title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034 ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostním dohledu nad investičními podniky a o změně směrnic 2002/87/ES, 2009/65/ES, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU a 2014/65/EU (Text s významem pro EHP)

text:
                  5.12.2019

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 314/64

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2019/2034
         ze dne 27. listopadu 2019
         o obezřetnostním dohledu nad investičními podniky a o změně směrnic 2002/87/ES, 2009/65/ES, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU a 2014/65/EU
         (Text s významem pro EHP)
         EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
         s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
         s ohledem na návrh Evropské komise,
         po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
         s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
         s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
         v souladu s řádným legislativním postupem (3),
         vzhledem k těmto důvodům:

                     (1)

                     Spolehlivý obezřetnostní dohled je nedílnou součástí regulačních podmínek, za nichž finanční instituce poskytují služby v Unii. Investiční podniky podléhají společně s úvěrovými institucemi nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (4) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (5), pokud jde o obezřetnostní zacházení a dohled, přičemž jejich povolení a další požadavky na organizaci a výkon činnosti jsou stanoveny ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (6).

                     (2)

                     Stávající obezřetnostní režimy podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU jsou z velké části založeny na nových verzích mezinárodních regulačních standardů stanovených Basilejským výborem pro bankovní dohled pro velké bankovní skupiny a pouze částečně řeší specifická rizika spojená s různými činnostmi velkého počtu investičních podniků. Zvláštní zranitelnost a rizika spojená s těmito investičními podniky by proto měly být dále řešeny prostřednictvím účinných, vhodných a přiměřených obezřetnostních ujednání na úrovni Unie, která pomohou k zajištění rovných podmínek v celé Unii, zaručí účinný obezřetnostní dohled, přičemž zároveň udrží náklady na dodržování předpisů pod kontrolou, a která zajistí dostatečný kapitál pro rizika investičních podniků.

                     (3)

                     Důkladný obezřetnostní dohled by měl zajistit, aby byly investiční podniky řízeny řádným způsobem a v nejlepším zájmu svých zákazníků. Měl by zohledňovat potenciál investičních podniků a jejich zákazníků podstupovat nadměrné riziko a zároveň různé úrovně rizika, které investiční podniky podstupují a představují. Současně by tento obezřetnostní dohled neměl investičním podnikům ukládat nepřiměřenou administrativní zátěž. Tento obezřetnostní dohled by zároveň měl umožnit nalézt rovnováhu mezi zajištěním bezpečnosti a spolehlivosti investičních podniků a zabráněním nadměrným nákladům, které by mohly ohrozit životaschopnost jejich podnikatelských činností.

                     (4)

                     Mnoho požadavků vyplývajících z rámce nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU je určeno k řešení společných rizik, kterým čelí úvěrové instituce. Z tohoto důvodu jsou existující požadavky z velké části nastaveny na zachování úvěrové kapacity úvěrových institucí v průběhu hospodářských cyklů a na ochranu vkladatelů a daňových poplatníků před možným úpadkem a nejsou uzpůsobeny pro řešení veškerých různých rizikových profilů investičních podniků. Investiční podniky nemají velká portfolia retailových a podnikových úvěrů a nepřijímají vklady. Pravděpodobnost, že jejich selhání bude mít škodlivý dopad na celkovou finanční stabilitu, je sice nižší, než je tomu v případě úvěrových institucí, přesto však investiční podniky představují riziko, které je třeba řešit prostřednictvím spolehlivého rámce. Rizika, kterým většina investičních podniků čelí a která představují, jsou tedy podstatně odlišná od rizik, kterým čelí a která představují úvěrové instituce, a tento rozdíl by měl být v obezřetnostním rámci Unie zřetelně zohledněn.

                     (5)

                     Rozdíly v uplatňování existujícího obezřetnostního rámce v různých členských státech ohrožují rovné podmínky pro investiční podniky v rámci Unie, což omezuje investory v přístupu k novým příležitostem a lepším způsobům řízení jejich rizik. Tyto rozdíly vyplývají z celkové složitosti uplatňování rámce u různých investičních podniků na základě jimi poskytovaných služeb, neboť některé vnitrostátní orgány jeho uplatňování upravují nebo zefektivňují v právu nebo postupech na vnitrostátní úrovni. Vzhledem k tomu, že existující obezřetnostní rámec neřeší veškerá rizika, která některé typy investičních podniků představují a kterým čelí, uplatňují se v některých členských státech u určitých investičních podniků značná kapitálová navýšení. Pro zajištění harmonizovaného obezřetnostního dohledu nad investičními podniky napříč Unií je třeba zavést jednotná ustanovení, která tato rizika řeší.

                     (6)

                     Pro investiční podniky, které nejsou systémové, a to z důvodu jejich velikosti a propojenosti s jinými finančními a hospodářskými subjekty, je tudíž zapotřebí zvláštního obezřetnostního rámce. Systémové investiční podniky by však i nadále měly podléhat stávajícímu obezřetnostnímu rámci podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU. Tyto investiční podniky jsou podskupinou investičních podniků, na které se v současné době uplatňuje rámec stanovený v nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU a které nemohou uplatňovat vyhrazené výjimky z žádného ze svých hlavních požadavků. Největší a nejvíce propojené investiční podniky mají modely podnikání a rizikové profily, které jsou podobné modelům podnikání a rizikovým profilům významných úvěrových institucí. Poskytují služby bankovního typu a upisují rizika ve významném měřítku. Systémové investiční podniky jsou navíc dostatečně velké a mají modely podnikání a rizikové profily, které představují srovnatelnou hrozbu pro stabilní a řádné fungování finančních trhů jako velké úvěrové instituce. Je proto vhodné, aby tyto investiční podniky i nadále podléhaly nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnici 2013/36/EU.

                     (7)

                     Je možné, že investiční podniky, které obchodují na vlastní účet, které upisují či umisťují finanční nástroje na základě pevného závazku ve významném měřítku, nebo které jsou členy clearingového systému v ústředních protistranách, mají modely podnikání a rizikové profily podobné jako úvěrové instituce. Vzhledem k jejich velikosti a činnostem je možné, že představují srovnatelné riziko pro finanční stabilitu jako úvěrové instituce. Příslušné orgány by měly mít možnost požadovat od nich, aby nadále podléhaly stejnému obezřetnostnímu zacházení jako úvěrové instituce, na které se vztahuje působnost nařízení (EU) č. 575/2013, a obezřetnostnímu dohledu podle směrnice 2013/36/EU.

                     (8)

                     V některých členských státech mohou být orgány, které jsou pověřeny dohledem nad investičními podniky pro obezřetnostní účely, odlišné od orgánů pověřených povinnostmi dohledu nad tržním chováním. Je proto nezbytné vytvořit mechanismus spolupráce a výměny informací mezi těmito orgány v zájmu zajištění harmonizovaného obezřetnostního dohledu nad investičními podniky napříč Unií, který bude fungovat rychle a účinně.

                     (9)

                     Investiční podnik může obchodovat prostřednictvím člena clearingového systému v jiném členském státě. Pokud tak činí, měl by být pro sdílení informací mezi relevantními příslušnými orgány z různých členských států zaveden mechanismus. Takový mechanismus by měl umožnit sdílení informací mezi orgánem příslušným k obezřetnostnímu dohledu nad daným investičním podnikem a buď orgánem vykonávajícím dohled nad daným členem clearingového systému, nebo orgánem vykonávajícím dohled nad dotčenou ústřední protistranou ohledně modelu a parametrů používaných k výpočtu maržových požadavků investičního podniku, je-li taková metoda výpočtu používána jako základ pro výpočet kapitálových požadavků investičního podniku.

                     (10)

                     V zájmu posílení harmonizace norem a postupů dohledu v rámci Unie by si měl Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (EBA), který byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (7), ponechat primární pravomoci pro koordinaci a sbližování postupů dohledu v oblasti obezřetnostního dohledu nad investičními podniky v rámci Evropského systému finančního dohledu (ESFS) a zároveň úzce spolupracovat s Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy) (ESMA), který byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (8).

                     (11)

                     Požadovaná úroveň počátečního kapitálu investičního podniku by měla vycházet ze služeb a činností, které je investiční podnik oprávněn poskytovat, resp. vykonávat, v souladu se směrnicí 2014/65/EU. Skutečnost, že členské státy mohou snížit na jedné straně požadovanou úroveň počátečního kapitálu v konkrétních situacích, jak je stanoveno ve směrnici 2013/36/EU, a nerovnoměrné uplatňování dané směrnice na straně druhé vedly k tomu, že se požadovaná úroveň počátečního kapitálu v rámci Unie liší. Za účelem ukončení této roztříštěnosti je třeba požadovanou úroveň počátečního kapitálu harmonizovat pro všechny investiční podniky v Unii. S cílem omezit překážky, které v současné době brání mnohostranným obchodním systémům a organizovaným obchodním systémům ve vstupu na trh, by počáteční kapitál investičních podniků, které provozují některý z těchto systémů, měl být stanoven na úrovni uvedené v této směrnici. Pokud investiční podnik oprávněný provozovat organizovaný obchodní systém má rovněž svolení obchodovat na vlastní účet za podmínek vymezených v článku 20 směrnice 2014/65/EU, jeho počáteční kapitál by měl být stanoven na úrovni uvedené v této směrnici.

                     (12)

                     I když by se na investiční podniky neměla dále vztahovat oblast působnosti nařízení (EU) č. 575/2013 nebo směrnice 2013/36/EU, měly by si některé pojmy používané v kontextu těchto legislativních aktů směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013 uchovat svůj zavedený význam. Aby se umožnilo a usnadnilo jednotné chápání těchto pojmů při jejich používání v právních aktech Unie, měly by být odkazy v těchto aktech na počáteční kapitál investičních podniků, na pravomoci dohledu příslušných orgánů nad investičními podniky, na postup pro hodnocení přiměřenosti vnitřně stanoveného kapitálu investičních podniků, na proces dohledu a hodnocení příslušnými orgány pro investiční podniky a na ustanovení o správě a řízení a o odměňování vztahující se na investiční podniky vykládány tak, že odkazují na odpovídající ustanovení v této směrnici.

                     (13)

                     Správné fungování vnitřního trhu vyžaduje, aby odpovědnost za obezřetnostní dohled nad investičním podnikem, zejména nad jeho platební schopností a finanční spolehlivostí, nesl příslušný orgán jeho domovského členského státu. K dosažení účinného dohledu nad investičními podniky rovněž v dalších členských státech, v nichž investiční podniky poskytují služby nebo mají pobočku, by měla být zajištěna úzká spolupráce a výměna informací s příslušnými orgány takových členských států.

                     (14)

                     Pro informační účely a účely dohledu, a zejména za účelem zajištění stability finančního systému by měly mít příslušné orgány hostitelských členských států možnost provádět v jednotlivých případech šetření na místě a kontrolovat činnosti poboček investičních podniků na svém území a vyžádat si informace o činnostech těchto poboček. Za opatření v oblasti dohledu pro tyto pobočky by však měl být i nadále odpovědný domovský členský stát.

                     (15)

                     V zájmu ochrany obchodně citlivých informací by měly být příslušné orgány při plnění svých povinností dohledu a výměně důvěrných informací vázány pravidly pro služební tajemství.

                     (16)

                     V zájmu posílení obezřetnostního dohledu nad investičními podniky a ochrany klientů investičních podniků by měli auditoři nestranně provést ověření a rychle informovat příslušné orgány o skutečnostech, které mohou mít vážný dopad na finanční situaci investičního podniku nebo na fungování jeho správy a řízení a účetnictví.

                     (17)

                     Pro účely této směrnice by se osobní údaje měly zpracovávat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (9) a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 (10). Zejména v případě, kdy tato směrnice umožňuje výměnu osobních údajů se třetími zeměmi, by se měla použít příslušná ustanovení kapitoly V nařízení (EU) 2016/679 a kapitoly V nařízení (EU) 2018/1725.

                     (18)

                     V zájmu zajištění dodržování povinností stanovených v této směrnici a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 (11) by měly členské státy stanovit správní sankce a jiná správní opatření, které budou účinné, přiměřené a odrazující. S cílem zajistit odrazující účinek by správní sankce měly být zveřejňovány, kromě některých přesně stanovených situací. Zákazníci a investoři by měli mít přístup k informacím o správních sankcích a jiných správních opatřeních uložených investičním podnikům, aby byli schopni činit informovaná rozhodnutí ohledně svých investičních možností.

                     (19)

                     S cílem odhalit porušení vnitrostátních ustanovení provádějících tuto směrnici a porušení nařízení (EU) 2019/2033 by členské státy měly mít nezbytné vyšetřovací pravomoci a měly by zavést účinné a pohotové mechanismy ohlašování hrozících či skutečných porušení.

                     (20)

                     Investiční podniky, které nejsou považovány za malé a nepropojené, by měly mít k dispozici vnitřně stanovený kapitál, který je množstvím, kvalitou i rozložením přiměřený ke krytí specifických rizik, jimž jsou nebo mohou být vystaveny. Příslušné orgány by měly zajistit, aby investiční podniky zavedly přiměřené strategie a postupy pro hodnocení a udržování přiměřenosti svého vnitřně stanoveného kapitálu. Příslušné orgány by rovněž měly mít možnost požadovat ve vhodných případech, aby podobné požadavky uplatňovaly malé a nepropojené investiční podniky.

                     (21)

                     Pravomoci v oblasti dohledu a hodnocení by měly zůstat důležitým regulačním nástrojem, který příslušným orgánům umožňuje posuzovat kvalitativní prvky, mimo jiné vnitřní správu a řízení, procesy a postupy řízení rizik, a v případě potřeby stanovit dodatečné požadavky, zejména včetně těch, které se týkají kapitálových požadavků a požadavků na likviditu, zejména pro investiční podniky, které nejsou považovány za malé a nepropojené, a považuje-li to příslušný orgán za opodstatněné a vhodné, také pro malé a nepropojené investiční podniky.

                     (22)

                     V článku 157 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) je zakotvena zásada stejné odměny mužů a žen za stejnou nebo rovnocennou práci. Tuto zásadu by investiční podniky měly důsledně dodržovat. V zájmu sladění odměňování s rizikovým profilem investičních podniků a zaručení rovných podmínek by měly investiční podniky podléhat jasným zásadám týkajícím se ujednání o správě a řízení společnosti a pravidlům odměňování, která jsou genderově neutrální a zohledňují rozdíly mezi úvěrovými institucemi a investičními podniky. Na malé a nepropojené investičních podniky by se však tato pravidla vztahovat neměla, protože ustanovení o odměňování a správě a řízení společnosti stanovená ve směrnici 2014/65/EU jsou pro tyto typy investičních podniků dostatečně komplexní.

                     (23)

                     Obdobně zpráva Komise ze dne 28. července 2016 o posouzení pravidel pro odměňování podle směrnice 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 575/2013 prokázala, že požadavky týkající se odkladů splatnosti a vyplacení pomocí nástrojů stanovených ve směrnici 2013/36/EU nejsou vhodné pro malé a nepříliš složité investiční podniky ani pro pracovníky s nízkou pohyblivou složkou odměny. Jasná, konzistentní a harmonizovaná kritéria pro určování investičních podniků a osob, které jsou od těchto požadavků osvobozeny, jsou nezbytná k zajištění sbližování dohledu a k zaručení rovných podmínek. Vzhledem k tomu, jak významnou úlohu hrají osoby s vysokými příjmy v řízení podnikání a dlouhodobých výsledcích investičních podniků, by měl být zajištěn účinný dohled nad postupy a trendy týkajícími se jejich odměňování. Příslušné orgány by tedy měly mít možnost sledovat odměňování osob s vysokými příjmy.

