title: Směrnice Rady 2008/55/ES ze dne 26. května 2008 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření (kodifikované znění)

text:
               10.6.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 150/28

      SMĚRNICE RADY 2008/55/ES
   ze dne 26. května 2008
   o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření
   (kodifikované znění)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 93 a 94 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 76/308/EHS ze dne 15. března 1976 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Působnost vnitrostátních předpisů týkajících se vymáhání pohledávek je omezena na území daného státu, což je samo o sobě překážkou fungování vnitřního trhu. Tento stav neumožňuje úplně a spravedlivě uplatňovat předpisy Společenství, zejména v oblasti společné zemědělské politiky, což usnadňuje podvodné praktiky.

               (3)

               V souvislosti s vývojem podvodů je třeba lépe čelit ohrožení finančních zájmů Společenství a členských států a ohrožení vnitřního trhu tak, aby se zabezpečila co nejlépe hospodářská soutěž v rámci vnitřního trhu a daňová neutralita vnitřního trhu..

               (4)

               Je proto nezbytné přijmout společná pravidla o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek.

               (5)

               Tato pravidla by se měla vztahovat na vymáhání pohledávek vyplývajících z různých opatření, které jsou součástí systému úplného nebo částečného financování Evropského zemědělského záručního fondu a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova, z dávek a jiných poplatků a dovozních a vývozních cel, daně z přidané hodnoty, harmonizovaných spotřebních daní (tabákové výrobky, alkohol a alkoholické nápoje a minerální oleje), jakož i daní z příjmu a z majetku a daní z pojistného. Měla by se vztahovat též na vymáhání úroků, penále a správních pokut, s výjimkou jakékoli sankce trestní povahy, a poplatků vztahujících se k těmto pohledávkám.

               (6)

               Vzájemná pomoc by měla spočívat v tom, že dožádaný orgán jednak poskytne dožadujícímu orgánu informace, které dožadující orgán potřebuje k vymáhání pohledávek vzniklých v členském státě, v němž má sídlo dožádaný orgán, a doručí dlužníkovi veškeré akty vztahující se k těmto pohledávkám vydané v dotyčném členském státě, jednak na žádost dožadujícího orgánu vymáhá pohledávky vzniklé v členském státě, v němž má dožádaný orgán sídlo.

               (7)

               Tyto jednotlivé formy pomoci by měl dožádaný orgán poskytovat v souladu s právními a správními předpisy platnými v této oblasti v členském státě, v němž má sídlo.

               (8)

               Je nezbytné stanovit podmínky, jež musí dožadující orgán dodržet při podání žádosti o pomoc, a přesně vymezit zvláštní okolnosti, za kterých může dožádaný orgán v jednotlivých případech pomoc odmítnout.

               (9)

               Aby bylo možné lépe a účinněji vymáhat pohledávky, u kterých byla podána žádost o vymáhání, měl by být doklad o vymahatelnosti pohledávky v zásadě považován za doklad členského státu, ve kterém má dožádaný orgán sídlo.

               (10)

               Je-li dožádaný orgán požádán o vymáhání pohledávky na účet dožadujícího orgánu, měl by mít možnost, pokud to umožňují platné předpisy členského státu, ve kterém má sídlo a se souhlasem dožadujícího orgánu, poskytnout dlužníkovi lhůtu k zaplacení nebo povolit splácení ve splátkách. Případné úroky vyplývající z poskytnutí těchto platebních podmínek by měly být převedeny do členského státu, ve kterém má sídlo dožadující orgán.

               (11)

               Na odůvodněnou žádost dožadujícího orgánu by měl mít dožádaný orgán rovněž možnost, pokud to umožňují platné předpisy členského státu, ve kterém má sídlo, přijmout předběžná opatření k zajištění vymáhání pohledávek vzniklých v dožadujícím členském státě. Tyto pohledávky nejsou nezbytně předmětem přednostního zacházení jako obdobné pohledávky vzniklé v členském státě, v němž má sídlo dožádaný orgán.

               (12)

               Při vymáhání pohledávky v členském státě, ve kterém má sídlo dožádaný orgán, může dotyčná osoba napadnout pohledávku nebo doklad o její vymahatelnosti vystavený v členském státě, ve kterém má sídlo dožadující orgán. V těchto případech třeba stanovit, aby dotyčná osoba podala příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má sídlo dožadující orgán, žalobu popírající pohledávku a aby dožádaný orgán, pokud dožadující orgán nepožaduje něco jiného, přerušil řízení o vymáhání pohledávky do doby, než uvedený orgán vydá rozhodnutí.

               (13)

               Je třeba stanovit, že dokumenty a informace poskytnuté v rámci vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek nelze použít k jiným účelům.

               (14)

               Použití vzájemné pomoci při vymáhání se nemůže, s výhradou výjimečných okolností, zakládat na finančním prospěchu nebo na zájmu na dosažených výsledcích, avšak členské státy by měly být schopny se dohodnout na úpravě náhrad v případech, kdy je vymáhání zvlášť obtížné.

               (15)

               Tato směrnice by neměla omezovat vzájemnou pomoc, na které se některé členské státy dohodly na základě dvoustranných nebo vícestranných dohod a ujednání.

               (16)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).

               (17)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části C přílohy I,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Tato směrnice stanoví pravidla, která musí obsahovat právní a správní předpisy členských států s cílem zajistit v každém členském státě vymáhání pohledávek uvedených v článku 2, které vzniknou v jiném členském státě.
   Článek 2
   Tato směrnice se vztahuje na všechny pohledávky týkající se:

               a)

               náhrad, intervencí a dalších opatření, které jsou součástí částečného nebo úplného financování Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), včetně částek, které mají být vybrány v souvislosti s těmito činnostmi;

               b)

               dávek a jiných poplatků stanovených v rámci společné organizace trhů v odvětví cukru;

               c)

               dovozních cel;

               d)

               vývozních cel;

               e)

               daně z přidané hodnoty;

               f)

               spotřebních daní z

                           i)

                           tabákových výrobků,

                           ii)

                           alkoholu a alkoholických nápojů,

                           iii)

                           minerálních olejů;

               g)

               daní z příjmu a z majetku;

               h)

               daní z pojistného;

               i)

               úroků, správních pokut, penále a nákladů souvisejících s pohledávkami uvedenými v písmenech a) až h), s výjimkou jakékoli sankce trestní povahy, stanovené platnými zákony členského státu, ve kterém má sídlo dožádaný orgán.

         Vztahuje se také na pohledávky vyplývající z daní, které mají stejný nebo obdobný ráz jako daně z pojistného uvedené v čl. 3 bodě 6, které je doplní nebo nahradí. Příslušné orgány členských států sdělí sobě navzájem a Komisi data vstupu těchto daní v platnost.
   Článek 3
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               1)

               „dožadujícím orgánem“ příslušný orgán některého členského státu, který podává žádost o pomoc týkající se pohledávky podle článku 2;

               2)

               „dožádaným orgánem“ příslušný orgán některého členského státu, kterému je žádost o pomoc určena;

               3)

               „dovozními cly“ cla a poplatky s rovnocenným účinkem na dovoz a dovozní poplatky stanovené v rámci společné zemědělské politiky nebo podle zvláštních režimů, které se vztahují na některé zboží, které je výsledkem zpracování zemědělských produktů;

               4)

               „vývozními cly“ cla a poplatky s rovnocenným účinkem na vývoz a vývozní poplatky stanovené v rámci společné zemědělské politiky nebo podle zvláštních režimů, které se vztahují na některé zboží, které je výsledkem zpracování zemědělských produktů;

               5)

               „daněmi z příjmu a z majetku“ daně, které jsou vyjmenovány v čl. 1 odst. 3 směrnice Rady (77/799/EHS) ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní a daní z pojistného (6), ve spojení s čl. 1 odst. 4 uvedené směrnice;

               6)

               „daněmi z pojistného“

                           a)

                           :

                           v Belgii

                           :

                                       i)

                                       taxe annuelle sur les contrats d’assurance,

                                       ii)

                                       jaarlijkse taks op de verzekeringscontracten;

                           b)

                           :

                           v Dánsku

                           :

                                       i)

                                       afgift af lystfartøjsforsikringer,

                                       ii)

                                       afgift af ansvarsforsikringer for motorkøretøjer m.v.,

                                       iii)

                                       stempelafgift af forsikringspræmier;

                           c)

                           :

                           v Německu

                           :

                                       i)

                                       Versicherungssteuer,

                                       ii)

                                       Feuerschutzsteuer;

                           d)

                           :

                           v Řecku

                           :

                                       i)

                                       Φόρος κύκλου εργασιών (Φ.Κ.Ε),

                                       ii)

                                       Τέλη Χαρτοσήμου;

                           e)

                           :

                           ve Španělsku

                           :

                           Impuesto sobre las primas de seguros;

                           f)

                           :

                           ve Francii

                           :

                           taxe sur les conventions d’assurances;

                           g)

                           :

                           v Irsku

                           :

                           levy on insurance premiums;

                           h)

                           :

                           v Itálii

                           :

                           imposte sulle assicurazioni private ed i contratti vitalizi di cui alla legge 29.10.1967 No 1216;

                           i)

                           :

                           v Lucembursku

                           :

                                       i)

                                       impôt sur les assurances,

                                       ii)

                                       impôt dans l’intérêt du service d’incendie;

                           j)

                           :

                           na Maltě

                           :

                           taxxa fuq dokumenti u trasferimenti;

                           k)

                           :

                           v Nizozemsku

                           :

                           assurantiebelasting;

                           l)

                           :

                           v Rakousku

                           :

                                       i)

                                       Versicherungssteuer,

                                       ii)

                                       Feuerschutzsteuer;

                           m)

                           :

                           v Portugalsku

                           :

                           imposto de selo sobre os prémios de seguros;

                           n)

                           :

                           ve Slovinsku

                           :

                                       i)

                                       davek od prometa zavarovalnih poslov,

                                       ii)

                                       požarna taksa;

                           o)

                           :

                           ve Finsku

                           :

                                       i)

                                       eräistä vakuutusmaksuista suoritettava vero/skatt på vissa försäkringspremier,

                                       ii)

                                       palosuojelumaksu/brandskyddsavgift;

                           p)

                           :

                           ve Spojeném království

                           :

                           insurance premium tax (IPT).

