title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/34/ES ze dne 23. dubna 2009 o společných ustanoveních pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly (přepracované znění) (Text s významem pro EHP)

text:
               28.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 106/7

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/34/ES
   ze dne 23. dubna 2009
   o společných ustanoveních pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly
   (přepracované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 71/316/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Vzhledem k tomu, že je nezbytné provést další změny, měla by být uvedená směrnice v zájmu přehlednosti přepracována.

               (2)

               V každém členském státě existují závazné předpisy, které stanoví technické charakteristiky měřicích přístrojů a metody metrologické kontroly. Tyto požadavky se v jednotlivých členských státech liší. Tyto rozdíly brání obchodu a mohou vytvořit nerovné podmínky hospodářské soutěže ve Společenství.

               (3)

               Jedním z cílů kontrol v každém členském státě je dát zákazníkům jistotu, že poskytovaná množství odpovídají zaplacené ceně. Cílem této směrnice není proto tyto kontroly zrušit, ale odstranit rozdíly mezi předpisy, pokud vytvářejí překážky obchodu.

               (4)

               Tyto překážky při zavádění a fungování vnitřního trhu lze omezit a odstranit, jestliže se v členských státech budou používat stejné požadavky, které nejprve doplní existující vnitrostátní předpisy a pak, když budou vytvořeny potřebné podmínky, tyto předpisy nahradí.

               (5)

               I v období, kdy tyto předpisy budou existovat společně s vnitrostátními předpisy, umožní požadavky Společenství, aby firmy vyráběly výrobky, které mají stejné technické charakteristiky, a lze je tedy poté, co byly podrobeny kontrolám ES, uvádět na trh v rámci Společenství a používat.

               (6)

               Technické požadavky Společenství na konstrukci a činnost přístrojů by měly zajistit, že tyto přístroje budou souvisle poskytovat měření, která jsou dostatečně přesná pro jejich určený účel.

               (7)

               Shodu s technickými požadavky většinou potvrzují členské státy před tím, než jsou měřicí přístroje uvedeny na trh, nebo před jejich prvním použitím, a v případě potřeby když jsou v provozu, přičemž toto potvrzení se provádí zejména prostřednictvím postupů pro schválení typu a pro ověření. Aby se dosáhlo volného pohybu těchto přístrojů v rámci Společenství, je rovněž nutné zajistit vzájemné uznávání kontrol mezi členskými státy a zavést pro tyto účely vhodné postupy pro ES schvalování typu a pro ES prvotní ověřování a také ES metody metrologické kontroly, které budou v souladu s touto směrnicí a s příslušnými zvláštními směrnicemi.

               (8)

               Přítomnost značek nebo označení na měřicím přístroji nebo výrobku, které udávají, že tento přístroj nebo výrobek byl podroben příslušným kontrolám, znamená, že tento přístroj nebo výrobek splňuje příslušné technické požadavky Společenství, a tedy to, že když se přístroj nebo výrobek dováží nebo se uvádí do provozu, není nutné kontroly, které již byly provedeny, opakovat.

               (9)

               Vnitrostátní metrologické předpisy zahrnují množství kategorií měřicích přístrojů a výrobků. Tato směrnice obsahuje obecná ustanovení, která se zabývají zejména postupy pro ES schvalování typu a pro ES prvotní ověřování a ES metodami metrologické kontroly. Prováděcí směrnice, které se vztahují na různé kategorie přístrojů a výrobků, stanoví technické požadavky na konstrukci, činnost a přesnost, kontrolní postupy a v případě potřeby podmínky, za nichž budou platné vnitrostátní předpisy nahrazeny technickými požadavky Společenství.

               (10)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).

               (11)

               Zejména je třeba zmocnit Komisi ke změně příloh I a II této směrnice a příloh zvláštních směrnic. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice a zvláštních směrnic, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (12)

               Ustanovení nově zařazená do této směrnice se týkají pouze postupu projednávání ve výborech. Nevyžadují tudíž provedení v členských státech.

               (13)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy III,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA I

      ZÁKLADNÍ ZÁSADY

   Článek 1
   1.   Tato směrnice se vztahuje:

               a)

               na přístroje definované v odstavci 2;

               b)

               na jednotky měření, na harmonizaci metod měření a na metrologickou kontrolu a popřípadě na prostředky potřebné pro použití těchto metod;

               c)

               na předpisy, metody měření, metrologickou kontrolu a označování množství výrobků v hotovém balení.

         2.   Pro účely této směrnice se „přístroji“ rozumějí měřicí přístroje, součástky měřicích přístrojů, doplňková zařízení a měřicí zařízení.
   3.   Žádný členský stát nesmí na základě této směrnice a na základě zvláštních směrnic, které se k ní vztahují, bránit uvádění na trh nebo do provozu přístroje nebo výrobku popsaného v odstavci 1, zakazovat je ani je omezovat, pokud je tento přístroj nebo výrobek opatřen značkami nebo označením ES v souladu s podmínkami stanovenými v této směrnici a zvláštních směrnicích, které se na tento přístroj nebo výrobek vztahují.
   4.   Členské státy přikládají stejnou váhu ES schválení typu a ES prvotnímu ověření jako odpovídajícím vnitrostátním opatřením.
   5.   Zvláštní směrnice týkající se předmětů uvedených v odstavci 1 stanoví

               —

               zejména postupy a metrologické vlastnosti a technické požadavky na konstrukci a činnost přístrojů podle odst. 1 písm. a),

               —

               požadavky týkající se odst. 1 písm. b) a c).

         6.   Zvláštní směrnice mohou stanovit datum, od kterého se stávající vnitrostátní předpisy nahrazují předpisy Společenství.
   KAPITOLA II

      ES SCHVÁLENÍ TYPU

   Článek 2
   1.   Členské státy udělují ES schválení typu podle této směrnice a příslušných zvláštních směrnic.
   2.   ES schválení typu pro přístroje představuje připuštění k ES prvotnímu ověření, a kde se toto ověření nevyžaduje, povolení uvést je na trh nebo do provozu. Jestliže zvláštní směrnice vztahující se na danou kategorii přístrojů tuto kategorii od ES schválení typu osvobozují, připustí se přístroje v této kategorii přímo k ES prvotnímu ověření.
   3.   Pokud to jejich kontrolní zařízení dovoluje, členské státy udělí ES schválení typu každému přístroji, který splňuje požadavky této směrnice a zvláštních směrnic, které se na daný přístroj vztahují.
   4.   Žádost o ES schválení typu může podat pouze výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství. Pro jeden a týž přístroj je možné podat žádost pouze v jednom členském státě.
   5.   Členský stát, který udělil ES schválení typu, přijme nezbytná opatření k zajištění toho, aby byl informován o každé změně schváleného typu nebo doplňku ke schválenému typu. O těchto změnách informuje ostatní členské státy.
   Pro změny nebo doplňky ke schválenému typu se musí v případě, že tyto změny ovlivňují nebo by mohly ovlivnit výsledky měření nebo podmínky předepsané pro použití daného přístroje, získat dodatečné ES schválení typu od členského státu, který ES schválení typu udělil.
   V případě změny typu se však místo dodatku k původnímu certifikátu ES schválení typu udělí nové ES schválení typu, pokud je typ změněn poté, co byla ustanovení této směrnice nebo příslušné zvláštní směrnice změněna nebo upravena tak, že by změněný typ mohl být schválen pouze podle těchto nových ustanovení.
   Článek 3
   Pokud je ES schválení typu uděleno pro pomocné zařízení, upřesní se v něm:

               a)

               typy přístrojů, k nimž je možné toto zařízení připojit nebo do něhož je možné toto zařízení zabudovat;

               b)

               obecné podmínky pro činnost všech přístrojů, pro něž je toto zařízení schváleno.

         Článek 4
   Jestliže přístroj úspěšně vyhověl přezkoušení pro ES schválení typu uvedenému v této směrnici a ve zvláštních směrnicích, které se na tento přístroj vztahují, vydá členský stát, který toto přezkoušení provedl, certifikát ES schválení typu.
   Členský stát předá tento certifikát žadateli.
   V případech uvedených v článku 11 této směrnice nebo ve zvláštní směrnici žadatel musí, a ve všech ostatních případech může, opatřit nebo nechat opatřit každý přístroj, který vyhovuje schválenému typu, značkou ES schválení typu znázorněnou v certifikátu.
   Článek 5
   1.   ES schválení typu platí deset let. Jeho platnost může být prodloužena na další období v délce deseti let. Počet přístrojů, které lze podle schváleného typu vyrobit, není omezen.
   Platnost ES schválení typu uděleného na základě ustanovení této směrnice a zvláštní směrnice se nesmí prodloužit po dni vstupu v platnost jakékoliv změny nebo úpravy těchto předpisů Společenství, jestliže by tato ES schválení typu nemohla být udělena na základě uvedených nových ustanovení.
   I pokud není platnost ES schválení typu prodloužena, použije se toto schválení nadále pro přístroje, které jsou již v provozu.
   2.   Jestliže se používají nové postupy, které nejsou upraveny ve zvláštní směrnici, může být po předběžné konzultaci s ostatními členskými státy uděleno ES schválení typu s omezeným účinkem.
   Může obsahovat tato omezení:

               a)

               omezení počtu přístrojů zahrnutých do schválení;

               b)

               povinnost oznámit příslušným orgánům místa instalace;

               c)

               omezení použití;

               d)

               zvláštní omezení týkající se použitého postupu.

         Může však být uděleno, pouze pokud:

               a)

               pro danou kategorii přístrojů vstoupila v platnost zvláštní směrnice;

               b)

               nebyly překročeny maximální dovolené chyby stanovené ve zvláštních směrnicích.

         Doba platnosti takového schválení nesmí být delší než dva roky. Může být prodloužena nejvýše o tři roky.
   3.   Členský stát, který udělil ES schválení typu s omezeným účinkem uvedené v odstavci 2, požádá o úpravu příloh I a II této směrnice, v případě potřeby, a zvláštních směrnic s ohledem na technický pokrok postupem podle čl. 17 odst. 2, jakmile usoudí, že se nový postup ukázal jako vhodný.
   Článek 6
   Jestliže se pro kategorii přístrojů, které splňují požadavky zvláštní směrnice, nevyžaduje ES schválení typu, může výrobce na svou odpovědnost opatřit přístroje v této kategorii zvláštní značkou popsanou v bodě 3.3 přílohy I.
   Článek 7
   1.   Členský stát, který udělil ES schválení typu, ho může odejmout:

               a)

               jestliže přístroje, pro které bylo toto schválení uděleno, neodpovídají schválenému typu nebo příslušné zvláštní směrnici;

               b)

               jestliže nejsou splněny metrologické požadavky uvedené v certifikátu schválení typu nebo není dodržen čl. 5 odst. 2;

               c)

               jestliže zjistí, že schválení bylo uděleno nesprávným způsobem.