                     (24)

                     Rovněž je vhodné nabídnout investičním podnikům určitou flexibilitu, co se týče způsobu, jakým investiční podniky používají k vyplácení pohyblivé složky odměny nepeněžní nástroje za předpokladu, že tyto nástroje jsou účinné při dosahování cíle sladit zájem pracovníků se zájmy různých zúčastněných subjektů, jako jsou akcionáři a věřitelé, a přispívají ke sladění pohyblivé složky odměn s rizikovým profilem investičního podniku.

                     (25)

                     Příjmy investičních podniků ve formě poplatků, provizí a jiných příjmů v souvislosti s poskytováním různých investičních služeb jsou vysoce nestabilní. Omezení pohyblivé složky odměny na část pevné složky odměny by ovlivnilo možnost investičního podniku snížit odměnu v době snížených příjmů a mohlo by vést ke zvýšení fixních nákladů investičního podniku, což by pak ohrozilo schopnost investičního podniku přečkat období hospodářského útlumu nebo snížených příjmů. S cílem předcházet těmto rizikům by neměl být nesystémovým investičním podnikům uložen jednotný maximální poměr mezi pohyblivými a pevnými složkami odměny. Namísto toho by si tyto investiční podniky měly vhodné poměry stanovit samy. Tato směrnice by však neměla členským státům bránit v tom, aby ve vnitrostátním právu provedly opatření s cílem stanovit přísnější požadavky na investiční podniky, pokud jde o maximální poměr mezi pohyblivými a pevnými složkami odměny. Tato směrnice by navíc neměla bránit členským státům ve stanovení uvedeného maximálního poměru pro všechny investiční podniky nebo některé typy investičních podniků.

                     (26)

                     Tato směrnice by neměla členským státům bránit v tom, aby uplatnily přísnější přístup k odměňování v případech, kdy investiční podniky obdrží mimořádnou veřejnou finanční podporu.

                     (27)

                     V členských státech se používají různé struktury správy a řízení. Ve většině případů se jedná o monistickou nebo dualistickou strukturu orgánů. Definice stanovené v této směrnici mají zahrnovat všechny existující struktury, aniž by některou z nich upřednostňovaly. Mají pouze posloužit ke stanovení pravidel zaměřených na konkrétní výsledek bez ohledu na vnitrostátní právo obchodních společností, jemuž instituce v jednotlivých členských státech podléhají. Tyto definice by proto neměly zasahovat do obecného rozdělení pravomocí podle vnitrostátního práva obchodních společností.

                     (28)

                     Za vedoucí orgány by měly být považovány orgány, které mají výkonné a kontrolní funkce. Pravomoc a struktura vedoucích orgánů se v jednotlivých členských státech liší. V členských státech, kde mají vedoucí orgány monistickou strukturu, vykonává řídící a kontrolní úkoly obvykle jediný orgán. V členských státech s dualistickou strukturou vykonává kontrolní funkci samostatná dozorčí rada, která nemá výkonné funkce, a výkonnou funkci vykonává samostatný řídicí orgán, který je odpovědný za každodenní řízení podniku. Různým subjektům v rámci vedoucího orgánu jsou tedy přisouzeny oddělené úkoly.

                     (29)

                     V reakci na rostoucí poptávku veřejnosti po daňové transparentnosti a na podporu sociální odpovědnosti investičních podniků je vhodné požadovat, aby investiční podniky, nejsou-li považovány za malé a nepropojené, zveřejňovaly každoročně určité informace, včetně informací o dosažených ziscích, zaplacených daních a jakékoli získané veřejné podpoře.

                     (30)

                     Za účelem řešení rizik na úrovni skupiny výhradně investičních podniků by metoda obezřetnostní konsolidace požadovaná nařízením (EU) 2019/2033 měla být v případě skupin výhradně investičních podniků doplněna skupinovým kapitálovým testem pro jednodušší struktury skupin. Určení orgánu dohledu nad skupinou by však mělo být v obou případech založeno na týchž zásadách, které platí v případě dohledu na konsolidovaném základě podle směrnice 2013/36/EU. V zájmu zajištění řádné spolupráce by měly být základní prvky koordinačních opatření, a zejména požadavky na informace v mimořádných situacích nebo ujednání o spolupráci a koordinaci podobné základním prvkům koordinace platným v rámci jednotného souboru pravidel pro úvěrové instituce.

                     (31)

                     Komise by měla mít možnost předložit Radě doporučení pro jednání o dohodách mezi Unií a třetími zeměmi o praktickém výkonu dohledu nad dodržováním skupinového kapitálového testu pro investiční podniky, jejichž mateřské společnosti jsou usazeny ve třetích zemích, a pro investiční podniky působící ve třetích zemích, jejichž mateřské společnosti jsou usazeny v Unii. Členské státy a EBA by měly mít dále možnost uzavírat ujednání o spolupráci se třetími zeměmi za účelem plnění svých povinností v oblasti dohledu.

                     (32)

                     S cílem zaručit právní jistotu a zabránit překrývání současného obezřetnostního rámce platného pro úvěrové instituce i pro investiční podniky s touto směrnicí by měly být nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU změněny tak, aby investiční podniky byly vyňaty z oblasti jejich působnosti. Avšak na investiční podniky, které jsou součástí bankovní skupiny, by se měla i nadále vztahovat ustanovení nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU týkající se bankovní skupiny, jako jsou pravidla obezřetnostní konsolidace stanovená v článcích 11 až 24 nařízení (EU) č. 575/2013 a ustanovení o zprostředkujícím mateřském podniku v EU uvedená v článku 21b směrnice 2013/36/EU.

                     (33)

                     Je třeba upřesnit kroky, které podniky musí učinit, aby ověřily, zda spadají pod definici úvěrové instituce podle čl. 4 odst. 1 bodu 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013, a proto musí získat povolení jako úvěrová instituce. Vzhledem k tomu, že některé investiční podniky již provádějí činnosti uvedené v bodech 3 a 6 oddílu A přílohy I směrnice 2014/65/EU, je rovněž nutné zajistit jednoznačnost ohledně kontinuity veškerých povolení udělených pro tyto činnosti. Zejména je zásadní, aby příslušné orgány zajistily, aby během přechodu ze stávajícího rámce na rámec nový měly investiční podniky dostatečnou regulační jistotu.

                     (34)

                     V zájmu zajištění účinného dohledu je důležité, aby podniky splňující podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 žádaly o povolení jako úvěrová instituce. Příslušné orgány by proto měly mít možnost uložit sankce podnikům, které o povolení nezažádají.

                     (35)

                     Změna definice „úvěrové instituce“ stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013, jak byla provedena nařízením (EU) 2019/2033, může zahrnout po vstupu daného nařízení v platnost investiční podniky, které již působí na základě povolení vydaného v souladu se směrnicí 2014/65/EU. Těmto podnikům by mělo být povoleno pokračovat v činnosti na základě povolení pro investiční podniky, dokud jim nebude uděleno povolení jako úvěrové instituci. Takové investiční podniky by měly předložit žádost o povolení působit jako úvěrová instituce nejpozději tehdy, když se průměr jejich celkových měsíčních aktiv za 12 po sobě jdoucích měsíců rovná některé z prahových hodnot stanovených v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 nebo ji překročí. Pokud investiční podniky ode dne vstupu této směrnice v platnost dosáhnou některé z prahových hodnot stanovených v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013, měl by být vypočítán průměr jejich celkových měsíčních aktiv za 12 měsíců předcházejících tomuto dni. Tyto investiční podniky by měly požádat o povolení působit jako úvěrová instituce do jednoho roku a jednoho dne od vstupu této směrnice v platnost.

                     (36)

                     Změna definice „úvěrové instituce“ stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013, jak byla provedena nařízením (EU) 2019/2033, se může rovněž dotknout podniků, které již požádaly o povolení působit jako investiční podniky podle směrnice 2014/65/EU, ale jejichž žádost ještě nebyla vyřízena. Takové žádosti by měly být předány příslušným orgánům podle směrnice 2013/36/EU a mělo by se s nimi zacházet v souladu s ustanoveními o povolení stanovenými v uvedené směrnici, pokud se předpokládaná celková aktiva podniku rovnají některé z prahových hodnot stanovených v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 nebo ji překračují.

                     (37)

                     Podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 by měly rovněž podléhat všem požadavkům na přístup k činnosti úvěrových institucí stanoveným v hlavě III směrnice 2013/36/EU, včetně ustanovení o odnětí povolení v souladu s článkem 18 uvedené směrnice. Článek 18 uvedené směrnice by však měl být změněn tak, aby příslušné orgány mohly odejmout povolení udělené úvěrové instituci, pokud tato instituce využívá své povolení výlučně k činnostem uvedeným v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a má průměrná celková aktiva nižší než prahové hodnoty stanovené v uvedeném bodě po dobu pěti po sobě jdoucích let.

                     (38)

                     Podle článku 39 směrnice 2014/65/EU podléhají podniky ze třetích zemí poskytující finanční služby v Unii vnitrostátním systémům, které od nich mohou vyžadovat, aby v daném členském státě zřídily pobočku. V zájmu usnadnění pravidelného sledování a vyhodnocování činností, které podniky ze třetích zemí vykonávají prostřednictvím poboček v Unii, by příslušné orgány měly být informovány o rozsahu a účelu služeb a činností vykonávaných prostřednictvím poboček na jejich území.

                     (39)

                     Určité křížové odkazy ve směrnicích Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (12), 2011/61/EU (13) a 2014/59/EU (14), jež odkazují na ustanovení nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU, která se na investiční podniky nepoužijí ode dne použitelnosti této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033, by měly být považovány za odkazy na odpovídající ustanovení této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033.

                     (40)

                     EBA vydal ve spolupráci s ESMA zprávu vycházející z důkladné analýzy souvislostí, sběru dat a konzultace za účelem specifického obezřetnostního režimu pro všechny nesystémové investiční podniky, která slouží jako základ revidovaného obezřetnostního rámce pro investiční podniky.

                     (41)

                     V zájmu zajištění harmonizovaného uplatňování této směrnice by měl EBA vypracovat návrhy regulačních technických norem s cílem upřesnit kritéria, na jejichž základě se na určité investiční podniky uplatní požadavky nařízení (EU) č. 575/2013, určit, jaké informace by si měly příslušné orgány domovského a hostitelského členského státu vyměňovat v rámci dohledu, stanovit, jak by investiční podniky měly posuzovat rozsah svých činností pro účely požadavků na vnitřní správu a řízení, a zejména posoudit, zda investiční podniky představují malé a nepropojené investiční podniky. Regulační technické normy by měly také upřesnit kategorie pracovníků, jejichž pracovní činnosti mají podstatný dopad na rizikový profil podniků pro účely ustanovení o odměňování, a vymezit nástroje vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2, které splňují podmínky pro pohyblivé složky odměny. V neposlední řadě by regulační technické normy měly upřesnit prvky pro posouzení specifických rizik likvidity, uplatňování dodatečných kapitálových požadavků příslušnými orgány a fungování kolegií orgánů dohledu. Komise by měla doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem vypracovaných EBA prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování EU a v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010. Komise a EBA by měly zajistit, aby tyto regulační technické normy mohly všechny investiční podniky uplatňovat způsobem, který je přiměřený povaze, rozsahu a složitosti těchto investičních podniků a jejich činností.

                     (42)

                     Komise by měla být rovněž zmocněna přijmout prováděcí technické normy vypracované EBA, jež se týkají sdílení informací mezi příslušnými orgány a požadavků na zveřejňování na straně příslušných orgánů a prováděcích technických norem vypracovaných ESMA prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 291 Smlouvy o fungování EU a v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010 a článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.

                     (43)

                     V zájmu zajištění jednotného uplatňování této směrnice a zohlednění vývoje na finančních trzích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU s cílem doplnit tuto směrnici upřesněním definic v ní obsažených, posouzení vnitřně stanoveného kapitálu a rizik investičních podniků a pravomocí příslušných orgánů v oblasti dohledu a hodnocení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami uvedenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (15). Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci.

                     (44)

                     Jelikož cíle této směrnice, totiž nastavení účinného a přiměřeného obezřetnostního rámce k zajištění toho, aby investiční podniky s povolením působit v rámci Unie působily na řádném finančním základě a aby byly řádně řízeny, a to i případně v nejlepším zájmu svých zákazníků, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíš jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

                     (45)

                     Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (16) zavázaly, že v opodstatněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za opodstatněné,

               PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
         HLAVA I

            PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE

            Článek 1
            Předmět
            Tato směrnice stanoví pravidla týkající se:

                        a)

                        počátečního kapitálu investičních podniků;

                        b)

                        pravomocí dohledu a nástrojů obezřetnostního dohledu nad investičními podniky příslušnými orgány;

                        c)

                        obezřetnostního dohledu nad investičními podniky příslušnými orgány způsobem, který odpovídá pravidlům stanoveným v nařízení (EU) 2019/2033;

                        d)

                        požadavků na zveřejňování informací pro příslušné orgány v oblasti obezřetnostní regulace a dohledu nad investičními podniky.

            Článek 2
            Oblast působnosti

               1.   Tato směrnice se vztahuje na investiční podniky povolené a podléhající dohledu podle směrnice 2014/65/EU.

               2.   Odchylně od odstavce 1 se hlavy IV a V této směrnice nevztahují na investiční podniky uvedené v čl. 1 odst. 2 a 5 nařízení (EU) 2019/2033, které podléhají dohledu, pokud jde o plnění obezřetnostních požadavků podle hlav VII a VIII směrnice 2013/36/EU v souladu s čl. 1 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (EU) 2019/2033.