         Článek 4
   1.   Na žádost dožadujícího orgánu mu dožádaný orgán sdělí informace, které jsou pro něj užitečné pro vymáhání pohledávky.
   Pro získání těchto informací vykonává dožádaný orgán pravomoci, které mu svěřují právní a správní předpisy vztahující se k vymáhání obdobných pohledávek vzniklých v členském státě, ve kterém má sídlo.
   2.   V žádosti o poskytnutí informací je uvedeno jméno, adresa osoby, ke které se vztahuje informace, jež má být poskytnuta, a všechny ostatní informace využitelné k jeho identifikaci, ke kterým má dožadující orgán běžně přístup, a povaha a výše pohledávky, která je předmětem žádosti.
   3.   Dožádaný orgán není povinen poskytnout informace:

               a)

               které by nebyl s to obdržet za účelem vymáhání obdobných pohledávek vzniklých v členském státě, ve kterém má sídlo;

               b)

               které by porušily ochranu obchodního, průmyslového nebo profesního tajemství;

               c)

               jejichž sdělení by mohlo ohrozit bezpečnost nebo veřejný pořádek daného státu.

         4.   Dožádaný orgán uvědomí dožadující orgán o důvodech odmítnutí žádosti o informace.
   Článek 5
   1.   Na žádost dožadujícího orgánu doručí dožádaný orgán veškeré akty a rozhodnutí včetně soudních vztahující se k pohledávce nebo k jejímu vymáhání, vydané v členském státě, ve kterém má sídlo dožadující orgán, osobě, které jsou tyto akty a rozhodnutí určeny, v souladu s právními předpisy platnými pro doručování obdobných aktů v členském státě, ve kterém má dožádaný orgán sídlo.
   2.   V žádosti o doručení je uvedeno jméno, adresa příjemce a všechny ostatní informace využitelné k jeho identifikaci, ke kterým má dožadující orgán běžně přístup, povaha a předmět doručovaného aktu nebo rozhodnutí, případně jméno a adresa dlužníka a všechny ostatní informace využitelné k jeho identifikaci, ke kterým má dožadující orgán běžně přístup, a pohledávka uvedená v aktu nebo v rozhodnutí, jakož i ostatní využitelné informace.
   3.   Dožádaný orgán neprodleně uvědomí dožadující orgán o úkonech učiněných k vyřízení žádosti o doručení, a zejména o dni předání aktu nebo rozhodnutí osobě, které je určen.
   Článek 6
   Na žádost dožadujícího orgánu vymáhá dožádaný orgán v souladu s právními a správními předpisy týkajícími se vymáhání obdobných pohledávek vzniklých v členském státě, ve kterém má dožádaný orgán sídlo, pohledávky, pro které byl vydán doklad o vymahatelnosti.
   Za tímto účelem je s každou pohledávkou, která je předmětem žádosti o vymáhání, zacházeno jako s pohledávkou členského státu, ve kterém má sídlo dožádaný orgán, s výjimkou případů, kdy se použije článek 12.
   Článek 7
   1.   K žádosti o vymáhání pohledávky, kterou dožadující orgán zašle dožádanému orgánu, musí být přiloženo úřední vyhotovení nebo ověřená kopie dokladu o její vymahatelnosti vydaného v členském státě, ve kterém má sídlo dožadující orgán, a případně originální vyhotovení nebo ověřený opis jiných dokladů nezbytných k vymáhání pohledávky.
   2.   Dožadující orgán může požádat o vymáhání pohledávky pouze pokud:

               a)

               pohledávka nebo doklad o její vymahatelnosti nebyly v členském státě, ve kterém má sídlo, napadeny s výjimkou případů, kde se použije čl. 12 odst. 2 druhý pododstavec;

               b)

               v členském státě, ve kterém má sídlo, využil vhodné postupy pro vymáhání, které lze uplatnit na základě dokladu uvedeného v odstavci 1, a přijatá opatření nevedla k úplnému uhrazení pohledávky.

         3.   V žádosti o vymáhání jsou uvedeny:

               a)

               jméno, adresa a všechny ostatní informace využitelné k identifikaci dané osoby nebo třetí osoby, která drží její aktiva;

               b)

               jméno, adresa a všechny ostatní informace využitelné k identifikaci dožadujícího orgánu;

               c)

               odkaz na doklad o vymahatelnosti pohledávky vydaný v členském státě, ve kterém má dožadující orgán sídlo;

               d)

               povaha a výše pohledávky, včetně jistiny, úroku a všech ostatních dlužných penále, pokut a nákladů, uvedené v měnách členských států, ve kterých mají oba orgány sídlo;

               e)

               datum, kdy dožadující nebo dožádaný orgán oznámil doklad příjemci;

               f)

               počátek a délka lhůty, během které je vymáhání možné podle platných právních předpisů členského státu, ve kterém má dožadující orgán sídlo;

               g)

               veškeré ostatní užitečné informace.

         Žádost o vymáhání rovněž obsahuje prohlášení dožadujícího orgánu potvrzující, že podmínky stanovené v odstavci 2 byly splněny.
   4.   Dožadující orgán poskytne dožádanému orgánu veškeré užitečné informace vztahující se k záležitosti, v níž byla podána žádost o vymáhání pohledávky, jakmile se o nich dozví.
   Článek 8
   Doklad o vymahatelnosti pohledávky se přímo uzná a bez dalšího považuje za doklad o vymahatelnosti pohledávky členského státu, ve kterém má dožádaný orgán sídlo.
   Odchylně od prvního pododstavce může být doklad o vymahatelnosti pohledávky případně v souladu s předpisy platnými v členském státě, ve kterém má sídlo dožádaný orgán, potvrzen, uznán, doplněn nebo nahrazen dokladem o vymahatelnosti platným na území tohoto členského státu.
   Členské státy usilují o splnění formálních náležitostí týkajících se tohoto potvrzení, uznání, doplnění nebo nahrazení do tří měsíců ode dne obdržení žádosti o vymáhání, s výjimkou případů uvedených ve čtvrtém pododstavci. Nesmějí být odmítnuty, je-li doklad o vymahatelnosti řádně vyhotoven. Dožádaný orgán uvědomí dožadující orgán o důvodech případného překročení lhůty tří měsíců.
   Pokud splnění některé formální náležitosti vyústí v napadení pohledávky nebo dokladu o její vymahatelnosti vydaného dožadujícím orgánem, použije se článek 12.
   Článek 9
   1.   Pohledávky se vymáhají v měně členského státu, ve kterém má sídlo dožádaný orgán. Dožádaný orgán poukáže dožadujícímu orgánu celou výši pohledávky, kterou vymůže.
   2.   Dožádaný orgán může, umožňují-li to právní a správní předpisy platné v členském státě, ve kterém má sídlo, po poradě s dožadujícím orgánem poskytnout dlužníkovi lhůtu k zaplacení nebo mu povolit placení ve splátkách. Úroky, které dožádaný orgán vybere na základě odložení platby, rovněž poukáže členskému státu, ve kterém má sídlo dožadující orgán.
   Ode dne, kdy je doklad o vymahatelnosti pohledávky přímo uznán podle prvního pododstavce článku 8 nebo potvrzen, uznán, doplněn nebo nahrazen podle čl. 8 druhého pododstavce, se účtuje úrok z prodlení podle právních a správních předpisů platných v členském státě, ve kterém má sídlo dožádaný orgán, a rovněž se poukáží členskému státu, ve kterém má sídlo dožadující orgán.
   Článek 10
   Odchylně od čl. 6 druhého pododstavce nejsou pohledávky, které mají být vymáhány, nezbytně předmětem přednostního zacházení jako obdobné pohledávky vzniklé v členském státě, ve kterém má sídlo dožádaný orgán.
   Článek 11
   Dožádaný orgán neprodleně uvědomí dožadující orgán o úkonech, které podnikl na žádost o vymáhání pohledávky.
   Článek 12
   1.   Napadne-li dotyčná osoba v řízení o vymáhání pohledávky pohledávku nebo doklad o vymahatelnosti vydaný v členském státě, ve kterém má sídlo dožadující orgán, podá žalobu k příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má sídlo dožadující orgán, v souladu s právními předpisy platnými v tomto státě. Tento úkon oznámí dožadující orgán dožádanému orgánu. Dožádanému orgánu jej může oznámit rovněž dotyčná osoba.
   2.   Jakmile dožádaný orgán obdrží oznámení podle odstavce 1 od dožadujícího orgánu nebo od dotyčné osoby, přeruší řízení o vymáhání pohledávky až do rozhodnutí příslušného orgánu v této věci, pokud dožadující orgán nevyžaduje v souladu s druhým pododstavcem tohoto odstavce jinak. Považuje-li to dožádaný orgán za potřebné, a aniž je dotčen článek 13, může přijmout předběžná opatření k zajištění úhrady pohledávky, pokud to právní předpisy platné v daném členském státě, ve kterém má sídlo, u obdobných pohledávek umožňují.
   Dožadující orgán může v souladu s správními a právními předpisy platnými v členském státě, ve kterém má sídlo, požádat dožádaný orgán, aby vymáhal napadenou pohledávku, pokud to dovolují právní a správní předpisy platné v členském státě, ve kterém má dožádaný orgán sídlo. Jestliže výsledek sporu poté vyzní ve prospěch dlužníka, je dožadující orgán povinen nahradit všechny vymožené částky a všechny případné náhrady, jež je nutno zaplatit podle právních předpisů platných v členském státě, ve kterém má dožádaný orgán sídlo.
   3.   Jsou-li napadena opatření k vymáhání pohledávky přijatá v členském státě, ve kterém má sídlo dožádaný orgán, bude žaloba podána k příslušnému orgánu tohoto členského státu v souladu s jeho právními předpisy.
   4.   Je-li příslušným orgánem, ke kterému byla podána žaloba podle odstavce 1, řádný nebo správní soud, je rozhodnutí tohoto soudu, je-li ve prospěch dožadujícího orgánu a povoluje vymáhání pohledávky v členském státě, ve kterém má sídlo dožadující orgán, dokladem o vymahatelnosti ve smyslu článků 6, 7 a 8 a vymáhání pohledávky se provede na základě uvedeného rozhodnutí.
   Článek 13
   Na odůvodněnou žádost dožadujícího orgánu přijme dožádaný orgán předběžná opatření potřebná k zajištění úhrady pohledávky, pokud to umožňují právní předpisy platné v členském státě, ve kterém má dožádaný orgán sídlo.
   Pro použití odstavce 1 se použijí přiměřeně článek 6, čl. 7 odst. 1, 3 a 4 a články 8, 11, 12 a 14.
   Článek 14
   Dožádaný orgán není povinen:

               a)

               poskytnout pomoc uvedenou v článcích 6 až 13, jestliže by vymáhání pohledávky v důsledku situace dlužníka způsobilo vážné hospodářské nebo sociální obtíže v členském státě, ve kterém má dožádaný orgán sídlo, pokud to platné právní a správní předpisy v členském státě, ve kterém má dožádaný orgán sídlo, dovolují u obdobných vnitrostátních pohledávek;

               b)

               poskytnout pomoc podle článků 4 až 13, jestliže se původní žádost podle článku 4, 5 nebo 6 týká pohledávek starších pěti let, počítáno ode dne, kdy je podle právních a správních předpisů platných v členském státě, ve kterém má sídlo dožadující orgán, vydán doklad o vymahatelnosti, do dne podání žádosti. Byly-li však pohledávka nebo doklad o vymahatelnosti napadeny, počíná lhůta běžet okamžikem, kdy dožadující stát zjistí, že pohledávku nebo doklad o vymahatelnosti již nelze dále napadnout.

         Dožádaný orgán uvědomí dožadující orgán o důvodech odmítnutí žádosti o pomoc. Toto odůvodněné odmítnutí sdělí rovněž Komisi.
   Článek 15
   1.   Otázky týkající se promlčecích lhůt se řídí výlučně právními předpisy platnými v členském státě, ve kterém má sídlo dožadující orgán.
   2.   Úkony související s vymáháním pohledávky provedené dožádaným orgánem v souladu se žádostí o pomoc, které by v případě, že by byly provedeny dožadujícím orgánem, stavěly nebo přerušovaly promlčecí dobu podle právních předpisů platných v členském státě, ve kterém má sídlo dožadující orgán, se pro otázky tohoto účinku považují za provedené v uvedeném státě.
   Článek 16
   Doklady a informace předané dožádanému orgánu na základě této směrnice může dožádaný orgán předat pouze:

               a)

               osobě, která je uvedena v žádosti o pomoc;

               b)

               osobám a orgánům příslušným k vymáhání pohledávek a pouze k tomuto účelu;

               c)

               soudním orgánům jednajícím ve věcech, které se týkají vymáhání těchto pohledávek.

         Článek 17
   Žádosti o pomoc, doklad o vymahatelnosti a ostatní přiložené dokumenty jsou opatřeny překladem do úředního jazyka nebo do některého z úředních jazyků členského státu, ve kterém má sídlo dožádaný orgán, aniž je dotčena možnost dožádaného orgánu upustit od vyžadování takového překladu.
   Článek 18
   1.   Dožádaný orgán vymáhá od dotyčné osoby a ponechá si všechny náklady spojené s vymáháním, které mu byly způsobeny, podle právních předpisů členského státu, ve kterém má sídlo, které se vztahují na obdobné pohledávky.
   2.   Členské státy se vzdávají všech vzájemných nároků na náhradu nákladů vzniklých při poskytování vzájemné pomoci na základě této směrnice.
   3.   Je-li vymáhání zvlášť obtížné, způsobí velmi vysoké náklady nebo se týká boje proti organizovanému zločinu, mohou se dožadující a dožádaný orgán dohodnout na zvláštních možnostech úhrady.
   4.   Členský stát, ve kterém má sídlo dožadující orgán, ručí členskému státu, ve kterém má sídlo dožádaný orgán, za všechny náklady a ztráty vzniklé z činnosti uznané za neodůvodněnou co do oprávněnosti pohledávky nebo platnosti dokladu vydaného dožadujícím orgánem.
   Článek 19
   Členské státy si navzájem poskytnou seznam orgánů příslušných k podávání žádostí o pomoc a jejich přijímání.
   Článek 20
   1.   Komisi je nápomocen Výbor pro vymáhání pohledávek (dále jen „výbor“).
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
   Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
   Článek 21
   Výbor se může zabývat jakoukoli otázkou týkající se používání této směrnice, kterou mu k posouzení předloží jeho předseda buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
   Článek 22
   Prováděcí pravidla k čl. 4 odst. 2 a 4, čl. 5 odst. 2 a 3, článkům 7, 8, 9, 11, čl. 12 odst. 1 a 2, článku 14, čl. 18 odst. 3 a článku 24 a pravidla pro určení prostředků, kterými lze předávat sdělení mezi orgány, pravidla pro přepočet, pro poukazování vymožených částek a pro určení minimální výše pohledávky, ohledně které lze požádat o pomoc, se stanoví postupem uvedeným v čl. 20 odst. 2.
   Článek 23
   Tato směrnice nevylučuje poskytování vzájemné pomoci v širším rozsahu, který si mezi sebou dohodly nebo dohodnou některé členské státy na základě dohod nebo ujednání, včetně těch, které se týkají oznamování soudních nebo mimosoudních aktů.
   Článek 24
   Každý členský stát uvědomí Komisi o opatřeních, která přijal k provedení této směrnice.
   Komise sdělí tyto informace ostatním členským státům.
   Každý členský stát informuje každoročně Komisi o počtu žádostí o informace, oznámení a vymáhání zaslaných a přijatých každý rok, o výši pohledávek, jichž se týkají, a o vymožených částkách.
   Komise předkládá každé dva roky Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování těchto ustanovení a o dosažených výsledcích.
   Článek 25
   Směrnice 76/308/EHS ve znění aktů uvedených v částech A a B přílohy I se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části C přílohy I.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze II.
   Článek 26
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 27
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 26. května 2008.

            Za Radu

            předseda

         D. RUPEL

      (1)  Stanovisko ze dne 19. června 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. C 93, 27.4.2007, s. 15.

      (3)  Úř. věst. L 73, 19.3.1976, s. 18. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003. Původní název směrnice byl „Směrnice Rady ze dne 15. března 1976 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z operací, které jsou součástí systému financování Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu, zemědělských dávek a cel“. Byla naposledy pozměněná směrnicí 79/1071/EHS (Úř. věst. L 331, 27.12.1979, s. 10), směrnicí 92/12/EHS (Úř. věst. L 76, 23.3.1992, s. 1) a směrnicí 2001/44/ES (Úř. věst. L 175, 28.6.2001, s. 17).

      (4)  Viz příloha I části A a B.

      (5)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (6)  Úř. věst. L 336, 27.12.1977, s. 15. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/98/ES (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 129).

      PŘÍLOHA I
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a její následné změny
      (uvedené v článku 25)

                  Směrnice 76/308/EHS
                  (Úř. věst. L 73, 19.3.1976, s. 18).

                  Směrnice 79/1071/EHS
                  (Úř. věst. L 331, 27.12.1979, s. 10).

                  Směrnice 92/12/EHS
                  (Úř. věst. L 76, 23.3.1992, s. 1).

                  pouze článek 30a

                  Směrnice 92/108/EHS
                  (Úř. věst. L 390, 31.12.1992, s. 124).

                  pouze článek 1 bod 9

                  Směrnice 2001/44/ES
                  (Úř. věst. L 175, 28.6.2001, s. 17).

            ČÁST B
      Nezrušené pozměňovací akty
      (uvedené v článku 25)
      Akt o přistoupení z roku 1979
      Akt o přistoupení z roku 1985
      Akt o přistoupení z roku 1994
      Akt o přistoupení z roku 2003
      ČÁST C
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu
      (uvedené v článku 25)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  76/308/EHS

                  1. ledna 1978

                  79/1071/EHS

                  1. ledna 1981

                  92/12/EHS

                  1. ledna 1993 (1)

                  92/108/EHS

                  31. prosince 1992

                  2001/44/ES

                  30. června 2002

         (1)  Dánské království může nicméně s ohledem na čl. 9 odst. 3 přijmout právní a správní předpisy nezbytné k provedení tohoto ustanovení nejpozději do 1. ledna 1993.