         2.   Členský stát, který ES schválení typu udělil, ho odejme, pokud přístroje konstruované podle schváleného typu vykazují v provozu závadu obecné povahy, která způsobuje, že jsou pro určené použití nevhodné.
   3.   Je-li členský stát, který udělil ES schválení typu, informován jiným členským státem o výskytu jednoho nebo více případů uvedených v odstavcích 1 a 2, rovněž přijme po konzultaci s tímto členským státem opatření uvedená ve zmíněných odstavcích.
   4.   Členský stát, který prohlašuje, že se vyskytl případ uvedený v odstavci 2, může zakázat uvádění příslušných přístrojů na trh a do provozu až do dalšího oznámení.
   O této skutečnosti neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody, na nichž je toto rozhodnutí založeno.
   Stejný postup se použije v případech uvedených v odstavci 1 pro přístroje, které byly osvobozeny od ES prvotního ověření, jestliže výrobce po patřičné výstraze neuvede dané přístroje do souladu se schváleným typem nebo s požadavky příslušné zvláštní směrnice.
   5.   Jestliže členský stát, který udělil ES schválení typu, nesouhlasí s tím, že nastal případ uvedený v odstavci 2, o němž byl informován, nebo namítá, že opatření přijatá podle odstavce 4 nejsou oprávněná, pokusí se příslušné členské státy tento spor urovnat.
   Komise je průběžně informována. Je-li to nezbytné, vede vhodná jednání s cílem nalézt řešení.
   KAPITOLA III

      ES PRVOTNÍ OVĚŘENÍ

   Článek 8
   1.   ES prvotní ověření představuje přezkoušení nového nebo renovovaného přístroje a potvrzení shody se schváleným typem nebo s požadavky této směrnice a zvláštních směrnic, které se na daný přístroj vztahují. Potvrzuje se značkou ES prvotního ověření.
   2.   ES prvotní ověření u přístrojů lze v případech stanovených ve zvláštních směrnicích a stanoveným postupem provádět i jiným způsobem než přezkoušením každého jednotlivého přístroje.
   3.   Pokud to jejich vybavení umožňuje, členské státy provádějí ES prvotní ověření těch předložených přístrojů, které mají podle údajů výrobce metrologické vlastnosti a splňují požadavky na technickou konstrukci a činnost stanovené ve zvláštních směrnicích pro tuto kategorii přístrojů.
   4.   V případě přístrojů, které jsou opatřeny značku ES prvotního ověření, trvá povinnost uložená členským státům v čl. 1 odst. 3 do konce roku následujícího po připojení značky ES prvotního ověření, pokud zvláštní směrnice nestanoví delší období.
   Článek 9
   1.   Jestliže je přístroj předložen k ES prvotnímu ověření, určí členský stát, který toto přezkoušení provádí:

               a)

               zda daný přístroj patří do kategorie osvobozené od ES schválení typu, a pokud tomu tak je, zda splňuje požadavky na technickou konstrukci a činnost stanovené ve zvláštních směrnicích pro tento přístroj;

               b)

               zda daný přístroj obdržel ES schválení typu, a pokud tomu tak je, zda odpovídá schválenému typu a zvláštním směrnicím, které se na tento přístroj vztahují, platným ke dni vydání tohoto ES schválení typu.

         2.   Přezkoušení provedené při ES prvotním ověření se v souladu se zvláštními směrnicemi týká zejména:

               a)

               metrologických vlastností;

               b)

               maximálních dovolených chyb;

               c)

               konstrukce, a sice zda zaručuje, že metrologické vlastnosti pravděpodobně nebudou za obvyklých podmínek použití ve větší míře zhoršeny;

               d)

               přítomnosti předepsaných nápisů a štítků se jmenovitými údaji nebo místa pro umístění značky ES prvotního ověření.

         Článek 10
   Jestliže byl přístroj úspěšně podroben ES prvotnímu ověření v souladu s požadavky této směrnice a zvláštních směrnic, opatří dotčený členský stát daný přístroj na svou odpovědnost značkou ES dílčího ověření nebo ES konečného ověření popsanou v bodě 3 přílohy II podle pravidel uvedených ve zmíněném bodě.
   Článek 11
   Jestliže se pro kategorii přístrojů, které splňují požadavky zvláštní směrnice, nevyžaduje ES prvotní ověření, opatří výrobce na svou odpovědnost přístroje v této kategorii zvláštní značkou popsanou v bodě 3.4 přílohy I.
   KAPITOLA IV

      SPOLEČNÁ USTANOVENÍ PRO ES SCHVÁLENÍ TYPU A PRO ES PRVOTNÍ OVĚŘENÍ

   Článek 12
   Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zabránily tomu, že na přístrojích budou použity značky a nápisy, které by mohly být zaměněny se značkami nebo označeními ES.
   Článek 13
   Každý členský stát oznámí ostatním členským státům a Komisi služby, agentury a instituce, které jsou náležitě pověřeny provádět přezkoušení uvedená v této směrnici a ve zvláštních směrnicích, vydávat certifikáty ES schválení typu a připojovat značky ES prvotního ověření.
   Článek 14
   Členské státy mohou požadovat, aby předepsané nápisy byly uvedeny v jejich úředním jazyce nebo jazycích.
   KAPITOLA V

      KONTROLA PŘÍSTROJŮ V PROVOZU

   Článek 15
   Zvláštní směrnice stanoví požadavky na kontroly přístrojů v provozu, které jsou opatřeny značkami nebo označeními ES, a zejména maximální chyby dovolené za provozu. Jestliže vnitrostátní předpisy týkající se přístrojů, které nejsou opatřeny značkami nebo označeními ES, stanoví méně přísné požadavky, mohou tyto požadavky sloužit jako kritéria kontrol.
   KAPITOLA VI

      PŘIZPŮSOBENÍ SMĚRNIC TECHNICKÉMU POKROKU

   Článek 16
   Komise přijímá změny nutné pro přizpůsobení příloh I a II této směrnice a příloh zvláštních směrnic uvedených v článku 1 technickému pokroku. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice a zvláštních směrnic, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 17 odst. 2.
   Tento postup se však nevztahuje na kapitolu, která se týká britských měřicích jednotek v příloze směrnice o měřicích jednotkách, ani na přílohy směrnic o výrobcích v hotovém balení týkající se řad množství výrobků v hotovém balení.
   Článek 17
   1.   Komisi je nápomocen výbor pro přizpůsobování směrnic uvedených v článku 16 technickému pokroku.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   KAPITOLA VII

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 18
   Všechna rozhodnutí přijatá podle předpisů přijatých k provedení této směrnice a zvláštních směrnic pro dané přístroje a všechna zamítnutí udělení nebo rozšíření ES schválení typu, odejmutí takového schválení, zamítnutí provedení ES prvotního ověření nebo zákaz uvedení na trh nebo do provozu musí uvádět důvody, na nichž jsou založena. Takové zamítnutí, odejmutí nebo zákaz se oznámí příslušné osobě, která musí být současně informována o prostředcích právní nápravy dostupných podle právních předpisů platných v členských státech a o lhůtách pro jejich uplatnění.
   Článek 19
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 20
   Směrnice 71/316/EHS ve znění aktů uvedených v části A přílohy III se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy III.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
   Článek 21
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 22
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 23. dubna 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            Předseda

         P. NEČAS

      (1)  Stanovisko ze dne 22. října 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku)

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 4. prosince 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 23. března 2009.

      (3)  Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 1.

      (4)  Viz část A přílohy III.

      (5)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      PŘÍLOHA I

         ES SCHVÁLENÍ TYPU

      1.   Žádost o ES schválení typu

                  1.1

                  Žádost a korespondence, která se k ní vztahuje, se píší v úředním jazyce podle právních předpisů daného členského státu, ve kterému se žádost podává. Členský stát má právo požadovat, aby přiložené dokumenty byly rovněž napsány ve stejném úředním jazyce.
                  Žadatel současně zašle všem členským státům kopii své žádosti.

                  1.2

                  Žádost musí obsahovat tyto informace:

                              a)

                              jméno a adresu výrobce nebo firmy nebo jejich zplnomocněného zástupce nebo žadatele;

                              b)

                              kategorii přístroje;

                              c)

                              určené použití;

                              d)

                              metrologické vlastnosti;

                              e)

                              obchodní označení, pokud existuje, nebo typ.

                  1.3

                  K žádosti se ve dvou vyhotoveních přiloží dokumenty, které jsou nutné pro vyhodnocení, a sice:

                              1.3.1

                              popis zejména:

                                          a)

                                          konstrukce a činnosti přístroje;

                                          b)

                                          ochranného uspořádání zajišťujícího správnou činnost;

                                          c)

                                          zařízení pro ovládání a nastavení;

                                          d)

                                          plánovaného umístění:

                                                      —

                                                      ověřovacích značek,

                                                      —

                                                      (případných) plomb;

                              1.3.2

                              nákresy obecného uspořádání a v případě potřeby podrobné nákresy důležitých součástek;

                              1.3.3

                              schematický nákres znázorňující principy činnosti a v případě potřeby také fotografii.

                  1.4

                  K žádosti se podle potřeby přiloží dokumenty, které se týkají již udělených vnitrostátních schválení typu.

            2.   Přezkoušení pro ES schválení typu

                  2.1

                  Přezkoušení zahrnuje:

                              2.1.1

                              studium dokumentů a přezkoušení metrologických vlastností daného typu v laboratořích metrologické služby, ve schválených laboratořích nebo v místě výroby, dodávky nebo instalace;

                              2.1.2

                              jestliže jsou metrologické vlastnosti daného typu podrobně známy, pouze posouzení dokumentů.

                  2.2

                  Přezkoušení se týká celé činnosti daného přístroje za běžných podmínek použití. Za těchto podmínek si musí zařízení uchovat požadované metrologické vlastnosti.

                  2.3

                  Charakter a rozsah přezkoušení uvedeného v bodě 2.1 mohou upřesnit zvláštní směrnice.

                  2.4

                  Metrologický orgán může od žadatele požadovat, aby k provedení přezkoušení pro schválení typu poskytl etalony a vhodné materiální prostředky a pomocný personál.

            3.   Certifikát a značka ES schválení typu

                  3.1

                  Certifikát udává závěry přezkoušení daného typu a upřesňuje další požadavky, které musí být splněny. Je doplněn popisy, nákresy a schématy nutnými pro identifikaci typu a pro objasnění jeho funkce. Značka schválení typu uvedená v článku 4 je ve tvaru stylizovaného písmene ε, které obsahuje:

                              —

                              v horní části velké písmeno (velká písmena) pro rozlišení členského státu, který schválení udělil (B pro Belgii, BG pro Bulharsko, CZ pro Českou republiku, DK pro Dánsko, D pro Německo, EST pro Estonsko, IRL pro Irsko, EL pro Řecko, E pro Španělsko, F pro Francii, I pro Itálii, CY pro Kypr, LV pro Lotyšsko, LT pro Litvu, L pro Lucembursko, H pro Maďarsko, M pro Maltu, NL pro Nizozemsko, A pro Rakousko, PL pro Polsko, P pro Portugalsko, RO pro Rumunsko, SI pro Slovinsko, SK pro Slovensko, FI pro Finsko, S pro Švédsko, UK pro Spojené království), a poslední dvě číslice roku schválení,

                              —

                              v dolní části označení stanovené metrologickým orgánem, který schválení udělil (identifikační číslo).

                        Příklad takové značky schválení typu je znázorněn v bodě 6.1.

                  3.2

                  V případě ES schválení typu s omezeným účinkem se před stylizované písmeno ε umístí písmeno P stejné velikosti.
                  Příklad značky schválení typu s omezeným účinkem je znázorněn v bodě 6.2.

                  3.3

                  Značka uvedená v článku 6 je stejná jako značka ES schválení typu s výjimkou toho, že upravené písmeno ε je zrcadlově symetrické podle svislé osy a neobsahuje žádný jiný údaj, pokud zvláštní směrnice nestanoví jinak.
                  Příklad této značky je znázorněn v bodě 6.3.

                  3.4

                  Značka uvedená v článku 11 je stejná jako značka ES schválení typu a je uvnitř šestiúhelníku.
                  Příklad této značky je znázorněn v bodě 6.4.

                  3.5

                  Značky uvedené v bodech 3.1 až 3.4, které připojí výrobce v souladu s touto směrnicí, musí být umístěny na viditelném místě každého přístroje a na všech přídavných zařízeních předložených k ověření a musí být čitelné a nesmazatelné. Jestliže jejich umístění představuje technické problémy, lze ve zvláštních směrnicích učinit výjimky nebo lze tyto výjimky přijmout po dosažení dohody mezi metrologickými orgány členských států.