            Článek 3
            Definice

               1.   Pro účely této směrnice se rozumí:

                           1)

                           „podnikem pomocných služeb“ podnik, jehož hlavní činností je vlastnictví nebo správa nemovitostí, řízení služeb zpracování dat nebo jiná podobná činnost, která je doplňkovou činností k hlavní činnosti jednoho nebo více investičních podniků;

                           2)

                           „povolením“ povolení investičního podniku v souladu s článkem 5 směrnice 2014/65/EU;

                           3)

                           „pobočkou“ pobočka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 30 směrnice 2014/65/EU;

                           4)

                           „úzkým propojením“ úzké propojení ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 35 směrnice 2014/65/ EU;

                           5)

                           „příslušným orgánem“ orgán veřejné správy nebo subjekt členského státu, který je úředně uznáván a zmocněn vnitrostátními právními předpisy k dohledu nad investičními podniky v souladu s touto směrnicí jako součást systému dohledu fungujícího v daném členském státě;

                           6)

                           „obchodníkem s komoditami a emisními povolenkami“ obchodník s komoditami a emisními povolenkami ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 150 nařízení (EU) č. 575/2013;

                           7)

                           „kontrolou“ vztah mezi mateřským a dceřiným podnikem ve smyslu článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (17) nebo ve smyslu účetních standardů, jimž investiční podnik podléhá podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (18), nebo obdobný vztah mezi fyzickou či právnickou osobou a podnikem;

                           8)

                           „dodržováním skupinového kapitálového testu“ dodržování požadavků článku 8 nařízení (EU) 2019/2033 mateřským podnikem ve skupině investičního podniku;

                           9)

                           „úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 575/2013;

                           10)

                           „deriváty“ deriváty ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (19);

                           11)

                           „finanční institucí“ finanční instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 nařízení (EU) 2019/2033+;

                           12)

                           „genderově neutrálními zásadami odměňování“ genderově neutrální zásady odměňování ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 65 směrnice 2013/36/EU ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/878 (20);

                           13)

                           „skupinou“ skupina ve smyslu čl. 2 bodu 11 směrnice 2013/34/EU;

                           14)

                           „konsolidovanou situací“ konsolidovaná situace ve smyslu čl. 4. odst. 1 bodu 11 nařízení (EU) 2019/2033

                           15)

                           „orgánem dohledu nad skupinou“ příslušný orgán odpovědný za dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu mateřských investičních podniků v Unii a investičních podniků kontrolovaných mateřskými investičními holdingovými společnostmi v Unii nebo mateřskými smíšenými finančními holdingovými společnostmi v Unii;

                           16)

                           „domovským členským státem“ domovský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 55 písm. a) směrnice 2014/65/EU;

                           17)

                           „hostitelským členským státem“ hostitelský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 56 směrnice 2014/65/EU;

                           18)

                           „počátečním kapitálem“ kapitál, který je vyžadován pro účely povolení investičního podniku a jehož výše a druh jsou specifikovány v článcích 9 a 11;

                           19)

                           „investičním podnikem“ investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2014/65/EU;

                           20)

                           „skupinou investičního podniku“ skupina investičního podniku ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 25 nařízení (EU) 2019/2033;

                           21)

                           „investiční holdingovou společností“ investiční holdingová společnost ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 23 nařízení (EU) 2019/2033;

                           22)

                           „investičními službami a činnostmi“ investiční služby a činnosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 směrnice 2014/65/EU;

                           23)

                           „vedoucím orgánem“ vedoucí orgán ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 36 směrnice 2014/65/EU;

                           24)

                           „vedoucím orgánem ve své kontrolní funkci“ funkce vedoucího orgánu spočívající v kontrole a sledování rozhodování osob ve vedení;

                           25)

                           „smíšenou finanční holdingovou společností“ se rozumí smíšená finanční holdingová společnost ve smyslu čl. 2 bodu 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (21);

                           26)

                           „smíšenou holdingovou společností“ mateřský podnik, který není finanční holdingovou společností, investiční holdingovou společností, úvěrovou institucí, investičním podnikem ani smíšenou finanční holdingovou společností ve smyslu směrnice 2002/87/ES a jehož dceřiné podniky zahrnují alespoň jeden investiční podnik;

                           27)

                           „vrcholným vedením“ vrcholné vedení ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 37 směrnice 2014/65/EU;

                           28)

                           „mateřským podnikem“ mateřský podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 32 směrnice 2014/65/EU;

                           29)

                           „dceřiným podnikem“ dceřiný podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 33 směrnice 2014/65/EU;

                           30)

                           „systémovým rizikem“ systémové riziko ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 10 směrnice 2013/36/EU;

                           31)

                           „mateřským investičním podnikem v Unii“ mateřský investiční podnik v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 56 nařízení (EU) 2019/2033;

                           32)

                           „mateřskou investiční holdingovou společností v Unii“ mateřská investiční holdingová společnost v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 57 nařízení (EU) 2019/2033;

                           33)

                           „mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v Unii“ mateřská smíšená finanční holdingová společnost v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 58 nařízení (EU) 2019/2033.

               2.   Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 58 s cílem doplnit tuto směrnici upřesněním definic stanovených v odstavci 1, aby:

                           a)

                           zajistila jednotné uplatňování této směrnice;

                           b)

                           zohlednila při uplatňování této směrnice vývoj na finančních trzích.

         HLAVA II

            PŘÍSLUŠNÉ ORGÁNY

            Článek 4
            Určení a pravomoci příslušných orgánů

               1.   Členské státy určí jeden nebo více orgánů příslušných k plnění funkcí a povinností stanovených v této směrnici a v nařízení (EU) 2019/2033. Členské státy informují Komisi, EBA a ESMA o tomto určení a v případě více než jednoho příslušného orgánu o funkcích a povinnostech každého příslušného orgánu.

               2.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány dohlížely na činnost investičních podniků, a případně i investičních holdingových společností a smíšených finančních holdingových společností, aby mohly posoudit plnění požadavků této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033.

               3.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly veškeré nezbytné pravomoci, včetně pravomoci provádět šetření na místě v souladu s článkem 14, k získání informací potřebných k posouzení souladu investičních podniků a případně investičních holdingových společností a smíšených finančních holdingových společností s požadavky této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033 a k prošetření možných porušení těchto požadavků.

               4.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly odborné znalosti, zdroje, provozní kapacitu, pravomoci a nezávislost potřebné k provádění funkcí souvisejících s obezřetnostním dohledem, vyšetřováním a ukládáním sankcí stanovených v této směrnici.

               5.   Členské státy požadují, aby investiční podniky poskytly svým příslušným orgánům veškeré informace nezbytné pro posouzení, zda investiční podniky dodržují vnitrostátní ustanovení, kterými se provádí tato směrnice, a zda dodržují nařízení (EU) 2019/2033. Mechanismy interní kontroly a správní a účetní postupy investičních podniků umožní příslušným orgánům neustále kontrolovat dodržování těchto ustanovení.

               6.   Členské státy zajistí, aby investiční podniky vedly záznamy o všech svých obchodech a zdokumentovaly své systémy a postupy, které podléhají této směrnici a nařízení (EU) 2019/2033+ takovým způsobem, který umožní příslušným orgánům kdykoli posoudit dodržování vnitrostátních ustanovení, kterými se provádí tato směrnice, a soulad s nařízením (EU) 2019/2033.

            Článek 5
            Pravomoc příslušných orgánů rozhodnout o uplatnění požadavků nařízení (EU) č. 575/2013 na některé investiční podniky

               1.   Příslušné orgány mohou rozhodnout, že uplatní požadavky nařízení (EU) č. 575/2013 podle čl. 1 odst. 2 prvního pododstavce písm. c) nařízení (EU) 2019/2033 na investiční podnik, který provádí kteroukoli z činností uvedených v bodech 3 a 6 oddílu A přílohy I směrnice 2014/65/EU, pokud celková hodnota konsolidovaných aktiv daného investičního podniku vypočtená jako průměr za předchozích 12 měsíců činí alespoň 5 miliard EUR a platí jedno nebo více z těchto kritérií:

                           a)

                           investiční podnik provádí dané činnosti v takovém rozsahu, že jeho selhání nebo potíže by mohly vést k systémovému riziku;

                           b)

                           investiční podnik je členem clearingového systému ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 3 nařízení (EU) 2019/2033;

                           c)

                           příslušný orgán to považuje za opodstatněné s ohledem na velikost, povahu, rozsah a složitost činností dotčeného investičního podniku, při zohlednění zásady proporcionality a s přihlédnutím k jednomu nebo více z těchto faktorů:

                                       i)

                                       významu investičního podniku pro hospodářství Unie nebo příslušného členského státu;

                                       ii)

                                       významu přeshraničních činností investičního podniku;

                                       iii)

                                       propojenosti investičního podniku s finančním systémem.

               2.   Odstavec 1 se nevztahuje na obchodníky s komoditami a emisními povolenkami, subjekty kolektivního investování ani na pojišťovny.

               3.   Rozhodne-li příslušný orgán o uplatnění požadavků nařízení (EU) č. 575/2013 na investiční podnik v souladu s odstavcem 1, podléhá tento podnik dohledu, pokud jde o plnění obezřetnostních požadavků podle hlav VII a VIII směrnice 2013/36/EU.

               4.   Rozhodne-li příslušný orgán o zrušení rozhodnutí přijatého v souladu s odstavcem 1, informuje o tom bezodkladně investiční podnik.
               Jakékoliv rozhodnutí příslušného orgánu podle odstavce 1 pozbude použitelnosti, pokud investiční podnik přestane splňovat prahovou hodnotu vypočtenou za období 12 po sobě jdoucích měsíců, která je v daném odstavci uvedena.

               5.   Příslušné orgány o jakémkoli rozhodnutí přijatém podle odstavců 1, 3 a 4 bezodkladně informují EBA.

               6.   EBA po konzultaci s ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, jimiž upřesní kritéria stanovená v odst. 1 písm. a) a b), a zajistí jejich jednotné uplatňování.
               EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 26. prosince 2020.
               Na Komisi je přenesena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem uvedených ve druhém pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.

            Článek 6
            Spolupráce v rámci členského státu

               1.   Příslušné orgány úzce spolupracují s orgány veřejné správy nebo subjekty odpovědnými za dohled nad úvěrovými institucemi a finančními institucemi v jejich členském státě. Členské státy vyžadují, aby si tyto příslušné orgány a tyto orgány veřejné správy nebo subjekty vyměňovaly bezodkladně informace nezbytné nebo užitečné pro plnění svých funkcí a povinností.

               2.   Příslušné orgány, které nejsou orgány určenými podle článku 67 směrnice 2014/65/EU, vytvoří mechanismus pro spolupráci s těmito orgány a pro výměnu všech informací, které jsou relevantní pro výkon jejich příslušných funkcí a povinností.

            Článek 7
            Spolupráce v rámci Evropského systému finančního dohledu

               1.   Příslušné orgány vezmou při výkonu svých povinností v úvahu sbližování v oblasti nástrojů a postupů dohledu při uplatňování právních předpisů přijatých podle této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033.

               2.   Členské státy zajistí, aby:

                           a)

                           příslušné orgány jakožto subjekty, které jsou součástí ESFS, spolupracovaly na základě důvěry a plného vzájemného respektu, zejména při zajišťování výměny příslušných, spolehlivých a vyčerpávajících informací mezi nimi a ostatními subjekty, které jsou součástí ESFS;

                           b)

                           se příslušné orgány účastnily činností EBA a případně kolegií orgánů dohledu uvedených v článku 48 této směrnice a v článku 116 směrnice 2013/36/EU;

                           c)

                           příslušné orgány vynaložily veškeré úsilí k zajištění souladu s obecnými pokyny a doporučeními vydanými orgánem EBA podle článku 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 a k zohlednění varování a doporučení vydaných Evropskou radou pro systémová rizika (ESRB) podle článku 16 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 (22);

                           d)

                           příslušné orgány úzce spolupracovaly s ESRB;

                           e)

                           povinnosti a pravomoci příslušných orgánů nebránily těmto orgánům v plnění povinností těchto příslušných orgánů plynoucích z členství v EBA či v ESRB nebo podle této směrnice a podle nařízení (EU) 2019/2033.

            Článek 8
            Unijní rozměr dohledu
            Příslušné orgány každého členského státu při výkonu svých obecných povinností řádně zváží potenciální důsledky svých rozhodnutí pro stabilitu finančních systémů jiných dotčených členských států, jakož i pro celou Unii, a zejména v naléhavých situacích na základě informací, které mají v příslušnou dobu k dispozici.

         HLAVA III

            POČÁTEČNÍ KAPITÁL

            Článek 9
            Počáteční kapitál

               1.   Počáteční kapitál investičního podniku požadovaný podle článku 15 směrnice 2014/65/EU pro povolení poskytovat jakékoli investiční služby nebo vykonávat jakékoli investiční činnosti uvedené v bodech 3 a 6 oddílu A přílohy I směrnice 2014/65/EU činí 750 000 EUR.

               2.   Počáteční kapitál investičního podniku požadovaný podle článku 15 směrnice 2014/65/EU pro povolení poskytovat jakékoli investiční služby nebo vykonávat jakékoli investiční činnosti uvedené v bodech 1, 2, 4, 5 a 7 oddílu A přílohy I směrnice 2014/65/EU u podniku, který nemá svolení držet peníze zákazníků nebo cenné papíry patřící zákazníkům, činí 75 000 EUR.

               3.   Počáteční kapitál investičního podniku požadovaný podle článku 15 směrnice 2014/65/EU u jiných investičních podniků, než jsou uvedeny v odstavcích 1, 2 a 4 tohoto článku, činí 150 000 EUR.

               4.   Počáteční kapitál investičního podniku, který má povolení poskytovat investiční služby nebo vykonávat investiční činnosti uvedené v bodě 9 oddílu A přílohy I směrnice 2014/65/EU, pokud tento investiční podnik obchoduje na vlastní účet nebo má povolení k takovému obchodování, činí 750 000 EUR.

            Článek 10
            Odkazy na počáteční kapitál ve směrnici 2013/36/EU
            Má se za to, že ode dne 26. června 2021 jsou v ostatních právních aktech Unie odkazy na úrovně počátečního kapitálu stanovené směrnicí 2013/36/EU nahrazeny odkazy na úrovně počátečního kapitálu stanovené v článku 9 této směrnice takto:

                        a)

                        odkazy na počáteční kapitál investičních podniků podle článku 28 směrnice 2013/36/EU se považují za odkazy na čl. 9 odst. 1 této směrnice;

                        b)

                        odkazy na počáteční kapitál investičních podniků podle článků 29 a 31 směrnice 2013/36/EU se považují za odkazy na čl. 9 odst. 2, 3 nebo 4 této směrnice v závislosti na druzích investičních služeb a činností investičního podniku;

                        c)

                        odkazy na počáteční kapitál podle článku 30 směrnice 2013/36/EU se považují za odkazy na čl. 9 odst. 1 této směrnice.

            Článek 11
            Složení počátečního kapitálu
            Složení počátečního kapitálu investičního podniku se řídí článkem 9 nařízení (EU) 2019/2033.

         HLAVA IV

            OBEZŘETNOSTNÍ DOHLED

            KAPITOLA 1

               Zásady obezřetnostního dohledu

            Oddíl 1

               Pravomoci a povinnosti domovského a hostitelského členského státu

            Článek 12
            Pravomoci příslušných orgánů domovského a hostitelského členského státu
            Za obezřetnostní dohled nad investičními podniky odpovídají příslušné orgány domovského členského státu, aniž by tím byla dotčena ustanovení této směrnice, která svěřují odpovědnost příslušným orgánům hostitelského členského státu.

            Článek 13
            Spolupráce mezi příslušnými orgány různých členských států

               1.   Příslušné orgány různých členských států úzce spolupracují za účelem plnění svých povinností podle této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033, zejména prostřednictvím neprodlené výměny informací o investičních podnicích, včetně:

                           a)

                           informací o řízení a vlastnické struktuře investičního podniku;

                           b)

                           informací o dodržování kapitálových požadavků investičním podnikem;

                           c)

                           informací o dodržování požadavků týkajících se rizika koncentrace a požadavků na likviditu investičním podnikem;

                           d)

                           informací o správních a účetních postupech a mechanismech vnitřní kontroly investičního podniku;

                           e)

                           veškerých dalších relevantních faktorů, které mohou ovlivnit riziko, jež investiční podnik představuje.

               2.   Příslušné orgány domovského členského státu poskytnou příslušným orgánům hostitelského členského státu okamžitě veškeré informace a zjištění o jakýchkoli potenciálních problémech a rizicích, které investiční podnik představuje pro ochranu zákazníků nebo pro stabilitu finančního systému v hostitelském členském státě, které zjistili při dohledu nad činnostmi investičního podniku.