      PŘÍLOHA II
      Srovnávací tabulka

                  Směrnice 76/308/EHS

                  Tato směrnice

                     Článek 1

                     Článek 1

                  Čl. 2 návětí a písm. a) až e)

                  Čl. 2 první pododstavec písm. a) až e)

                  Čl. 2 návětí a písm. f), první, druhá a třetí odrážka

                  Čl. 2 první pododstavec písm. f), body i), ii) a iii)

                  Čl. 2 návětí a písm. g) až i)

                  Čl. 2 první pododstavec písm. g) až i)

                  Čl. 3 první až pátá odrážka

                  Čl. 3 první pododstavec body 1 až 5

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec, první řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. l)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec, druhý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. a)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec třetí řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. c)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec čtvrtý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. b)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec pátý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. e)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec šestý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. d)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec sedmý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. f)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec osmý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. o)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec devátý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. h)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec desátý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. g)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec jedenáctý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. i)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec dvanáctý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. k)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec třináctý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. m)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec čtrnáctý řádek

                  —

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec patnáctý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. p)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec, šestnáctý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. j)

                  Čl. 3 šestá odrážka první pododstavec sedmnáctý řádek

                  Čl. 3 bod 6 písm. n)

                  Čl. 3 šestá odrážka druhý pododstavec

                  Čl. 2 druhý pododstavec

                  Články 4 a 5

                  Články 4 a 5

                  Čl. 6 odst. 1

                  Čl. 6 první pododstavec

                  Čl. 6 odst. 2

                  Čl. 6 druhý pododstavec

                  Čl. 7 odst. 1 a 2

                  Čl. 7 odst. 1 a 2

                  Čl. 7 odst. 3

                  Čl. 7 odst. 3 první pododstavec

                  Čl. 7 odst. 4

                  Čl. 7 odst. 3 druhý pododstavec

                  Čl. 7 odst. 5

                  Čl. 7 odst. 4

                  Čl. 8 odst. 1

                  Čl. 8 první pododstavec

                  Čl. 8 odst. 2 první, druhý a třetí pododstavec

                  Čl. 8 druhý, třetí a čtvrtý pododstavec

                  Články 9 až 19

                  Články 9 až 19

                  Čl. 20 odst. 1 a 2

                  Čl. 20 odst. 1 a 2

                  Čl. 20 odst. 3

                  —

                  Články 21, 22 a 23

                  Články 21, 22 a 23

                  Článek 24

                  —

                  Čl. 25 první pododstavec první a druhá věta

                  Čl. 24 první a druhý pododstavec

                  Čl. 25 druhý pododstavec první a druhá věta

                  Čl. 24 třetí a čtvrtý pododstavec

                  Článek 26

                  Článek 27

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/41/ES ze dne 7. června 1999, kterou se mění směrnice 89/398/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin určených pro zvláštní výživu

text:
Avis juridique important

|

31999L0041

Official Journal L 172 , 08/07/1999 P. 0038 - 0039

SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 1999/41/ESze dne 7. června 1999,kterou se mění směrnice 89/398/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin určených pro zvláštní výživuEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[3] s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 18. března 1999,(1) vzhledem k tomu, že článek 4 směrnice 89/398/EHS[4] stanoví, že zvláštní ustanovení týkající se skupin potravin uvedených v příloze I dané směrnice stanoví zvláštní směrnice;(2) vzhledem k tomu, že do dnešního dne byly takové zvláštní směrnice přijaty pro počáteční a pokračovací kojeneckou výživu[5], pro obilné příkrmy a ostatní příkrmy pro kojence a malé děti[6] a pro potraviny pro nízkoenergetickou výživu ke snižování hmotnosti[7]; že z důvodu veřejného zdraví by měla být podle článku 4 směrnice 89/398/EHS přijata zvláštní ustanovení pro dietní potraviny pro zvláštní léčebné účely a pro potraviny určené pro krytí výdajů při zvýšené svalové námaze, zejména u sportovců, jak je uvedeno v příloze I dané směrnice;(3) vzhledem k tomu, že v případě skupin potravin se sníženým obsahem sodíku, včetně dietních solí se sníženým obsahem sodíku nebo bez sodíku, a u bezlepkových potravin mohou být tyto výrobky uspokojivě uvedeny na trh a mohou již účinně podléhat úřednímu dozoru podle obecných ustanovení směrnice 89/398/EHS za předpokladu, že jsou definovány podmínky pro užívání určitých pojmů používaných při označování zvláštních nutričních vlastností výrobků;(4) vzhledem k tomu, že odstranění těchto skupin z přílohy I směrnice 89/398/EHS by bylo v souladu s úsilím zamezit zbytečně podrobným právním předpisům;(5) vzhledem k tomu, že není jasné, zda existují dostatečné důvody pro zvláštní ustanovení, která mají být přijata pro skupinu uvedenou v bodě 9 přílohy I směrnice 89/398/EHS, tj. pro skupinu potravin určených pro osoby s poruchami metabolismu sacharidů (diabetes);(6) vzhledem k tomu, že z tohoto důvodu by mělo být kromě jiného před přijetím konečného rozhodnutí o této otázcevyžádáno stanovisko Vědeckého výboru pro potraviny;(7) vzhledem k tomu, že ustanovení pro další skupiny potravin určených pro zvláštní výživu mohou být na úrovni Společenství ještě harmonizována v zájmu ochrany spotřebitele a volného pohybu těchto potravin,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 89/398/EHS se mění takto:1. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 4aPravidla pro použití pojmů týkajících se- snížení obsahu sodíku nebo soli (chlorid sodný, stolní sůl) nebo jejich nepřítomnosti,- nepřítomnosti lepku,které mohou být používány k popisu výrobků uvedených v článku 1, budou přijata postupem podle článku 13.Článek 4bDo 8. července 2002 předloží Komise po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny Evropskému parlamentu a Radě zprávu o potřebě zvláštních ustanovení pro potraviny určených pro osoby s poruchami metabolismu sacharidů (diabetes).S přihlédnutím k závěrům této zprávy vypracuje Komise buď postupem podle článku 13 odpovídající zvláštní ustanovení, nebo předloží postupem podle článku 95 Smlouvy vhodné návrhy změn této směrnice."2. V článku 9 se bod 5 nahrazuje tímto:"5. Do 8. července 2002 a poté každé tři roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto článku."3. Příloha I se nahrazuje tímto:"PŘÍLOHA I- Skupiny potravin pro zvláštní výživu, pro které budou stanovena zvláštní ustanovení ve zvláštních směrnicích1:1. počáteční a pokračovací kojenecká výživa,2. obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti,3. potraviny určené pro nízkoenergetickou výživu ke snižování hmotnosti,4. dietní potraviny pro zvláštní léčebné účely,5. potraviny určené pro krytí výdajů při zvýšené svalové námaze, zejména pro sportovce;- Skupiny potravin určené pro zvláštní výživu, pro které budou stanovena zvláštní ustanovení ve zvláštní směrnici v závislosti na výsledku postupu podle článku 4b1:1. Potraviny pro osoby s poruchami metabolismu sacharidů (diabetes)._____________1 Rozumí se, že na výrobky, které již byly na trhu ke dni přijetí této směrnice, nemá tato směrnice vliv."Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 8. července 2000. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tyto předpisy se použijí tak, aby- bylo od 8. července 2000 povoleno obchodování s výrobky, které odpovídají této směrnici,- bylo od 8. ledna 2001 zakázáno obchodování s výrobky, které této směrnici neodpovídají.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 7. června 1999.Za Evropský parlamentpředsedaJ.M. GIL-ROBLESZa RadupředsedkyněE. BULMAHN[1] Úř. věst. C 108, 16.4.1994, s. 17 a Úř. věst. C 35, 8.2.1996, s. 17.[2] Úř. věst. C 388, 31.12.1994, s. 1.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 11. října 1995 (Úř. věst. C 287, 30.10.1995, s. 104), společný postoj Rady ze dne 22. července 1997 (Úř. věst. C 297, 29.9.1997, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 1997 (Úř. věst. C 14, 19.1.1998, s. 123). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 1999 a rozhodnutí Rady ze dne 11. května 1999.[4] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 27. Směrnice ve znění směrnice 96/84/ES (Úř. věst. L 48, 19.2.1997, s. 20).[5] Směrnice Komise 91/321/EHS ze dne 14. května 1991 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě (Úř. věst. L 175, 4.7.1991, s. 35). Směrnice ve znění směrnice 96/4/ES (Úř. věst. L 49, 28.2.1996, s. 12).[6] Směrnice Komise 96/5/ES ze dne 16. února 1996 o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti (Úř. věst. L 49, 28.2.1996, s. 17).[7] Směrnice Komise 96/8/ES ze dne 26. února 1996 o potravinách pro nízkoenergetickou výživu ke snižování hmotnosti (Úř. věst. L 55, 6.3.1996, s. 22).


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/84/ES ze dne 19. prosince 1996, kterou se mění směrnice 89/398/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin určených pro zvláštní výživu

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0084

Úřední věstník L 048 , 19/02/1997 S. 0020 - 0021

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/84/ESze dne 19. prosince 1996,kterou se mění směrnice 89/398/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin určených pro zvláštní výživuEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že článek 4 směrnice Rady 89/398/EHS [4] stanoví, že ustanovení týkající se skupin potravin pro zvláštní výživu uvedených v příloze I uvedené směrnice stanoví zvláštní směrnice;vzhledem k tomu, že dne 20. prosince 1994 byl mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí uzavřen modus vivendi o prováděcích opatřeních k aktům přijatým postupem podle článku 189b Smlouvy [5];vzhledem k tomu, že zvláštní směrnice odrážejí stav znalostí v době jejich přijetí a že proto každá změna směřující k přijetí inovací založených na vědeckém a technickém vývoji musí být po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny, zřízeným rozhodnutím Komise 95/273/ES [6], schválena postupem podle článku 13 směrnice 89/398/EHS;vzhledem k tomu, že je třeba stanovit postup umožňující dočasné uvedení na trh potravin, které jsou výsledkem technologických inovací, aby bylo možné zhodnotit výsledky průmyslového výzkumu až do změny dané zvláštní směrnice;vzhledem k tomu, že však z důvodů ochrany zdraví spotřebitele může být povolení k uvedení na trh uděleno pouze po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny;vzhledem k tomu, že povolení může být uděleno pouze, pokud výrobek nijak neohrožuje lidské zdraví,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1V článku 4 směrnice 89/398/EHS se vkládá nový odstavec, který zní:"1a. Aby mohly být potraviny určené pro zvláštní výživu, které jsou výsledkem vědeckého a technologického pokroku, rychle uvedeny na trh, může Komise po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny a postupem podle článku 13 na dobu dvou let povolit uvedení na trh potravin, které neodpovídají pravidlům pro složení stanoveným ve zvláštních směrnicích uvedených v příloze I.V případě potřeby může Komise toto povolovací rozhodnutí doplnit o pravidla pro označování týkající se změny složení."Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Toto směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 19. prosince 1996.Za Evropský parlamentPředsedaK. HänschZa Evropský parlamentPředsedaS. Barrett[1] Úř. věst. C 389, 31.12.1994, s. 21 a Úř. věst. C 41, 13.2.1996, s. 13.[2] Úř. věst. C 256, 2.10.1995, s. 1.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 11. října 1995 (Úř. věst. C 287, 30.10.1995, s. 108), společný postoj Rady ze dne 18. června 1996 (Úř. věst. C 315, 24.10.1996, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 23. října 1996 (Úř. věst. C 347, 18.11.1996). Rozhodnutí Rady ze dne 9. prosince 1996.[4] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 27.[5] Úř. věst. C 102, 4.4.1996, s. 1.[6] Úř. věst. L 167, 18.7.1995, s. 22.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 97/30/ES ze dne 11. června 1997, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/758/EHS o doplňkových obrysových svítilnách, předních obrysových svítilnách, zadních obrysových svítilnách a brzdových svítilnách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0030

