznámený subjekt uskutečnit neočekávané návštěvy na staveništi nebo v prostorách určených pro výrobu. Při těchto návštěvách může oznámený subjekt provést úplné nebo částečné audity. Osobám odpovědným za realizaci poskytne zprávu o inspekci a případně rovněž zprávu o auditu.

                  6.   PŘEDLOŽENÍ
            Úplný soubor technické dokumentace podle bodu 4 je uložen u zadavatele nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství společně s certifikátem o ověření vydaným oznámeným subjektem odpovědným za ověření provozuschopného subsystému. Soubor technické dokumentace je připojen k ES prohlášení o ověření, které zadavatel zašle orgánu dozoru v dotyčném členském státu.
            Kopii souboru technické dokumentace uchovává zadavatel po celou dobu životnosti subsystému. Bude zaslána každému členskému státu, který o to požádá.
            7.   ZVEŘEJNĚNÍ
            Každý oznámený subjekt pravidelně zveřejňuje příslušné informace týkající se:

                        —

                        přijatých žádostí o ES ověření,

                        —

                        vydaných či zamítnutých přechodných prohlášení k ověřování (ISV),

                        —

                        vydaných či zamítnutých certifikátů o ověření.

                  8.   JAZYK
            Soubor technické dokumentace a korespondence týkající se ES postupů ověřování se vypracují v úředním jazyce členského státu, v němž je ve Společenství zadavatel nebo jeho zplnomocněný zástupce usazen, nebo v jazyce jím akceptovaném.“


title: Směrnice Rady ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0496

Úřední věstník L 268 , 24/09/1991 S. 0056 - 0068 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 39 S. 0045  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 39 S. 0045