               3.   Příslušné orgány domovského členského státu jednají podle informací poskytnutých příslušnými orgány hostitelského členského státu tak, že přijmou veškerá opatření nezbytná k odvrácení nebo napravení potenciálních problémů a rizik uvedených v odstavci 2. Příslušné orgány domovského členského státu na žádost podrobně vysvětlí příslušným orgánům hostitelského členského státu, jak zohlednily informace a zjištění poskytnutá příslušnými orgány hostitelského členského státu.

               4.   Pokud se po sdělení informací a zjištění uvedených v odstavci 2 příslušné orgány hostitelského členského státu domnívají, že příslušné orgány domovského členského státu nepřijaly nezbytná opatření uvedená v odstavci 3, mohou příslušné orgány daného hostitelského členského státu poté, co informovaly příslušné orgány domovského členského státu, EBA a ESMA, přijmout k ochraně zákazníků, jimž jsou poskytovány služby, nebo k ochraně stability finančního systému vhodná opatření.
               Příslušné orgány mohou upozornit EBA na případy, v nichž byla žádost o spolupráci, zejména žádost o výměnu informací, zamítnuta nebo jí nebylo v přiměřené lhůtě vyhověno. Aniž je dotčen článek 258 Smlouvy o fungování EU, může EBA v těchto případech postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1093/2010. EBA může příslušným orgánům pomáhat při dosahování dohody o výměně informací podle tohoto článku rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem uvedeného nařízení.

               5.   Příslušné orgány domovského členského státu, které nesouhlasí s opatřeními příslušných orgánů hostitelského členského státu, mohou postoupit záležitost EBA, který bude postupovat v souladu s postupem uvedeným v článku 19 nařízení (EU) č. 1093/2010. Postupuje-li EBA v souladu s uvedeným článkem, rozhodne do jednoho měsíce.

               6.   Pro účely posouzení podmínky uvedené v čl. 23 odst. 1 prvním pododstavci písm. c) nařízení (EU) 2019/2033 může příslušný orgán domovského členského státu investičního podniku požádat příslušný orgán domovského členského státu člena clearingového systému, aby mu poskytl informace týkající se modelu marží a parametrů použitých pro výpočet maržového požadavku dotčeného investičního podniku.

               7.   EBA po konzultaci s ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, jimiž upřesní požadavky na druh a povahu informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
               Na Komisi je přenesena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.

               8.   EBA po konzultaci s ESMA vypracuje návrh prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro požadavky na sdílení informací za účelem usnadnění dohledu nad investičními podniky.
               Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.

               9.   EBA předloží Komisi návrhy technických norem uvedené v odstavcích 7 a 8 do 26. června 2021.

            Článek 14
            Šetření na místě a kontrola v pobočkách zřízených v jiném členském státě

               1.   Hostitelské členské státy stanoví, že v případě investičního podniku povoleného v jiném členském státě provozujícího činnost prostřednictvím pobočky mohou příslušné orgány domovského členského státu poté, co o tom uvědomí příslušné orgány hostitelského členského státu, samy nebo prostřednictvím zmocněnců, které za tímto účelem jmenují, prošetřovat na místě informace uvedené v čl. 13 odst. 1 a kontrolovat tyto pobočky.

               2.   Příslušné orgány hostitelského členského státu mají pravomoc provádět v konkrétních případech šetření na místě a kontroly zaměřené na činnosti, které provozují pobočky investičních podniků na jejich území, a vyžádat si od dané pobočky informace týkající se jejích činností pro účely dohledu a považují-li to za významné z důvodu stability finančního systému v hostitelském členském státě.
               Před provedením těchto šetření a kontrol konzultují příslušné orgány hostitelského členského státu bezodkladně příslušné orgány domovského členského státu.
               Co nejdříve po dokončení těchto šetření a kontrol příslušné orgány hostitelského členského státu sdělí příslušným orgánům domovského členského státu získané informace a zjištění mající význam pro hodnocení rizik daného investičního podniku.

            Oddíl 2

               Služební tajemství a povinnost podávat informace

            Článek 15
            Služební tajemství a výměna důvěrných informací

               1.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány a všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro tyto příslušné orgány, včetně osob uvedených v čl. 76 odst. 1 směrnice 2014/65/EU, byly vázány povinností zachovávat služební tajemství pro účely této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033.
               Důvěrné informace, které tyto příslušné orgány a osoby získají při výkonu svých povinností, mohou sdělit pouze v souhrnné nebo agregované podobě, z níž nelze jednotlivé investiční podniky ani osoby identifikovat, aniž jsou dotčeny případy stanovené trestním právem.
               Byl-li však na investiční podnik vyhlášen konkurz nebo nařízena nucená likvidace, lze důvěrné informace, které se netýkají třetích osob, zveřejnit v občanskoprávním nebo obchodním řízení, je-li toto zveřejnění nutné k vedení takových řízení.

               2.   Příslušné orgány použijí důvěrné informace shromážděné, vyměněné nebo předané podle této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033 pouze pro účely plnění svých povinností, a to zejména pro tyto účely:

                           a)

                           sledování dodržování pravidel obezřetnostního dohledu stanovených v této směrnici a v nařízení (EU) 2019/2033;

                           b)

                           ukládání sankcí;

                           c)

                           ve správních řízeních o opravných prostředcích podaných proti rozhodnutím příslušných orgánů;

                           d)

                           při soudním řízení zahájeném podle článku 23.

               3.   Fyzické a právnické osoby nebo jiné subjekty, jiné než příslušné orgány, které získají důvěrné informace podle této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033, použijí tyto informace pouze pro účely, které příslušný orgán výslovně uvede nebo v souladu s vnitrostátními právními předpisy.

               4.   Příslušné orgány si mohou vyměňovat důvěrné informace pro účely odstavce 2, mohou výslovně uvést, jakým způsobem se s těmito informacemi má zacházet, a mohou výslovně omezit jakýkoli další přenos těchto informací.

               5.   Povinnost uvedená v odstavci 1 nebrání příslušným orgánům v tom, aby předaly důvěrné informace Komisi, pokud jsou tyto informace nezbytné pro výkon pravomocí Komise.

               6.   Příslušné orgány mohou poskytnout EBA, ESMA, ESRB, centrálním bankám členských států, Evropskému systému centrálních bank (ESCB) a Evropské centrální bance v jejich postavení měnových orgánů a dle potřeby orgánům veřejné správy odpovědným za dohled nad platebními a zúčtovacími systémy důvěrné informace, pokud jsou tyto informace nezbytné pro plnění jejich povinností.

            Článek 16
            Ujednání o spolupráci se třetími zeměmi pro výměnu informací
            Pro účely plnění svých povinností v oblasti dohledu podle této směrnice nebo nařízení (EU) 2019/2033. a za účelem výměny informací mohou příslušné orgány, EBA a ESMA v souladu s článkem 33 nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo případně článkem 33 nařízení (EU) č. 1095/2010 uzavírat ujednání o spolupráci s orgány dohledu třetích zemí, jakož i s orgány nebo subjekty třetích zemí odpovědnými za níže uvedené úkoly za podmínky, že zpřístupňované informace jsou předmětem záruk služebního tajemství, které jsou přinejmenším rovnocenné zárukám stanoveným v článku 15 této směrnice:

                        a)

                        dohled nad finančními institucemi a finančními trhy, včetně dohledu nad finančními subjekty, které mohou na základě licence působit jako ústřední protistrany, pokud byly ústřední protistrany uznány podle článku 25 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (23);

                        b)

                        likvidace a úpadek investičních podniků a obdobné postupy;

                        c)

                        dohled nad orgány, které se účastní likvidace a úpadku investičních podniků a podobných řízení;

                        d)

                        provádění povinných auditů finančních institucí nebo institucí, které spravují systémy odměňování;

                        e)

                        dohled nad osobami pověřenými provedením povinného auditu účetnictví finančních institucí;

                        f)

                        dohled nad osobami činnými na trzích s emisními povolenkami za účelem zajištění konsolidovaného přehledu finančních a spotových trhů;

                        g)

                        dohled nad osobami činnými na trzích se zemědělskými komoditními deriváty za účelem zajištění konsolidovaného přehledu finančních a spotových trhů.

            Článek 17
            Povinnosti osob odpovědných za kontrolu výročních a konsolidovaných účetních závěrek
            Členské státy stanoví, že každá osoba, která je oprávněna v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (24) a plní v investičním podniku povinnosti popsané v článku 73 směrnice 2009/65/ES nebo v článku 34 směrnice 2013/34/EU nebo jakoukoli jinou zákonnou povinnost, je povinna neprodleně informovat příslušné orgány o každé skutečnosti nebo rozhodnutí týkajícím se tohoto investičního podniku nebo podniku, který má s daným investičním podnikem úzkou vazbu, které:

                        a)

                        představují závažné porušení právních či správních předpisů stanovených touto směrnicí;

                        b)

                        mohou narušit pokračování činnosti investičního podniku; nebo

                        c)

                        mohou způsobit, že bude odmítnuto ověření účtů nebo k nim bude udělen výrok s výhradou.

            Oddíl 3

               Správní sankce, vyšetřovací pravomoci a právo na opravný prostředek

            Článek 18
            Správní sankce a jiná správní opatření

               1.   Aniž jsou dotčeny pravomoci dohledu uvedené v hlavě IV kapitole 2 oddílu 4 této směrnice, včetně vyšetřovacích pravomocí a pravomocí příslušných orgánů ukládat nápravná opatření, a právo členských států stanovit a ukládat trestní sankce, stanoví členské státy pravidla pro správní sankce a jiná správní opatření a zajistí, že jejich příslušné orgány mají pravomoc ukládat takové sankce a opatření v případě porušení vnitrostátních ustanovení provádějících tuto směrnici a nařízení (EU) 2019/2033, a to mimo jiné tehdy, pokud investiční podnik:

                           a)

                           nezavedl vnitřní systémy správy a řízení, jak je uvedeno v článku 26;

                           b)

                           v rozporu s čl. 54 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2019/2033 příslušným orgánům neoznámí informace o dodržování povinnosti splnit kapitálové požadavky podle článku 11 uvedeného nařízení, nebo jim poskytne informace, které jsou neúplné či nepřesné;

                           c)

                           v rozporu s článkem 54 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) 2019/2033 neoznámí příslušným orgánům informace nebo poskytne neúplné nebo nepřesné informace o riziku koncentrace;

                           d)

                           vykazuje riziko koncentrace, které přesahuje limity stanovené v článku 37 nařízení (EU) 2019/2033, aniž jsou dotčeny články 38 a 39 uvedeného nařízení;

                           e)

                           v rozporu s článkem 43 nařízení (EU) 2019/2033 opakovaně nebo soustavně nedrží příslušná likvidní aktiva, aniž je dotčen článek 44 uvedeného nařízení;

                           f)

                           v rozporu s ustanoveními části šesté nařízení (EU) 2019/2033 nezveřejní informace nebo poskytne neúplné nebo nepřesné informace;

                           g)

                           vyplatí držitele nástrojů zahrnutých v kapitálu investičního podniku v případech, kdy články 28, 52 nebo 63 nařízení (EU) č. 575/2013 zakazují takové výplaty držitelům nástrojů zahrnutých v kapitálu;

                           h)

                           byl shledán odpovědným za závažné porušení vnitrostátních ustanovení přijatých na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 (25);

                           i)

                           umožňuje jedné nebo více osobám, které nesplňují požadavky podle článku 91 směrnice 2013/36/EU, stát se nebo zůstat členem vedoucího orgánu.

                     Členské státy, které nestanoví správní sankce za porušení, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo, sdělí Komisi příslušná trestněprávní ustanovení.
               Správní sankce a jiná správní opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.

               2.   Správní sankce a jiná správní opatření uvedené v odst. 1 prvním pododstavci zahrnují:

                           a)

                           veřejné oznámení, které uvádí odpovědnou fyzickou nebo právnickou osobu, investiční podnik, investiční holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost a povahu daného porušení;

                           b)

                           příkaz požadující, aby odpovědná fyzická nebo právnická osoba upustila od daného chování a jeho opakování;

                           c)

                           dočasný zákaz pro členy vedoucího orgánu investičního podniku nebo jiné fyzické osoby považované za odpovědné vykonávat funkce v investičních podnicích;

                           d)

                           v případě právnické osoby správní peněžité sankce ve výši až 10 % celkového ročního čistého obratu včetně hrubých výnosů tvořených výnosy z úroků a podobnými výnosy, výnosy z akcií a jiných cenných papírů s proměnlivým nebo pevným výnosem a výnosy z provizí nebo poplatků daného podniku v předchozím účetním období;

                           e)

                           v případě právnické osoby správní peněžité sankce ve výši až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení nebo ztráty, které se porušením dotyčná osoba vyhnula, lze-li výši těchto zisků nebo ztrát zjistit;

                           f)

                           v případě fyzické osoby správní peněžité sankce ve výši až 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v národní měně ke dni 25. prosince 2019.

                     Je-li podnik uvedený v prvním pododstavci písm. d) dceřiným podnikem, příslušnými hrubými výnosy jsou hrubé výnosy vyplývající z konsolidované účetní závěrky daného mateřského podniku v předchozím účetním období.
               Členské státy zajistí, aby v případě, že investiční podnik poruší vnitrostátní ustanovení, kterými se provádí tato směrnice, nebo poruší ustanovení nařízení (EU) 2019/2033, mohl příslušný orgán uložit správní sankce členům vedoucího orgánu a dalším fyzickým osobám odpovědným podle vnitrostátního práva za toto porušení.

               3.   Při stanovení typu správních sankcí nebo jiných správních opatření uvedených v odstavci 1 a výše správních peněžitých sankcí členské státy zajistí, aby příslušné orgány zohlednily všechny příslušné okolnosti, případně včetně:

                           a)

                           závažnosti a doby trvání porušení;

                           b)

                           stupně odpovědnosti fyzických nebo právnických osob odpovědných za porušení;

                           c)

                           finanční situace fyzických nebo právnických osob odpovědných za porušení, včetně celkového obratu právnických osob nebo ročního příjmu fyzických osob;

                           d)

                           významu nabytého zisku nebo ztráty, které se právnické osoby odpovědné za porušení vyhnuly;

                           e)

                           veškerých ztrát, které vznikly třetím stranám v důsledku porušení;

                           f)

                           úrovně spolupráce s relevantními příslušnými orgány;

                           g)

                           předchozích porušení ze strany fyzických nebo právnických osob odpovědných za porušení;

                           h)

                           všech případných systémových důsledků porušení.

            Článek 19
            Vyšetřovací pravomoci
            Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly veškeré pravomoci shromažďovat informace a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkcí, včetně:

                        a)

                        pravomoci požadovat informace od těchto fyzických nebo právnických osob:

                                    i)

                                    investičních podniků usazených v dotčeném členském státě;

                                    ii)

                                    investičních holdingových společností usazených v dotčeném členském státě;

                                    iii)

                                    smíšených finančních holdingových společností usazených v dotčeném členském státě;

                                    iv)

                                    smíšených holdingových společností usazených v dotčeném členském státě;

                                    v)

                                    osob náležejících k subjektům uvedeným v bodech i) až iv);

                                    vi)

                                    třetích stran, na které subjekty uvedené v bodech i) až iv) převedly provozní funkce nebo činnosti v rámci outsourcingu;

                        b)

                        pravomoci vykonávat veškerá nezbytná šetření ohledně jakékoli z osob uvedených v písmeni a) usazené či nacházející se v dotčeném členském státě, včetně práva:

                                    i)

                                    požadovat předložení dokumentů osobami uvedenými v písmeni a);

                                    ii)

                                    zkoumat účetní knihy a záznamy osob uvedených v písmeni a) a pořizovat z těchto knih a záznamů kopie nebo výpisy;

                                    iii)

                                    získávat písemná nebo ústní vysvětlení od všech osob uvedených v písmeni a) nebo jejich zástupců nebo pracovníků;

                                    iv)

                                    vyslechnout jakoukoli jinou relevantní osobu za účelem získání informací souvisejících s předmětem šetření;

                        c)

                        pravomoci vykonávat veškeré nezbytné kontroly v provozních prostorách právnických osob uvedených v písmeni a) a jakýchkoli jiných podniků, na něž se vztahuje dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu, kde příslušný orgán je orgán dohledu nad skupinou, s výhradou předchozího uvědomění dotčených příslušných orgánů.