            4.   Uložení vzorku přístroje
      V případech uvedených ve zvláštních směrnicích může služba, která udělila schválení typu, pokud to považuje za nezbytné, požadovat uložení vzorku přístroje, pro který bylo schválení uděleno. Místo tohoto vzorku přístroje může tato služba povolit uložení částí daného přístroje, modelů v příslušném měřítku nebo nákresů a tuto skutečnost uvede v certifikátu ES schválení typu.
      5.   Oznámení o schválení typu

                  5.1

                  Současně s oznámením dotčené straně se kopie certifikátu ES schválení typu zašle Komisi a ostatním členským státům; tyto státy mohou rovněž obdržet kopie zpráv o metrologických kontrolách, pokud si to přejí.

                  5.2

                  Odejmutí ES schválení typu a jiná sdělení, která se týkají rozsahu a platnosti ES schválení typu, rovněž podléhají postupu oznámení uvedenému v bodě 5.1.

                  5.3

                  Členský stát, který odmítne udělit ES schválení typu, uvědomí o svém rozhodnutí ostatní členské státy a Komisi.

            6.   Značky pro ES schválení typu

                  6.1

                  Značka ES schválení typu

                              Příklad:

                              ES schválení typu udělené německým metrologickým orgánem v roce 1971 (viz bod 3.1, první odrážka).
                              Identifikační číslo ES schválení typu (viz bod 3.1, druhá odrážka).

                  6.2

                  Značka ES schválení typu s omezeným účinkem (viz bod 3.2)

                              Příklad:

                              ES schválení typu s omezeným účinkem udělené německým metrologickým orgánem v roce 1971.
                              Identifikační číslo ES schválení typu s omezeným účinkem.

                  6.3

                  Značka osvobození od ES schválení typu (viz bod 3.3)

                              Příklad:

                  6.4

                  Značka ES schválení typu pro zařízení osvobozené od ES prvotního ověření
                  (viz bod 3.4)

                              Příklad:

                              ES schválení typu udělené německým metrologickým orgánem v roce 1971.
                              Identifikační číslo ES schválení typu.

      PŘÍLOHA II
      ES PRVOTNÍ OVĚŘENÍ
      1.   Obecně

                  1.1

                  ES prvotní ověření může být provedeno v jedné nebo ve více etapách (většinou ve dvou).

                  1.2

                  S výhradou ustanovení zvláštních směrnic:

                              1.2.1

                              ES prvotní ověření se u přístrojů, které při opuštění výroby tvoří celek, neboli u přístrojů, které lze dopravit na místo jejich instalace, aniž by bylo nutné je předem rozmontovat, provede v jedné etapě;

                              1.2.2

                              ES prvotní ověření se u přístrojů, jejichž správná činnost závisí na podmínkách, v nichž jsou instalovány nebo používány, provede ve dvou etapách;

                              1.2.3

                              první etapa postupu ověření musí zajistit zejména to, že přístroj vyhovuje schválenému typu, nebo u zařízení osvobozených od ES schválení typu, že splňují příslušná ustanovení.

            2.   Místo ES prvotního ověření

                  2.1

                  Jestliže zvláštní směrnice nestanoví místo, kde se má ověření provádět, ověří se přístroje, které se ověřují pouze v jedné etapě, na místě zvoleném příslušným metrologickým orgánem.

                  2.2

                  Přístroje, které se mají ověřit ve dvou nebo více etapách, ověří místně příslušný metrologický orgán.

                              2.2.1

                              Poslední etapa ověření musí být provedena na místě instalace.

                              2.2.2

                              Ostatní etapy ověření se provedou podle bodu 2.1.

                  2.3

                  Zejména tehdy, když se ověření provádí mimo ověřující orgán, může metrologický orgán, který toto ověření provádí, od žadatele požadovat, aby:

                              —

                              pro provedení tohoto ověření dal k dispozici etalony a vhodné materiální prostředky a pomocný personál,

                              —

                              dodal kopii certifikátu ES schválení typu.

            3.   Značky ES prvotního ověření
      3.1   Popis značek ES prvotního ověření

                  3.1.1

                  S výhradou ustanovení zvláštních směrnic jsou značky ES prvotního ověření, které se připojují podle bodu 3.3, tyto:

                              3.1.1.1

                              značka ES konečného ověření se skládá ze dvou razítek:

                                          a)

                                          první z nich se skládá z malého písmene „e“, které obsahuje:

                                                      —

                                                      v horní polovině velké písmeno (velká písmena) pro rozlišení členského státu, kde bylo prvotní ověření provedeno (B pro Belgii, BG pro Bulharsko, CZ pro Českou republiku, DK pro Dánsko, D pro Německo, EST pro Estonsko, IRL pro Irsko, EL pro Řecko, E pro Španělsko, F pro Francii, I pro Itálii, CY pro Kypr, LV pro Lotyšsko, LT pro Litvu, L pro Lucembursko, H pro Maďarsko, M pro Maltu, NL pro Nizozemsko, A pro Rakousko, PL pro Polsko, P pro Portugalsko, RO pro Rumunsko, SI pro Slovinsko, SK pro Slovensko, FI pro Finsko, S pro Švédsko, UK pro Spojené království), a tam, kde je třeba, společně s jedním nebo dvěma číslicemi určující územní nebo funkční členění,

                                                      —

                                                      v dolní polovině identifikační číslo ověřovacího úředníka nebo úřadu;

                                          b)

                                          druhá značka obsahuje dvě poslední číslice roku ověření umístěné v šestiúhelníku;

                              3.1.1.2

                              značka ES dílčího ověření obsahuje pouze první razítko. Tato značka slouží rovněž jako plomba.

            3.2   Tvar a rozměry značek

                  3.2.1

                  Připojené nákresy ukazují tvar, rozměry a obrysy písmen a číslic pro značky ES prvotního ověření, jak bylo uvedeno v bodě 3.1; první dva nákresy ukazují různé části razítka a třetí představuje příklad razítka. Rozměry uvedené v nákresech jsou relativní hodnoty; jsou funkcí průměru kruhu opsaného kolem malého písmene „e“ a kolem šestiúhelníka.
                  Skutečné rozměry kruhů opsaných kolem značek jsou 1,6 mm, 3,2 mm, 6,3 mm, 12,5 mm.

                  3.2.2

                  Metrologické orgány členských států si navzájem vymění původní nákresy značek ES prvotního ověření, které odpovídají tvarům v přiložených nákresech.

            3.3   Připojení značek

                  3.3.1

                  Značka ES konečného ověření se připojí na určené místo na zařízení, jestliže toto zařízení bylo úplně ověřeno a bylo zjištěno, že odpovídá požadavkům ES.

                  3.3.2

                  Značka ES dílčího ověření se připojí:

                              3.3.2.1

                              při ověření prováděném v několika etapách na přístroj nebo na část přístroje, který splňuje podmínky, které nejsou předepsané pro místo instalace, na místo, kde je připevněn štítek, nebo na libovolné jiné místo stanovené ve zvláštních směrnicích;

                              3.3.2.2

                              ve všech případech, kdy slouží jako plomba, na místech stanovených ve zvláštních směrnicích.

      PŘÍLOHA III

         ČÁST A

         Zrušená směrnice a její následné změny

      (uvedené v článku 20)

                  Směrnice Rady 71/316/EHS
                  (Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 1).

                  Bod X.12 přílohy I aktu o přistoupení z roku 1972
                  (Úř. věst. L 73, 27.3.1972, s. 118).

                  Směrnice Rady 72/427/EHS
                  (Úř. věst. L 291, 28.12.1972, s. 156).

                  Bod X.A přílohy I aktu o přistoupení z roku 1979
                  (Úř. věst. L 291, 19.11.1979, s. 108).

                  Směrnice Rady 83/575/EHS
                  (Úř. věst. L 332, 28.11.1983, s. 43).

                  Bod IX.A.7 přílohy I aktu o přistoupení z roku 1985
                  (Úř. věst. L 302, 15.11.1985, s. 212).

                  Směrnice Rady 87/354/EHS
                  (Úř. věst. L 192, 11.7.1987, s. 43).

                  Pouze pokud jde o odkazy na směrnici 71/316/EHS v článku 1 a v bodě 4 přílohy

                  Směrnice Rady 87/355/EHS
                  (Úř. věst. L 192, 11.7.1987, s. 46).

                  Směrnice Rady 88/665/EHS
                  (Úř. věst. L 382, 31.12.1988, s. 42).

                  Pouze čl. 1 bod 1

                  Bod XI.C.VII.1 přílohy I aktu o přistoupení z roku 1994
                  (Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 211).

                  Nařízení Rady (ES) č. 807/2003
                  (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36).

                  Pouze bod 5 přílohy III

                  Bod I.D.1 přílohy II aktu o přistoupení z roku 2003
                  (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 64).

                  Směrnice Rady 2006/96/ES
                  (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 81).

                  Pouze pokud jde o odkazy na směrnici 71/316/EHS v článku 1 a v bodě B.1 přílohy

                  Směrnice Komise 2007/13/ES
                  (Úř. věst. L 73, 13.3.2007, s. 10).

         ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu

      (uvedené v článku 20)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  71/316/EHS

                  30. ledna 1973

                  83/575/EHS

                  1. ledna 1985

                  87/354/EHS

                  31. prosince 1987

                  87/355/EHS

                  31. prosince 1987

                  2006/96/ES

                  1. ledna 2007

                  2007/13/ES

                  9. března 2008

      PŘÍLOHA IV

         SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 71/316/EHS

                  Tato směrnice

                  Čl. 1 odst. 1 písm. a)

                  Čl. 1 odst. 1 písm. a) a odst. 2

                  Čl. 1 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 1 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 1 odst. 1 písm. c)

                  Čl. 1 odst. 1 písm. c)

                  Čl. 1 odst. 2

                  Čl. 1 odst. 3

                  Čl. 1 odst. 3

                  Čl. 1 odst. 4

                  Čl. 1 odst. 4 první pododstavec

                  Čl. 1 odst. 5

                  Čl. 1 odst. 4 druhý pododstavec

                  Čl. 1 odst. 6

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 3

                  Čl. 2 odst. 3

                  Čl. 2 odst. 4

                  Čl. 2 odst. 4

                  Čl. 2 odst. 5

                  Čl. 2 odst. 5

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 3 návětí

                  Čl. 3 návětí

                  Čl. 3 první odrážka

                  Čl. 3 písm. a)

                  Čl. 3 druhá odrážka

                  Čl. 3 písm. b)

                  Čl. 4 první věta

                  Čl. 4 první a druhý pododstavec

                  Čl. 4 druhá věta

                  Čl. 4 třetí pododstavec

                  Čl. 5 odst. 1

                  Čl. 5 odst. 1

                  Čl. 5 odst. 2 první pododstavec

                  Čl. 5 odst. 2 první pododstavec

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec návětí

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec návětí

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec první odrážka

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec písm. a)

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec písm. b)

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec třetí odrážka

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec písm. c)

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec čtvrtá odrážka

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec písm. d)

                  Čl. 5 odst. 2 třetí pododstavec návětí

                  Čl. 5 odst. 2 třetí pododstavec návětí

                  Čl. 5, odst. 2 třetí pododstavec první odrážka

                  Čl. 5 odst. 2 třetí pododstavec písm. a)

                  Čl. 5 odst. 2 třetí pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 5 odst. 2 třetí pododstavec písm. b)

                  Čl. 5 odst. 2 čtvrtý pododstavec

                  Čl. 5 odst. 2 čtvrtý pododstavec

                  Čl. 5 odst. 3

                  Čl. 5 odst. 3

                  Článek 6

                  Článek 6

                  Čl. 7 odst. 1, 2 a 3

                  Čl. 7 odst. 1, 2 a 3

                  Čl. 7 odst. 4 první věta

                  Čl. 7 odst. 4 první pododstavec

                  Čl. 7 odst. 4 druhá věta

                  Čl. 7 odst. 4 druhý pododstavec

                  Čl. 7 odst. 4 třetí věta

                  Čl. 7 odst. 4 třetí pododstavec

                  Čl. 7 odst. 5

                  Čl. 7 odst. 5

                  Čl. 8 odst. 1 písm. a)