		Směrnice Radyze dne 15. července 1991,kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS(91/496/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že živá zvířata jsou uvedena na seznamu v příloze II ke Smlouvě;vzhledem k tomu, že stanovení zásad organizace veterinárních kontrol zvířat pocházejících ze třetích zemí na úrovni Společenství přispívá k zabezpečení nezávadného zásobování a k zajištění stability trhu a zároveň umožňuje harmonizovat opatření nezbytná k zajištění ochrany zdraví zvířat;vzhledem k tomu, že článek 23 směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách při obchodu s určitými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [3] zejména stanoví, že Rada musí přijmout pravidla a všeobecné zásady použitelné pro kontroly při dovozu zvířat, na něž se vztahuje uvedená směrnice, ze třetích zemí;vzhledem k tomu, že každá zásilka zvířat ze třetích zemí musí být při vstupu na území Společenství podrobena kontrole dokladů a kontrole totožnosti;vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny zásady, které budou platit v celém Společenství pro organizaci fyzických kontrol, jež mají být prováděny příslušnými veterinárními orgány, a pro důsledky těchto kontrol;vzhledem k tomu, že musí být přijata ustanovení o bezpečnostních mechanismech; že v této souvislosti musí být Komise schopna jednat, a to zejména formou návštěv dotyčných míst a přijímáním opatření, která odpovídají daným okolnostem;vzhledem k tomu, že pokud má kontrolní systém hladce fungovat, musí být stanoven postup schvalování a musí být kontrolována stanoviště hraniční kontroly a měly by být organizovány výměny úředníků pověřených prováděním kontrol živých zvířat pocházejících ze třetích zemí;vzhledem k tomu, že stanovení společných zásad na úrovni Společenství je nezbytnější tím spíše, že s ohledem na dotvoření vnitřního trhu mají být zrušeny vnitřní hraniční kontroly;vzhledem k tomu, že směrnice 89/662/EHS [4], 90/425/EHS a 90/675/EHS by měly být pozměněny tak, aby odpovídaly znění této směrnice;vzhledem k tomu, že se ukazuje nezbytné stanovit určitá přechodná opatření s omezeným trváním, aby se usnadnil přechod na nové kontrolní mechanismy stanovené touto směrnicí;vzhledem k tomu, že by Komise měla být pověřena úkolem přijmout prováděcí opatření k této směrnici,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Veterinární kontroly zvířat ze třetích zemí vstupujících na území Společenství jsou členské státy povinny provádět v souladu s touto směrnicí.2. Tato směrnice se nevztahuje na veterinární kontroly zvířat zájmového chovu, která doprovázejí cestující za nekomerčními účely, s výjimkou koňovitých.Článek 21. Pro účely této směrnice se použijí podle potřeby definice uvedené v článku 2 směrnice 90/425/EHS.2. Kromě toho:a) "kontrolou dokladů" se rozumí ověření veterinárních osvědčení nebo dokladů doprovázejících zvíře;b) "kontrolou totožnosti" se rozumí pouhé vizuální ověření vzájemné shody dokladů či osvědčení a příslušných zvířat, jakož i ověření přítomnosti a správnosti značek, které na sobě musí zvířata mít;c) "fyzickou kontrolou" se rozumí kontrola zvířete samotného, případně i včetně odběru a laboratorního vyšetření vzorků, a pokud je třeba, také další kontroly během karantény;d) "dovozcem" se rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která předvede zvířata k dovozu do Společenství;e) "zásilkou" se rozumí určité množství zvířat téhož druhu, na něž se vztahuje totéž veterinární osvědčení nebo doklad, přepravovaných tímtéž dopravním prostředkem a pocházejících z téže třetí země nebo z téže části takové země;f) "stanovištěm hraniční kontroly" se rozumí jakékoli kontrolní stanoviště nacházející se v bezprostřední blízkosti vnějších hranic některého z území uvedených v příloze I ke směrnici Rady 90/675/EHS ze dne 10. prosince 1990, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol produktů dovážených do Společenství ze třetích zemí [5], a navržené a schválené v souladu s článkem 6.KAPITOLA IOrganizace a důsledky kontrolČlánek 31. Členské státy zajistí, aby:a) dovozci byli povinni s předstihem jednoho pracovního dne informovat veterinární personál stanoviště hraniční kontroly, kde mají být zvířata předvedena, přičemž uvedou počet a druh zvířat a předpokládanou dobu přivezení zvířat;b) zvířata byla pod úředním dozorem dopravena přímo na stanoviště hraniční kontroly zmíněné v článku 6 nebo v případě potřeby do karanténního střediska podle druhé odrážky prvního pododstavce čl. 10 odst. 1;c) zvířata nesměla opustit takové kontrolní stanoviště nebo stanici, pokud, aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení přijatá postupem podle článku 23, není předložen důkaz:i) ve formě osvědčení uvedeného v druhé odrážce čl. 7 odst. 1 nebo v článku 8, které potvrzuje, že byly provedeny veterinární kontroly dotyčných zvířat v souladu s čl. 4 odst. 1 a odst. 2 písm. a), b) a d) a. s. články 8 a 9 ke spokojenosti příslušného orgánu;ii) že za veterinární kontroly bylo zaplaceno a případně že byla složena záloha na pokrytí možných výdajů uvedených v druhé a třetí odrážce čl. 10 odst. 1, čl. 10 odst. 6 a čl. 12 odst. 2;d) celní orgán nepovolil uvolnění do volného oběhu na územích uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, pokud, aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení, jež mají být přijata postupem podle článku 23, není předložen důkaz o splnění požadavků uvedených v písmenu c).2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.Článek 41. Členské státy zajistí, aby se bez ohledu na celní určení zvířat každá zásilka zvířat ze třetí země podrobila kontrole dokladů a kontrole totožnosti, kterou provede veterinární orgán na jednom ze stanovišť hraniční kontroly nacházejících se na některém z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS a k tomuto účelu schválených, aby tak bylo možno ověřit:- jejich původ,- následné místo jejich určení, zejména v případě tranzitu nebo v případě, že obchod s danými zvířaty není harmonizován na úrovni Společenství nebo že tato zvířata podléhají zvláštním požadavkům, které byly stanoveny rozhodnutím Společenství, jež se týká členského státu určení,- že údaje v osvědčeních nebo dokladech poskytují záruky požadované předpisy Společenství nebo v případě, že obchod s danými zvířaty není harmonizován na úrovni Společenství, záruky požadované podle vnitrostátních právních předpisů použitelných pro různé případy, spadající do působnosti této směrnice.2. Aniž jsou dotčeny výjimky na základě článku 8, úřední veterinární lékař musí provést fyzickou kontrolu zvířat předvedených na stanovišti hraniční kontroly. Taková kontrola musí zejména zahrnovat:a) klinické vyšetření zvířat, aby se veterinární lékař ujistil o tom, že zvířata odpovídají informacím uvedeným v doprovodném osvědčení nebo dokladu a že jsou klinicky zdravá.Postupem podle článku 23 mohou být za určitých podmínek a v souladu s pravidly, jež mají být stanovena stejným postupem, schváleny odchylky ze zásady individuálního klinického vyšetření určitých kategorií a druhů zvířat;b) případná laboratorní vyšetření, která jsou považována za nezbytná nebo která jsou stanovena předpisy Společenství;c) případné úřední vzorky, které mají být vyšetřeny na přítomnost reziduí a analyzovány co nejdříve;d) prověření, zda jsou splněny minimální požadavky stanovené směrnicí Rady 77/489/EHS ze dne 18. července 1977 o ochraně zvířat při mezinárodní přepravě [6].Pro účely následné kontroly podmínek přepravy a případně také kontroly splnění doplňkových požadavků hospodářství určení předá úřední veterinární lékař potřebné informace příslušným orgánům členského státu určení prostřednictvím systému výměny informací podle článku 20 směrnice 90/425/EHS.Úřednímu veterinárnímu lékaři může při provádění některých z těchto úkonů pomáhat kvalifikovaný, zvlášť vyškolený pomocný personál, pracující na jeho odpovědnost.3. Odchylně od ustanovení odstavců 1 a 2 však u zvířat, která jsou přivezena do přístavu nebo na letiště, jež se nachází na území uvedeném v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, je možno kontrolu totožnosti a fyzickou kontrolu provést v místě takového přístavu nebo letiště určení za předpokladu, že takový přístav nebo letiště má své stanoviště hraniční kontroly, jak je uvedeno v článku 6, a že zvířata případně pokračují v cestě stejnou lodí nebo letadlem. V takových případech příslušný orgán, který provedl kontrolu dokladů, buď přímo nebo prostřednictvím místního veterinárního orgánu informuje úředního veterinárního lékaře kontrolního stanoviště členského státu určení za pomoci systému výměny informací podle článku 20 směrnice 90/425/EHS o tom, že zvířata prošla daným kontrolním stanovištěm.4. Veškeré výdaje vzniklé v souvislosti s prováděním tohoto článku nese odesilatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od členského státu.5. Prováděcí pravidla k tomuto článku, včetně pravidel týkajících se vyškolení a kvalifikace asistentů, se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.