Úřední věstník L 171 , 30/06/1997 S. 0025 - 0048

		Směrnice Komise 97/30/ESze dne 11. června 1997,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/758/EHS o doplňkových obrysových svítilnách, předních obrysových svítilnách, zadních obrysových svítilnách a brzdových svítilnách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února o schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 96/79/ES [2], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 76/758/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňkových obrysových svítilnách, předních obrysových svítilnách, zadních obrysových svítilnách a brzdových svítilnách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3], naposledy pozměněnou aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 10 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice 76/758/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu ES schvalování typu zavedeného směrnicí 70/156/EHS; že se proto ustanovení směrnice 70/156/EHS týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vozidel vztahují i na směrnici 76/758/EHS;vzhledem k tomu, že podle čl. 3 odst. 4 a čl. 4 odst. 3 směrnice 70/156/EHS je zejména nutné, aby byl ke každé zvláštní směrnici připojen informační dokument a certifikát schválení typu podle přílohy VI uvedené směrnice, aby schválení typu mohlo být zpracováno výpočetní technikou; že je proto třeba certifikát schválení typu uvedený ve směrnici 76/758/EHS změnit;vzhledem k tomu, že je třeba při změně předpisů zjednodušit postupy pro zachování rovnocennosti některých zvláštních směrnic s jim odpovídajícími předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů, stanovené v čl. 9 odst. 2 směrnice 70/156/EHS; že nejprve je třeba nahradit technické požadavky směrnice 76/758/EHS odkazy na požadavky obsažené v předpisech EHK č. 7, 87 a 91;vzhledem k tomu, že je nezbytné zahrnout do oblasti působnosti směrnice 76/758/EHS denní svítilny, třetí brzdové svítilny a boční obrysové svítilny;vzhledem k tomu, že se odkazuje na směrnici Rady 76/756/EHS [4] naposledy pozměněnou směrnicí Komise 97/28/ES [5] a na směrnici Rady 76/761/EHS [6] naposledy pozměněnou aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska;vzhledem k tomu, že opatření této směrnici jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku, zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 76/758/EHS se mění takto:1. Název směrnice se nahrazuje tímto:"o sbližování právních předpisů členských států týkajících se doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen a bočních obrysových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel."2. V článku 1 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Každý členský stát udělí EHS schválení typu konstrukční části pro každý typ doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny, brzdobé svítilny, denní svítilny nebo boční obrysové svítilny, který splňuje konstrukční a zkušební požadavky stanovené v odpovídajících přílohách."3. Články 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:"Článek 2Pro každý typ přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, denní svítilny nebo boční obrysové svítilny, který schválí podle článku 1, přidělí členské státy výrobci značku EHS schválení typu konstrukční části podle vzoru uvedeného v dodatku 3 přílohy I.Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zabránily užívání značek, které by mohly vést k záměně doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen, jejichž typ byl schválen podle článku 1, s jinými zařízeními.Článek 31. Členské státy nesmějí zakázat uvedení doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen na trh z důvodů týkajících se jejich konstrukce nebo funkčního principu, jestliže jsou opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části.2. Členský stát však může zakázat uvedení doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen opatřených značkou EHS schválení typu konstrukční části na trh, jestliže soustavně nevykazují shodu se schváleným typem.O přijatých opatřeních dotyčný členský stát neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.Článek 4Příslušné orgány členských států se postupem podle čl. 4 odst. 6 směrnice 70/156/EHS vzájemně informují o každém schválení typu, které udělily, odmítly udělit nebo odejmuly v souladu s touto směrnicí."4. V článku 5 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Pokud členský stát, který udělil EHS schválení typu konstrukční části, zjistí, že se více předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen opatřených touž značkou EHS schválení typu konstrukční části neshoduje s typem, který byl schválen, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost vyráběných zařízení se schváleným typem. O přijatých opatřeních, která mohou při trvalé neshodnosti vést až k odejmutí EHS schválení typu konstrukční části, uvědomí příslušný orgán dotyčného státu příslušné orgány ostatních členských států. Stejná opatření tento orgán přijme, jestliže je o takové neshodnosti informován příslušnými orgány jiného členského státu."5. Články 6 až 9 se nahrazují tímto:"Článek 6Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí EHS schválení typu konstrukční části pro typ doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny brzdové svítilny, denní svítilny nebo boční obrysové svítilny nebo o zákazu jeho uvedení na trh nebo jeho užívání, učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice, musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, která jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.Článek 7Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla z důvodů týkajících se doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen, jestliže jsou tyto svítilny opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části a jestliže jsou namontovány v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 76/756/EHS.Článek 8Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání vozidla z důvodů týkajících se doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen, jestliže jsou tyto svítilny opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části a jestliže jsou namontovány v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 76/756/EHS.Článek 9Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, a jeho přípojné vozidlo, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských a lesnických traktorů a všech pojízdných strojů."6. Přílohy se nahrazují přílohami této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 1998, nebo pokud by byly texty uvedené v článku 3 zveřejněny až po 1. červenci 1997, po uplynutí šesti měsíců od skutečného dne zveřejnění těchto textů nesmějí členské státy z důvodů týkajících se doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen:- odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení pro typ vozidla nebo doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, denní svítilny nebo boční obrysové svítilny, ani- zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu vozidel nebo prodej nebo uvedení do provozu doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen,pokud tyto svítilny splňují požadavky směrnice 76/758/EHS ve znění této směrnice a pokud jsou na dané vozidlo namontovány v souladu s požadavky směrnice 76/756/EHS.2. Od 1. října 1998 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typupro typ vozidla z důvodů týkajících se doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen nebo bočních obrysových svítilen, pokud nejsou splněny požadavky směrnice 76/758/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. října 1999 se pro účely čl. 7 odst. 2 směrnice 70/156/EHS použijí požadavky směrnice 76/758/EHS ve znění této směrnice, které se týkají doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen, denních svítilen a bočních obrysových svítilen jako konstrukčních částí, použijí pro účely čl. 7 odst. 2 směrnice 70/156/EHS.4. Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 3, udělují členské státy nadále ES schválení typu pro doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, denní svítilny a boční obrysové svítilny určené jako náhradní díly a povolují jejich prodej a uvádění do provozu podle předchozích znění směrnice 76/758/EHS, pokud tyto svítilny- jsou určeny k montáži na vozidla, která jsou již v provozu, a- splňují požadavky uvedené směrnice použitelné v době, kdy byla vozidla poprvé registrována.Článek 3Odstavce a přílohy předpisů Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů č. 7, 87 a 91, na než odkazuje bod 2.1 příloh II, III a IV, budou zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství do 1. července 1997.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1998. Budou-li však texty uvedené v článku 3 zveřejněny po 1. červenci 1997, splní členské státy tuto povinnost šest měsíců po skutečném dni zveřejnění těchto textů. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členské státy použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 1998, nebo budou-li texty uvedené v článku 3 zveřejněny po 1. červenci 1997, od uplynutí šesti měsíců po skutečném dni zveřejnění těchto textů.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 11. června 1997.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 18, 21.1.1997, s. 7.[3] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 54.[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 1.[5] Úř. věst. L 171, 30.6.1997, s.1.[6] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 96.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"SEZNAM PŘÍLOHPŘÍLOHA I: | Správní ustanovení pro schvalování typu |Dodatek 1: | Informační dokument |Dodatek 2: | Certifikát schválení typu |Dodatek 3: | Příklady značky ES schválení typu konstrukční části |PŘÍLOHA II: | Oblast působnosti a technické požadavky na doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny a brzdové svítilny |PŘÍLOHA III: | Oblast působnosti a technické požadavky na denní svítilny |PŘÍLOHA IV: | Oblast působnosti a technické požadavky na boční obrysové svítilny |PŘÍLOHA ISPRÁVNÍ USTANOVENÍ PRO SCHVALOVÁNÍ TYPU1. TATO PŘÍLOHA SE VZTAHUJE NA SCHVALOVÁNÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI:1.1 doplňkových obrysových svítilen, předních obrysových svítilen, zadních obrysových svítilen a brzdových svítilen určených k užití na motorových vozidlech a jejich přípojných vozidlech, které splňují požadavky stanovené v příloze II,1.2 denních svítilen určených k užití na motorových vozidlech, které splňují požadavky stanovené v příloze III,1.3 bočních obrysových svítilen určených k užití na motorových vozidlech a jejich přípojných vozidlech, které splňují požadavky stanovené v příloze IV.2. ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI2.1 Žádost o ES schválení typu konstrukční části podle čl. 3 odst. 4 směrnice 70/156/EHS pro typ doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, denní svítilny a boční obrysové svítilny podává výrobce.2.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku 1.2.3 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu musí být předloženy:2.3.1 dva vzorky s předepsanou svítilnou nebo předepsanými svítilnami; jestliže je schválení typu požadováno pro zařízení, která nejsou totožná, ale jsou symetrická a vhodná pro umístění jedno na levé a jedno na pravé straně vozidla, nebo alternativně jedno směřující dopředu a jedno směřující dozadu, mohou být oba předávané vzorky totožné a vhodné pro umístění pouze na pravé nebo na levé straně vozidla, nebo alternativně pouze směřující dopředu nebo pouze směřující dozadu; v případě brzdové svítilny se dvěma úrovněmi svítivosti je žádost rovněž doprovázena dvěma vzorky konstrukčních částí tvořících systém, který zajišťuje obě úrovně svítivosti.3. OZNAČENÍ3.1 Zařízení dodaná k ES schválení typu konstrukční části musí být označena:3.1.1 výrobní nebo obchodní značkou výrobce;3.1.2 u svítilen s vyměnitelnými zdroji světla: typy předepsaných žárovek;3.1.3 u svítilen s nevyměnitelnými zdroji světla: jmenovitým napětím a příkonem.3.2 Tato označení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná a musí být na svíticí ploše nebo na jedné ze svíticích ploch zařízení. Označení musí být z vnějšku viditelná i na zařízeních namontovaných na vozidlo.3.3 Na každém zařízení musí být dostatečné místo pro značku schválení typu konstrukční části. Toto místo musí být vyznačeno na výkresech podle dodatku 1.4. ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI4.1 Jsou-li splněny odpovídající požadavky, udělí se ES schválení typu podle čl. 4 odst. 3 a popřípadě čl. 4 odst. 4 směrnice 70/156/EHS.4.2 Vzor certifikátu ES schválení typu je uveden v dodatku 2.4.3 Pro každý schváleny typ doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, denní svítilny a boční obrysové svítilny se přidělí číslo schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS. Stejný členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny, brzdové svítilny, denní svítilny a boční obrysové svítilny.4.4 Pokud se požaduje ES schválení typu konstrukční části pro typ zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, které obsahuje doplňkovou obrysovou svítilnu, přední obrysovou svítilnu, zadní obrysovou svítilnu, brzdovou svítilnu, denní svítilnu nebo boční obrysovou svítilnu a jiné svítilny nebo světlomety, může být přiděleno jediné číslo ES schválení typu konstrukční části za předpokladu, že dotyčná doplňková obrysová svítilna, přední obrysová svítilna, zadní obrysová svítilna, brzdová svítilna, denní svítilna nebo boční obrysová svítilna splňuje požadavky této směrnice a že každá z ostatních svítilen nebo světlometů, které tvoří konstrukční část zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, pro něž je podána žádost o ES schválení typu konstrukční části, splňuje požadavky zvláštní směrnice, která se na ně vztahuje.5. ZNAČKA ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI5.1 Každá doplňková obrysová svítilna, přední obrysová svítilna, zadní obrysová svítilna, brzdová svítilna, denní svítilna nebo boční obrysová svítilna odpovídající typu schválenému podle této směrnice musí být kromě označení uvedeného v bodu 3.1 opatřena značkou ES schválení typu konstrukční části.5.2 Tuto značka tvoří:5.2.1 obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno e a rozlišovací písmena nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu:1  pro Německo2  pro Francii3  pro Itálii4  pro Nizozemsko5  pro Švédsko6  pro Belgii9  pro Španělsko11  pro Spojené království12  pro Rakousko13  pro Lucembursko17  pro Finsko18  pro Dánsko21  pro Portugalsko23  pro ŘeckoIRL  pro Irsko;5.2.2 v blízkosti obdélníku "základní číslo schválení typu" obsažené v části 4 čísla schválení typu podle přílohy VII směrnice 70/156/EHS; před tímto číslem jsou dvě číslice, které udávají pořadové číslo přidělené poslední technické změně směrnice 76/758/EHS ke dni udělení EHS schválení typu. Pro tuto směrnici platí pořadové číslo:- 02 pro přílohu II,- 00 pro přílohu III,- 00 pro přílohu IV;5.2.3 doplňkový znak, kterým je:5.2.3.1 písmeno "A" na zařízeních splňujících požadavky této směrnice, pokud jde o přední doplňkové obrysové svítilny a obrysové svítilny;5.2.3.2 písmeno "R" na zařízeních splňujících požadavky této směrnice, pokud jde o zadní doplňkové obrysové svítilny a obrysové svítilny;5.2.3.3 písmeno "S" následované číslicí "1" na zařízeních splňujících požadavky této směrnice, pokud jde o brzdové svítilny, přičemž za tímto písmenem následuje číslice "1", má-li zařízení jednu úroveň svítivosti, číslice "2", má-li zařízení dvě úrovně svítivosti a číslice "3", splňuje-li zařízení zvláštní požadavky na brzdové svítilny kategorie S3;5.2.3.4 písmena "R" a "S1" nebo "S2", popřípadě oddělená vodorovnou čarou, na zařízeních složených jak ze zadní obrysové svítilny, tak z brzdové svítilny a splňujících požadavky této směrnice, pokud jde o takové svítilny;5.2.3.5 písmena "RL" na zařízeních splňujících požadavky této směrnice, pokud jde o denní svítilny;5.2.3.6 jeden ze znaků "SM1" nebo "SM2" podle kategorie zařízení na zařízeních splňujících požadavky této směrnice, pokud jde o boční obrysové svítilny;5.2.3.7 šipky směřující na tu stranu, na níž jsou fotometrické vlastnosti splněny až do úhlu 80o H na předních nebo zadních obrysových svítilnách, u kterých jsou úhly viditelnosti vzhledem ke vztažné ose v horizontálním směru asymetrické.5.2.3.8 doplňkový znak tvořený písmenem "D" napravo od značky uvedené v bodech 5.2.3.1 až 5.2.3.4 na svítilnách, které mohou být použity jako samostatné svítilny i jako součást soustavy dvou svítilen.5.3 Značka ES schválení typu konstrukční části musí být umístěna na rozptylovém skle svítilny nebo na jednom z rozptylových skel tak, aby byla nesmazatelná a zřetelně čitelná i po namontování svítilny na vozidlo.5.4 Uspořádání značky schválení typu5.4.1 Samostatné svítilny:Příklady značky ES schválení typu konstrukční části jsou znázorněny na obrázku 1 v dodatku 3.5.4.2 Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny:5.4.2.1 Pokud je zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, které zahrnuje doplňkovou obrysovou svítilnu, přední obrysovou svítilnu, zadní obrysovou svítilnu, brzdovou svítilnu, denní svítilnu nebo boční obrysovou svítilnu a jiné svítilny, přiděleno jediné číslo ES schválení typu konstrukční části podle bodu 4.4, lze umístit jedinou značku ES schválení typu konstrukční části; značku tvoří:5.4.2.1.1 obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno e a rozlišovací písmena nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu (viz bod 5.2.1);5.4.2.1.2 základní číslo schválení typu (viz bod 5.2.2, první polovina věty),5.4.2.1.3 v případě potřeby požadovaná šipka tak, jak je třeba pro soustavu svítilen jako celek.5.4.2.2 Tato značka může být umístěna kdekoli na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách nebo světlometech za předpokladu, že:5.4.2.2.1 je viditelná po montáži svítilen nebo světlometů;5.4.2.2.2 žádná ze součástí, které přenášejí světlo, skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen nebo světlometů, nemůže být odstraněna, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.5.4.2.3 Identifikační značka pro každou svítilnu podle směrnice, na základě které bylo uděleno ES schválení typu konstrukční části, společně s pořadovým číslem (viz bod 5.2.2, druhá polovina věty), a popřípadě písmeno "D" a požadovaná šipka, se vyznačí:5.4.2.3.1 buď na odpovídající ploše výstupu světla,5.4.2.3.2 nebo, jde-li o soustavu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen tak, aby bylo možno každou svítilnu nebo světlomet jasně rozpoznat.5.4.2.4 Rozměry různých částí této značky nesmějí být menší, než jsou minimální rozměry stanovené pro jednotlivé značky podle směrnic, podle kterých bylo ES schválení typu konstrukční části uděleno.5.4.2.5 Příklady značky ES schválení typu konstrukční části pro svítilnu, která je skupinová, sdružená nebo sloučená s jinými svítilnami, jsou znázorněny na obrázku 2 v dodatku 3.5.4.3 Na svítilny sloučené s jinými svítilnami, jejichž skla smějí být rovněž použita pro ostatní typy světlometů:5.4.3.1 se vztahují požadavky bodu 5.4.2,5.4.3.2 kromě toho, je-li použito stejné sklo, smí být poslední sklo opatřeno odlišnou schvalovací značkou týkající se odlišných typů světlometů nebo celků svítilen za předpokladu, že hlavní plášť světlometu, i když nemůže být oddělen od skla, zahrnuje rovněž prostor popsaný výše v bodě 3.3 a je opatřen značkou schválení typu odpovídající skutečné funkci,5.4.3.3 jestliže mají odlišné typy světlometů stejný hlavní plášť, smí být tento plášť opatřen odlišnými schvalovacími značkami.5.4.3.4 Příklady značky ES schválení typu konstrukční části pro svítilny sloučené se světlometem jsou znázorněny na obrázku 3 v dodatku 3.6. ÚPRAVY TYPU A ZMĚNY SCHVÁLENÍ TYPU6.1 V případě úpravy typu schváleného podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS.7. SHODNOST VÝROBY7.1 Opatření k zajištění shodnosti výroby jsou obecně přijímána v souladu s článkem 10 směrnice 70/156/EHS.7.2 Každé zařízení uvedené v bodu 1.1 musí být v souladu s fotometrickými a kalorimetrickými podmínkami uvedenými v bodech 6 a 8 [1]. V případě zařízení náhodně vybraného z výrobní série však jsou požadavky na minimální svítivost výstupu světla (měřeno se standardním svítilnou uvedenou v bodu 7 [2]) omezeny v každém dotyčném směru na 80 % minimálních hodnot uvedených v bodech 6.1 a 6.2 [3].7.3 Každé zařízení uvedené v bodu 1.2 musí být v souladu s požadavky uvedenými v bodech 7, 8, 9 a 11 [4]. V případě zařízení vybraného náhodně z výrobní série však jsou požadavky na minimální a maximální svítivost výstupu světla (měřeno se standardní svítilnou uvedenou v bodu 10 [5]) nejméně 80 % minimálních hodnot uvedených v bodech 7.1 a 7.2 [6] a nesmějí překročit 120 % maximálních hodnot uvedených v odstavci 7.3 [7].7.4 Každé zařízení uvedené v bodu 1.3 musí být v souladu s požadavky uvedenými v bodech 7 a 8 [8]. U zařízení náhodně vybraného z výrobní série však svítivost výstupu světla v každém dotyčném směru musí činit nejméně 80 % minimálních hodnot a nesmí překročit 120 % maximálních hodnot uvedených v bodu 7.1 [9].Dodatek 1Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být kresleny ve vhodném měřítku na formátu A4 a musí být dostatečně podrobné, nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické řízení, musí být dodány informace o jeho výkonu.0. OBECNĚ0.1 Značka (obchodní firma výrobce): …0.2 Typ a obecný obchodní název (názvy): …0.5 Jméno a adresa výrobce: …0.7 U konstrukčních částí a samostatných technických celků umístění a způsob připevnění značky ES schválení typu: …0.8 Adresa montážního závodu (závodů): …1. POPIS ZAŘÍZENÍ1.1 Typ zařízení: …1.1.1 Funkce zařízení: …1.1.2 Kategorie nebo třída zařízení: …1.1.3 Barva vyzařovaného nebo odráženého světla: …1.2 Dostatečně podrobný výkres (výkresy) umožňující identifikovat typ zařízení a prokazující: ……1.2.1 ve které geometrické poloze má být zařízení namontováno na vozidlo (netýká se svítilny zadní registrační tabulky): …1.2.2 osu směru pozorování, která je při zkouškách považována za vztažnou osu (horizontální úhel H = 0°, vertikální úhel V = 0°), a bod považovaný při těchto zkouškách za vztažný střed (netýká se odrazek a svítilny zadní registrační tabulky): …1.2.3 místo určené pro značku ES schválení typu konstrukční části: …1.2.4 u svítilen zadní registrační tabulky geometrickou polohu, ve které má být zařízení namontováno ve vztahu k místu, na kterém je umístěna registrační tabulka, a obrys odpovídající osvětlené plochy: …1.2.5 u světlometů a mlhových světlometů nárys světlometu, popřípadě s detaily drážkování rozptylového skla, a příčný řez: …1.3 Stručný technický popis s uvedením předepsané kategorie nebo kategorií zdrojů světla, s výjimkou svítilen nebo světlometů s nevyměnitelnými zdroji světla; tyto zdroje musí být uvedeny ve směrnici 76/761/EHS (netýká se odrazek): …1.4 Zvláštní informace: …1.4.1 U svítilen zadní registrační tabulky údaj, zda je zařízení určeno pro osvětlení široké, vysoké nebo obou druhů registrační tabulky: …1.4.2 U světlometů: …1.4.2.1 údaj, zda je světlomet určen pro vyzařování jak potkávacího světla, tak dálkového světla, nebo jen jednoho z nich: …1.4.2.2 u světlometů určených k vyzařování potkávacího světla údaj, zda je světlomet konstruován jak pro levostranný, tak pro pravostranný provoz, nebo jen pro levostranný, nebo jen pro pravostranný provoz: …1.4.2.3 je-li světlomet vybaven nastavitelným odrážečem, údaj o montážních polohách světlometu vůči vozovce a střední podélné rovině vozidla, jestliže je světlomet určen k užití jen v takové poloze (polohách): …1.4.3 U obrysových svítilen, brzdových svítilen a směrových svítilen: …1.4.3.1 údaj, zda může být zařízení rovněž užito v soustavě dvou svítilen téže kategorie: …1.4.3.2 u zařízení se dvěma úrovněmi svítivosti (brzdové svítilny a směrové svítilny kategorie 2b) schéma zapojení a údaje o vlastnostech