            Článek 20
            Zveřejnění správních sankcí a jiných správních opatření

               1.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány na svých oficiálních internetových stránkách bez zbytečného prodlení zveřejnily veškeré správní sankce a jiná správní opatření uložené v souladu s článkem 18, proti nimž nebyl podán opravný prostředek nebo proti nimž již není možné takový prostředek podat. Zároveň zveřejní informace o typu a povaze porušení a totožnosti fyzické osoby nebo identifikaci právnické osoby, jíž je sankce uložena, nebo proti které byla opatření přijata. Informace se zveřejní až poté, co byla uvedená osoba informována o těchto sankcích nebo opatřeních a v rozsahu, v němž je zveřejnění nezbytné a přiměřené.

               2.   Pokud členský stát povoluje zveřejnění správních sankcí nebo jiných správních opatření uložených v souladu s článkem 18, proti nimž byl podán opravný prostředek, příslušné orgány na svých oficiálních internetových stránkách zveřejní informace o stavu a výsledku opravného prostředku.

               3.   Příslušné orgány zveřejní správní sankce nebo jiná správní opatření uložené v souladu s článkem 18 anonymně v kterémkoli z těchto případů:

                           a)

                           sankce nebo opatření byly uloženy fyzické osobě a zveřejnění osobních údajů dané osoby je nepřiměřené;

                           b)

                           zveřejnění by ohrozilo probíhající trestní vyšetřování nebo stabilitu finančních trhů;

                           c)

                           zveřejnění by způsobilo dotčeným investičním podnikům nebo fyzickým osobám nepřiměřenou škodu.

               4.   Příslušné orgány zajistí, aby informace zveřejněné podle článku zůstaly na jejich oficiálních internetových stránkách po dobu nejméně pěti let. Osobní údaje lze ponechat na oficiálních internetových stránkách příslušného orgánu pouze v případě, kdy je to povoleno v souladu s platnými pravidly pro ochranu údajů.

            Článek 21
            Oznamování sankcí EBA
            Příslušné orgány informují EBA o správních sankcích a jiných správních opatřeních uložených podle článku 18 o každém podání opravného prostředku proti těmto sankcím a jiným správním opatřením a jejich výsledku. EBA vede centrální databázi správních sankcí a jiných správních opatření, které jí byly oznámeny, výhradně pro účely výměny informací mezi příslušnými orgány. Tato databáze se zpřístupní pouze příslušným orgánům a ESMA a pravidelně se aktualizuje, a to alespoň jednou ročně.
            EBA spravuje internetové stránky s odkazy na zveřejnění správních sankcí a jiných správních opatření, které byly uloženy v souladu s článkem 18, jednotlivými příslušnými orgány a uvádí období, za které jednotlivé členské státy správní sankce a jiná správní opatření zveřejňují.

            Článek 22
            Oznamování porušení

               1.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány zavedly účinné a spolehlivé mechanismy, které umožní okamžité oznámení hrozících nebo skutečných porušení vnitrostátních ustanovení, kterými se provádí tato směrnice, a nařízení (EU) 2019/2033 příslušným orgánům.
               Tyto mechanismy zahrnují:

                           a)

                           specifické postupy pro přijímání těchto oznámení, zacházení s nimi a na ně navazující kroky, včetně zavedení bezpečných komunikačních kanálů;

                           b)

                           vhodnou ochranu pro zaměstnance investičních podniků, kteří oznámí porušení, k němuž v investičním podniku došlo, před odvetou, diskriminací nebo dalšími druhy nespravedlivého zacházení;

                           c)

                           ochranu osobních údajů týkajících se osoby, která oznámí porušení, i fyzické osoby, která je údajně odpovědná za dané porušení, v souladu s nařízením (EU) 2016/679;

                           d)

                           jasná pravidla, která zajistí ve všech případech utajení osoby, která oznámí porušení předpisů uvnitř investičního podniku, ledaže je zveřejnění vyžadováno vnitrostátním právem v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným správním nebo soudním řízením.

               2.   Členské státy vyžadují, aby měly investiční podniky zavedené odpovídající postupy pro své zaměstnance pro interní oznamování porušení prostřednictvím specifického nezávislého komunikačního kanálu. Tyto postupy mohou stanovit sociální partneři za předpokladu, že tyto postupy nabízejí stejnou ochranu, jako je ochrana uvedená v odst. 1 písm. b), c) a d).

            Článek 23
            Právo na opravný prostředek
            Členské státy zajistí, aby bylo možné podat proti rozhodnutím a opatřením přijatým podle nařízení (EU) 2019/2033 nebo podle právních či správních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí opravný prostředek.

            KAPITOLA 2

               Proces přezkumu

            Oddíl 1

               Postup pro hodnocení přiměřenosti vnitřně stanoveného kapitálu a vnitřní postupy pro hodnocení rizik

            Článek 24
            Vnitřně stanovený kapitál a likvidní aktiva

               1.   Investiční podniky, které nesplňují podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohly být považovány za malé a nepropojené investiční podniky, musí mít zavedeny spolehlivé, účinné a komplexní systémy, strategie a postupy pro stanovení a průběžné udržování objemu, druhů a rozdělení vnitřně stanoveného kapitálu a likvidních aktiv, jež považují za odpovídající k pokrytí povahy a úrovně rizik, které mohou představovat pro ostatní nebo kterým jsou nebo mohou být investiční podniky samy vystaveny.

               2.   Systémy, strategie a postupy uvedené v odstavci 1 musí být odpovídající a přiměřené povaze, rozsahu a složitosti činností dotčeného investičního podniku. Systémy, strategie a postupy se pravidelně interně přezkoumávají.
               Příslušné orgány mohou požádat investiční podniky, které splňují podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohly být považovány za malé a nepropojené investiční podniky, aby uplatňovaly požadavky stanovené v tomto článku, a to v rozsahu, jenž příslušné orgány považují za vhodný.

            Oddíl 2

               Vnitřní správa a řízení, transparentnost, řízení rizik a odměňování

            Článek 25
            Oblast působnosti tohoto oddílu

               1.   Pokud investiční podnik na základě čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 určí, že splňuje všechny podmínky, které jsou stanoveny v uvedeném článku, k tomu, aby mohl být považován za malý a nepropojený investiční podnik, tento oddíl se nepoužije.

               2.   Pokud investiční podnik, který nesplňoval všechny podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033, tyto podmínky následně splní, tento oddíl se přestane používat až po uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy byly tyto podmínky splněny. Tento oddíl se pro investiční podnik nepoužije po uplynutí uvedeného období pouze tehdy, pokud investiční podnik v tomto období bez přerušení nadále splňoval podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 a uvědomil o tom příslušný orgán.

               3.   Pokud investiční podnik určí, že již nesplňuje všechny podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033, uvědomí o tom příslušný orgán a požadavky tohoto oddílu splní do 12 měsíců ode dne, kdy proběhlo hodnocení.

               4.   Členské státy vyžadují, aby investiční podniky uplatňovaly ustanovení uvedená v článku 32 u odměn přiznaných za poskytnuté služby nebo výsledky dosažené v účetním období po uplynutí účetního období, ve kterém proběhlo hodnocení uvedené v odstavci 3.
               Pokud se uplatňuje tento oddíl a použije se článek 8 nařízení (EU) 2019/2033, členské státy zajistí, aby se tento oddíl použil na investiční podniky na individuálním základě.
               Pokud se uplatňuje tento oddíl a použije se obezřetnostní konsolidace uvedená v článku 7 nařízení (EU) 2019/2033, členské státy zajistí, aby se tento oddíl použil na investiční podniky na individuálním a konsolidovaném základě.
               Odchylně od třetího pododstavce se tento oddíl nepoužije na dceřiné podniky, které jsou zahrnuty do konsolidované situace a jsou usazeny ve třetích zemích, pokud mateřský podnik v Unii může příslušným orgánům prokázat, že použití tohoto oddílu je protiprávní podle právních předpisů třetí země, v níž jsou tyto dceřiné podniky usazeny.

            Článek 26
            Vnitřní správa a řízení

               1.   Členské státy zajistí, aby investiční podniky měly spolehlivé systémy správy a řízení zahrnující všechny tyto prvky:

                           a)

                           jasnou organizační strukturu s dobře definovanými, transparentními a jednotnými odpovědnostmi;

                           b)

                           účinné postupy pro identifikaci, řízení, sledování a hlášení rizik, jimž jsou nebo mohou být investiční podniky vystaveny nebo rizik, která tyto investiční podniky mohou představovat pro ostatní;

                           c)

                           přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných správních a účetních postupů;

                           d)

                           zásady a postupy odměňování, které odpovídají náležitému a účinnému řízení rizik a podporují je.

                     Zásady a postupy odměňování uvedené v prvním pododstavci písm. d) musí být genderově neutrální.

               2.   Při zavádění systémů uvedených v odstavci 1 se zohlední kritéria stanovená v článcích 28 až 33.

               3.   Systémy uvedené v odstavci 1 musí být vhodné a přiměřené povaze, rozsahu a složitosti rizik spojených s modelem podnikání a činnostmi investičního podniku.

               4.   EBA po konzultaci s ESMA vydá obecné pokyny pro uplatňování systémů správy a řízení uvedených v odstavci 1.
               EBA po konzultaci s ESMA vydá v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 obecné pokyny k genderově neutrálním zásadám odměňování pro investiční podniky.
               Do dvou let od data zveřejnění těchto pokynů vypracuje EBA na základě informací shromážděných příslušnými orgány zprávu o uplatňování genderově neutrálních zásad odměňování investičními podniky.

            Článek 27
            Podávání zpráv podle jednotlivých zemí

               1.   Členské státy vyžadují, aby investiční podniky, které mají pobočku nebo dceřiný podnik, které jsou finanční institucí ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 26 nařízení (EU) č. 575/2013, v jiném členském státě nebo třetí zemi, než ve které bylo investičnímu podniku vydáno povolení, každoročně zveřejňovaly tyto informace podle členského státu a třetí země:

                           a)

                           název, povahu činností a umístění všech dceřiných podniků a poboček;

                           b)

                           obrat;

                           c)

                           počet zaměstnanců v přepočtu na plné pracovní úvazky;

                           d)

                           zisky nebo ztráty před zdaněním;

                           e)

                           daň ze zisku nebo ztráty;

                           f)

                           získanou veřejnou podporu.

               2.   Informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku jsou předmětem auditu v souladu se směrnicí 2006/43/ES a, pokud je to možné, budou připojeny jako příloha ročních účetních závěrek, nebo případně konsolidovaných finančních výkazů dotčeného investičního podniku.

            Článek 28
            Úloha vedoucího orgánu při řízení rizik

               1.   Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán investičního podniku schvaloval a pravidelně přehodnocoval strategie a zásady, které se týkají ochoty investičního podniku podstupovat riziko a také řízení, sledování a snižování rizik, kterým je nebo může být investiční podnik vystaven, a to při zohlednění makroekonomického prostředí a cyklu podnikání investičního podniku.

               2.   Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán věnoval dostatek času zajištění řádného zvážení záležitostí uvedených v odstavci 1 a aby přidělil přiměřené zdroje pro řízení všech významných rizik, kterým je investiční podnik vystaven.

               3.   Členský stát zajistí, aby investiční podniky vymezily hierarchické vztahy vůči vedoucímu orgánu, pokud jde o všechna významná rizika a všechny zásady řízení rizik a jejich změny.

               4.   Členské státy vyžadují, aby všechny investiční podniky, které nesplňují kritéria stanovená v čl. 32 odst. 4 písm. a), zřídily výbor pro rizika složený z členů vedoucího orgánu, kteří v daném investičním podniku nevykonávají žádnou výkonnou funkci.
               Členové výboru pro rizika uvedeného v prvním pododstavci musí mít přiměřené znalosti, dovednosti a odborné znalosti, aby plně rozuměli strategii v oblasti rizik a ochotě investičního podniku podstupovat riziko, a dokázali tyto řídit a sledovat. Členové zajistí, aby výbor pro rizika informoval vedoucí orgán o celkové současné a budoucí ochotě investičního podniku podstupovat rizika a jeho strategii v oblasti rizik a je vedoucímu orgánu nápomocen při dohledu nad prováděním uvedené strategie vrcholným vedením. Vedoucí orgán si ponechá celkovou odpovědnost za strategie a zásady daného investičního podniku v oblasti rizik.

               5.   Členské státy zajistí, aby vedoucí orgán ve své kontrolní funkci a výbor pro rizika tohoto vedoucího orgánu, pokud byl takový výbor zřízen, měly přístup k informacím o rizicích, jimž je investiční podnik vystaven nebo by mohl být vystaven.

            Článek 29
            Řízení rizik

               1.   Příslušné orgány zajistí, aby investiční podniky měly spolehlivé strategie, zásady, postupy a systémy pro identifikaci, měření, řízení a sledování, pokud jde o:

                           a)

                           významné zdroje rizik pro zákazníky a jejich dopady a jakýkoli významný dopad na kapitál;

                           b)

                           významné zdroje rizik pro trh a jejich dopady a jakýkoli významný dopad na kapitál;

                           c)

                           významné zdroje rizik pro investiční podnik, zejména těch, které mohou vyčerpat úroveň dostupného kapitálu, a dopady těchto rizik;

                           d)

                           riziko likvidity pro vhodný soubor časových horizontů, včetně jednodenního horizontu, aby bylo zajištěno, že investiční podnik udržuje přiměřenou úroveň likvidních zdrojů, a to i s ohledem na řešení významných zdrojů rizik uvedených v písmenech a), b) a c).

                     Strategie, zásady, postupy a systémy jsou přiměřené složitosti, rizikovému profilu, rozsahu činnosti investičního podniku a toleranci k riziku stanovené vedoucím orgánem a odrážejí význam investičního podniku v každém členském státě, v němž podnik provádí svou činnost.
               Pro účely prvního pododstavce písm. a) a druhého pododstavce příslušné orgány zohlední vnitrostátní právo, kterým se řídí oddělení uplatnitelné na peníze zákazníků.
               Pro účely prvního pododstavce písm. a) zváží investiční podniky uzavření pojištění odpovědnosti za škody při výkonu povolání jako účinného nástroje pro řízení rizik.
               Pro účely prvního pododstavce písm. c) zahrnují významné zdroje rizik pro samotný investiční podnik v relevantních případech významné změny účetní hodnoty aktiv, včetně veškerých pohledávek vůči vázaným zástupcům, selhání zákazníků nebo protistran, pozic ve finančních nástrojích, cizích měnách a komoditách a závazků vůči dávkově definovaným penzijním programům.
               Investiční podniky věnují náležitou pozornost jakémukoli významnému dopadu na kapitál, pokud taková rizika nejsou přiměřeně zachycena v kapitálových požadavcích vypočítaných podle článku 11 nařízení (EU) 2019/2033.