                  Čl. 8 odst. 1

                  Čl. 8 odst. 1 písm. b)

                  Čl. 8 odst. 2

                  Čl. 8 odst. 2

                  Čl. 8 odst. 3

                  Čl. 8 odst. 3

                  Čl. 8 odst. 4

                  Čl. 9 odst. 1

                  Čl. 9 odst. 1

                  Čl. 9 odst. 2 návětí

                  Čl. 9 odst. 2 návětí

                  Čl. 9 odst. 2 první odrážka

                  Čl. 9 odst. 2 písm. a)

                  Čl. 9 odst. 2 druhá odrážka

                  Čl. 9 odst. 2 písm. b)

                  Čl. 9 odst. 2 třetí odrážka

                  Čl. 9 odst. 2 písm. c)

                  Čl. 9 odst. 2 čtvrtá odrážka

                  Čl. 9 odst. 2 písm. d)

                  Články 10 a 11

                  Články 10 a 11

                  Články 12, 13 a 14

                  Články 12, 13 a 14

                  Článek 15

                  Článek 15

                  Čl. 16 první věta

                  Čl. 16 první odstavec

                  Čl. 16 druhá věta

                  Čl. 16 druhý odstavec

                  Článek 17

                  —

                  Čl. 18 odst. 1

                  Čl. 17 odst. 1

                  Čl. 18 odst. 2 první pododstavec

                  Čl. 17 odst. 2

                  Čl. 18 odst. 2 druhý pododstavec

                  —

                  Čl. 18 odst. 3

                  —

                  Článek 19

                  Článek 18

                  Čl. 20 odst. 1

                  —

                  Čl. 20 odst. 2

                  Článek 19

                  —

                  Články 20 a 21

                  Článek 21

                  Článek 22

                  Příloha I

                  Příloha I

                  Body 1 a 1.1

                  Body 1 a 1.1

                  Bod 1.2 návětí

                  Bod 1.2 návětí

                  Bod 1.2 první odrážka

                  Bod 1.2 písm. a)

                  Bod 1.2 druhá odrážka

                  Bod 1.2 písm. b)

                  Bod 1.2 třetí odrážka

                  Bod 1.2 písm. c)

                  Bod 1.2 čtvrtá odrážka

                  Bod 1.2 písm. d)

                  Bod 1.2 pátá odrážka

                  Bod 1.2 písm. e)

                  Bod 1.3

                  Bod 1.3

                  Bod 1.3.1 návětí

                  Bod 1.3.1 návětí

                  Bod 1.3.1 první odrážka

                  Bod 1.3.1 písm. a)

                  Bod 1.3.1 druhá odrážka

                  Bod 1.3.1 písm. b)

                  Bod 1.3.1 třetí odrážka

                  Bod 1.3.1 písm. c)

                  Bod 1.3.1 čtvrtá odrážka

                  Bod 1.3.1 písm. d)

                  Bod 1.3.2 až bod 5

                  Bod 1.3.2 až bod 5

                  Bod 5.2

                  Bod 5.1

                  Bod 5.3

                  Bod 5.2

                  Bod 5.4

                  Bod 5.3

                  Bod 6 až bod 6.4

                  Bod 6 až bod 6.4

                  Příloha II

                  Příloha II

                  —

                  Příloha III

                  —

                  Příloha IV


title: Council Directive 87/18/EEC of 18 December 1986 on the harmonization of laws, regulations and administrative provisions relating to the application of the principles of good laboratory practice and the verification of their applications for tests on chemical substances

text:
Avis juridique important

|

31987L0018

Official Journal L 015 , 17/01/1987 P. 0029 - 0030 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 7 P. 0195  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 7 P. 0195

SMĚRNICE RADYze dne 18. prosince 1986o harmonizaci právních a správních předpisů týkajících se používání zásad správné laboratorní praxe a ověřování jejich používání při zkouškách chemických látek(87/18/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[2],vzhledem k tomu, že směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek[3], naposledy pozměněná směrnicí 84/449/EHS[4], vyžaduje provádění zkoušek chemických látek, aby bylo možné stanovit jejich potenciální riziko pro člověka a životní prostředí;vzhledem k tomu, že směrnice 75/318/EHS[5] ve znění směrnice 87/19/EHS[6] a směrnice 81/852/EHS[7] ve znění směrnice 87/20/EHS[8] stanoví, že neklinické zkoušky léčivých přípravků se mají provádět v souladu se zásadami správné laboratorní praxe platné ve Společenství pro chemické látky;vzhledem k tomu, že pokud jsou aktivní látky v pesticidech podrobeny zkouškám, mají být tyto zkoušky prováděny v souladu s protokoly uvedenými ve směrnici 67/548/EHS, a tudíž v souladu se zásadami správné laboratorní praxe pro chemické látky;vzhledem k tomu, že metody používané pro tyto zkoušky jsou uvedeny v příloze V směrnice 67/548/EHS;vzhledem k tomu, že při provádění zkoušek stanovených směrnicí 67/548/EHS je nezbytné vyhovět zásadám správné laboratorní praxe, aby se zajistilo, že výsledky jsou srovnatelné a mají vysokou jakost;vzhledem k tomu, že záměrem Komise je předložit Radě během krátké doby návrh směrnice zaměřené na ověřování shody se zásadami správné laboratorní praxe;vzhledem k tomu, že s finančními zdroji vynakládanými na zkoušky se nesmí plýtvat opakováním zkoušek v důsledku rozdílů v laboratorní praxi mezi jednotlivými členskými státy;vzhledem k tomu, že Rada Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) přijala rozhodnutí ze dne 12. května 1981 o vzájemném uznávaní údajů při hodnocení chemických výrobků; že vydala doporučení ze dne 26. června 1983 o vzájemném uznávání shody se správnou laboratorní praxí;vzhledem k tomu, že ochrana zvířat vyžaduje, aby byl omezen počet pokusů prováděných na zvířatech; že vzájemné uznávání výsledků zkoušek získaných při použití norem a uznávaných metod je základní podmínkou pro omezení počtu pokusů v této oblasti;vzhledem k tomu, že je nutné vypracovat postup umožňující rychlé přijímání zásad správné laboratorní praxe,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby laboratoře, které provádějí zkoušky chemických výrobků v souladu se směrnicí 67/548/EHS dodržovaly zásady správné laboratorní praxe uvedené v příloze 2 rozhodnutí Rady OECD ze dne 12. května 1981 o vzájemném uznávání údajů při hodnocení chemických výrobků.2. Odstavec 1 se vztahuje také na jiné předpisy Společenství, které ukládají používání zásad správné laboratorní praxe při zkoušení chemických výrobků za účelem vyhodnocení jejich bezpečnosti pro člověka a/nebo pro životní prostředí.Článek 2Při předkládání výsledků musí laboratoře uvedené v článku 1 potvrdit, že zkoušky byly provedeny ve shodě se zásadami správné laboratorní praxe uvedenými v uvedeném článku.Článek 31. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro ověřování shody se zásadami správné laboratorní praxe. Tato opatření zahrnují zejména inspekce a kontroly studií v souladu s doporučeními OECD pro tuto oblast.2. Členské státy oznámí Komisi název nebo názvy orgánu nebo orgánů odpovědných za ověřování shody se zásadami správné laboratorní praxe podle odstavce 1. Komise o tom neprodleně uvědomí ostatní členské státy.Článek 4Úpravy zásad správné laboratorní praxe uvedených v článku 1 lze provádět postupem podle článku 21 směrnice 67/548/EHS.Článek 51. Pokud předpisy Společenství vyžadují pro zkoušky chemických výrobků použití zásad správné laboratorní praxe po vstupu této směrnice v platnost, nesmí členské státy zakázat, omezit nebo bránit uvedení chemických výrobků na trh z důvodu týkajících se zásad správné laboratorní praxe, pokud jsou zásady používané dotyčnými laboratořemi v souladu se zásadami uvedenými v článku 1.2. Pokud však členský stát na základě podrobných důkazů prokáže, že chemická látka, přestože byla hodnocena podle požadavků této směrnice, představuje na základě použití zásad správné laboratorní praxe a ověřování jejich použití při zkouškách chemických látek nebezpečí pro člověka a pro životní prostředí, může členský stát tuto látku na svém území dočasně zakázat nebo podrobit její uvádění na trh zvláštním podmínkám. Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy a uvede důvody svého rozhodnutí.Komise do šesti týdnů zahájí konzultace s dotčenými členskými státy, poté vydá stanovisko a neprodleně přijme vhodná opatření.Pokud má Komise za to, že jsou nezbytné technické úpravy této směrnice, přijme tyto úpravy buď Komise nebo Rada postupem uvedeným v článku 4. V tomto případě členský stát, který přijal ochranná opatření, je může ponechat v platnosti dokud uvedené úpravy nevstoupí v platnost.Článek 6Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 1988. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. prosince 1986.Za RadupředsedaM. JOPLING[1] Úř. věst. C 120, 20.5.1986, s. 177.[2] Úř. věst. C 354, 31.12.1985, s. 5.[3] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1.[4] Úř. věst. L 251, 19.9.1984, s. 1.[5] Úř. věst. L 147, 9.6.1975, s. 1.[6] Úř. věst. L 15, 17.1.1987, s. 31.[7] Úř. věst. L 317, 6.11.1981, s. 16.[8] Úř. věst. L 15, 17.1.1987, s. 34.


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/114/ES ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě (kodifikované znění)   (Text s významem pro EHP)

text:
               27.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 376/21

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2006/114/ES

   ze dne 12. prosince 2006
   o klamavé a srovnávací reklamě
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 84/450/EHS ze dne 10. září 1984 o klamavé a srovnávací reklamě (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Právní předpisy proti klamavé reklamě platné v členských státech se značně liší. Reklama přesahuje hranice jednotlivých členských států a má tak přímý vliv na hladké fungování vnitřního trhu.

               (3)

               Klamavá a nedovolená srovnávací reklama může vést k narušení soutěže v rámci vnitřního trhu.

               (4)

               Reklama se dotýká ekonomických zájmů spotřebitelů a obchodníků bez ohledu na to, zda vede k uzavření smlouvy či nikoli.

               (5)

               Rozdíly v právních předpisech členských států o klamavé reklamě brání provádění reklamních kampaní mimo území státu, a tím ovlivňují volný pohyb zboží a poskytování služeb.

               (6)

               Dotvoření vnitřního trhu znamená široký okruh nabídky. Jelikož spotřebitelé a obchodníci mohou a musejí co možná nejvíce využívat vnitřní trh a jelikož je reklama velmi důležitým prostředkem otevírajícím skutečná odbytiště pro veškeré zboží a služby v celém Společenství, měla by být základní ustanovení upravující formu a obsah srovnávací reklamy jednotná a podmínky využívání srovnávací reklamy v členských státech by měly být harmonizovány. Naplnění těchto podmínek pomůže objektivně objasnit přednosti různých srovnatelných výrobků. Srovnávací reklama může také podněcovat soutěžení mezi dodavateli zboží a služeb ku prospěchu spotřebitelů.

               (7)

               Je nezbytné stanovit minimální a objektivní kritéria, na základě kterých se posoudí, zda je reklama klamavá.

               (8)

               Srovnávací reklama, pokud srovnává základní, důležité, ověřitelné a charakteristické rysy a není klamavá, může být oprávněným prostředkem k informování spotřebitele v jeho zájmu. Je žádoucí vytvořit obecnou definici srovnávací reklamy zahrnující všechny její formy.