systému, který zajišťuje dvě úrovně svítivosti: …1.4.4 U odrazek stručný popis technických vlastností materiálů optických odrazných jednotek: …1.4.5 U zpětných světlometů údaj, zda je zařízení určeno k montáži na vozidlo výlučně jako součást páru: …Dodatek 2CERTIFIKÁT ES SCHVÁLENÍ TYPURazítko správního orgánuSdělení týkající se:- schválení typu [1],- rozšíření schválení typu [2],- odmítnutí schválení typu [3],- odebrání schválení typu [4]pro typ vozidla/konstrukční části/samostatného technického celku [5] z hlediska směrnice …/…/EHS naposledy pozměněné směrnicí …/…/ES.Schválení typu č.: …Důvod rozšíření: …ODDÍL I0.1 Značka (obchodní firma výrobce): …0.2 Typ a obecný obchodní název (názvy): …0.3 Způsob označení typu, je-li na vozidle/konstrukční části/samostatném technickém celku vyznačen [6] [7]: ……0.3.1 Umístění takového označení: …0.4 Kategorie vozidla [8] [9]: …0.5 Jméno a adresa výrobce: …0.7 U konstrukčních částí a samostatných technických celků umístění a způsob připevnění značky ES schválení typu: ……0.8 Adresa montážního závodu (závodů): …ODDÍL II1. Případné doplňující informace: viz doplněk2. Technická zkušebna provádějící zkoušky: …3. Datum zkušebního protokolu: …4. Číslo zkušebního protokolu: …5. Případné poznámky: viz doplněk6. Místo: …7. Datum: …8. Podpis: …9. Přiložen je seznam schvalovací dokumentace uložené u schvalovacího orgánu, kterou lze obdržet na požádání.1. Doplňující informace1.1 Uveďte pro každou svítilnu nebo světlomet, pokud je to vhodné:1.1.1 Kategorie zařízení: …1.1.2 Počet a kategorie zdrojů světla (netýká se odrazek) [10]: …1.1.3 Barva vyzařovaného nebo odráženého světla: …1.1.4 Schválení typu udělené výhradně k užití jako náhradní díl pro vozidla, která jsou již v provozu: ano/ne [11]1.2 Zvláštní informace pro určité typy zařízení pro osvětlení nebo světelnou signalizaci1.2.1 Odrazky: samostatné/součást soustavy zařízení [12]1.2.2 Svítilna zadní registrační tabulky: zařízení pro osvětlení vysoké tabulky/široké tabulky [13]1.2.3 Světlomety: pokud je světlomet vybaven nastavitelným odrážečem, údaj o montážních polohách světlometu vůči vozovce a střední podélné rovině vozidla, jestliže je světlomet určen k užití jen v takových polohách:.1.2.4 Zpětné světlomety: toto zařízení se montuje na vozidlo pouze jako součást páru zařízení: ano/ne [14]5. Poznámky5.1 Výkresy5.1.1 Svítilny zadní registrační tabulky: přiložený výkres č … znázorňuje geometrickou polohu, v níž má být zařízení namontováno vzhledem k místu, na němž je umístěna registrační tabulka, a obrys odpovídající osvětlené plochy;5.1.2. Odrazky: přiložený výkres č … znázorňuje geometrickou polohu, ve které má být zařízení namontováno na vozidlo.5.1.3 Ostatní zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci: přiložený výkres č. … znázorňuje geometrickou polohu, v níž má být zařízení namontováno na vozidlo, vztažnou osu a vztažný střed zařízení.5.2 Světlomety: druh provozu při zkoušce (bod 5.2.3.9 přílohy I směrnice 76/761/EHS): …Dodatek 3PŘÍKLADY ZNAČKY ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené touto značkou ES schválení typu konstrukční části je přední obrysová svítilna schválená jako typ v Německu (e1) podle přílohy II této směrnice (02) pod základním číslem schválení typu 1471.Šipka směřuje na tu stranu, na níž jsou fotometrické vlastnosti splněny až do úhlu 80º H.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené touto značkou ES schválení typu konstrukční části je zadní obrysová svítilna schválená jako typ v Německu (e1) podle přílohy II této směrnice (02) pod základním číslem schválení typu 1471, které může být rovněž použito pro soustavu dvou zadních obrysových svítilen.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené touto značkou ES schválení typu konstrukční části je zařízení zahrnující zadní obrysovou svítilnu a brzdovou svítilnu s jednou úrovní svítivosti, které byly schváleny jako typ v Německu (e1) podle přílohy II této směrnice (02) pod základním číslem schválení 1471.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené touto značkou ES schválení typu konstrukční části je brzdová svítilna se dvěma úrovněmi svítivosti schválená jako typ v Německu (e1) podle přílohy II této směrnice (02) pod základním číslem schválení typu 1471.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené touto značkou ES schválení typu konstrukční části je denní svítilna schválená jako typ v Německu (e1) podle přílohy III této směrnice (00) pod základním číslem schválení typu 1471.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené touto značkou ES schválení typu konstrukční části je boční obrysová svítilna kategorie 1 schválená jako typ v Německu (e1) podle přílohy IV této směrnice (00) pod základním číslem schválení typu 1471.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Poznámka:Uvedené tři příklady značek schválení typu, vzor A, vzor B a vzor C, představují tři možné varianty označení zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci v případě, že součástí skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jsou dvě svítilny nebo více svítilen. Tato značka schválení typu udává, že zařízení bylo schváleno jako typ v Německu (e1) pod základním číslem schválení typu 1712 a že sestává z (ze):zadní a boční odrazky třídy IA schválené jako typ podle směrnice 76/757/EHS (Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 32), pořadové č. 02;zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené jako typ podle směrnice Rady 76/759/EHS (Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 71), pořadové č. 01;červené zadní obrysové svítilny (R) schválené jako typ podle přílohy II směrnice Rady 76/758/EHS, pořadové č. 02;zadní mlhové svítilny (F) schválené jako typ podle směrnice Rady 77/538/EHS (Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 60), pořadové č. 00;zpětného světlometu (AR) schváleného jako typ podle směrnice Rady 77/539/EHS (Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 72), pořadové č. 00;brzdové svítilny se dvěma úrovněmi svítivosti (S2) schválené jako typ podle přílohy II směrnice 76/758/EHS, pořadové č. 02;svítilny zadní registrační tabulky (L) schválené jako typ podle přílohy IV směrnice Rady 76/760/EHS, pořadové č. 00.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Poznámka:Uvedené čtyři příklady značek schválení typu, vzor A, vzor B a vzor C, představují čtyři možné varianty označení zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci v případě, že součástí skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jsou dvě svítilny nebo více svítilen. Tato značka schválení typu udává, že zařízení bylo schváleno jako typ v Německu (e1) pod základním číslem schválení typu 7120 a že sestává z (ze):přední obrysové svítilny (A) schválené jako typ podle přílohy II směrnice 76/758/EHS, pořadové č. 02;světlometu (HCR) s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86,250 a 101,250 kandelami (jak udává číslo "30") schváleného jako typ podle přílohy V směrnice 76/761/EHS, pořadové č. 02;denní svítilny (RL) schválené jako typ podle přílohy III směrnice 76/758/EHS, pořadové č. 00;přední směrové svítilny kategorie 1a schválené jako typ podle směrnice 76/759/EHS, pořadové č. 01.+++++ TIFF +++++Tento příklad se vztahuje na označení rozptylového skla určeného k užití na různých druzích světlometů, a to:buď | světlometu s potkávacím světlem konstruovaného pro oba druhy dopravního provozu a s dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86,250 a 101,250 kandelami (jak udává číslo "30") schváleného jako typ v Německu (e1) pod základním číslem schválení typu 7120 podle požadavků přílohy IV směrnice 76/761/EHS, pořadové č. 04, který je sloučen s denní svítilnou schválenou jako typ podle přílohy III směrnice 76/758/EHS, pořadové č. 00, |nebo | světlometu s potkávacím světlem i dálkovým světlem konstruovaném pro oba druhy dopravního provozu, schváleného jako typ v Německu (e1) pod základním číslem schválení typu 7122 podle požadavků přílohy II směrnice 76/761/EHS, pořadové č. 01, který je sloučen s denní svítilnou stejnou, jak je uvedeno výše, |nebo | kteréhokoli výše uvedeného světlometu schváleného jako typ jako samostatný světlomet. |Pouzdro světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, jako například:+++++ TIFF +++++nebo+++++ TIFF +++++nebo+++++ TIFF +++++nebo+++++ TIFF +++++PŘÍLOHA IIOBLAST PŮSOBNOSTI A TECHNICKÉ POŽADAVKY1. OBLAST PŮSOBNOSTITato příloha se vztahuje na doplňkové obrysové svítilny, přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny a brzdové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel.2. TECHNICKÉ POŽADAVKY2.1 Technickými požadavky jsou požadavky uvedené v bodu 1 a bodech 5 až 8 a v přílohách 1, 4 a 5 předpisu EHK OSN č. 7, který tvoří v úplném znění tyto dokumenty:- sérii změn 01 a 02, která zahrnuje doplněk 1 k sérii změn 02 a různé opravy [1],- tiskové chyby [2],- doplňku 2 k sérii změn 02 [3],- opravy 1 k doplňku 2 a doplňku 3 k sérii změn 02 [4],s těmito výjimkami:2.1.1 Odkazy na předpis č. 48 se považují za odkazy na směrnici 76/756/EHS.2.1.2 Odkazy na předpis č. 37 se považují za odkazy na přílohu VII směrnice 76/761/EHS.2.1.3 Poznámce [5] pod čarou v tabulce v bodu 6.1 je třeba rozumět takto:"Montáž výše uvedených zařízení na motorová vozidla a jejich přípojná vozidla je stanovena ve směrnici 76/756/EHS."PŘÍLOHA IIIOBLAST PŮSOBNOSTI A TECHNICKÉ POŽADAVKY1. OBLAST PŮSOBNOSTITato příloha se vztahuje na denní svítilny motorových vozidel.2. TECHNICKÉ POŽADAVKY2.1 Technickými požadavky jsou požadavky uvedené v bodech 2 a 6 až 11 a v přílohách 3 a 4 předpisu EHK OSN č. 87, který tvoří v úplném znění tyto dokumenty:- původní znění předpisu (00) [1],- oprava 1 k předpisu č. 87 [2],- doplněk 1 k předpisu č. 87 [3],s těmito výjimkami:2.1.1 Odkazy na předpis č. 48 se považují za odkazy na směrnici 76/756/EHS.PŘÍLOHA IVOBLAST PŮSOBNOSTI A TECHNICKÉ POŽADAVKY1. OBLAST PŮSOBNOSTITato příloha se vztahuje na boční obrysové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel.2. TECHNICKÉ POŽADAVKY2.1 Technickými požadavky jsou požadavky uvedené v odstavci 2 a odstavcích 6 až 9 a v přílohách 1, 4 a 5 předpisu EHK OSN č. 91, který tvoří v úplném znění tyto dokumenty:- předpis ve své původní formě (00) [1],- doplněk 1 k předpisu č. 91 [2],s těmito výjimkami:2.1.1 odkazy na předpis č. 48 se považují za odkazy na směrnici 76/756/EHS;2.1.2 odkazy na předpis č. 37 se považují za odkazy na přílohu VII směrnice 76/761/EHS."[1] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy II této směrnice.[2] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy II této směrnice.[3] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy II této směrnice.[4] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy III této směrnice.[5] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy III této směrnice.[6] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy III této směrnice.[7] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy III této směrnice.[8] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy IV této směrnice.[9] Dokumentu uvedeného v bodu 2.1 přílohy IV této směrnice.[1] Nehodící se škrtněte.[2] Nehodící se škrtněte.[3] Nehodící se škrtněte.[4] Nehodící se škrtněte.[5] Nehodící se škrtněte.[6] Nehodící se škrtněte.[7] Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento certifikát schválení typu, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).[8] Nehodící se škrtněte.[9] Podle definice uvedené v příloze II části A směrnice 70/156/EHS.[10] U svítilen nebo světlometů s nevyměnitelnými zdroji světla uveďte počet a celkový příkon zdrojů světla.[11] Nehodící se škrtněte.[12] Nehodící se škrtněte.[13] Nehodící se škrtněte.[14] Nehodící se škrtněte.[1] [2] [3] [4] [5] [1] [2] [3] [1] [2] --------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/51/ES ze dne 25. května 2009 , kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS, pokud jde o specifikaci účinné látky nicosulfuronu (Text s významem pro EHP )