Článek 5Vstup zvířat na některé z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS je zakázán, pokud kontroly prokáží, že:a) zvířata těch druhů, pro které byla pravidla dovozu harmonizována na úrovni Společenství, pocházejí — aniž jsou dotčeny zvláštní podmínky stanovené článkem 19 směrnice 90/426/EHS [7] o přemísťování a dovozu koňovitých pocházejících ze třetích zemí — z území nebo z části území třetí země, která není uvedena na seznamech vypracovaných v souladu s předpisy Společenství pro dotyčné druhy zvířat nebo z nichž je dovoz podle rozhodnutí Společenství zakázán;b) zvířata neuvedená v písmenu a) nesplňují požadavky stanovené vnitrostátními předpisy odpovídajícími jednotlivým případům spadajícím do působnosti této směrnice;c) zvířata jsou nakažena nebo jsou podezřelá z onemocnění nebo z nakažení přenosnou chorobou nebo chorobou představující nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat nebo z jakékoli jiného důvodu uvedeného v předpisech Společenství;d) vyvážející třetí země nesplňuje požadavky stanovené v předpisech Společenství;e) zvířata nejsou v takovém stavu, aby mohla pokračovat v cestě;f) veterinární osvědčení nebo doklad doprovázející zvířata nesplňuje podmínky stanovené na základě předpisů Společenství nebo, pokud předpisy nebyly harmonizovány, požadavky stanovené vnitrostátními předpisy odpovídajícími jednotlivým případům spadajícím do působnosti této směrnice.Podrobná pravidla pro uplatňování tohoto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.Článek 61. Stanoviště hraniční kontroly musí splňovat požadavky tohoto článku.2. Stanoviště hraniční kontroly:a) se musí nacházet v místech vstupu na některé z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS;Pokud je to vzhledem k zeměpisným poměrům nutné (např. kvůli poloze vykládacího mola (přístaviště), železniční stanice, přechodů apod.) a za předpokladu, že v takovém případě je kontrolní stanoviště dostatečně vzdáleno od hospodářství nebo jiných míst, kde jsou chována zvířata, která by se mohla přenosnými chorobami nakazit, může však být tolerováno umístění kontrolního stanoviště v určité vzdálenosti od místa vstupu na dané území;b) se musí nacházet v celní zóně umožňující vyřizovat další administrativní formality, včetně celních formalit souvisejících s dovozem;c) musí být navrženy a schváleny v souladu s odstavcem 3;d) musí podléhat pravomoci úředního veterinárního lékaře, který zodpovídá za prováděné kontroly. Úřednímu veterinárnímu lékaři může pomáhat zvlášť vyškolený pomocný personál, pracující na jeho odpovědnost.3. Do 1. ledna 1992 a jakmile bude vypracován užší seznam stanovišť hraniční kontroly příslušnými orgány jednotlivých států ve spolupráci s útvary Komise, která ověří, zda tato stanoviště splňují minimální požadavky stanovené v příloze A, členské státy předloží Komisi seznam stanovišť hraniční kontroly příslušných za provádění veterinárních kontrol zvířat a poskytnou následující informace:a) druh stanoviště hraniční kontroly:- přístav,- letiště,- silniční hraniční přechod,- železniční hraniční přechod;b) druh zvířat, která by mohla být kontrolována na daném stanovišti hraniční kontroly vzhledem k tomu, jaké vybavení a veterinární personál má k dispozici, přičemž je nutno uvést, jaká zvířata případně nemohou být na takových stanovištích hraniční kontroly kontrolována, a pro evidované koňovité také úřední hodiny zvlášť schváleného stanoviště hraniční kontroly;c) personál určený k provádění veterinárních kontrol:- počet úředních veterinárních lékařů, přičemž v kteroukoli dobu, kdy je stanoviště hraniční kontroly otevřeno, musí být ve službě alespoň jeden úřední veterinární lékař,- počet zvlášť vyškolených pomocných veterinárních pracovníků nebo asistentů;d) popis vybavení a prostor, které jsou k dispozici pro provádění:- kontroly dokladů,- fyzické kontroly,- odběru vzorků,- všeobecných vyšetření stanovených v čl. 4 odst. 2 písm. b),- zvláštních vyšetření nařízených úředním veterinárním lékařem;e) kapacita prostor pro případné ustájení zvířat do té doby, než jsou k dispozici výsledky vyšetření;f) druh vybavení umožňujícího rychlou výměnu informací zejména s jinými stanovišti hraniční kontroly;g) význam objemu obchodu (druhy a počty zvířat procházejících tímto stanovištěm hraniční kontroly).4. Ve spolupráci s příslušnými orgány jednotlivých států provede Komise inspekci stanovišť hraniční kontroly určených v souladu s odstavcem 3, aby se ujistila, že předpisy o veterinárních kontrolách jsou uplatňovány jednotně a jednotlivá stanoviště hraniční kontroly mají skutečně k dispozici potřebnou infrastrukturu a splňují minimální požadavky stanovené v příloze A.Komise do 1. ledna 1992 předloží Stálému veterinárnímu výboru zprávu o výsledku inspekce zmíněné v prvním pododstavci spolu s návrhy, které berou v úvahu závěry uvedené zprávy, aby mohl být vypracován seznam stanovišť hraniční kontroly Společenství. Tento seznam se schvaluje a následně aktualizuje postupem podle článku 22.Výše zmíněná zpráva se zabývá jakýmikoli problémy, na něž by určité členské státy mohly narazit, pokud by vytvořením užšího seznamu zmíněného v prvním pododstavci odstavce 3 došlo k 1. červenci 1992 k vyřazení velkého počtu stanovišť hraniční kontroly.S ohledem na takový případný problém mohou být některá ze stanovišť hraniční kontroly ponechána v činnosti a může jim být poskytnuta nejvýše tříletá lhůta k tomu, aby splnila požadavky této směrnice, co se týče jejich vybavení a infrastruktury.Komise zveřejní seznam schválených stanovišť hraniční kontroly a jeho případné aktualizace v Úředním věstníku Evropských společenství.5. V případě potřeby se prováděcí pravidla k tomuto článku stanoví postupem podle článku 23.Článek 71. Pokud zvířata těch druhů, pro které byla pravidla dovozu harmonizována na úrovni Společenství, nemají být uvedena na trh na území členského státu, který provedl kontroly uvedené v článku 4, potom, aniž jsou dotčeny zvláštní požadavky použitelné u evidovaných koňovitých, které doprovází doklad totožnosti stanovený směrnicí 90/427/EHS [8], úřední veterinární lékař:- dotyčné osobě poskytne jednu nebo — pokud se zásilka zvířat dělí — několik jednotlivě ověřených kopií originálů osvědčení týkajících se daných zvířat; doba platnosti těchto kopií nepřesáhne 10 dnů,- vydá osvědčení odpovídající vzoru, který vypracuje Komise postupem podle článku 23, v němž se potvrzuje, že kontroly uvedené v čl. 4 odst. 1 a 2 písm. a), b) a d) byly provedeny ke spokojenosti úředního veterinárního lékaře, a v němž je uveden druh odebraných vzorků a výsledky případných laboratorních vyšetření nebo předpokládaný termín, kdy budou takové výsledky k dispozici,- si ponechá originál(y) osvědčení, jež doprovází daná zvířata.2. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 23.3. Jakmile zvířata prošla přes stanoviště hraniční kontroly, obchod se zvířaty uvedenými v odstavci 1, jimž byl povolen vstup na území uvedená v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, se provádí v souladu s pravidly veterinárních kontrol stanovenými směrnicí 90/425/EHS.Informace, které příslušný orgán místa určení poskytuje prostřednictvím systému výměny informací podle článku 20 směrnice 90/425/EHS, musí zejména uvádět, zda:- jsou zvířata určena pro členský stát nebo území se zvláštními požadavky,- byly odebrány vzorky, avšak výsledky vyšetření v okamžiku, kdy dopravní prostředek se zvířaty opouští stanoviště hraniční kontroly, nejsou ještě známy.Článek 8A. Členské státy zajistí, aby:1. veterinární kontroly při dovozu zvířat těch druhů, na které se nevztahuje příloha A ke směrnici 90/425/EHS, byly prováděny v souladu s následujícími ustanoveními:a) pokud jsou zvířata předvedená přímo na jednom ze stanovišť hraniční kontroly členského státu, který je chce dovézt, potom zvířata na tomto místě podstoupí veškeré kontroly uvedené v článku 4;b) pokud jsou zvířata předváděna na stanovišti hraniční kontroly v jiném členském státu, potom na základě předchozího souhlasu tohoto členského státu:i) se na takovém kontrolním stanovišti provádějí buď všechny kontroly uvedené v článku 4 jménem členského státu určení, aby bylo zejména zajištěno splnění jeho veterinárních požadavků,ii) nebo, v případě dohody mezi příslušnými ústředními orgány obou členských států a případně tranzitního členského státu nebo států, se na takovém kontrolním stanovišti provádějí pouze kontroly uvedené v čl. 4 odst. 1, přičemž kontroly uvedené v čl. 4 odst. 2 se v tomto případě provádějí v členském státu určení.Ve druhém z uvedených případů však zvířata mohou stanoviště hraniční kontroly, kde se provádí kontrola dokladů a kontrola totožnosti, opustit pouze v zapečetěných vozidlech a teprve poté, co úřední veterinární lékař:- na kopii nebo — pokud se zásilka zvířat dělí — na kopiích originálů osvědčení uvede, že zvířata prošla daným kontrolním stanovištěm a že byla provedena příslušná kontrola,- prostřednictvím systému výměny informací podle článku 20 směrnice 90/425/EHS uvědomí veterinární orgán místa určení nebo případně i tranzitního členského státu nebo států, že zvířata prošla daným kontrolním stanovištěm,- bez ohledu na ustanovení čl. 3 odst. 1 písm. c) příslušný celní orgán uvědomí stanoviště hraniční kontroly o tom, že daná zvířata mohou být propuštěna.V případě zvířat určených na porážku mohou členské státy použít pouze postup uvedený pod bodem i).