               2.   Pokud je nutné, aby investiční podniky ukončily či zastavily činnost, příslušné orgány vyžadují, aby tyto investiční podniky s ohledem na životaschopnost a udržitelnost svých modelů a strategií podnikání věnovaly během procesu opouštění trhu náležitou pozornost požadavkům a potřebným zdrojům, které jsou realistické z hlediska časového harmonogramu a udržení kapitálu a likvidních zdrojů.

               3.   Odchylně od článku 25 se odst. 1 písm. a), c) a d) tohoto článku použijí na investiční podniky, které splňují podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohly být považovány za malé a nepropojené investiční podniky.

               4.   Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 58 za účelem doplnění této směrnice s cílem zajistit, aby strategie, zásady, postupy a systémy investičních podniků byly spolehlivé. Komise přitom zohlední vývoj na finančních trzích, zejména vznik nových finančních produktů, vývoj účetních standardů nebo vývoj, který usnadňuje sbližování postupů dohledu.

            Článek 30
            Zásady odměňování

               1.   Členské státy zajistí, aby investiční podniky při vytváření a uplatňování svých zásad odměňování pro jednotlivé kategorie pracovníků, včetně vrcholného vedení, pracovníků, jejichž činnosti jsou spojeny s podstupováním rizik a pracovníků v kontrolních funkcích, a všech zaměstnanců, kterým je vyplácena celková odměna rovnající se alespoň nejnižší odměně vyplácené vrcholnému vedení nebo pracovníkům, jejichž činnosti jsou spojeny s podstupováním rizik a jejichž pracovní činnosti mají podstatný dopad na rizikový profil investičního podniku nebo aktiv, která spravuje, dodržovaly tyto zásady:

                           a)

                           zásady odměňování jsou jasně zdokumentované a přiměřené velikosti a vnitřní organizaci investičního podniku a povaze, rozsahu a složitosti jeho činností;

                           b)

                           zásady odměňování jsou genderově neutrální;

                           c)

                           zásady odměňování jsou v souladu s náležitým a účinným řízením rizik a podporují jej;

                           d)

                           zásady odměňování jsou v souladu se strategií podnikání a cíli investičního podniku a zohledňují rovněž dlouhodobé dopady přijatých investičních rozhodnutí;

                           e)

                           zásady odměňování obsahují opatření k zamezení střetu zájmů, podněcují odpovědné podnikání a podporují informovanost o riziku a obezřetné podstupování rizik;

                           f)

                           zásady odměňování přijímá a pravidelně přezkoumává v investičním podniku vedoucí orgán ve své kontrolní funkci, který má také celkovou odpovědnost za dohled nad jejich prováděním;

                           g)

                           provádění zásad odměňování podléhá ústřednímu a nezávislému internímu přezkumu kontrolními funkcemi, a to alespoň jednou ročně;

                           h)

                           pracovníci v kontrolních funkcích jsou nezávislí na obchodních útvarech, nad nimiž vykonávají dohled, mají odpovídající pravomoc a jsou odměňováni podle míry plnění cílů spojených s jejich funkcemi, bez ohledu na výsledky oblastí podnikání, které kontrolují;

                           i)

                           na odměňování členů vrcholného vedení odpovědných za řízení rizik a dodržování předpisů dohlíží přímo výbor pro odměňování uvedený v článku 33, a pokud takový výbor není zřízen, vedoucí orgán ve své kontrolní funkci;

                           j)

                           zásady odměňování při zohlednění vnitrostátních pravidel pro stanovování mezd jasně rozlišují mezi kritérii použitými pro stanovení:

                                       i)

                                       základní pevné složky odměny, která odráží především příslušné odborné zkušenosti a organizační odpovědnost, jak jsou stanoveny v popisu pracovní náplně zaměstnance v rámci jeho podmínek pracovního poměru;

                                       ii)

                                       pohyblivé složky odměny, která odráží udržitelné výsledky zaměstnance přizpůsobené riziku, jakož i výsledky nad rámec toho, co je požadováno ke splnění popisu pracovní náplně zaměstnance;

                           k)

                           pevná složka tvoří dostatečně velkou část celkové odměny, aby umožňovala provádění plně flexibilního systému vyplácení pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplacení pohyblivé složky odměny.

               2.   Pro účely odst. 1 písm. k) zajistí členské státy, aby investiční podniky stanovily přiměřené poměry mezi pohyblivou a pevnou složkou celkové odměny ve svých zásadách odměňování s přihlédnutím k podnikatelské činnosti investičního podniku a souvisejícím rizikům, jakož i k dopadu, který mají různé kategorie pracovníků uvedené v odstavci 1 na rizikový profil investičního podniku.

               3.   Členské státy zajistí, aby investiční podniky stanovily a uplatňovaly zásady uvedené v odstavci 1 způsobem, který odpovídá jejich velikosti a vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti jejich činností.

               4.   EBA vypracuje po konzultaci s ESMA návrhy regulačních technických norem, jimiž upřesní vhodná kritéria pro určení kategorií pracovníků, jejichž pracovní činnosti mají podstatný dopad na rizikový profil investičního podniku, jak je uvedeno v odstavci 1 tohoto článku. EBA a ESMA řádně zohlední doporučení Komise 2009/384/ES (26) a také stávající pokyny pro odměňování podle směrnic 2009/65/ES, 2011/61/EU a 2014/65/EU a usilují o minimalizaci odchylek od stávajících ustanovení.
               EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do dne 26. června 2021.
               Na Komisi je přenesena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.

            Článek 31
            Investiční podniky, které využívají mimořádnou veřejnou finanční podporu
            Členské státy zajistí, aby v případě, že investiční podnik využívá mimořádnou veřejnou finanční podporu ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 28 směrnice 2014/59/EU, platilo, že:

                        a)

                        tento investiční podnik nevyplácí členům vedoucího orgánu žádnou pohyblivou složku odměny;

                        b)

                        pokud by pohyblivá složka odměny vyplácená jiným pracovníkům než členům vedoucího orgánu nebyla v souladu s udržováním spolehlivého kapitálového základu investičního podniku a jeho včasným ukončením mimořádné veřejné finanční podpory, bude pohyblivá složka odměny omezena na část čistých příjmů.

            Článek 32
            Pohyblivá složka odměny

               1.   Členské státy zajistí, aby jakákoli pohyblivá složka odměny, kterou investiční podnik přizná a vyplatí kategoriím pracovníků podle čl. 30 odst. 1, splňovala všechny následující požadavky za stejných podmínek, jaké jsou stanoveny v čl. 30 odst. 3:

                           a)

                           je-li pohyblivá složka odměny vázána na výsledky, je celková částka pohyblivé složky odměny založena na kombinaci posouzení výsledků daného jednotlivce, dotčeného obchodního útvaru a celkových výsledků investičního podniku;

                           b)

                           při posuzování výsledků jednotlivce se berou v úvahu finanční i nefinanční kritéria;

                           c)

                           posouzení výsledků uvedené v písmeni a) je založeno na víceletém období s přihlédnutím k cyklu podnikání investičního podniku a jeho rizikům podnikání;

                           d)

                           pohyblivá složky odměny nemá vliv na schopnost investičního podniku zajistit spolehlivý kapitálový základ;

                           e)

                           není stanovena žádná zaručená pohyblivá složka odměny, s výjimkou této složky odměny pro nové pracovníky, a to pouze za první rok jejich pracovního poměru a pokud má investiční podnik silný kapitálový základ;

                           f)

                           platby spojené s předčasným ukončením pracovní smlouvy odrážejí výsledky dosažené jednotlivcem v daném období a nejsou odměnou za selhání či porušení povinností;

                           g)

                           odměny související s náhradou nebo vyplacením ze smluv v předchozím zaměstnání musí být v souladu s dlouhodobými zájmy investičního podniku;

                           h)

                           měření výkonnosti použité jako základ pro výpočet souboru proměnlivých složek odměny zohledňující všechny druhy stávajících a budoucích rizik a náklady na kapitál a likviditu požadované v souladu s nařízením (EU) 2019/2033;

                           i)

                           přidělení pohyblivých složek odměny v rámci investičního podniku zohledňuje všechny druhy stávajících a budoucích rizik;

                           j)

                           alespoň 50 % každé pohyblivé složky odměny se skládá z některého z těchto nástrojů:

                                       i)

                                       akcií nebo, v závislosti na právní struktuře daného investičního podniku, rovnocenných vlastnických podílů;

                                       ii)

                                       nástrojů spojených s akciemi nebo, v závislosti na právní struktuře daného investičního podniku, rovnocenných nepeněžních nástrojů;

                                       iii)

                                       dalších nástrojů vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů kapitálu tier 2 nebo jiných nástrojů, které lze plně přeměnit na nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo odepsat, a které odpovídajícím způsobem odráží úvěrovou kvalitu investičního podniku při jeho trvání;

                                       iv)

                                       nepeněžních nástrojů, které odrážejí strukturu nástrojů spravovaných portfolií;

                           k)

                           odchylně od písmene j) v případě, že investiční podnik nevydává žádný z nástrojů uvedených v daném písmenu, mohou příslušné orgány schválit používání alternativních způsobů plnění stejných cílů;

                           l)

                           alespoň 40 % pohyblivé složky odměny se odkládá dle potřeby na dobu tři až pět let v závislosti na cyklu podnikání investičního podniku, povaze jeho činnosti, rizicích s ním spojených a činnostech vykonávaných dotyčným jednotlivcem, s výjimkou obzvláště vysoké pohyblivé složky odměny, kde podíl odložené pohyblivé složky odměny činí alespoň 60 %;

                           m)

                           až 100 % pohyblivé složky odměny je smluvně upraveno, pokud jsou finanční výsledky investičního podniku horší nebo negativní, včetně systémů malusů či zpětného vymáhání podle kritérií stanovených investičními podniky, které se týkají zejména situací, kdy dotyčný jednotlivec:

                                       i)

                                       se podílel na jednání, které vedlo k významným ztrátám pro investiční podnik, nebo za takové jednání nesl odpovědnost;

                                       ii)

                                       již není považován za odborně způsobilého a důvěryhodného;

                           n)

                           zvláštní penzijní výhody jsou v souladu se strategií podnikání, cíli, hodnotami a dlouhodobými zájmy investičního podniku.

               2.   Pro účely odstavce 1 členské státy zajistí, aby:

                           a)

                           jednotlivci uvedení v čl. 30 odst. 1 nepoužívali osobní zajišťovací strategie ani pojištění odměn či odpovědnosti za účelem nezohlednění zásad uvedených v odstavci 1;

                           b)

                           se pohyblivá složka odměny nevyplácela s využitím finančních nástrojů či metod, jež umožňují nedodržet tuto směrnici nebo nařízení (EU) 2019/2033.

               3.   Pro účely odst. 1 písm. j) se na uvedené nástroje vztahuje příslušná retenční politika, která je určena ke sladění pobídek jednotlivce s dlouhodobějšími zájmy investičního podniku, jeho věřitelů a zákazníků. Členské státy nebo jejich příslušné orgány mohou omezit druhy a charakteristiky těchto nástrojů či případně zakázat používání některých nástrojů pro pohyblivé složky odměny.
               Pro účely odst. 1 písm. l) platí, že odklad splatnosti pohyblivé složky odměny se nepřiznává rychleji, než by tomu bylo na poměrném základě.
               Pro účely odst. 1 písm. n) platí, že v případě, že pracovník opustí investiční podnik před dosažením věku odchodu do důchodu, investiční podnik zadrží po dobu pěti let zvláštní penzijní výhody v podobě nástrojů uvedených v písmeni j). Pokud pracovník dosáhne věku odchodu do důchodu a odejde do důchodu, vyplatí se tomuto pracovníkovi zvláštní penzijní výhody v podobě nástrojů uvedených v písmeni j), přičemž daný pracovník je povinen nástroje držet alespoň po dobu 5 let.

               4.   Ustanovení odst. 1 písm. j) a l) a odst. 3 třetího pododstavce se nepoužijí na:

                           a)

                           investiční podnik, jehož hodnota rozvahových a podrozvahových aktiv se v průběhu čtyřletého období bezprostředně předcházejícího danému účetnímu období v průměru rovná hodnotě 100 milionů EUR nebo je nižší;

                           b)

                           jednotlivce, jehož roční pohyblivá složka odměny nepřesahuje 50 000 EUR a nepředstavuje více než jednu čtvrtinu celkové roční odměny tohoto jednotlivce.

               5.   Odchylně od odst. 4 písm. a) mohou členské státy prahovou hodnotu uvedenou v písmenu a) zvýšit za předpokladu, že investiční podnik splňuje tato kritéria:

                           a)

                           investiční podnik není v členském státě, ve kterém je usazen, jedním ze tří největších investičních podniků z hlediska celkové hodnoty aktiv;

                           b)

                           investiční podnik nepodléhá povinnostem nebo podléhá ve vztahu k plánování ozdravných postupů a řešení krize zjednodušeným povinnostem v souladu s článkem 4 směrnice 2014/59/EU;

                           c)

                           objem rozvahového a podrozvahového obchodního portfolia investičního podniku se rovná hodnotě 150 milionů EUR nebo je nižší;

                           d)

                           objem rozvahových a podrozvahových derivátových obchodů investičního podniku se rovná hodnotě 100 milionů EUR nebo je nižší;

                           e)

                           prahová hodnota nepřekračuje hodnotu 300 milionů EUR a

                           f)

                           je vhodné zvýšit prahovou hodnotu s ohledem na povahu a rozsah činností investičního podniku, jeho vnitřní organizaci a případně charakteristiky skupiny, do níž patří.

               6.   Odchylně od odst. 4 písm. a) mohou členské státy snížit prahovou hodnotu uvedenou v daném písmeni za předpokladu, že je vhodné tak učinit s ohledem na povahu a rozsah činností investičního podniku, jeho vnitřní organizaci a případně charakteristiky skupiny, do níž patří.

               7.   Odchylně od odst. 4 písm. b) může členský stát rozhodnout, že na pracovníky, kteří mají nárok na roční pohyblivou složku odměny, která nedosahuje výše a podílu uvedených v daném písmeni, se tamtéž stanovená výjimka nevztahuje z důvodu zvláštností vnitrostátního trhu, pokud jde o praxi v oblasti odměňování, nebo z důvodu povahy povinností a pracovní náplně těchto pracovníků.

               8.   EBA vypracuje po konzultaci s ESMA návrhy regulačních technických norem, jimiž upřesní třídy nástrojů, které splňují podmínky stanovené v odst. 1 písm. j) bodě iii), a jimiž upřesní možné alternativní způsoby uvedené v odst. 1 písm. k).
               EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 26. června 2021.
               Na Komisi je přenesena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.

               9.   EBA po konzultaci s ESMA přijme pokyny usnadňující provádění odstavců 4, 5 a 6 a zajišťující jejich jednotné uplatňování.

            Článek 33
            Výbor pro odměňování

               1.   Členské státy zajistí, aby investiční podniky, které nesplňují kritéria stanovená v čl. 32 odst. 4 písm. a), zřídily výbor pro odměňování. Tento výbor pro odměňování musí být genderově vyvážený a musí kompetentně a nezávisle posuzovat zásady a postupy odměňování a pobídky vytvořené pro řízení rizika, kapitálu a likvidity. Výbor pro odměňování lze zřídit na úrovni skupiny.