               (9)

               Měly by být, pokud jde o srovnání, stanoveny podmínky dovolené srovnávací reklamy, aby se určilo, jaká jednání v oblasti srovnávací reklamy mohou narušit soutěž, způsobit újmu soutěžitelům a negativně ovlivnit spotřebitelovu volbu. Tyto podmínky dovolené reklamy by měly zahrnovat kritéria objektivního srovnání znaků zboží a služeb.

               (10)

               Mezinárodní úmluvy o autorském právu, jakož i vnitrostátní předpisy o smluvní a mimosmluvní odpovědnosti by se měly použít v případě uvedení nebo převzetí výsledků srovnávacích testů prováděných třetími osobami ve srovnávací reklamě.

               (11)

               Podmínky srovnávací reklamy by se měly vzájemně doplňovat a být respektovány jako celek. V souladu se Smlouvou by měla být volba formy a prostředků plnění těchto podmínek ponechána členským státům, pokud již nejsou stanoveny touto směrnicí.

               (12)

               Tyto podmínky by měly zejména přihlížet k ustanovením vyplývajícím z nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (5), a zejména k jeho článku 13, i k ostatním předpisům Společenství přijatým v oblasti zemědělství.

               (13)

               Článek 5 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (6) přiznává majiteli zapsané známky výlučné právo, které obsahuje zejména právo zakázat všem třetím osobám používat v obchodním styku označení totožné s ochrannou známkou nebo jí podobné pro zboží nebo služby stejného druhu nebo popřípadě pro další zboží.

               (14)

               Může však být nezbytné, ve snaze učinit srovnávací reklamu účinnou, identifikovat zboží nebo služby soutěžitele odvolávkou na jeho ochrannou známku nebo jeho obchodní firmu.

               (15)

               Takové použití ochranné známky, obchodní firmy nebo jiného rozlišovacího znaku jiného soutěžitele neporušuje toto výlučné právo v případech, že jsou dodrženy podmínky stanovené touto směrnicí a je-li jeho cílem pouze mezi nimi rozlišit a objektivně tak vyzdvihnout rozdíly.

               (16)

               Osoby nebo organizace, o nichž vnitrostátní právo předpokládá, že mají oprávněný zájem na této záležitosti, by měly mít možnost zahájit řízení proti klamavé a nedovolené srovnávací reklamě u soudu nebo u správního orgánu, který má pravomoc rozhodovat o stížnostech nebo zahájit příslušné soudní řízení.

               (17)

               Soudy nebo správní orgány by měly mít pravomoc umožňující jim nařídit nebo dosáhnout zastavení klamavé a nedovolené srovnávací reklamy. V určitých případech může být žádoucí zakázat klamavou a nedovolenou srovnávací reklamu ještě před jejím zveřejněním. Rozhodně to však neznamená, že členské státy jsou povinny zavést pravidla, která předpokládají systematickou předběžnou kontrolu reklamy.

               (18)

               Dobrovolná kontrola prováděná samosprávnými orgány, která se zaměřuje na odstranění klamavé nebo nedovolené srovnávací reklamy může předejít správnímu nebo soudnímu řízení, a měla by tedy být podporována.

               (19)

               Ačkoli stanovení důkazního břemene přísluší vnitrostátním právu, je vhodné umožnit soudům a správním orgánům, aby od obchodníků požadovaly prokázání správnosti jejich skutkových tvrzení.

               (20)

               Úprava srovnávací reklamy je nezbytná pro hladké fungování vnitřního trhu. Proto je nezbytný postup na úrovni Společenství. Přijetí směrnice je vhodným nástrojem, neboť stanoví jednotné obecné zásady, ale ponechává na členských státech, aby si zvolily formu a prostředky přiměřené pro dosažení těchto cílů. To je v souladu se zásadou subsidiarity.

               (21)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze I části B,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Účelem této směrnice je chránit obchodníky proti klamavé reklamě a jejím nekalým účinkům, a stanovit podmínky, za nichž je dovolena srovnávací reklama.
   Článek 2
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „reklamou“ každé předvedení související s obchodem, živností, řemeslem nebo svobodným povoláním, jehož cílem je podpora odbytu zboží nebo poskytnutí služeb, včetně nemovitostí, práv a závazků;

               b)

               „klamavou reklamou“ každá reklama, která jakýmkoli způsobem, včetně předvedení, klame nebo pravděpodobně může klamat osoby, kterým je určena nebo které zasáhne, a která pro svůj klamavý charakter pravděpodobně ovlivní jejich ekonomické chování, nebo která z těchto důvodů poškodí nebo může poškodit jiného soutěžitele;

               c)

               „srovnávací reklamou“ každá reklama, která výslovně nebo nepřímo označuje soutěžitele nebo zboží či služby nabízené soutěžitelem;

               d)

               „obchodníkem“ fyzická nebo právnická osoba, jež jedná za účelem, který lze považovat za provozování jejího obchodu, živnosti nebo řemesla anebo výkonu jejího svobodného povolání, a kdokoli, kdo jedná jménem obchodníka nebo v jeho zastoupení;

               e)

               „držitelem kodexu“ subjekt, včetně obchodníka nebo skupiny obchodníků, který odpovídá za vypracování a revizi kodexu chování nebo za dohled nad jeho dodržováním těmi, kdo se jím zavázali řídit.

         Článek 3
   Při posuzování, zda je reklama klamavá, je nezbytné vzít v úvahu všechny její rysy, zejména v ní obsažené informace týkající se:

               a)

               vlastností zboží nebo služeb, jako je jejich dostupnost, charakter, provedení, složení, výrobní postup a datum výroby nebo dodávky, účel použití, možnosti použití, množství, specifikace, země původu nebo země výroby nebo očekávané výsledky použití, nebo výsledky a podstatné části zkoušek nebo prověrek provedených na zboží nebo službách;

               b)

               ceny nebo způsobu, jakým je cena vypočtena, a podmínek, za kterých je zboží dodáváno nebo služby poskytovány;

               c)

               podstaty, charakteristických rysů a práv zadavatele reklamy, jako je jeho totožnost a majetek, způsobilost a práva průmyslového a duševního vlastnictví, práva nebo jeho ocenění a vyznamenání.

         Článek 4
   Srovnávací reklama, pokud jde o srovnání, je dovolena při splnění následujících podmínek:

               a)

               není klamavá ve smyslu čl. 2 písm. b), čl. 3 a čl. 8 odst. 1 této směrnice nebo článků 6 a 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (7);

               b)

               srovnává zboží nebo služby, jež slouží stejným potřebám nebo jsou zamýšleny pro stejný účel;

               c)

               objektivně srovnává jeden nebo více základních, důležitých, ověřitelných a charakteristických rysů tohoto zboží nebo těchto služeb, mezi nimiž může být i cena;

               d)

               nemá za následek oslabení důvěryhodnosti nebo znevážení ochranné známky, obchodní firmy, jiného rozlišovacího znaku, zboží, služeb, činností nebo postavení soutěžitele;

               e)

               u produktů s označením původu se vždy odvolává na produkty se stejným označením;

               f)

               netěží protiprávně z dobré pověsti ochranné známky, obchodní firmy nebo jiných rozlišovacích znaků soutěžitele anebo označení původu konkurujících produktů;

               g)

               nepředstavuje zboží nebo službu jako napodobeninu nebo reprodukci jiného zboží nebo služeb nesoucích ochrannou známku nebo obchodní firmu;

               h)

               nevede k záměně mezi obchodníky, mezi zadavatelem reklamy a soutěžitelem nebo k záměně ochranných známek, obchodních firem, jiných rozlišovacích znaků, zboží a služeb zadavatele reklamy s ochrannými známkami, obchodními firmami, jinými rozlišovacími znaky, zbožím a službami soutěžitele.

         Článek 5
   1.   Členské státy zajistí, aby v zájmu obchodníků a soutěžitelů existovaly přiměřené a účinné prostředky pro boj proti klamavé reklamě a pro dodržování předpisů o srovnávací reklamě.
   Tyto prostředky zahrnují právní předpisy, jež umožní osobám nebo organizacím, které mají podle vnitrostátních právních předpisů oprávněný zájem na potírání klamavé reklamy nebo na regulaci srovnávací reklamy, aby:

               a)

               podaly žalobu ohledně takové reklamy
               nebo

               b)

               napadly takovou reklamu u správního orgánu, který je příslušný k rozhodování o stížnostech nebo k podání podnětu k zahájení příslušného soudního řízení.

         2.   Každému členskému státu je vyhrazeno rozhodnutí o tom, která z těchto možností uvedených v odst. 1 druhém pododstavci bude dostupná a zda umožní soudům nebo správním orgánům požadovat, aby byly nejprve využity jiné stanovené prostředky pro vyřizování stížností, včetně prostředků uvedených v článku 6.
   Každému členskému státu je vyhrazeno rozhodnutí,

               a)

               zda mohou být tyto právní možnosti použity samostatně nebo společně proti určitému počtu obchodníků působících ve stejném hospodářském odvětví
               a

               b)

               zda mohou být tyto právní možnosti použity proti držiteli kodexu, pokud tento kodex podporuje porušování zákonných požadavků.

         3.   Na základě předpisů uvedených v odstavcích 1 a 2 přenesou členské státy na soudy nebo správní orgány pravomoci, které je v nezbytných případech s ohledem na všechny dotčené zájmy, a zejména veřejný zájem, zmocňují, aby:

               a)

               nařídily zastavení nebo zahájily příslušné soudní řízení, které přikazuje zastavení klamavé reklamy nebo nedovolené srovnávací reklamy,
               nebo

               b)

               pokud klamavá reklama nebo nedovolená srovnávací reklama nebyla dosud uveřejněna, avšak k jejímu uveřejnění má bezprostředně dojít, zakázaly takovou reklamu nebo zahájily příslušné řízení směřující k jejímu zákazu.

         První pododstavec se použije i bez důkazu prokazujícího skutečnou ztrátu či škodu nebo úmysl či nedbalost na straně zadavatele reklamy.
   Členské státy stanoví, že opatření uvedená v prvním pododstavci mohou být přijata ve zkráceném řízení jako opatření předběžná nebo opatření konečná podle uvážení členského státu.
   4.   Členské státy mohou udělit soudům nebo správním orgánům pravomoci zmocňující je k tomu, aby za účelem odstranění přetrvávajících vlivů klamavé reklamy nebo nedovolené srovnávací reklamy, jejíž zastavení bylo nařízeno konečným rozhodnutím, mohly:

               a)

               vyžadovat zveřejnění tohoto rozhodnutí v plném nebo zkráceném znění a ve formě, kterou považují za vhodnou;

               b)

               vyžadovat kromě toho zveřejnění opravného prohlášení.

         5.   Správní orgány uvedené v odst. 1 druhém pododstavci písm. b) musí:

               a)

               být složeny tak, aby nevznikaly pochybnosti o jejich nestrannosti;

               b)

               mít při rozhodování o stížnostech dostatečné pravomoci k tomu, aby mohly účinně kontrolovat a prosazovat dodržování svých rozhodnutí;

               c)

               zpravidla svá rozhodnutí odůvodňovat.