Členské státy uvědomí Komisi a zástupce ostatních členských států v rámci Stálého veterinárního výboru o případech použití postupu uvedeného pod bodem ii);2. do té doby, než budou přijata zvláštní rozhodnutí stanovená na základě předpisů Společenství, dovoz zvířat, s nimiž je sice obchod harmonizován na úrovni Společenství, ale která pocházejí ze třetí země, pro kterou ještě nebyly stanoveny jednotné veterinární podmínky, podléhal následujícím podmínkám:- zvířata musí pobývat ve třetí zemi, z níž jsou odesílána, nejméně po dobu odpovídající lhůtám stanoveným v čl. 10 odst. 1 směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat, ovcí a koz, čerstvého masa nebo masných výrobků ze třetích zemí [9],- zvířata musí podstoupit kontroly stanovené v článku 4,- zvířata nesmějí opustit stanoviště hraniční kontroly nebo karanténní středisko, pokud tyto kontroly neprokáží, že zvířata nebo zásilka zvířat:i) buď, aniž jsou dotčeny zvláštní požadavky vztahující se na dotyčné třetí země v souvislosti s nákazami, které se ve Společenství nevyskytují, splňují veterinární požadavky použitelné pro obchod se zvířaty dotyčných druhů stanovené směrnicemi uvedenými v příloze A ke směrnici 90/425/EHS nebo veterinární požadavky stanovené směrnicí 72/462/EHS,ii) nebo, v souvislosti s jednou nebo více konkrétními nákazami, splňují podmínky vzájemného uznávání rovnocennosti požadavků dané třetí země a požadavků Společenství postupem podle článku 23,- pokud jsou zvířata určena pro členský stát, který využívá doplňkové záruky uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. e) bodu iii) a iv) směrnice 90/425/EHS, musí vyhovovat příslušným požadavkům stanoveným pro obchod uvnitř Společenství,- poté, co zvířata prošla stanovištěm hraniční kontroly, musí být dopravena na jatka určení, pokud se jedná o jatečná zvířata, nebo do hospodářství určení, pokud se jedná o plemenná či užitková zvířata nebo o vodní živočichy;3. pokud kontroly uvedené v bodech 1 a 2 prokáží, že zvíře nebo zásilka zvířat nevyhovuje požadavkům stanoveným v těchto dvou bodech, nesmí zvíře nebo zásilka zvířat opustit stanoviště hraniční kontroly nebo karanténní středisko a uplatní se článek 12;4. pokud zvířata zmíněná v bodu 1 nejsou určena k uvedení na trh na území členského státu, který provedl veterinární kontroly, uplatní se článek 7 a zejména ta jeho ustanovení, která se týkají vydávání osvědčení;5. plemenná a užitková zvířata zůstanou na místě určení pod úředním dozorem příslušných veterinárních orgánů. Po skončení doby pozorování, jejíž délka se stanoví postupem uvedeným v článku 23, mohou být zvířata předmětem obchodu uvnitř Společenství za podmínek stanovených směrnicí 90/425/EHS.Jatečná zvířata na jatkách určení podléhají předpisům Společenství, které se týkají porážky zvířat dotyčného druhu.B. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.Článek 91. Členské státy povolí tranzit zvířat z jedné třetí země do jiné třetí země za předpokladu, že:a) taková přeprava již byla dříve povolena úředním veterinárním lékařem na stanovišti hraniční kontroly toho členského státu, na jehož území musí být zvířata předvedena, aby tam mohla podstoupit kontroly uvedené v článku 4, a případně také příslušným ústředním orgánem tranzitního členského státu nebo států;b) dotyčný subjekt předloží doklad o tom, že první ze třetích zemí, kam jsou zvířata zasílána po tranzitu přes některé z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, se zavazuje, že za žádných okolností neodmítne nebo nepošle zpět zvířata, jejichž dovoz nebo tranzit povolila, a že se zavazuje na územích uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS dodržovat předpisy Společenství o ochraně během přepravy;c) kontrola uvedená v článku 4 prokázala ke spokojenosti veterinárního lékaře, případně poté, co zvířata prošla karanténním střediskem, že zvířata splňují požadavky této směrnice nebo, pokud se jedná o zvířata uvedená v příloze A ke směrnici 90/425/EHS, že poskytují veterinární záruky uznávané za použití postupu uvedeného v článku 23 jako přinejmenším rovnocenné takovým požadavkům;d) skutečnost, že zvířata prošla daným kontrolním stanovištěm, příslušný orgán na stanovišti hraniční kontroly oznámí příslušným orgánům tranzitního členského státu nebo států a stanovišti hraniční kontroly, na kterém zvířata opouštějí území Společenství, prostřednictvím systému výměny informací zmíněného v čl. 12 odst. 4 druhém pododstavci;e) v případě průchodu (průvozu) zvířat přes některé z území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS se takový tranzit provádí za použití celního tranzitního postupu Společenství (externí tranzit) nebo jakéhokoli jiného celního tranzitního postupu stanoveného předpisy Společenství; jediné způsoby zacházení se zvířaty, které jsou během tranzitu povoleny, jsou takové, které se provádějí v místě vstupu nebo opuštění některého z území uvedených v příloze I, a dále činnosti nutné k zajištění dobrých životních podmínek přepravovaných zvířat.2. Veškeré výdaje vzniklé uplatněním tohoto článku nese odesilatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od členského státu.Článek 101. V případech, kdy předpisy Společenství nebo vnitrostátní předpisy platné v místě určení, v oblastech, kde nedošlo k harmonizaci a v souladu se všeobecnými ustanoveními Smlouvy, stanoví, že živá zvířata mají být umístěna do karantény nebo izolace, může taková karanténa nebo izolace probíhat:- u jiných chorob než kulhavka a slintavka, vzteklina a newcastleská choroba v karanténním středisku, které se nachází ve třetí zemi původu za předpokladu, že bylo schváleno postupem podle článku 22 a je pravidelně kontrolováno veterinárními znalci Komise,- v karanténním středisku, které se nachází na území Společenství splňujícím požadavky stanovené v příloze B,- v hospodářství určení.Zvláštní bezpečnostní opatření, která je nutno dodržovat během přepravy mezi karanténními středisky, farmami původu a farmami určení a stanovišti hraniční kontroly, jakož i v rámci karanténních středisek zmíněných v první odrážce předchozího pododstavce, mohou být přijata postupem podle článku 23.2. Pokud úřední veterinární lékař příslušný pro stanoviště hraniční kontroly nařídí umístění zvířat do karantény, musí tato karanténa proběhnout v závislosti na nebezpečí zjištěném úředním veterinárním lékařem:- buď na samotném stanovišti hraniční kontroly nebo v jeho bezprostřední blízkosti,- nebo v hospodářství určení,- nebo v karanténním středisku, které se nachází v blízkosti hospodářství určení.3. Všeobecné podmínky, které mají splňovat karanténní střediska zmíněná v první a druhé odrážce odstavce 1, jsou stanoveny v příloze B.Zvláštní podmínky schvalování pro jednotlivé druhy zvířat se stanoví postupem podle článku 23.4. Schvalování a následná aktualizace seznamu karanténních středisek uvedených v první a druhé odrážce odstavce 1 a v první odrážce odstavce 2 se musí provádět postupem podle článku 22. Karanténní střediska podléhají kontrole stanovené v článku 19.Seznam karanténních středisek a jeho případné aktualizace Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.5. Druhý pododstavec odstavce 1 a odstavec 3 a 4 se nevztahují na karanténní střediska, která jsou určena výhradně pro zvířata uvedená v čl. 8 odst. A bodu 1.6. Veškeré výdaje vzniklé v souvislosti s prováděním tohoto článku nese odesilatel, příjemce nebo jejich zástupce bez nároku na náhradu od členského státu.7. Do 1. ledna 1996 Komise předloží Radě zprávu, případně doplněnou příslušnými návrhy, o potřebě karanténních středisek Společenství a finanční podpoře Společenství na jejich činnost.Článek 111. Aniž jsou dotčena ostatní ustanovení této kapitoly, v případě podezření, že nejsou dodržovány veterinární právní předpisy, nebo v případě pochybností o totožnosti zvířete, provede úřední veterinární lékař nebo příslušný orgán jakékoli veterinární kontroly, které považuje za vhodné.2. Členské státy přijmou vhodná správní nebo trestněprávní opatření postihující jakékoli porušování veterinárních právních předpisů fyzickými nebo právnickými osobami v případě zjištění, že dochází k porušování předpisů Společenství, zejména pokud se zjistí, že vystavená osvědčení nebo doklady neodpovídají skutečnému stavu zvířat, že identifikační značky neodpovídají příslušným předpisům nebo, že zvířata nebyla předvedena k prohlídce na stanovišti hraniční kontroly nebo že zvířata nebyla zaslána do původně zamýšleného místa určení.Článek 121. Pokud kontroly uvedené v této směrnici prokáží, že některé zvíře nevyhovuje požadavkům stanoveným v předpisech Společenství nebo – v oblastech, které dosud nebyly harmonizovány — požadavkům stanoveným ve vnitrostátních předpisech, případně pokud takové kontroly odhalí nějakou nesrovnalost, příslušný orgán po projednání s dovozcem nebo jeho zástupcem rozhodne:a) že zvířata mají být ustájena, nakrmena a napojena a v případě potřeby ošetřena nebob) že zvířata mají být případně umístěna do karantény nebo že zásilka má být izolována neboc) že zásilka zvířat má být ve lhůtě, kterou stanoví příslušný správní orgán daného státu, odeslána zpět mimo území uvedená v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, pokud to zdravotní stav zvířat nebo požadavky na zabezpečení dobrých životních podmínek zvířat dovolují.V takovém případě úřední veterinární lékař stanoviště hraniční kontroly musí:- informovat ostatní stanoviště hraniční kontroly v souladu s ustanovením článku 4, že zásilka byla odmítnuta, a uvést zjištěná porušení předpisů,- v rámci opatření, která budou přijata postupem podle článku 23, zrušit veterinární osvědčení nebo doklad doprovázející odmítnutou zásilku,- v intervalech, které budou stanoveny, informovat Komisi prostřednictvím příslušného ústředního orgánu o povaze a četnosti zjištěných porušení předpisů.Jestliže není možné odeslat zásilku zpět, zejména s ohledem na dobré životní podmínky zvířat, úřední veterinární lékař- po dohodě s příslušným orgánem a po vyšetření před porážkou může povolit porážku zvířat k lidské spotřebě za podmínek stanovených předpisy Společenství,- jinak musí nařídit porážku zvířat k jiným účelům než k lidské spotřebě nebo musí nařídit zneškodnění jatečných těl, přičemž stanoví podmínky týkající se kontroly použití takto získaných produktů.Příslušný ústřední orgán informuje Komisi o případech použití těchto odchylek podle článku 4.Komise o takových případech pravidelně informuje Stálý veterinární výbor.2. Dovozce nebo jeho zástupce uhradí výdaje vzniklé uplatněním opatření uvedených v odstavci 1, jakož i výdaje související s likvidací zásilky nebo s využitím masa k jiným účelům.Výnos z prodeje produktů zmíněných v odst. 1 písm. c) třetím pododstavci musí být vrácen majiteli zvířat nebo jeho zástupci po odečtení výše uvedených výdajů.3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.4. Příslušné orgány členských států, stanoviště hraniční kontroly a Komise budou informovány v rámci programu rozvoje počítačového zpracování postupů veterinárních kontrol.Za tímto účelem Komise postupem podle článku 23 zavede systém počítačového zpracování dat spojující služebny stanovišť hraniční kontroly a příslušné veterinární orgány Komise a obsahující veškeré údaje o dovozu zvířat ze třetích zemí (projekt Shift), který bude propojen se systémem výměny informací mezi veterinárními orgány podle článku 20 směrnice 90/425/EHS.5. Příslušné orgány v případě potřeby sdělí jakékoli informace, které mají k dispozici, v souladu se směrnicí Rady 89/608/EHS ze dne 21. listopadu 1989 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a o spolupráci těchto orgánů s Komisí k zabezpečení správného uplatňování veterinárních a zootechnických předpisů [10].