text:
               26.5.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 127/5

      SMĚRNICE KOMISE 2009/51/ES
   ze dne 25. května 2009,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS, pokud jde o specifikaci účinné látky nicosulfuronu
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec druhou odrážku uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Po přezkoumání, při němž bylo členským státem zpravodajem Spojené království, byla směrnicí Komise 2008/40/ES (2) zařazena účinná látka nicosulfuron do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Pokud jde o čistotu, směrnice 2008/40/ES stanoví její minimální úroveň na 930 g/kg. Tato úroveň byla založena na specifikaci předložené oznamovatelem.

               (2)

               Obvyklou praxí však je, že úroveň minimální čistoty se zakládá na specifikacích vypracovaných Organizací pro výživu a zemědělství OSN (FAO) týkajících se čistoty a úrovní nečistot obsažených v účinných látkách. Specifikace FAO pro nicosulfuron (3) udává minimální čistotu 910 g/kg. Uvedená specifikace byla zahrnuta do hodnotící zprávy pro nicosulfuron, která byla přezkoumána členskými státy a Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA) a předložena Komisi dne 29. listopadu 2007 v podobě vědecké zprávy EFSA (4). Přestože Společenství je oprávněno stanovit vlastní úroveň ochrany veřejného zdraví, zdraví zvířat a životního prostředí, obecnou praxí je používání úrovní FAO. Aby mohli i jiní výrobci, kteří splňují požadavky úrovně FAO, uvádět své výrobky na trh, je nezbytné, aby specifikace byly odpovídajícím způsobem přizpůsobeny.

               (3)

               Proto je odůvodněné změnit úroveň minimální čistoty pro nicosulfuron.

               (4)

               Vzhledem k tomu, že článek 2 směrnice 2008/40/ES vyžaduje, aby členské státy používaly předpisy, kterými se provádí uvedená směrnice, od 1. července 2009, měla by se změněná specifikace pro nicosulfuron používat od téhož data, aniž by byly dotčeny ostatní lhůty stanovené v článku 3 směrnice 2008/40/ES. Z toho důvodu by tato směrnice měla vstoupit v platnost co nejdříve.

               (5)

               Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   U položky č. 176 (nicosulfuron) přílohy I směrnice 91/414/EHS ve sloupci 4 (čistota) se znění „930 g/kg“ nahrazuje zněním „910 g/kg“.
   Článek 2
   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. června 2009. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 1. července 2009.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 25. května 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 87, 29.3.2008, s. 5.

      (3)  709/TC 2006.

      (4)  EFSA Scientific Report (2007) 120, 1–91, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance nicosulfuron (dokončeno 29. listopadu 2007).