         6.   Jsou-li pravomoci uvedené v odstavci 3 a 4 vykonávány výhradně správním orgánem, musí být jeho rozhodnutí vždy odůvodněno. V tomto případě musí existovat řízení, jejichž prostřednictvím se předmětem soudního přezkoumání může stát nesprávný nebo nevhodný výkon pravomocí správním orgánem nebo nesprávné či nevhodné zanedbání výkonu uvedených pravomocí.
   Článek 6
   Tato směrnice nevylučuje dobrovolnou kontrolu klamavé nebo srovnávací reklamy prováděnou samosprávnými subjekty a podporovanou členskými státy, nebo možnost osob nebo organizací uvedených v čl. 5 odst. 1 druhém pododstavci odvolat se k těmto subjektům, za podmínky, že jsou vedle řízení před těmito subjekty přípustná i soudní nebo správní řízení uvedená v uvedeném článku.
   Článek 7
   Členské státy přenesou na soudy nebo správní orgány pravomoci, které je v občanském soudním řízení nebo správním řízení podle článku 5 zmocňují:

               a)

               požadovat na zadavateli reklamy, aby prokázal správnost skutkových tvrzení obsažených v reklamě, jestliže se takový požadavek, s ohledem na oprávněné zájmy zadavatele reklamy a jiného účastníka řízení, jeví jako přiměřený vzhledem k okolnostem daného případu, a v případě srovnávací reklamy pak vyžadovat od zadavatele reklamy provedení takových důkazů v krátké lhůtě;
               a

               b)

               považovat skutková tvrzení za nesprávná, není-li důkaz požadovaný v souladu s písmenem a) předložen nebo je-li soudem nebo správním orgánem považován za nedostatečný.

         Článek 8
   1.   Tato směrnice nebrání členským státům, aby v oblasti klamavé reklamy zachovaly nebo přijaly ustanovení zajišťující rozsáhlejší ochranu obchodníků a soutěžitelů.
   První pododstavec se nevztahuje na srovnávací reklamu, pokud jde o srovnání.
   2.   Ustanovení této směrnice se použijí, aniž jsou dotčeny předpisy Společenství o reklamě určených výrobků nebo služeb nebo omezení či zákaz reklamy ve vybraných sdělovacích prostředcích.
   3.   Ustanovení této směrnice týkající se srovnávací reklamy nezavazují členské státy, které v souladu s ustanoveními Smlouvy zachovají nebo vydají zákaz reklamy pro určité zboží nebo služby, ať již je uložen přímo nebo subjekty odpovědnými podle práva členských států za úpravu výkonu obchodu, živnosti nebo řemesla či svobodného povolání, k tomu, aby povolily srovnávací reklamu pro toto zboží nebo tyto služby. Pokud jsou tyto zákazy omezeny na určité sdělovací prostředky, vztahuje se tato směrnice na ty sdělovací prostředky, jichž se tyto zákazy netýkají.
   4.   Žádné ustanovení této směrnice nebrání členským státům, aby v souladu s ustanoveními Smlouvy zachovaly nebo vydaly zákaz nebo omezení použití srovnání v reklamě na služby svobodných povolání, ať již jsou uloženy přímo nebo subjekty odpovědnými podle práva členských států za úpravu výkonu svobodného povolání.
   Článek 9
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 10
   Směrnice 84/450/EHS se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze I části B.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 11
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 12. prosince 2007.
   Článek 12
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne, 12. prosince 2006.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda

         M. PEKKARINEN

      (1)  Stanovisko ze dne 26. října 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 12. října 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 2006.

      (3)  Úř. věst. L 250, 19.9.1984, s. 17. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).

      (4)  Viz přílohu I část A.

      (5)  Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12.

      (6)  Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 1. Směrnice ve znění rozhodnutí 92/10/EHS (Úř. věst. L 6, 11.1.1992, s. 35).

      (7)  Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22.

      PŘÍLOHA I
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a její následné změny

                  Směrnice Rady 84/450/EHS
                  (Úř. věst. L 250, 19.9.1984, s. 17)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/55/ES
                  (Úř. věst. L 290, 23.10.1997, s. 18)

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES
                  (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22)

                  Pouze článek 14

            ČÁST B
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost

         (uvedené v článku 10)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  84/450/EHS

                  1 října 1986

                  —

                  97/55/ES

                  23. dubna 2000

                  —

                  2005/29/ES

                  12. června 2007

                  12. prosince 2007

      PŘÍLOHA II
      SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 84/450/EHS

                  Tato směrnice

                  Článek 1

                  Článek 1

                  Článek 2, návětí

                  Článek 2, návětí

                  Čl. 2 bod 1

                  Čl. 2 písm. a)

                  Čl. 2 bod 2

                  Čl. 2 písm. b)

                  Čl. 2 bod 2a

                  Čl. 2 písm. c)

                  Čl. 2 bod 3

                  Čl. 2 písm. d)

                  Čl. 2 bod 4

                  Čl. 2 písm. e)

                  Článek 3

                  Článek 3

                  Čl. 3a odst. 1

                  Článek 4

                  Čl. 4 odst. 1 první pododstavec první věta

                  Čl. 5 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 4 odst. 1 první pododstavec druhá věta

                  Čl. 5 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 5 odst. 2 první pododstavec

                  Čl. 4 odst. 1 třetí pododstavec

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec

                  Čl. 4 odst. 2 první pododstavec, návětí

                  Čl. 5 odst. 3 první pododstavec, návětí

                  Čl. 4 odst. 2 první pododstavec první odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 první pododstavec písm. a)

                  Čl. 4 odst. 2 první pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 první pododstavec písm. b)

                  Čl. 4 odst. 2 první pododstavec, závěr věty

                  Čl. 5 odst. 3 druhý pododstavec

                  Čl. 4 odst. 2 druhý pododstavec, návětí

                  Čl. 5 odst. 3 třetí pododstavec

                  Čl. 4 odst. 2 druhý pododstavec první odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 třetí pododstavec

                  Čl. 4 odst. 2 druhý pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 5 odst. 3 třetí pododstavec

                  Čl. 4 odst. 2 druhý pododstavec, závěr věty

                  Čl. 5 odst. 3 třetí pododstavec

                  Čl. 4 odst. 2 třetí pododstavec, návětí

                  Čl. 5 odst. 4, návětí

                  Čl. 4 odst. 2 třetí pododstavec první odrážka

                  Čl. 5 odst. 4 písm. a)

                  Čl. 4 odst. 2 třetí pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 5 odst. 4 písm. b)

                  Čl. 4 odst. 3 první pododstavec

                  Čl. 5 odst. 5

                  Čl. 4 odst. 3 druhý pododstavec

                  Čl. 5 odst. 6

                  Článek 5

                  Článek 6

                  Článek 6

                  Článek 7

                  Čl. 7 odst. 1

                  Čl. 8 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 7 odst. 2

                  Čl. 8 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 7 odst. 3

                  Čl. 8 odst. 2

                  Čl. 7 odst. 4

                  Čl. 8 odst. 3

                  Čl. 7 odst. 5

                  Čl. 8 odst. 4

                  Čl. 8 první pododstavec

                  —

                  Čl. 8 druhý pododstavec

                  Článek 9

                  —

                  Článek 10

                  —

                  Článek 11

                  Článek 9

                  Článek 12

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice Rady ze dne 26. září 1983 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění kadmia

text:
Důležité právní upozornění

|

31983L0513

Úřední věstník L 291 , 24/10/1983 S. 0001 - 0008 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0131  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 4 S. 0131  Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0140  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0140