Článek 13Postupem podle článku 23 Komise na základě plánů zmíněných v druhém pododstavci přijme předpisy upravující dovoz jatečných zvířat určených pro místní spotřebu a dovoz plemenných nebo užitkových zvířat v určitých částech území uvedených v příloze I ke směrnici 90/675/EHS zohledňující přirozená omezení specifická pro tato území včetně jejich značné vzdálenosti od pevninské části území Společenství.Za tím účelem členské státy nejpozději do 31. prosince 1991 předloží Komisi plány stanovující postupy provádění kontrol při dovozu zvířat ze třetích zemí do oblastí zmíněných v prvním pododstavci. V těchto plánech musí být uvedeny kontroly, které mají zajistit, aby zvířata dovezená na dotyčná území nebo produkty získané z těchto zvířat nebyly za žádných okolností odesílány do jiných částí území Společenství.Článek 14Za účelem provádění kontrol uvedených v čl. 7 odst. 3 této směrnice se identifikace a evidence stanovená v čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 90/425/EHS musí, s výjimkou jatečných zvířat a evidovaných koňovitých, provádět v místě určení zvířat, případně po uplynutí pozorovací doby stanovené v čl. 8 odst. A bodu 5 této směrnice.Postupy pro identifikaci nebo označování jatečných zvířat se stanoví postupem podle článku 23.Článek 151. Při dovozu zvířat uvedených v této směrnici členské státy vybírají veterinární poplatek za účelem pokrytí výdajů souvisejících s veterinárními vyšetřeními a kontrolami podle článků 4, 5 a 8.2. Rada na návrh Komise do 1. července 1992 kvalifikovanou většinou rozhodne o výši poplatků zmíněných v prvním odstavci a o prováděcích pravidlech a zásadách této směrnice, jakož i o možných výjimkách.Článek 16Postupem podle článku 23 a na recipročním základě, aniž by tím byla dotčena možnost provádět kontroly dodržování požadavků na dobré životní podmínky zvířat během přepravy, může být rozhodnuto, že za určitých podmínek lze kontroly totožnosti a/nebo fyzické kontroly provádět méně často, a to zejména s ohledem na výsledky kontrol prováděných před přijetím této směrnice.Při přiznávání odchylek tohoto druhu vezme Komise v úvahu následující kritéria:a) záruky poskytované dotyčnou třetí zemí ohledně dodržování požadavků Společenství, a zejména ustanovení směrnic 72/462/EHS a 90/426/EHS;b) nákazová situace u zvířat v dotyčné třetí zemi;c) informace o nákazové situaci v dotyčné třetí zemi;d) povaha opatření přijatých danou třetí zemí za účelem sledování a tlumení chorob;e) struktura a pravomoci veterinární správy;f) předpisy o schvalování určitých látek a dodržování požadavků stanovených v článku 7 směrnice Rady 86/469/EHS ze dne 16. září 1986 o vyšetřování zvířat a čerstvého masa na přítomnost reziduí [11];g) výsledky veterinárních kontrol Společenství;h) výsledky provedených dovozních kontrol.Článek 17Práva na podání opravných prostředků proti rozhodnutím příslušných orgánů stanovená v platných právních předpisech jednotlivých členských států nejsou touto směrnicí dotčena.Rozhodnutí příslušného orgánu členského státu určení a důvody takového rozhodnutí je nutno oznámit dotyčnému dovozci nebo jeho zástupci.Pokud o to dotyčný dovozce nebo jeho zástupce požádá, obdrží zmíněná rozhodnutí a jejich zdůvodnění písemně spolu s poučením o právech na podání opravného prostředku, která může využít podle právních předpisů platných v tom členském státu, kde se nachází dané stanoviště hraniční kontroly, jakož i o odpovídajícím postupu a lhůtách.KAPITOLA IIBezpečnostní ustanoveníČlánek 181. Pokud se některá z chorob uvedených ve směrnici Rady 82/894/EHS ze dne 21. prosince 1982 o hlášení nákaz zvířat ve Společenství [12], zoonóza nebo jiná choroba či příznak, který může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země nebo pokud si to vyžaduje jiný vážný veterinární důvod, může Komise, zejména na základě zjištění svých veterinárních znalců a v závislosti na závažnosti situace, ze svého podnětu nebo na žádost některého členského státu neodkladně přijmout některé z následujících opatření:- pozastavit dovoz pocházející z celého území dotyčné třetí země nebo z některé jeho části, případně z tranzitní třetí země,- stanovit zvláštní podmínky týkající se zvířat pocházejících z celého území dotyčné třetí země nebo z některé jeho části.2. Pokud některá z kontrol uvedených v této směrnici prokáže, že zásilka zvířat může představovat ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, příslušný veterinární orgán okamžitě přijme následující opatření:- zásilku zabaví a zlikviduje,- v souladu s čl. 12 odst. 4 okamžitě informuje ostatní stanoviště hraniční kontroly a Komisi o zjištěných skutečnostech a také o původu zvířat.3. V případě uvedeném v odstavci 1 může Komise přijmout prozatímní ochranná opatření týkající se zvířat, na která se vztahují ustanovení článku 9.4. Zástupci Komise mohou podniknout okamžitou návštěvu na místě.5. V případě, že některý členský stát oficiálně informuje Komisi o potřebě přijmout bezpečnostní opatření a Komise nepoužije ustanovení odstavce 1 a 3 ani záležitost nepředloží Stálému veterinárnímu výboru v souladu s odstavcem 6, může tento členský stát přijmout prozatímní ochranná opatření týkající se dotyčných zvířat.Pokud členský stát v souladu s ustanovením tohoto odstavce přijme prozatímní ochranná opatření týkající se třetí země, informuje o tom ostatní členské státy a Komisi v souladu s ustanovením čl. 12 odst. 5.6. Záležitost je nutno do deseti pracovních dnů předložit Stálému veterinárnímu výboru v souladu s ustanoveními článku 22, aby mohla být prodloužena, pozměněna nebo zrušena opatření uvedená v odstavcích 1, 3 a 5.7. Rozhodnutí prodloužit, pozměnit nebo zrušit opatření učiněná na základě odstavců 1, 2, 3 a 6 se přijímají postupem podle článku 22.8. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.KAPITOLA IIIKontrolaČlánek 191. Veterinární znalci Komise v součinnosti s příslušnými orgány jednotlivých zemí a v rozsahu potřebném k zajištění jednotného uplatňování požadavků této směrnice mohou ověřovat, zda stanoviště hraniční kontroly schválená v souladu s ustanovením článku 6 a karanténní střediska schválená v souladu s ustanovením článku 10 splňují příslušná kritéria uvedená v přílohách A a B.2. Veterinární znalci Komise mohou v součinnosti s příslušnými orgány provádět kontroly přímo na místě.3. Členský stát, na jehož území kontrola probíhá, poskytne veterinárním znalcům Komise veškerou pomoc, o kterou při plnění svých úkolů požádají.4. Komise informuje členské státy o výsledku kontrol.5. Pokud se Komise domnívá, že je to vzhledem k výsledku kontrol nutné, projedná situaci v rámci Stálého veterinárního výboru. Komise může přijmout potřebná rozhodnutí postupem podle článku 22.6. Komise sleduje další vývoj; s ohledem na tento vývoj a postupem podle článku 22 může pozměnit nebo odvolat rozhodnutí zmíněná v odstavci 5.7. Prováděcí pravidla k tomuto článku se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.Článek 20Pokud na základě kontrol provedených na místě, kde probíhá obchod se zvířaty, dojde příslušný orgán členského státu k názoru, že na stanovišti hraniční kontroly jiného členského státu nejsou ustanovení této směrnice dodržována, neprodleně se spojí s příslušným orgánem dotyčného členského státu.Tento orgán je povinen podniknout veškerá nezbytná opatření a informovat příslušný orgán prvního členského státu o druhu provedených kontrol i přijatých rozhodnutí a tato rozhodnutí zdůvodnit.Jestliže se příslušný orgán prvního členského státu domnívá, že taková opatření jsou nedostatečná, zváží spolu s příslušným orgánem druhého členského státu možnosti a prostředky, jimiž by se dala situace vyřešit, a v případě potřeby podnikne i návštěvu dotyčného členského státu.Pokud kontroly uvedené v prvním pododstavci prokáží opakované nedodržování této směrnice, je příslušný orgán členského státu určení povinen informovat příslušné orgány ostatních členských států.Na žádost příslušného orgánu členského státu určení nebo ze svého vlastního podnětu musí Komise vyslat na území dotyčného členského státu kontrolní tým, a to v součinnosti s příslušnými vnitrostátními orgány. V závislosti na typu zjištěných porušení předpisů může kontrolní tým zůstat v dotyčném členském státu až do přijetí rozhodnutí zmíněných v posledním pododstavci.Do té doby, než Komise předloží svá zjištění, musí dotyčný členský stát na žádost členského státu určení zintenzívnit kontroly na dotyčném stanovišti hraniční kontroly nebo v karanténním středisku.