               2.   Členské státy zajistí, aby výbor pro odměňování odpovídal za přípravu rozhodnutí týkajících se odměňování, včetně rozhodnutí, která mají důsledky pro riziko dotčeného investičního podniku a jeho řízení rizik, a která mají být přijata vedoucím orgánem. Předseda a členové výboru pro odměňování jsou členy vedoucího orgánu, kteří v daném investičním podniku nezastávají žádné výkonné funkce. Jestliže je vnitrostátními právními předpisy stanoveno, že ve vedoucím orgánu jsou zastoupeni zaměstnanci, členem výboru pro odměňování je jeden nebo více zástupců zaměstnanců.

               3.   Při přípravě rozhodnutí uvedených v odstavci 2 zohlední výbor pro odměňování veřejné zájmy a dlouhodobé zájmy akcionářů, investorů a dalších zúčastněných stran daného investičního podniku.

            Článek 34
            Dohled nad zásadami odměňování

               1.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány shromažďovaly informace zpřístupněné v souladu s čl. 51 prvním pododstavcem písm. c) a d) nařízení (EU) 2019/2033 a informace poskytnuté investičními podniky o genderových rozdílech v odměňování a využily tyto informace jako referenční hodnoty pro trendy a postupy odměňování.
               Příslušné orgány poskytnou tyto informace EBA.

               2.   EBA používá informace, které obdrží od příslušných orgánů v souladu s odstavci 1 a 4, ke srovnávání trendů a postupů odměňování na úrovni Unie.

               3.   EBA po konzultaci s ESMA vydá pokyny pro řádné zásady odměňování. Tyto pokyny zohledňují alespoň požadavky uvedené v článcích 30 až 33 a zásady řádného odměňování uvedené v doporučení 2009/384/ES.

               4.   Členské státy zajistí, aby investiční podniky poskytly příslušným orgánům informace o počtu fyzických osob na investiční podnik, jejichž finanční odměna v rámci příjmové skupiny 1 milion EUR v dané instituci dosahuje za jeden finanční rok 1 milionu EUR nebo více, včetně informací o jejich pracovních povinnostech, příslušné oblasti činnosti, hlavních složkách mzdy, prémiích, odměnách vázaných na plnění dlouhodobých cílů a příspěvcích na důchodové zabezpečení.
               Členské státy zajistí, aby investiční podniky na vyžádání poskytly příslušným orgánům celkovou výši odměn pro každého člena vedoucího orgánu nebo vrcholného vedení.
               Příslušné orgány předají informace uvedené v prvním a druhém pododstavci orgánu EBA, který je zveřejní na souhrnném základě pro domovský členský stát za použití jednotného formátu. EBA může po konzultaci s ESMA vydat pokyny k usnadnění provádění tohoto odstavce a zajištění konzistentnosti shromažďovaných informací.

            Článek 35
            Zpráva EBA o environmentálních a sociálních rizicích a rizicích v oblasti správy a řízení
            EBA vypracuje zprávu o zavedení technických kritérií souvisejících s expozicemi vůči činnostem spojeným převážně s environmentálními a sociálními cíli a cíli v oblasti správy a řízení (ESG) pro proces dohledu a hodnocení s cílem posoudit možné zdroje a dopady těchto rizik na investiční podniky, při zohlednění platných právních aktů Unie v oblasti taxonomie ESG.
            Zpráva EBA uvedená v prvním pododstavci zahrnuje alespoň:

                        a)

                        definici rizik ESG včetně fyzických rizik a rizik přechodu souvisejících s přechodem na udržitelnější hospodářství a pokud jde o rizika přechodu, včetně rizik souvisejících s odpisy aktiv v důsledku změny právních předpisů, kvalitativních a kvantitativních kritérií a parametrů důležitých pro posouzení těchto rizik, jakož i metodiky pro posouzení možnosti vzniku těchto rizik v krátkodobém, střednědobém či dlouhodobém výhledu a možnosti značného finančního dopadu těchto rizik na investiční podniky;

                        b)

                        posouzení možnosti významných koncentrací specifických aktiv, zvyšujících pro investiční podnik rizika ESG, včetně fyzických rizik a rizik přechodu;

                        c)

                        popis postupů, které může investiční podnik použít k zjišťování, hodnocení a řízení rizik ESG, včetně fyzických rizik a rizik přechodu;

                        d)

                        kritéria, parametry a měřítka, které orgány dohledu a investiční podniky mohou používat k posuzování dopadu krátkodobých, střednědobých a dlouhodobých rizik ESG za účelem procesu dohledu a hodnocení.

                  EBA předloží zprávu o svých zjištěních Evropskému parlamentu, Radě a Komisi do dne 26. prosince 2021.
            Na základě uvedené zprávy může EBA v případě potřeby přijmout pokyny k zavedení kritérií, která se týkají rizik ESG pro proces dohledu a hodnocení a která zohlední zjištění ve zprávě EBA uvedené v tomto článku.

            Oddíl 3

               Proces dohledu a hodnocení

            Článek 36
            Dohled a hodnocení

               1.   Příslušné orgány s přihlédnutím k velikosti, rizikovému profilu a modelu podnikání investičního podniku přezkoumají v nezbytném a relevantním rozsahu systémy, strategie, postupy a mechanismy, které investiční podniky uplatňují s cílem dodržet tuto směrnici a nařízení (EU) 2019/2033, přičemž v zájmu zajištění řádného řízení a pokrytí jejich rizik ve vhodných a relevantních případech vyhodnotí tyto skutečnosti:

                           a)

                           rizika uvedená v článku 29;

                           b)

                           zeměpisné umístění expozic investičního podniku;

                           c)

                           model podnikání investičního podniku;

                           d)

                           posouzení systémového rizika s přihlédnutím ke zjišťování a měření systémového rizika podle článku 23 nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo k doporučením ESRB;

                           e)

                           rizika ohrožující bezpečnost sítí a informačních systémů investičních podniků s cílem zajistit důvěrnost, celistvost a dostupnost jejich procesů, údajů a aktiv;

                           f)

                           expozici investičních podniků vůči úrokovému riziku vyplývajícímu z investičního portfolia;

                           g)

                           systémy správy a řízení investičních podniků a schopnost členů vedoucího orgánu plnit své povinnosti.

                     Pro účely tohoto odstavce příslušné orgány náležitě zohlední, zda investiční podniky mají pojištění odpovědnosti za škody při výkonu povolání.

               2.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány stanovily frekvenci a intenzitu dohledu a hodnocení podle odstavce 1 s ohledem na velikost, povahu, rozsah a složitost činností dotčených investičních podniků, a případně jejich systémovou důležitost, a zohlední přitom zásadu přiměřenosti.
               Příslušné orgány na základě individuálního posouzení rozhodnou, zda se dohled a hodnocení uskuteční u investičních podniků, které splňují podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU2019/2033 pro to, aby mohly být považovány za malé a nepropojené investiční podniky, a v jaké podobě, pouze považují-li to za nezbytné s ohledem na velikost, povahu, rozsah a složitost činností těchto investičních podniků.
               Pro účely prvního pododstavce se zohlední vnitrostátní právo, kterým se řídí oddělení uplatnitelné na držené peníze zákazníků.

               3.   Při výkonu dohledu a hodnocení podle odst. 1 písm. g) musí mít příslušné orgány přístup k pořadům jednání a zápisům z jednání vedoucího orgánu a jeho výborů a k souvisejícím podkladovým dokumentům a výsledkům interního a externího hodnocení činnosti vedoucího orgánu.

               4.   Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 58 za účelem doplnění této směrnice s cílem zajistit, aby systémy, strategie, postupy a mechanismy investičních podniků zabezpečily řádné řízení a pokrytí jejich rizik. Komise přitom zohlední vývoj na finančních trzích, zejména vznik nových finančních produktů, vývoj účetních standardů nebo vývoj, který usnadňuje sbližování postupů dohledu.

            Článek 37
            Průběžný přezkum svolení používat interní modely

               1.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány pravidelně a nejméně jednou za tři roky přezkoumaly, zda investiční podniky dodržují požadavky na svolení používat interní modely podle článku 22 nařízení (EU) 2019/2033. Příslušné orgány zejména zohlední změny v podnikání investičního podniku a uplatňování těchto interních modelů u nových produktů a přezkoumají a posoudí, zda investiční podnik používá pro tyto interní modely dobře zpracované a aktualizované techniky a postupy. Příslušné orgány zajistí, aby byly napraveny závažné nedostatky zjištěné v rámci krytí rizika interními modely investičního podniku, nebo podniknou kroky ke zmírnění jejich následků, a to i uložením navýšení kapitálu nebo zavedením vyšších multiplikačních faktorů.

               2.   Jestliže u interního modelu tržního rizika naznačuje velký počet překročení uvedených v článku 366 nařízení (EU) č. 575/2013, že interní model není nebo přestal být dostatečně přesný, zruší příslušné orgány svolení používat interní modely nebo uloží vhodná opatření k zajištění okamžitého zlepšení interních modelů ve stanoveném časovém rámci.

               3.   Pokud investiční podnik, kterému bylo uděleno svolení používat interní modely, již nadále nesplňuje požadavky na uplatňování těchto interních modelů, příslušné orgány vyžadují od investičního podniku buď prokázání, že dopad nesplnění je nevýznamný, nebo předložení plánu a lhůty pro splnění těchto požadavků. Příslušné orgány vyžadují úpravy předloženého plánu, je-li nepravděpodobné, že uvedeným plánem bude dosaženo plného souladu, nebo je-li stanovená lhůta nepřiměřená.
               Je-li nepravděpodobné, že investiční podnik splní předepsanou lhůtu, nebo pokud uspokojivě neprokázal, že dopad nesplnění je nevýznamný, členské státy zajistí, aby příslušné orgány zrušily svolení používat interní modely nebo jej omezily na ty oblasti, které splňují uvedené požadavky, nebo na ty oblasti, kde lze v přiměřené lhůtě dosáhnout souladu.

               4.   EBA provede analýzu interních modelů u všech investičních podniků a způsobu, jakým investiční podniky využívající interní modely zacházejí s podobnými riziky nebo expozicemi. Informuje o tom ESMA.
               Za účelem podpory konzistentních, efektivních a účinných postupů dohledu vypracuje EBA na základě této analýzy a v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 obecné pokyny s referenčními hodnotami týkajícími se toho, jak mají investiční podniky interní modely používat, a jak mají být tyto interní modely uplatňovány na podobná rizika či expozice.
               Členské státy vyzvou příslušné orgány, aby vzaly v úvahu tuto analýzu a dané pokyny pro přezkum uvedený v odstavci 1.

            Oddíl 4

               Opatření a pravomoci v oblasti dohledu

            Článek 38
            Opatření v oblasti dohledu
            Příslušné orgány vyžadují, aby investiční podniky přijaly včas nezbytná opatření k nápravě těchto případů:

                        a)

                        investiční podnik nesplňuje požadavky této směrnice nebo nařízení (EU) 2019/2033;

                        b)

                        příslušné orgány mají důkazy o tom, že investiční podnik pravděpodobně v průběhu příštích dvanácti měsíců poruší vnitrostátní ustanovení, která provádějí tuto směrnici, nebo ustanovení nařízení (EU) 2019/2033.

            Článek 39
            Pravomoci v oblasti dohledu

               1.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly pravomoci v oblasti dohledu, které jsou v rámci výkonu jejich funkcí nezbytné k účinnému a přiměřenému zasahování do činnosti investičních podniků.

               2.   Pro účely článku 36, čl. 37 odst. 3 a článku 38 a používání nařízení (EU) 2019/2033 mají příslušné orgány tyto pravomoci:

                           a)

                           požadovat, aby investiční podniky měly kapitál nad rámec požadavků stanovených v článku 11 nařízení (EU) 2019/2033 za podmínek stanovených v článku 40 této směrnice nebo aby upravily kapitál a likvidní aktiva požadované v případě významných změn v podnikání těchto investičních podniků;

                           b)

                           požadovat posílení systémů, postupů, mechanismů a strategií prováděných v souladu s články 24 a 26;

                           c)

                           požadovat, aby investiční podniky do jednoho roku předložily plán na obnovení souladu s požadavky dohledu podle této směrnice a podle nařízení (EU) 2019/2033, stanovit lhůtu pro jeho provedení a požadovat provedení úprav tohoto plánu z hlediska rozsahu a lhůty;

                           d)

                           požadovat, aby investiční podniky používaly specifický systém tvorby opravných položek a rezerv nebo zacházení s aktivy z hlediska kapitálových požadavků;

                           e)

                           zakázat nebo omezit obchody, operace nebo síť investičních podniků nebo požadovat upuštění od činností, které znamenají nadměrné riziko pro finanční spolehlivost investičního podniku;

                           f)

                           požadovat snížení rizika obsaženého v činnostech, produktech a systémech investičních podniků, včetně činností v rámci outsourcingu;

                           g)

                           požadovat, aby investiční podniky omezily pohyblivou složku odměny stanovením její výše jako procentního podílu z čistých výnosů v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním spolehlivého kapitálového základu;

                           h)

                           požadovat, aby investiční podniky použily čistý zisk k posílení kapitálu;

                           i)

                           omezit nebo zakázat, aby investiční podnik rozděloval výnosy nebo vyplácel úroky akcionářům, společníkům nebo držitelům nástrojů vedlejšího kapitálu tier 1, pokud takové omezení nebo zákaz nepředstavuje nesplnění závazků daného investičního podniku;

                           j)

                           uložit dodatečné nebo častější požadavky na podávání zpráv, než jsou požadavky stanovené v této směrnici a nařízení (EU) 2019/2033, včetně podávání zpráv o kapitálové a likviditní pozici;

                           k)

                           uložit zvláštní požadavky na likviditu v souladu s článkem 42;

                           l)

                           požadovat zpřístupnění doplňujících informací;

                           m)

                           požadovat, aby investiční podniky snížily rizika spojená s bezpečností jejich sítí a informačních systémů s cílem zajistit důvěrnost, celistvost a dostupnost jejich procesů, údajů a aktiv;

               3.   Pro účely odst. 2 písm. j) mohou příslušné orgány uložit investičním podnikům požadavky na dodatečné nebo častější podávání zpráv pouze v případě, že informace, které mají být podány, nejsou duplicitní a je splněna jedna z těchto podmínek:

                           a)

                           nastane jeden z případů uvedených v čl. 38 písm. a) a b);

                           b)

                           příslušný orgán považuje za nezbytné shromáždit důkazy uvedené v čl. 38 písm. b);

                           c)

                           dodatečné informace jsou požadovány za účelem procesu dohledu a hodnocení podle článku 36.

                     Informace se považují za duplicitní, pokud jsou příslušnému orgánu již k dispozici tytéž nebo v podstatě tytéž informace, pokud si dané informace příslušný orgán může zajistit sám nebo je tentýž příslušný orgán může získat jiným způsobem než prostřednictvím požadavku, aby investiční podnik informace podal. Příslušný orgán dodatečné informace nevyžaduje, pokud je má k dispozici v jiném formátu nebo členění než dodatečné informace, které mají být předloženy, nebo pokud mu jiný formát nebo členění nebrání zajistit si velmi podobné informace.