		Směrnice Radyze dne 26. září 1983o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění kadmia(83/513/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,s ohledem na směrnici Rady 76/464/EHS ze dne 4. května 1976 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství [1], a zejména na články 6 a 12 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise [2],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],vzhledem k tomu, že pro ochranu vodního prostředí Společenství před znečišťováním některými nebezpečnými látkami zavádí článek 3 směrnice 76/464/EHS systém předem udělených povolení, která stanoví emisní normy pro vypouštění látek uvedených v seznamu I přílohy této směrnice; že se v článku 6 uvedené směrnice požaduje stanovení mezních hodnot pro tyto emisní normy a rovněž jakostních cílů pro vodní prostředí zasažené vypouštěním těchto látek;vzhledem k tomu, že kadmium a jeho sloučeniny jsou uvedeny v seznamu I;vzhledem k tomu, že členské státy jsou povinny uplatňovat mezní hodnoty, s výjimkou případů, kdy lze použít jakostní cíle;vzhledem k tomu, že znečištění vod vypouštěním kadmia je způsobováno velkým počtem průmyslových oborů, je nutné stanovit zvláštní mezní hodnoty pro jednotlivé průmyslové obory a určit jakostní cíle pro vodní prostředí, do něhož je kadmium z těchto průmyslových oborů vypouštěno;vzhledem k tomu, že však v současné době nelze stanovit mezní hodnoty pro vypouštění pocházející z výroby kyseliny fosforečné a fosforečných hnojiv z fosfátových hornin;vzhledem k tomu, že účelem jakostních cílů je odstranit znečišťování různých částí vodního prostředí, které může být vypouštěním kadmia zasaženo;vzhledem k tomu, že uvedené jakostní cíle musí být stanoveny výslovně k tomuto účelu a nikoli s úmyslem určit pravidla pro ochranu spotřebitele nebo pro prodej produktů pocházejících z vodního prostředí;vzhledem k tomu, že má být zaveden zvláštní monitorovací postup umožňující členským státům prokázat dodržování jakostních cílů;vzhledem k tomu, že k účinnému provádění této směrnice přijmou členské státy opatření pro monitorování vodního prostředí zasaženého výše uvedeným vypouštěním kadmia; že článek 6 směrnice 76/464/EHS nestanoví pravomoci k zavedení tohoto monitorování; že z toho důvodu, že Smlouvě nestanoví pravomoci k tomuto účelu, se použije článek 235 Smlouvy;vzhledem k tomu, že je důležité, aby Komise předložila Radě každé čtyři roky zprávu o provádění této směrnice členskými státy;vzhledem k tomu, že podzemní vody mohou být vyňaty z působnosti této směrnice, neboť podléhají směrnici 80/68/EHS [5],vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k úrovni industrializace v Grónsku, která je v důsledku celkové situace na ostrově velmi nízká, a zejména s ohledem na jeho řídké osídlení, značnou rozlohu a zvláštní geografickou polohu se tato směrnice na Grónsko nevztahuje,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice:- stanoví podle čl. 6 odst. 1 směrnice 76/464/EHS mezní hodnoty emisních norem vymezených v čl. 2 písm. e) této směrnice pro kadmium vypouštěné z průmyslových závodů,- stanoví podle čl. 6 odst. 2 směrnice 76/464/EHS jakostní cíle pro kadmium ve vodním prostředí,- stanoví podle čl. 6 odst. 4 směrnice 76/464/EHS lhůty ke splnění podmínek obsažených v povoleních, která vydávají příslušné orgány členských států pro již existující vypouštění,- stanoví podle čl. 12 odst. 1 směrnice 76/464/EHS referenční metody stanovení obsahu kadmia v odpadních vodách a ve vodním prostředí,- stanoví podle čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS monitorovací postup,- žádá členské státy, aby vzájemně spolupracovaly v případě vypouštění, které zasahuje vody více členských států.2. Tato směrnice se vztahuje na vody uvedené v článku 1 směrnice 76/464/EHS, s výjimkou podzemních vod.Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:a) "kadmiem"- elementární kadmium,- kadmium obsažené ve všech jeho sloučeninách;b) "mezními hodnotami" hodnoty uvedené v příloze I;c) "jakostními cíli" požadavky uvedené v příloze II;d) "nakládáním s kadmiem" jakýkoli průmyslový proces zahrnující výrobu nebo používání kadmia nebo jakýkoli jiný průmyslový proces, v němž je přítomnost kadmia podstatná;e) "průmyslovým závodem" závod, v němž se nakládá s kadmiem nebo s jinými látkami obsahujícími kadmium;f) "stávajícím závodem" průmyslový závod, který je v provozu v den oznámení této směrnice;g) "novým závodem"- průmyslový závod, v němž se zahájí provoz po dni oznámení této směrnice,- stávající průmyslový závod, jehož kapacita nakládání s kadmiem se po dni oznámení této směrnice podstatně zvýší.Článek 31. Mezní hodnoty, lhůty pro jejich splnění a monitorovacípostupy pro vypouštění jsou stanoveny v příloze I.2. Mezní hodnoty jsou obvykle uplatňovány v místě, ve kterém jsou odpadní vody obsahující kadmium vypouštěny z průmyslového závodu.Jsou-li odpadní vody obsahující kadmium čištěny mimo průmyslový závod, v čistírně odpadních vod určené k odstraňování kadmia, může členský stát povolit uplatnění mezních hodnot v místě, kde jsou odpadní vody vypouštěny z čistírny odpadních vod.3. Povolení podle článku 3 směrnice 76/464/EHS musí obsahovat opatření nejméně tak přísná, jako jsou opatření uvedená v příloze I této směrnice, s výjimkou případů, kdy členský stát dodržuje ustanovení čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS na základě příloh II a IV této směrnice.Povolení se přezkoumává nejméně každé čtyři roky.4. Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající z odstavců 1, 2 a 3 a ze směrnice 76/464/EHS, mohou členské státy udělit povolení novým závodům jen tehdy, jestliže tyto závody uplatňují normy odpovídající nejlepším dostupným technickým prostředkům, aby se odstranilo znečištění v souladu s článkem 2 zmíněné směrnice nebo aby se předešlo porušování pravidel hospodářské soutěže.Pokud členský stát použije jakoukoli metodu, u které z technických důvodů neodpovídají zamýšlená opatření nejlepším dostupným technickým prostředkům, předloží tento členský stát před vydáním každého povolení Komisi zdůvodnění svého postupu.Komise neprodleně postoupí tato zdůvodnění ostatním členským státům a zašle jim bez prodlení zprávu, v níž oznámí své stanovisko k odchylce uvedené v druhém pododstavci. V případě potřeby předloží současně Radě příslušné návrhy.5. Referenční metoda rozboru ke stanovení přítomnosti kadmia je uvedena v příloze III odst. 1. Jiné metody mohou být použity za předpokladu, že mez detekce, přesnost a správnost těchto metod jsou alespoň takové jako u metod stanovených v příloze III odst. 1. Požadovaná přesnost pro měření průtoku při vypouštění je stanovena v příloze III odst. 2.Článek 4Dotyčné členské státy odpovídají za monitorování vodního prostředí, které je zasaženo vypouštěním z průmyslových závodů.V případě vypouštění, které zasahuje vody více členských států, spolupracují dotyčné členské státy na sladění svých monitorovacích postupů.Článek 51. Na základě informací, které členské státy vždy poskytnou Komisi na její žádost v souladu s článkem 13 směrnice 76/464/EHS a které se týkají zejména:- podrobností o povoleních stanovujících emisní normy pro vypouštění kadmia,- závěrů ze soupisu o vypouštění kadmia do vod uvedených v čl. 1 odst. 2,- výsledků měření prováděného ve vnitrostátní síti vytvořené za účelem stanovování koncentrací,vypracuje Komise každé čtyři roky srovnávací hodnocení provádění této směrnice členskými státy.2. Komise zašle Radě každých pět let srovnávací hodnocení podle odstavce 1. První hodnocení předloží čtvrtý rok ode dne oznámení této směrnice.3. V případě zásadních změn ve vědeckém poznání o toxicitě, perzistenci a akumulaci kadmia v živých organismech a sedimentech nebo v případě zdokonalení nejlepších dostupných technických prostředků, předloží Komise Radě v případě potřeby příslušné návrhy na zpřísnění mezních hodnot a jakostních cílů nebo na stanovení nových mezních hodnot a jakostních cílů.Článek 61. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná k dosažení souladu s touto směrnicí do dvou let od jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 7Tato směrnice se nevztahuje Grónsko.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 26. září 1983.Za RadupředsedaC. Simitis[1] Úř. věst. L 129, 18.5.1976, s. 23.[2] Úř. věst. C 118, 21.5.1981, s. 3.[3] Úř. věst. C 334, 20.12.1982, s. 138.[4] Úř. věst. C 235, 10.9.1981, s. 22.[5] Úř. věst. L 20, 26.1.1980, s. 43.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMezní hodnoty, lhůty pro jejich splnění a monitorovací postup pro vypouštění1. Mezní hodnoty a lhůtyPrůmyslový obor | Jednotka stanovení | Mezní hodnoty, které musí být splněny do |1. 1. 1986 | 1. 1. 1989 |1.Těžba zinku, rafinace olova a zinku, průmysl kadmia a neželezných kovů | mg kadmia/l odpadních vod | 0,31 | 0,2 |2.Výroba sloučenin kadmia | mg kadmia/l odpadních vod | 0,5 | 0,2 |g kadmia/t zpracovaného kadmia | 0,5 | |3.Výroba pigmentů | mg kadmia/l odpadních vod | 0,5 | 0,2 |g kadmia/t zpracovaného kadmia | 0,3 | |4.Výroba stabilizátorů | mg kadmia/l odpadních vod | 0,5 | 0,2 |g kadmia/t zpracovaného kadmia | 0,5 | |5.Výroba primárních a sekundárních galvanických článků | mg kadmia/l odpadních vod | 0,5 | 0,2 |g kadmia/t zpracovaného kadmia | 1,5 | |6.Elektrolytické pokovování | mg kadmia/l odpadních vod | 0,5 | 0,2 |g kadmia/t zpracovaného kadmia | 0,3 | |7.Výroba kyseliny fosforečné a fosforečných hnojiv z fosfátových hornin | | — | — |2. Mezní hodnoty vyjádřené jako koncentrace, které nesmějí být zásadně překročeny, jsou uvedeny v tabulce pro průmyslové obory 2, 3, 4, 5 a 6. V žádném případě nesmějí být mezní hodnoty vyjádřené jako maximální koncentrace vyšší než ty, které jsou vyjádřeny jako maximální množství dělená spotřebou vody na kilogram zpracovaného kadmia. Jelikož koncentrace kadmia v odpadních vodách závisí na objemu použité vody, který je pro různé procesy a závody odlišný, mezní hodnoty vyjádřené jako množství vypouštěného kadmia vztažené k množství zpracovaného kadmia musí být ve všech případech dodrženy.3. Průměrné denní mezní hodnoty jsou rovny dvojnásobku odpovídajících měsíčních průměrných hodnot uvedených v tabulce.4. Pro ověření, zda jsou stanovené emisní normy v souladu s mezními hodnotami uvedenými v této příloze, se zavádí monitorovací postup.Tento postup musí zajistit odběr a rozbor vzorků, měření průtoku odpadních vod a případně také zjištění množství zpracovaného kadmia.Není-li možno určit množství zpracovaného kadmia, musí monitorovací postup vycházet z výrobní kapacity kadmia uvedené v povolení k výrobě.5. Reprezentativní vzorek odpadních vod se odebírá po dobu 24 hodin. Množství kadmia vypouštěného za měsíc se vypočítá na základě denních vypouštěných množství.Zjednodušený monitorovací postup může být zaveden u průmyslových závodů, které nevypouštějí více než 10 kg kadmia za rok. V případě průmyslových závodů na elektrolytické pokovování může být zjednodušený monitorovací postup zaveden jen tehdy, jestliže je objem nádrží pro elektrolytické pokovování menší než 1,5 m3.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIJakostní cíleU těch členských států, které uplatňují výjimku uvedenou v čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS, jsou emisní normy stanovené a uplatňované členskými státy určeny tak, aby byl v oblasti zasažené kadmiem dodržen příslušný jakostní cíl nebo cíle vyjmenované níže. Příslušný orgán vymezí postiženou oblast u každého případu a vybere z jakostních cílů uvedených v článku 1 cíl nebo cíle, které uzná za vhodné použít v postižené oblasti ke splnění účelu této směrnice, kterým je zamezení nebo odstranění znečišťování.1. Následující jakostní cíle [1] jsou stanoveny v souladu se směrnicí 76/464/EHS za účelem odstranění znečišťování podle článku 2 této směrnice [2].1.1. Celková koncentrace kadmia ve vnitrozemských povrchových vodách zasažených vypouštěním nesmí překročit hodnotu 5 μg/l.1.2. Koncentrace rozpuštěného kadmia ve vodách v ústích řek nesmí překročit 5 μg/l.1.3. Koncentrace rozpuštěného kadmia v teritoriálních vodách a vnitřních pobřežních vodách jiných než v ústí řek nesmí překročit 5 μg/l.1.4. V případě vod používaných k odběru pitné vody musí být obsah kadmia v souladu s požadavky směrnice 75/440/EHS [3].2. Vedle výše uvedených požadavků je koncentrace kadmia určována vnitrostátní sítí uvedenou v článku 5 a výsledky jsou porovnávány s následujícími koncentracemi [4].2.1. V případě vnitrozemských povrchových vod je celková koncentrace kadmia 1 μg/l.2.2. V případě vod v ústí řek je koncentrace rozpuštěného kadmia 1 μg/l.2.3. V případě teritoriálních a vnitřních pobřežních vod jiných než v ústí řek je koncentrace rozpuštěného kadmia 0,5 μg/l.V případě nedodržení těchto koncentrací v jakémkoli místě vnitrostátní sítě musí být Komisi sděleny důvody tohoto nedodržení.3. Koncentrace kadmia v sedimentech, tělech měkkýšů nebo korýšů, zvláště u druhů Mytilus edulis, nesmí časem podstatně vzrůstat.4. Jestliže je u vod v jedné oblasti použito několika jakostních cílů, jakost vody musí být dostatečná pro splnění každého z nich.[1] Koncentrace kadmia uvedené v bodech 1.1, 1.2 a 1.3 jsou minimálním požadavkem k nutné ochraně života ve vodě.[2] S výjimkou jakostního cíle 1.4 se všechny koncentrace vztahují k aritmetickému průměru výsledků získaných během roku.[3] Směrnice 75/440/EHS ze dne 16. června 1975 o požadované jakosti povrchových vod určených v členských státech k odběru pitné vody (Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 26) obsahuje stanovenou hodnotu kadmia 5 μg/l pro 95 % odebraných vzorků.[4] Jestliže je u vod v jedné oblasti použito několika jakostních cílů, jakost vody musí být dostatečná pro splnění kadého z nich.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIReferenční metody stanovení1. Referenční metodou rozboru pro stanovení přítomnosti kadmia ve vodách, sedimentech a tělech měkkýšů je atomová absorpční spektrofotometrie prováděná po stabilizaci a vhodné úpravě vzorku.Mez detekce [1] musí být taková, aby koncentrace kadmia byla měřena se správností [2] a přesností [3] ± 30 % při následujících koncentracích:- desetina z dovolené maximální koncentrace kadmia uvedené v povolení při vypouštění,- 0,1 μg/l nebo desetina koncentrace kadmia, je-li tato hodnota vyšší, uvedené jako jakostní cíl u vnitrozemských povrchových vod,- 0,1 mg/kg vlhké hmotnosti v případě měkkýšů nebo korýšů,- desetina koncentrace kadmia ve vzorku nebo 0,1 mg/kg sušiny při sušení při teplotě 105 až 110 oC za konstantní hmotnosti, je-li tato hodnota vyšší, v případě sedimentů.2. Průtok se měří se správností ± 20 %.[1] Definice těchto termínů jsou uvedeny ve směrnici Rady 79/869/EHS ze dne 9. října 1979 o metodách stanovení a četnosti vzorkování a rozborů povrchových vod určených v členských státech k odběru pitné vody (Úř. věst. L 271, 29.10.1979, s. 44).[2] Definice těchto termínů jsou uvedeny ve směrnici Rady 79/869/EHS ze dne 9. října 1979 o metodách stanovení a četnosti vzorkování a rozborů povrchových vod určených v členských státech k odběru pitné vody (Úř. věst. L 271, 29.10.1979, s. 44).[3] Definice těchto termínů jsou uvedeny ve směrnici Rady 79/869/EHS ze dne 9. října 1979 o metodách stanovení a četnosti vzorkování a rozborů povrchových vod určených v členských státech k odběru pitné vody (Úř. věst. L 271, 29.10.1979, s. 44).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVMonitorovací postup pro jakostní cíle1. U každého povolení uděleného v souladu s touto směrnicí určí příslušný orgán omezení, monitorovací postup a lhůty k zajištění souladu s příslušným jakostním cílem nebo cíli.2. Podle čl. 6 odst. 3 směrnice 76/464/EHS oznámí členský stát Komisi u každého zvoleného a použitého jakostního cíle:- místa vypouštění a způsoby rozptylu,- oblast uplatňování jakostního cíle,- místa vzorkování,- četnost vzorkování,- metody vzorkování a stanovení,- získané výsledky.3. Vzorky musí být dostatečně reprezentativní z hlediska jakosti vodního prostředí v oblasti zasažené vypouštěním a četnost vzorkování musí být postačující k prokázání veškerých změn vodního prostředí, přičemž se přihlédne zejména k přírodním změnám v hydrologickém režimu.--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