Členský stát určení může ze své strany zintenzívnit kontroly zvířat přicházejících z těchto míst.Na žádost jednoho ze dvou dotyčných členských států a postupem podle článku 22 je Komise v případě, že kontrola uvedená v pátém pododstavci potvrdí existenci daných nedostatků, povinna přijmout vhodná opatření. Tato opatření musí být co nejdříve potvrzena nebo revidována stejným postupem.Článek 211. Každý členský stát vypracuje program vzájemné výměny personálu určeného k provádění veterinárních kontrol zvířat pocházejících ze třetích zemí.2. Komise a členské státy koordinují programy uvedené v odstavci 1 v rámci Stálého veterinárního výboru.3. Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k realizaci programů vzniklých na základě koordinace uvedené v odstavci 2.4. Stálý veterinární výbor na základě zpráv vypracovaných jednotlivými členskými státy každoročně projedná postup provádění těchto programů.5. Členské státy vezmou při dalším zlepšování a rozvoji výměnných programů v úvahu získané zkušenosti.6. Společenství může na podporu účinného rozvoje výměnných programů přidělit finanční příspěvek. Podmínky udělování takových příspěvků a odhadovanou částku z celkového rozpočtu Evropských společenství stanoví rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti [13].7. Prováděcí pravidla k odstavcům 1, 4 a 5 se v případě potřeby stanoví postupem podle článku 23.KAPITOLA IVVšeobecná ustanoveníČlánek 22V případě odkazu na postup stanovený v tomto článku se postupuje v souladu s článkem 17 směrnice 89/662/EHS.Článek 23V případě odkazu na postup stanovený v tomto článku se postupuje v souladu s článkem 18 směrnice 89/662/EHS.Článek 24Přílohy této směrnice se v případě potřeby upravují postupem podle článku 23.Článek 25Touto směrnicí nejsou dotčeny povinnosti vyplývající z celních předpisů.Článek 261. Články 12 a 28 směrnice 72/462/EHS se zrušují.Do doby, než budou přijata rozhodnutí uvedená v článcích 5 a 6 této směrnice, se nadále použijí právní předpisy přijaté na základě článku 12 směrnice 72/462/EHS.2. Články 20 a 21 směrnice 90/426/EHS a články 27 a 29 odst. 2 směrnice 90/539/EHS se zrušují.Článek 271. Směrnice 89/662/EHS se mění takto:a) v textu čl. 19 odst. 2 se datum "31. prosince 1992" nahrazuje datem "31. prosince 1996";b) článek 22 se nahrazuje takto:"Článek 22Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí ke dni 1. července 1992."2. Směrnice 90/425/EHS se mění následujícím způsobem:a) článek 7 se nahrazuje tímto:"Článek 71. Členské státy zajistí, aby během kontrol prováděných na místech, přes která mohou být zvířata a produkty uvedené v příloze I a pocházející ze třetí země přiváženy na území uvedená v příloze I ke směrnici 90/675/EHS, tzn. v místech jako jsou přístavy, letiště a kontrolní stanoviště na hranicích se třetími zeměmi, byla podniknuta následující opatření:a) aby byla provedena kontrola osvědčení nebo dokladů doprovázejících zvířata a produkty;b) aby zvířata a produkty ze Společenství podléhaly pravidlům kontroly stanoveným v článku 5;c) aby produkty ze třetích zemí podléhaly pravidlům stanoveným směrnicí 90/675/EHS;d) aby zvířata ze třetích zemí podléhala pravidlům stanoveným směrnicí 91/496/EHS.2. Od 1. ledna 1993 však odchylně od ustanovení odstavce 1 veškerá zvířata nebo produkty převážené dopravním prostředkem zajišťujícím pravidelné a přímé spojení mezi dvěma zeměpisnými body uvnitř Společenství, podléhají pravidlům kontroly stanoveným v článku 5.";b) článek 23 se nahrazuje tímto:"Článek 23Rada na základě zprávy Komise — případně doplněné příslušnými návrhy, o kterých Rada rozhodne kvalifikovanou většinou — znovu zhodnotí:- ustanovení článku 10 a čl. 5 odst. 2 písm. a) do 1. ledna 1993,- ostatní ustanovení do 1. ledna 1996.";c) v článku 26:v prvním pododstavci se bod ii) nahrazuje tímto:"ii) ostatní ustanovení této směrnice ke dni 1. července 1992.";druhý pododstavec se vypouští.3. Směrnice 90/675/EHS se mění takto:a) v článku 19 se odstavec 6 nahrazuje tímto:"6. Záležitost je nutno do deseti pracovních dnů předložit Stálému veterinárnímu výboru v souladu s ustanovením článku 23, aby mohla být rozšířena, pozměněna nebo odvolána opatření uvedená v odstavcích 1, 3 a 5. Postupem podle článku 23 je také možno přijmout další potřebná rozhodnutí včetně takových, která se týkají pohybu produktů uvnitř Společenství a jejich tranzitu.";b) v článku 32 se datum "31. prosince 1991" nahrazuje datem "1. července 1992".Článek 28Postupem podle článku 23 může Komise na tři roky přijmout dočasná opatření potřebná k usnadnění přechodu na nové kontrolní mechanismy stanovené touto směrnicí.Článek 29Členské státy mohou využít finanční podporu Společenství uvedenou v článku 38 prováděcího rozhodnutí 90/424/EHS k této směrnici, zejména k vytvoření sítí pro výměnu informací mezi veterinárními službami a stanovišti hraniční kontroly.Článek 301. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s:a) ustanoveními čl. 6 odst. 3 a článků 13, 18 a 21 ke dni 1. prosince 1991;b) ostatními ustanoveními této směrnice ke dni 1. července 1992.Členské státy o tom neprodleně uvědomí Komisi.Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Prováděcí pravidla k této směrnici, a zejména pravidla týkající se ustanovení čl. 8 odst. 3, se stanoví a systém uvedený v druhém pododstavci čl. 12 odst. 4 se uvede v účinnost ke dni 1. července 1992.Pokud nelze datum uvedené v předchozím pododstavci dodržet, je nutno k tomuto datu přijmout přechodná opatření stanovená v článku 28.Článek 31Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. července 1991.Za RadupředsedaP. Bukman[1] Úř. věst. C 89, 6.4.1991, s. 5[2] Úř. věst. C 183, 15. 7. 1991[3] Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 29. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/174/ES (Úř. věst. L 85, 5.4.1991, s. 37).[4] Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 13.[5] Úř. věst. L 373, 31.12.1990, s. 1[6] Úř. věst. L 200, 8.8.1977, s. 10[7] Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 42.[8] Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 55.[9] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/266/EHS (Úř. věst. L 134, 29.5.1991, s. 45).[10] Úř. věst. L 351, 2.12.1989, s. 34.[11] Úř. věst. L 275, 26.9.1986, s. 36.[12] Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 58. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 90/134/EHS (Úř. věst. L 76, 22.3.1990, s. 23).[13] Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 19. Rozhodnutí pozměněné rozhodnutím 91/133/EHS (Úř. věst. L 66, 13.3.1991, s. 18).--------------------------------------------------PŘÍLOHA AVšeobecné podmínky pro schvalování stanovišť hraniční kontrolyAby stanoviště hraniční kontroly obdržela schválení Společenství, musí mít k dispozici:1. zvlášť vyčleněný příjezdový pruh pro přepravu živých zvířat, aby zvířata byla ušetřena zbytečného čekání;2. zařízení (která musí být snadno čistitelná a dezinfikovatelná) k nakládce a vykládce různých druhů dopravních prostředků, k provádění prohlídek, ke krmení, napájení a ošetřování zvířat, s dostatečným prostorem, osvětlením a větráním vzhledem k počtu zvířat, která mají být prohlížena;3. dostatečný počet — vzhledem k počtu zvířat, která mají daným stanovištěm hraniční kontroly procházet — veterinárního a pomocného personálu zvlášť vyškoleného k provádění kontrol doprovodných dokladů a klinických vyšetření uvedených v článcích 4, 5, 8 a 9 této směrnice;4. dostatečně velké prostory, které jsou k dispozici pro personál příslušný k provádění veterinárních kontrol, včetně šaten, sprch a toalet;5. vhodné prostory a zařízení k odběru a zpracování vzorků pro běžná vyšetření stanovená v předpisech Společenství;6. služby specializované laboratoře schopné provádět zvláštní vyšetření vzorků odebraných na daném kontrolním stanovišti;7. služby podniku umístěného v bezprostřední blízkosti, který má k dispozici dostatečné prostory a zařízení k ustájení, krmení, napájení, ošetřování a v případě potřeby také k porážce zvířat;8. pokud taková kontrolní stanoviště slouží jako místa pro zastávky nebo překládání zvířat během přepravy, musí mít k dispozici vhodné zařízení k vykládce, krmení, napájení nebo i k ustájení a nezbytnému ošetření zvířat a popřípadě i k porážce zvířat na místě takovým způsobem, který je ušetří zbytečného utrpení;9. vhodné vybavení umožňující rychlou výměnu informací s ostatními stanovišti hraniční kontroly a příslušnými veterinárními orgány uvedenými v článku 20 směrnice 90/425/EHS;10. vybavení a zařízení pro úklid, čištění a dezinfekci.--------------------------------------------------PŘÍLOHA BVšeobecné podmínky pro schvalování karanténních středisek1. Pro karanténní střediska platí požadavky uvedené v příloze A v bodech 2, 4, 5, 7, 9 a 10.2. Kromě toho musí karanténní střediska:- být pod stálým dozorem a pravomocí úředního veterinárního lékaře,- být umístěna v dostatečné vzdálenosti od hospodářství nebo jiných míst, kde jsou chována zvířata, jež by se mohla nakazit přenosnými chorobami,- mít účinný kontrolní systém zajišťující odpovídající dozor nad zvířaty.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 93/112/ES ze dne 10. prosince 1993, kterou se mění směrnice Komise 91/155/EHS, kterou se k provedení článku 10 směrnice 88/379/EHS vymezují a stanoví podrobná opatření k systému specifických informací pro nebezpečné přípravky

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0112

Úřední věstník L 314 , 16/12/1993 S. 0038 - 0043 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 13 S. 0080  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 13 S. 0080

		Směrnice Komise 93/112/ESze dne 10. prosince 1993,kterou se mění směrnice Komise 91/155/EHS, kterou se k provedení článku 10 směrnice 88/379/EHS vymezují a stanoví podrobná opatření k systému specifických informací pro nebezpečné přípravkyKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 88/379/EHS ze dne 7. června 1988 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 93/18/EHS [2], a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že čl. 10 odst. 2 směrnice 88/379/EHS vyžaduje, aby Komise stanovila podrobná opatření k uplatňování informačního systému ve formě bezpečnostních listů vztahujících se na nebezpečné přípravky; že směrnice Komise 91/155/EHS [3] stanoví z tohoto důvodu taková podrobná opatření;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [4], naposledy pozměněná směrnicí Komise 92/21/EHS [5], a zejména článek 27 uvedené směrnice vyžadují, aby Komise stanovila obecná pravidla pro vypracování, distribuci, obsah a rozsah bezpečnostního listu vztahující se na nebezpečné látky;vzhledem k tomu, že je vhodné, aby opatření týkající se bezpečnostních listů byla stejná pro látky i pro přípravky; že takový přístup byl předvídán ve směrnici 91/155/EHS; že je proto nezbytné pozměnit v tomto smyslu směrnici 91/155/EHS;vzhledem k tomu, že je nutné provést určité změny přílohy z důvodu zabezpečení ochrany životního prostředí;vzhledem k tomu, že v důsledku změn směrnice 91/155/EHS musí být zrušen článek 4 uvedené směrnice;vzhledem k tomu, že ustanovení této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic o odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 91/155/EHS se mění takto:1. Zrušuje se článek 4.2. Příloha se nahrazuje přílohou této směrnice.Článek 21. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1995. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 1995.Informační systémy typu bezpečnostních listů, které se používají v některých členských státech, se však mohou používat až do 1. července 1995.3. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 10. prosince 1993.Za KomisiYannis Paleokrassasčlen Komise[1] Úř. věst. L 187, 16.7.1988, s. 14.[2] Úř. věst. L 104, 29.4.1993, s. 46.[3] Úř. věst. L 76, 22.3.1991, s. 35.[4] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1.[5] Úř. věst. L 110, 4.5.1993, s. 20.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPOKYNY PRO SESTAVENÍ BEZPEČNOSTNÍCH LISTŮNásledující vysvětlující poznámky mají sloužit jako návod. Jejich účelem je, aby obsah každé povinné položky uvedené v článku 3 umožnil profesionálním uživatelům přijmout nezbytná opatření k ochraně zdraví a bezpečnosti na pracovišti a k ochraně životního prostředí.Informace musí být napsány jasně a stručně.Vzhledem k širokému rozpětí vlastností látek a přípravků se mohou v některých případech ukázat jako potřebné další informace. Jestliže se v jiných případech ukáže, že informace o určitých vlastnostech nemají význam nebo že je technicky nemožné je poskytnout, je nezbytné to zřetelně uvést.I když pořadí položek není závazné, doporučuje se použít pořadí uvedené v článku 3.V případě, že byl bezpečnostní list přepracován, je třeba změny sdělit příjemci.1. Identifikace látky/přípravku a společnosti/podniku1.1 Identifikace látky nebo přípravku:Název použitý pro identifikaci musí být totožný s názvem uvedeným na štítku podle přílohy VI směrnice 67/548/EHS.Je možno uvést i jiné dostupné identifikační prostředky.1.2 Identifikace společnosti/podniku:- identifikace osoby usazené ve Společenství, která je odpovědná za uvedení látky nebo přípravku na trh, ať je to výrobce, dovozce nebo distributor;- úplná adresa a telefonní číslo této osoby.1.3 Kromě výše uvedených údajů se v souladu s článkem 12 směrnice 88/379/EHS uvede telefonní číslo společnosti a/nebo úředního poradenského subjektu.2. Složení/informace o složkáchPoskytnuté informace by měly příjemci umožnit snadnou identifikaci rizik spojených s látkou nebo přípravkem.V případě přípravku:a) není nutné uvést úplné složení (povahu složek a jejich koncentrace);b) je však třeba uvést následující látky spolu s jejich koncentracemi nebo koncentračními rozmezími, jsou-li obsaženy v koncentracích rovných nebo vyšších než koncentrace uvedené v čl. 3 odst. 6 písm. a) směrnice 88/379/EHS (pokud se nepovažuje za vhodnější nižší limit):- látky, které představují nebezpečí pro zdraví ve smyslu směrnice 67/548/EHS,a- alespoň látky, na které se vztahují uznané hodnoty expozičních limitů podle předpisů Společenství, ale na které se nevztahuje výše uvedená směrnice;c) uvede se klasifikace (buď podle článku 6 nebo podle přílohy I směrnice 67/548/EHS) výše uvedených látek ve formě symbolů a R-vět, které jsou přiřazeny v souladu s jejich nebezpečností pro zdraví;d) pokud má být v souladu s ustanoveními čl. 7 odst. 1 směrnice 88/379/EHS zachována důvěrnost identity určitých látek, popíše se jejich chemická podstata, aby se zabezpečilo bezpečné zacházení. Použitý název musí být shodný s názvem odvozeným výše uvedeným postupem.3. Identifikace rizikJasně a stručně se uvedou nejvýznamnější rizika, které látka nebo přípravek představuje, především hlavní nebezpečí pro člověka a životní prostředí.Popíší se nejdůležitější nepříznivé účinky na lidské zdraví a symptomy vztahující se k použití a možnému nevhodnému použití látky nebo přípravku, které lze snadno předvídat.Informace by měly odpovídat informacím uvedeným na štítku výrobku, ale nemusí je opakovat.4. Pokyny pro první pomocPopíší se pokyny pro první pomoc; je však důležité specifikovat, zda je nutná okamžitá lékařská pomoc.Informace o první pomoci musí být stručné a snadno pochopitelné pro postiženého, přítomné osoby i pracovníky první pomoci. Je třeba stručně charakterizovat příznaky a účinky. V pokynech by mělo být uvedeno, co je třeba učinit v případě havárie na místě a zda je možno očekávat dlouhodobé účinky po expozici.Informace se rozdělí do různých pododstavců podle různých způsobů expozice, tj. vdechnutí, styk s kůží a okem a požití.Uvede se, zda je nutná nebo zda se doporučuje odborná pomoc lékaře.Pro některé látky nebo přípravky může být důležité zdůraznit, že na pracovišti musí být k dispozici speciální prostředky k zabezpečení specifických a okamžitých postupů.5. Opatření pro zdolávání požáruUvedou se požadavky na hašení požáru způsobeného látkou nebo přípravkem nebo vzniklého v jejich blízkosti, a to popisem:- vhodných hasiv,- hasiv, která nesmějí být použita z bezpečnostních důvodů,- každého zvláštního nebezpečí způsobeného expozicí samotné látce nebo přípravku, produktům hoření nebo vznikajícím plynům,- zvláštních ochranných prostředků pro hasiče.6. Opatření v případě náhodného únikuPodle typu dané látky nebo přípravku jsou potřebné informace o:- preventivních opatřeních na ochranu osob, jako jsou:odstranění zdrojů zapálení, opatření pro dostatečné odvětrávání/ochrana dýchání, omezení prašnosti, zabránění kontaktu s kůží a očima,- preventivních opatřeních na ochranu životního prostředí, jako jsou:zabránění průniků do kanalizace, povrchové a podzemní vody a půdy, případná potřeba varovat okolí,- čistících metodách, jako jsou:použití absorpčních materiálů (např. písku, křemeliny, lapače kyselin, univerzálního lapače, pilin…), srážení plynů/par vodou, zřeďování.Zváží se také uvedení upozornění, jako např.: "nikdy nepoužívejte, neutralizujte použitím..".Poznámka:Podle potřeby se uvede odkaz na body 8 a 13.7. Manipulace a skladování7.1 ManipulaceJe třeba uvést předběžná opatření pro bezpečnou manipulaci včetně pokynů pro technická opatření, jako jsou: místní a celkové odvětrávání, opatření zamezující tvorbě aerosolů a prachu a protipožární opatření, a jakékoliv specifické požadavky nebo pravidla týkající se látky nebo přípravku (např. postupy nebo vybavení které jsou zakázány nebo doporučeny), a pokud možno se uvede jejich stručný popis.7.2 SkladováníSpecifikují se podmínky pro bezpečné skladování, jako jsou: specifické požadavky na skladovací prostory nebo nádoby (včetně záchytných stěn a větrávání), nemísitelné materiály, skladovací podmínky (teplotní a vlhkostní limity/rozmezí, osvětlení, inertní plyn…), speciální elektrická instalace a ochrana před statickou elektřinou.Podle potřeby se uvedou pokyny o množstevních limitech při skladovacích podmínkách. Zejména se uvedou jakékoli speciální požadavky, jako je typ materiálu použitého na obaly/nádoby pro látky nebo přípravky.8. Omezování expozice/osobní ochranné prostředkyPro účely tohoto dokumentu se za omezování expozice považuje úplný soubor preventivních opatření, která je třeba učinit při používání, aby se minimalizovala expozice pracovníka.Technická opatření je třeba uskutečnit dříve, než bude nutné použít osobní ochranné prostředky. Proto se uvedou informace o návrhu systému, např. v příloze. Tyto informace mají doplňovat informace již uvedené v bodě 7.1.Uvedou se specifické kontrolní parametry, jakými jsou expoziční limity nebo biologické standardy. Uvedou se informace o doporučených monitorovacích postupech a příslušné odkazy na ně.Pokud jsou potřebné osobní ochranné prostředky, specifikuje se typ vybavení, které poskytuje odpovídající a vhodnou ochranu:- ochrana dýchacích cest:v případě nebezpečných plynů, par nebo prachu je třeba uvést potřebu vhodného ochranného vybavení, jakými jsou autonomní dýchací přístroj, odpovídající masky a filtry,- ochrana rukou:jasně se specifikuje typ rukavic, které je třeba použít při manipulaci s látkou nebo přípravkem. V případě potřeby se uvedou všechna dodatečná opatření pro ochranu kůže a rukou,- ochrana očí:specifikuje se požadovaný typ vybavení pro ochranu očí, jakými jsou: ochranné brýle, bezpečnostní ochranné brýle, ochranný štít,- ochrana kůže:pokud je nezbytné chránit jinou část těla než ruce, specifikuje se typ a kvalita požadovaného ochranného vybavení, jakými jsou: zástěra, boty a celkový ochranný oděv. Je-li to nezbytné, uvedou se specifická hygienická opatření.Je rovněž vhodné učinit odkaz na příslušné CEN normy.9. Fyzikální a chemické vlastnostiTento bod zahrnuje pro případ potřeby následující informace o látkách a přípravcích:Vzhled: | uvede se skupenství (pevná látka, kapalina, plyn) a barva látky nebo přípravku ve stavu, ve kterém se dodává. |Zápach: | pokud je rozeznatelný, stručně se popíše. |pH: | uvede se hodnota pH látky nebo přípravku ve stavu, ve kterém se dodává, nebo ve vodném roztoku; v druhém případě se uvede koncentrace. |Bod varu/rozmezí bodu varu: | Podle směrnice 67/548/EHS |Bod tání/rozmezí bodu tání: |Bod vzplanutí: |Hořlavost (pevná látka, plyn): |Samovznícení: |Výbušné vlastnosti: |Oxidační vlastnosti: |Tlak par: |Relativní hustota: |Rozpustnost: | ve voděv tucích (specifikuje se rozpouštědlo - olej) |Rozdělovací koeficient: n-oktanol/voda: | |Další údaje: | uvedou se další parametry důležité z hlediska bezpečnosti, jakými jsou hustota par, mísitelnost, rychlost odpařování, vodivost, viskozita atd. |Výše uvedené vlastnosti se stanoví v souladu se specifikacemi uvedenými v části A přílohy V směrnice 67/548/EHS nebo s jakoukoliv srovnatelnou metodou.10. Stabilita a reaktivitaUvede se stálost látky nebo přípravku a případné nebezpečné reakce za určitých podmínek.Podmínky, kterých je třeba se vyvarovat:Uvede se přehled takových podmínek, jakými jsou teplota, tlak, světlo, náraz atd., které mohou vyvolat nebezpečnou reakci, a pokud možno se stručně popíší.Materiály, kterých je třeba se vyvarovat:Uvede se přehled materiálů, jakými jsou voda, vzduch, kyseliny, zásady, oxidační činidla nebo jiné specifické látky, které mohou vyvolat nebezpečnou reakci, a pokud možno se stručně popíší.Nebezpečné produkty rozkladu:Uvede se seznam nebezpečných materiálů vznikajících během rozkladu v nebezpečných množstvích.Poznámka:Zejména se uvede:- potřeba a přítomnost stabilizátorů,- možnost nebezpečné exotermní reakce,- případný důsledek změny fyzikálního stavu látky nebo přípravku pro bezpečnost,- případné nebezpečné produkty rozkladu, které vznikají při styku s vodou,- možnost rozkladu na nestabilní produkty.11. Toxikologické informaceTento oddíl pojednává o potřebě stručného, avšak úplného a srozumitelného popisu různých toxikologických účinků (účinků na zdraví), které se mohou projevit, jestliže uživatel přijde do styku s látkou nebo přípravkem.Zahrnou se účinky nebezpečné pro zdraví pocházející z expozice látky nebo přípravku, přičemž se vychází jak ze zkušeností, tak ze závěrů vědeckých experimentů. Zahrnou se informace o různých způsobech expozice (vdechování, požití, styk s kůží nebo okem) a popíší se příznaky odpovídající fyzikálním, chemickým a toxikologickým vlastnostem.Zahrnou se známé dlouhodobé i okamžité účinky a rovněž chronické účinky pocházející z krátkodobé i dlouhodobé expozice: například senzibilizace, karcinogenita, mutagenita, toxicita pro reprodukci včetně teratogenity a narkózy.Při zohlednění informací uvedených již v bodu 2, "Složení/informace o složkách", může být potřebné uvést odkazy na specifické účinky některých složek přípravků na zdraví.12. Ekologické informacePopíší se možné účinky, chování a vliv látky nebo přípravku na životní prostředí a jeho předpokládaného použití. Stejné informace se uvedou pro nebezpečné produkty rozkladu látek nebo přípravků.Příklady odpovídajících ekologických informací jsou:mobilita: | známá nebo předpokládaná distribuce do složek životního prostředí,povrchové napětí,absorpce/desorpce,jiné fyzikálně-chemické vlastnosti, viz bod 9; |rozložitelnost: | biotická a abiotická rozložitelnostaerobní a anaerobní rozklad,persistence; |akumulace: | bioakumulační potenciál,biomagnifikace; |Krátkodobé a dlouhodobé účinky na:ekotoxicitu: | vodní organismy,půdní organismy,rostliny a suchozemská zvířata; |ostatní nepříznivé účinky: | schopnost spotřebovávat ozon,potenciál fotochemické tvorby ozonu,potenciál globálního oteplování,účinky na čistírny odpadních vod. |PoznámkyZajistí se, aby byly informace týkající se životního prostředí uvedeny také v jiných oddílech bezpečnostního listu, zejména informace týkající se pokynů pro řízené uvolňování, opatření při náhodném úniku a pokynů pro zneškodnění v bodech 6, 7, 13 a 15.Dokud nebudou k dispozici kritéria pro hodnocení dopadu přípravků na životní prostředí, uvedou se informace o výše uvedených činitelích látek klasifikovaných jako nebezpečné pro životní prostředí a obsažených v přípravku.13. Pokyny pro zneškodněníJestliže představuje zneškodnění látky nebo přípravku (přebytky nebo odpad vznikající z očekávaného použití) nebezpečí, uvede se popis těchto zbytků a informace o bezpečném zacházení s nimi.Uvedou se vhodné metody zneškodnění látky nebo přípravku a jakéhokoli znečištěného obalu (spalování, recyklace, skládkování atd.).PoznámkaUvedou se odkazy na všechna ustanovení Společenství o odpadech. Pokud taková ustanovení neexistují, je užitečné upozornit uživatele na možnou existenci platných vnitrostátních nebo regionálních ustanovení.14. Informace pro přepravuUvedou se všechna speciální preventivní opatření, kterých si má být uživatel vědom nebo která má dodržovat při přepravě nebo dopravě uvnitř nebo vně podniku.Mohou se také uvést dodatečné informace podle doporučení OSN a jiných mezinárodních dohod o přepravě a balení nebezpečného zboží.15. Informace o předpisechNa štítek se uvedou informace podle směrnic o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků.Pokud se na látku nebo přípravek uvedené v bezpečnostním listu vztahují zvláštní ustanovení týkající se ochrany osob nebo životního prostředí na úrovni Společenství (např. omezení uvádění na trh a použití, hodnoty expozičních limitů v pracovním prostředí), měla by být tato ustanovení pokud možno uvedena. Příjemce je třeba rovněž upozornit na existenci vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato ustanovení provádějí.Doporučuje se rovněž, aby bezpečnostní list upozornil příjemce na další odpovídající vnitrostátní opatření16. Další informaceUvedou se jakékoliv další informace, které mohou být významné pro bezpečnost a zdraví a ochranu životního prostředí, například:- pokyny pro školení,- doporučená použití a omezení,- další informace (písemné odkazy a/nebo kontaktní místo technických informací),- zdroje základních údajů použitých při sestavování bezpečnostního listu.Uvede se také datum vydání bezpečnostního listu, pokud není uvedeno jinde.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/6/EEC of 10 February 1992 on the installation and use of speed limitation devices for certain categories of motor vehicles in the Community