31978L0629

Směrnice Rady ze dne 19. června 1978, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice 73/362/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hmotných délkových měrek

Úřední věstník L 206 , 29/07/1978 S. 0008 - 0011 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0157  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0138  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0157  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0207  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 8 S. 0207  CS.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106 ET.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106 HU.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106 LT.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106 LV.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106 MT.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106 PL.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106 SK.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106 SL.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 103  - 106

		Směrnice Radyze dne 19. června 1978,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice 73/362/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hmotných délkových měrek(78/629/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na směrnici Rady 71/316/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly [1] naposledy pozměněné aktem o přistoupení, a zejména na články 17, 18 a 19 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že od přípravy a přijetí směrnice Rady 73/362/EHS ze dne 19. listopadu 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hmotných délkových měrek [2] byly vyvinuty nové délkové měrky; že by proto uvedená směrnice měla být pozměněna tak, aby vzala v úvahu technický pokrok;vzhledem k tomu, že dne 19. ledna 1978 Komise předložila výboru k posouzení pozměňovací návrh o přizpůsobení směrnic týkajících se odstranění technických překážek obchodu s měřicími přístroji technickému pokroku; že nebylo zasláno žádné stanovisko, předložila Komise podle postupu stanoveného v čl. 19 odst. 3 písm. b) směrnice 71/316/EHS Radě k přijetí vhodná opatření,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze směrnice 73/362/EHS se body 3.6, 4.1, 5.1, 6.3, 7.1, 7.2, 7.3, 8, 9.1, 9.2, 9.4 a 9.5 mění v souladu s přílohou.Článek 2Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí tak, aby tato opatření nabyla účinku rok po dni oznámení této směrnice. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 19. června 1978.Za RadupředsedaP. Dalsager[1] Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 1.[2] Úř. věst. L 335, 5.12.1973, s. 56.--------------------------------------------------PŘÍLOHA3.6 Pásmové měrky musí být vyrobeny tak, aby v případě, že je pásmová měrka natažena na rovném povrchu, byly její hrany prakticky přímé a rovnoběžné.4.1 Po celé jmenovité délce musí délkové měrky nést srozumitelné, pravidelné a nesmazatelné označení a očíslování stupnice tak, aby umožňovalo spolehlivé, jednoduché a jednoznačné čtení. Některé neočíslované značky stupnice, jejichž počet nepřekračuje počet značek stupnice mezi dvěma po sobě očíslovanými značkami stupnice na měrce, mohou zasahovat za základní značku stupnice na konci měrky.5.1 Jmenovitá délka měrek musí být jedna z následujících hodnot: 0,5, 1, 1,5, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 m nebo násobek 5 metrů.6.3 Všechny tyto nápisy musí být uvedeny viditelně a čitelně počínaje od počátku měrky.Avšak po dohodě s příslušným národním orgánem se na nedílné části měrky mohou vyskytovat určité nápisy. V tomto případě musí být v certifikátu EHS schválení typu stanoveno, kam se tyto nápisy mají umístit.Kromě toho, jestliže šířka délkové měrky neumožňuje, aby značka EHS schválení typu byla čitelná, může se tato značka vyskytovat, bez ohledu na ustanovení bodu 3.1 přílohy I ke směrnici Rady ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly a v souladu s bodem 3.5 této přílohy, ve tvaru následujících značek uvedených v příslušné posloupnosti:- stylizované písmeno ε,- rozlišovací písmeno (písmena) členského státu, který udělil EHS schválení typu,- dvě poslední číslice roku EHS schválení typu,- referenční číslo EHS schválení typu, (např. ε F 755345).7. MAXIMÁLNÍ DOVOLENÉ CHYBY7.1 Délkové měrky definované v této směrnici se podle jejich stupně přesnosti dělí do tří tříd označených I, II a III.V prvotním EHS prvotním ověření délkových měrek musí být maximální dovolená kladná nebo záporná chyba:a) jmenovité délky ab) vzdálenosti mezi dvěma libovolnými po sobě jdoucími značkami stupnicevyjádřena jako funkce sledované délky daná výrazem (a + bL) mm, kde:- L je sledovaná délka zaokrouhlená na nejbližší vyšší celý metr;- "a" a "b" jsou koeficienty stanovené pro každou třídu přesnosti podle následující tabulky:Třída přesnosti | a | b |I | 0,1 | 0,1 |II | 0,3 | 0,2 |III | 0,6 | 0,4 |7.2 7.2.1 Maximální dovolená kladná nebo záporná chyba délky dílku "i" nepřesahující 1 cm musí být stanovena pro každou třídu přesnosti podle následující tabulky:Délka "i" sledovaného dílku | Maximální dovolená chyba (v mm) pro třídu přesnosti |I | II | III |i ≤ 1 mm | 0,1 | 0,2 | 0,3 |1 mm < i ≤ 1 cm | 0,2 | 0,4 | 0,6 |U dílků, jejichž délka přesahuje 1 cm, musí být maximální dovolená chyba vyjádřena jako funkce délky dílku podle výrazu (a + bL) mm, kde hodnoty parametrů "a" a "b" jsou rovny hodnotám v bodu 7.1 a kde L je sledovaná délka zaokrouhlena na nejbližší celý vyšší metr.7.2.2 Maximální dovolená odchylka mezi délkami "i" dvou po sobě jdoucích dílků, jejichž délka nepřesahuje 1 cm, se musí stanovit pro každou třídu přesnosti podle následující tabulky:Délka "i" sledovaného dílku | Maximální dovolená chyba (v mm) pro třídu přesnosti |I | II | III |i ≤ 1 mm | 0,1 | 0,2 | 0,3 |1 mm < i ≤ 1 cm | 0,2 | 0,4 | 0,6 |U dílků, jejichž délka přesahuje 1 cm, musí být maximální dovolená odchylka mezi délkami "i" dvou po sobě jdoucích dílků vyjádřena jako funkce délky dílku podle výrazu (a + bL) mm, který je definován v bodu 7.2.1.7.3 Pro koncové nebo kombinované délkové měrky se však maximální dovolená kladná nebo záporná chyba délky koncového dílku omezeného plochou musí zvětšit:- o 0,1 mm pro měrky třídy I,- o 0,2 mm pro měrky třídy II,- o 0,3 mm pro měrky třídy III.Kromě toho, ustanovení uvedená v bodech 7.1 a 7.2.2 neplatí:- jestliže jedna ze značek nenásledujících po sobě uvedených v bodu 7.1 písm. b) je tvořena plochou,- jestliže jeden ze dvou po sobě jdoucích dílků uvedených v bodu 7.2.2 je koncovým dílkem ohraničeným plochou.8. ZNAČKY OVĚŘENÍKaždá délková měrka musí být vyrobena tak, aby mohla obsahovat značky uvedené ve směrnici Rady ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly. Pro tento účel musí být ponechán prostor v blízkosti začátku měrky na měrce samotné nebo na doplňkovém zařízení, které tvoří nedílnou část měrky.9.1 Koncové, ryskové nebo kombinované pásmové měrky vyrobené ze skelného vlákna a plastůJmenovitá délka v rozmezí 0,5 a 100 m.Tažná síla, přibližně 20 N, musí být vyznačena na měrce.Volné konce koncové a kombinované měrky musí být opatřeny páskem nebo hrotem odolným vůči opotřebení.Tyto měrky patří do třídy přesnosti I, II nebo III.9.2 Tuhé nebo polotuhé měrky vyrobené z jednoho kusu kovu nebo jiného materiáluJmenovitá délka v rozmezí 0,5 a 5 m.Referenční teplota může v určitých případech být jiná než 20 °C.Tyto měrky zahrnují rovněž měřicí tyčinky používané pro kontrolu hladiny kapalin.Konec pevné měřicí tyčinky musí být opatřen čelem nebo hrotem odolným vůči nárazu a opotřebení. Při nárazu nesmí způsobit jiskření.Tyto měrky patří do třídy přesnosti I nebo II.9.4 Ocelové pásmové měrky9.4.1 Koncové, ryskové nebo kombinované měrky na navíječce.Jmenovitá délka v rozmezí 0,5 a 10 m; měřicí pásma s jmenovitou délkou v rozmezí 5 a 10 m musí mít vypouklý průřez.Tyto měrky mohou být umístěny v pouzdře, jehož jeden rozměr může být zahrnut do části používané pro měření, zejména pro měření vnitřních rozměrů; volný konec těchto měrek musí být opatřen pevným nebo posuvným háčkem nebo jazýčkem.Tyto měrky patří do tříd přesnosti I nebo II.9.4.2 Koncové nebo ryskové měrky určené pro měření délek větších než je jmenovitá délka měrky.Jmenovitá délka: 5, 10, 20, 50, 100 nebo 200 m.Tažná síla, přibližně 50 N, musí být uvedena na měrce.Tyto měrky musí být na obou koncích vybaveny držáky nebo kroužky.Jestliže jsou držáky zahrnuty do jmenovité délky, pak musí být konstruovány tak, aby jejich spojení nezavádělo nějakou nepřesnost měření.Tyto měrky patří do tříd přesnosti I nebo II.9.4.3 Ryskové nebo kombinované měrky na navíječce, které nejsou určeny pro měření délek větších než je jmenovitá délka.Jmenovitá délka v rozmezí 5 a 200 m.Referenční teplota může být v určitých případech jiná než 20 °C.Tažná síla, přibližně 50 N, musí být uvedena na měrce.Volný konec musí mít držák, kroužek nebo háček, který nesmí být zahrnut do jmenovité délky.Tyto měrky patří do tříd přesnosti I nebo II.9.5 Kombinované měrky vyrobené z kovu, s napínacím závažím, používané jako ponorná pásma pro kontrolu hladiny kapalinJmenovitá délka v rozmezí 5 a 50 m.Referenční teplota může být v určitých případech jiná než 20 °C.Tažná síla, dostatečná pro správné napnutí pásma, musí být vyznačena na měrce.Tato tažná síla musí působit na měrku pomocí napínacího závaží, které musí nést označení své hmotnosti.Základní značka, kterou stupnice začíná, musí být tvořena základnou napínacího závaží vhodného tvaru a z materiálu, který není náchylný tvořit při nárazu jiskry.Napínací závaží musí být připevněno k pásmu pevně a neoddělitelně tak, aby toto připevnění nebo spojení nezavádělo žádnou nepřesnost měření.Číslování stupnice v milimetrech je provedeno po celé délce pásma a musí pokračovat na jedné ploché boční straně napínacího závaží.Druhý konec měrky musí být opatřen navíječkou.Tyto měrky patří do tříd přesnosti I nebo II.Maximální dovolená chyba tohoto přístroje v poloze pro použití s napínacím závažím však nikdy nesmí být menší než 0,6 mm.--------------------------------------------------