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0006

Úřední věstník L 057 , 02/03/1992 S. 0027 - 0028 Finské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 4 S. 0072  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 4 S. 0072

		Směrnice Rady 92/6/EHSze dne 10. února 1992o montáži a použití omezovačů rychlosti u určitých kategorií motorových vozidel ve SpolečenstvíRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že jedním z cílů společné dopravní politiky je zavést společná pravidla pro mezinárodní dopravu ve Společenství a usnadnit pohyb vozidel;vzhledem k tomu, že nárůst silniční dopravy a následně rostoucí nebezpečí a škodlivé účinky vytváří ve všech členských státech potíže v oblastech bezpečnosti silničního provozu a ochrany životního prostředí;vzhledem k tomu, že výkon motorů, který těžká nákladní vozidla, autokary a autobusy potřebují ke zdolání stoupání, jim umožňuje jezdit na rovných silnicích nadměrnou rychlostí neodpovídající vlastnostem ostatních součástí těchto vozidel, například brzd a pneumatik; že z toho důvodu byly v některých členských státech pro určité kategorie motorových vozidel povinně zavedeny omezovače rychlosti;vzhledem k tomu, že budou-li omezovače rychlosti používány všeobecně, zvýší to jejich prospěšné účinky, pokud se týká ochrany životního prostředí a spotřeby energie, opotřebení motoru a pneumatik a bezpečnosti silničního provozu;vzhledem k tomu, že používání omezovačů rychlosti je účelné pouze tehdy, pokud jsou natolik technicky dokonalé, aby byla s dostatečnou jistotou vyloučena možnost neoprávněného zásahu;vzhledem k tomu, že jako první krok by měly být zavedeny požadavky pouze pro nejtěžší kategorie motorových vozidel, nejvíce používaných v mezinárodní dopravě, přičemž v závislosti na technických možnostech a zkušenostech členských států by mohly být rozšířeny na lehčí kategorie motorových vozidel;vzhledem k tomu, že v některých členských státech musí být vozidla určená výhradně k dopravě nebezpečných nákladů vybavena omezovači rychlosti nastavenými na nižší maximální rychlost, než jaká je stanovena touto směrnicí; že by v tomto zvláštním případě daným členským státům mělo být dovoleno zachovat tyto předpisy pro vozidla registrovaná na jejich území, neboť zvyšují bezpečnost silničního provozu a ochranu veřejnosti v souladu s cíli této směrnice;vzhledem k tomu, že montáž omezovačů rychlosti na vozidla kategorie M3 a N3, na která se vztahuje tato směrnice, která byla registrována před jejím provedením a je určena výhradně pro vnitrostátní dopravu, by se mohla v některých členských státech pojit s nadměrnými náklady; že by proto měly tyto členské státy mít možnost pro daná vozidla odložit uplatňování článků 2 a 3 této směrnice;vzhledem k tomu, že touto směrnicí není dotčeno výhradní právo členských států, pokud se týká opatření k omezení rychlosti provozu,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se "motorovým vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo náležející do některé z níže uvedených kategorií určené k provozu na silnici, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost větší než 25 km/h:- vozidla kategorie M3 s maximální hmotností větší než 10 t,- vozidla kategorie N3;kategoriemi M3 a N3 se rozumějí kategorie podle definice v příloze I směrnice 70/156/EHS [4].Článek 2Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby motorová vozidla kategorie M3 podle článku 1 směla být používána v silničním provozu pouze tehdy, pokud mají namontovány omezovače rychlosti nastavené na maximální rychlost 100 km/h.Článek 31. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby motorová vozidla kategorie N3 směla být používána v silničním provozu pouze, pokud jsou vybavena omezovačem rychlosti nastaveným tak, aby jejich rychlost nemohla překročit 90 km/h; s ohledem na dovolenou odchylku nastavené hodnoty rychlosti přípustnou při současném stavu techniky od skutečné rychlosti v provozu musí být na tomto zařízení nastavena maximální rychlost 85 km/h.2. Členské státy jsou oprávněny stanovit maximální rychlost nastavenou na omezovači rychlosti u vozidel používaných výhradně k dopravě nebezpečných nákladů a registrovaných na jejich území na méně než 85 km/h.Článek 41. Články 2 a 3 se vztahují na vozidla registrovaná po 1. lednu 1994.2. Články 2 a 3 se nejpozději od 1. ledna 1995 rovněž vztahují na vozidla registrovaná od 1. ledna 1988 do 1. ledna 1994.Pokud se však tato vozidla používají výhradně ve vnitrostátní dopravě, mohou být články 2 a 3 uplatňovány nejpozději od 1. ledna 1996.Článek 51. Dokud nebudou provedeny předpisy Společenství v této oblasti, musí omezovače rychlosti podle článků 2 a 3 splňovat technické požadavky stanovené příslušnými vnitrostátními správními orgány.2. Omezovače rychlosti musí být montovány dílnami nebo subjekty schválenými členskými státy.Článek 6Články 2 a 3 se nevztahují na motorová vozidla používaná ozbrojenými silami, civilní ochranou, hasičskými a jinými záchrannými službami a orgány odpovědnými za udržování veřejného pořádku.Totéž platí pro motorová vozidla, která- vzhledem ke své konstrukci nemohou jet rychlostí větší, než jsou mezní hodnoty stanovené v článcích 2 a 3,- se používají pro vědecké zkoušky na silnicích,- se používají pouze pro veřejné služby výhradně v městech a obcích.Článek 71. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. října 1993. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 10. února 1992.Za RadupředsedaJorge Braga de Macedo[1] Úř. věst. C 225, 30.8.1991, s. 11.[2] Úř. věst. C 13, 20.1.1992.[3] Úř. věst. C 40, 17.2.1992.[4] Směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1), naposledy pozměněná směrnicí 87/403/EHS (Úř. věst. L 220, 8.8.1987, s. 44).--------------------------------------------------