            Článek 40
            Dodatečný kapitálový požadavek

               1.   Příslušné orgány uloží dodatečný kapitálový požadavek podle čl. 39 odst. 2 písm. a) pouze v případě, zjistí-li na základě přezkumů provedených v souladu s články 36 a 37 u investičního podniku kteroukoli z těchto situací:

                           a)

                           investiční podnik je vystaven rizikům nebo prvkům rizika nebo představuje riziko pro jiné, přičemž tato rizika jsou významná a nejsou kryta kapitálovým požadavkem nebo jím nejsou kryta dostatečně, zejména požadavkem dle K-faktorů stanoveným v části třetí nebo čtvrté nařízení (EU) 2019/2033;

                           b)

                           investiční podnik nesplňuje požadavky stanovené v článcích 24 a 26 a je nepravděpodobné, že by jiná opatření v oblasti dohledu dostatečně zlepšila systémy, postupy, mechanismy a strategie v přiměřeném časovém rámci;

                           c)

                           úpravy v obezřetném oceňování obchodního portfolia jsou nedostatečné k tomu, aby investičnímu podniku umožnily v krátké době prodat nebo zajistit své pozice za běžných tržních podmínek bez významných ztrát;

                           d)

                           přezkum provedený v souladu s článkem 37 naznačuje, že nedodržení požadavků na uplatňování povolených interních modelů pravděpodobně povede k nedostatečné úrovni kapitálu;

                           e)

                           investiční podnik opakovaně nestanovuje nebo neudržuje přiměřenou výši dodatečného kapitálu podle článku 41.

               2.   Pro účely odst. 1 písm. a) tohoto článku se rizika nebo prvky rizik považují za nekrytá nebo nedostatečně krytá kapitálovými požadavky stanovenými v části třetí a čtvrté nařízení (EU) 2019/2033 pouze tehdy, je-li výše, druhy a rozdělení kapitálu, který příslušný orgán považuje za přiměřený po přezkumu posouzení provedeného investičními podniky v rámci dohledu v souladu s čl. 24 odst. 1 této směrnice, vyšší než kapitálový požadavek týkající se investičního podniku stanovený v části třetí nebo čtvrté nařízení (EU) 2019/2033.
               Pro účely prvního pododstavce může kapitál, jenž je považován za přiměřený, obsahovat rizika nebo prvky rizik, které jsou výslovně vyloučeny z kapitálového požadavku stanoveného v části třetí nebo čtvrté nařízení (EU) 2019/2033.

               3.   Příslušné orgány určí výši dodatečného kapitálu požadovaného podle čl. 39 odst. 2 písm. a) jako rozdíl mezi kapitálem, který se považuje za přiměřený podle odstavce 2 tohoto článku, a kapitálovým požadavkem stanoveným v části třetí nebo čtvrté nařízení (EU) 2019/2033.

               4.   Příslušné orgány vyžadují, aby investiční podniky splnily dodatečný kapitálový požadavek podle čl. 39 odst. 2 písm. a) prostřednictvím kapitálu za těchto podmínek:

                           a)

                           nejméně tři čtvrtiny dodatečného kapitálového požadavku tvoří kapitál tier 1;

                           b)

                           nejméně tři čtvrtiny kapitálu tier 1 tvoří kmenový kapitál tier 1;

                           c)

                           tento kapitál se nepoužije ke splnění žádného z kapitálových požadavků stanovených v čl. 11 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EU) 2019/2033.

               5.   Příslušné orgány písemně odůvodní své rozhodnutí uložit dodatečný kapitálový požadavek uvedený v čl. 39 odst. 2 písm. a) přesným popisem úplného posouzení prvků uvedených v odstavcích 1 až 4 tohoto článku. V případě uvedeném v odst. 1 písm. d) tohoto článku se jedná o konkrétní zdůvodnění, proč se výše kapitálu stanovená v souladu s čl. 41 odst. 1 již nepovažuje za dostatečnou.

               6.   EBA vypracuje po konzultaci s ESMA návrhy regulačních technických norem, jimiž upřesní způsob měření rizik a prvky rizik uvedených v odstavci 2, včetně rizik nebo prvků rizik, které jsou z kapitálových požadavků stanovených v části třetí nebo čtvrté nařízení (EU) 2019/2033 výslovně vyloučeny.
               EBA zajistí, aby návrhy regulačních technických norem obsahovaly orientační kvalitativní měřítka výše dodatečného kapitálu uvedeného v čl. 39 odst. 2 písm. a) s přihlédnutím ke škále různých modelů podnikání investičních podniků a právních forem, jichž mohou investiční podniky nabývat, a byly přiměřené z hlediska:

                           a)

                           zátěže pro investiční podniky a příslušné orgány v důsledku uplatňování;

                           b)

                           možnosti, že vyšší úroveň kapitálových požadavků, které platí v případě, že investiční podniky nepoužívají interní modely, při posuzování rizik a prvků rizik v souladu s odstavcem 2 ospravedlňuje uložení nižších kapitálových požadavků.

                     EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do dne 26. června 2021.
               Na Komisi je přenesena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.

               7.   Příslušné orgány mohou, na základě individuálního posouzení a považuje-li to příslušný orgán za opodstatněné, uložit investičním podnikům, které splňují podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohly být považovány za malé a nepropojené investiční podniky, dodatečný kapitálový požadavek v souladu s odstavci 1 až 6.

            Článek 41
            Pokyny k držení dodatečného kapitálu

               1.   S ohledem na zásadu proporcionality a úměrně velikosti, systémové důležitosti, povaze, rozsahu a složitosti činností investičních podniků, které nesplňují podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohly být považovány za malé a nepropojené investiční podniky, mohou příslušné orgány požadovat, aby tyto investiční podniky měly výši kapitálu, která na základě článku 24 dostatečně překračuje požadavky stanovené v části třetí nařízení (EU) 2019/2033 a v této směrnici, a to včetně dodatečných kapitálových požadavků podle čl. 39 odst. 2 písm. a), aby bylo zajištěno, že cyklické ekonomické výkyvy nepovedou k porušení těchto požadavků nebo neohrozí schopnost investičního podniku likvidovat nebo ukončit činnosti řádným způsobem;

               2.   Příslušné orgány ve vhodných případech přezkoumají výši kapitálu, která byla v souladu s odstavcem 1 tohoto článku stanovena každým investičním podnikem, který nesplňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohl být považován za malý a nepropojený investiční podnik, a případně sdělí závěry tohoto přezkumu dotčenému investičnímu podniku, včetně jakéhokoli očekávání úprav výše kapitálu stanoveného v souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Příslušný orgán v takovém sdělení uvede datum, k němuž požaduje, aby byla úprava dokončena.

            Článek 42
            Zvláštní požadavky na likviditu

               1.   Příslušné orgány uloží zvláštní požadavky na likviditu podle čl. 39 odst. 2 písm. k) této směrnice pouze tehdy, dospějí-li na základě přezkumů provedených v souladu s články 36 a 37 této směrnice k závěru, že investiční podnik, který nesplňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohl být považován za malý a nepropojený investiční podnik, nebo který splňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033, ale nebyl vyňat z požadavku na likviditu v souladu s čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033, se nachází v některé z těchto situací:

                           a)

                           investiční podnik je vystaven riziku likvidity nebo prvkům rizika likvidity, které jsou významné a nejsou kryty nebo nejsou dostatečně kryty požadavkem na likviditu stanoveným v části páté nařízení (EU) 2019/2033;

                           b)

                           investiční podnik nesplňuje požadavky stanovené v článcích 24 a 26 této směrnice a je nepravděpodobné, že by jiná správní opatření dostatečně zlepšila systémy, postupy, mechanismy a strategie v přiměřeném časovém rámci.

               2.   Pro účely odst. 1 písm. a) tohoto článku se riziko likvidity nebo prvky rizika likvidity považují za nekrytá nebo nedostatečně krytá požadavkem na likviditu stanoveným v části páté nařízení (EU) 2019/2033 pouze v případě, že výše a druhy likvidity, které příslušný orgán považuje za přiměřené po přezkumu posouzení provedeného investičními podniky v rámci dohledu v souladu s čl. 24 odst. 1 této směrnice, jsou vyšší než požadavek na likviditu týkající se investičního podniku stanovený v části páté nařízení (EU) 2019/2033.

               3.   Příslušné orgány určí zvláštní výši likvidity požadovanou podle čl. 39 odst. 2 písm. k) této směrnice jako rozdíl mezi likviditou, která se považuje za přiměřenou podle odstavce 2 tohoto článku, a požadavkem na likviditu stanoveným v části páté nařízení (EU) 2019/2033.

               4.   Příslušné orgány požadují, aby investiční podniky splnily zvláštní požadavek na likviditu uvedený v čl. 39 odst. 2 písm. k) této směrnice prostřednictvím likvidních aktiv podle článku 43 nařízení (EU) 2019/2033.

               5.   Příslušné orgány písemně odůvodní své rozhodnutí uložit zvláštní požadavek na likviditu podle čl. 39 odst. 2 písm. k) přesným popisem úplného posouzení prvků podle odstavců 1 až 3 tohoto článku.

               6.   EBA vypracuje po konzultaci s ESMA návrhy regulačních technických norem, jimiž způsobem, který odpovídá velikosti, struktuře a vnitřní organizaci investičních podniků a povaze, rozsahu a složitosti jejich činností upřesní způsob měření rizika likvidity a prvků rizika likvidity uvedených v odstavci 2.
               EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 26. června 2021.
               Na Komisi je přenesena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.

            Článek 43
            Spolupráce s orgány příslušnými k řešení krize
            Příslušné orgány oznámí relevantním orgánům příslušným k řešení krize jakékoli dodatečné kapitálové požadavky uložené podle čl. 39 odst. 2 písm. a) této směrnice na investiční podnik, jenž spadá do působnosti směrnice 2014/59/EU, a jakékoli očekávání úprav, jak je uvedeno v čl. 41 odst. 2 této směrnice, které se týká tohoto investičního podniku.

            Článek 44
            Požadavky na zveřejnění
            Členské státy zajistí, aby příslušné orgány měly pravomoc:

                        a)

                        vyžadovat, aby investiční podniky, které nesplňují podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohly být považovány za malé a nepropojené investiční podniky, a investiční podniky uvedené v čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) 2019/2033 zveřejňovaly informace podle článku 46 uvedeného nařízení častěji než jednou ročně, a stanovily termíny tohoto zveřejňování;

                        b)

                        vyžadovat, aby investiční podniky, které nesplňují podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 pro to, aby mohly být považovány za malé a nepropojené investiční podniky, a investiční podniky uvedené v čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) 2019/2033 využívaly ke zveřejnění jiných publikací, než jsou účetní závěrky, specifická místa a nosiče, zejména své internetové stránky;

                        c)

                        vyžadovat, aby mateřské podniky každoročně zveřejňovaly ve formě úplných informací nebo odpovídajících odkazů na ně popis své právní struktury, struktury systému správy a řízení a organizační struktury dané skupiny investičního podniku v souladu s čl. 26 odst. 1 této směrnice a článkem 10 směrnice 2014/65/EU.

            Článek 45
            Povinnost informovat EBA

               1.   Příslušné orgány informují EBA o:

                           a)

                           procesu dohledu a hodnocení uvedeném v článku 36;

                           b)

                           metodice použité jako základ pro rozhodnutí podle článků 39, 40 a 41;

                           c)

                           výši správních sankcí stanovených členskými státy podle článku 18.

                     EBA postoupí informace podle tohoto odstavce ESMA.

               2.   EBA posoudí po konzultaci s ESMA informace poskytnuté příslušnými orgány za účelem dosažení konzistence v procesu dohledu a hodnocení. S cílem dokončit své posouzení může EBA po konzultaci s ESMA požadovat po příslušných orgánech doplňující informace, a to na poměrném základě a v souladu s článkem 35 nařízení (EU) č. 1093/2010.
               EBA na svých internetových stránkách zveřejní souhrnné informace uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. c).
               EBA podává Evropskému parlamentu a Radě zprávu o míře sjednocení uplatňování této kapitoly mezi členskými státy. EBA provádí dle potřeby srovnávací hodnocení v souladu s článkem 30 nařízení (EU) č. 1093/2010. EBA o těchto srovnávacích hodnoceních informuje ESMA.
               EBA a ESMA vydají v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 a případně článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010 obecné pokyny určené příslušným orgánům, aby způsobem, který odpovídá velikosti, struktuře a vnitřní organizaci investičních podniků a povaze, rozsahu a složitosti jejich činností dále upřesnily společné postupy a metodiky určené pro proces dohledu a hodnocení podle odstavce 1 a pro posouzení řízení rizik podle článku 29 této směrnice.

            KAPITOLA 3

               Dohled nad skupinami investičních podniků

            oddíl 1

               Dohled nad skupinami investičních podniků na konsolidovaném základě a dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu

            Článek 46
            Určení orgánu dohledu nad skupinou

               1.   Členské státy zajistí, aby v případě, že skupinu investičního podniku vede mateřský investiční podnik v Unii, vykonával dohled na konsolidovaném základě nebo dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu orgán příslušný pro tento mateřský investiční podnik v Unii.

               2.   Členské státy zajistí, aby v případě, že mateřským podnikem investičního podniku je mateřská investiční holdingová společnost v Unii nebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v Unii, vykonával dohled na konsolidovaném základě nebo dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu orgán příslušný pro tento investiční podnik.

               3.   Členské státy zajistí, aby v případě, že dva nebo více investičních podniků s povolením ve dvou nebo více členských státech mají tutéž mateřskou investiční holdingovou společnost v Unii nebo tutéž mateřskou smíšenou finanční holdingovou společnost v Unii, vykonával dohled na konsolidovaném základě nebo dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu orgán příslušný pro investiční podnik s povolením v členském státě, v němž je investiční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost usazena.

               4.   Členské státy zajistí, aby v případě, že mateřské podniky dvou nebo více investičních podniků s povolením ve dvou nebo více členských státech tvoří více než jednu investiční holdingovou společnost nebo smíšenou finanční holdingovou společnost se sídly v různých členských státech, a v případě, že v každém z těchto členských států je investiční podnik, vykonával dohled na konsolidovaném základě nebo dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu orgán příslušný pro investiční podnik s nejvyšší bilanční sumou.

               5.   Členské státy zajistí, aby v případě, že dva nebo více investičních podniků s povolením v Unii mají jako svoji mateřskou společnost tutéž investiční holdingovou společnost v Unii nebo smíšenou finanční holdingovou společnost v Unii a žádný z těchto investičních podniků nemá povolení v členském státě, v němž byla investiční holdingová společnost nebo smíšená finanční holdingová společnost založena, vykonával dohled na konsolidovaném základě nebo dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu orgán příslušný pro investiční podnik s nejvyšší bilanční sumou.

               6.   Příslušné orgány mohou vzájemnou dohodou upustit od kritérií uvedených v odstavcích 3,4 a 5, pokud by jejich použití nebylo vhodné pro účinný dohled na konsolidovaném základě nebo dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu, s přihlédnutím k dotčeným investičním podnikům a významu jejich činnosti v příslušných členských státech, a mohou určit jiný příslušný orgán, který bude vykonávat dohled na konsolidovaném základě nebo dohled nad dodržováním skupinového kapitálového testu. V těchto případech příslušné orgány dají před přijetím každého takového rozhodnutí mateřské investiční holdingové společnosti v Unii nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v Unii nebo investičnímu podniku s nejvyšší bilanční sumou možnost vyjádřit své stanovisko k zamýšlenému rozhodnutí. Příslušné orgány oznámí Komisi a EBA každé rozhodnutí přijaté v tomto ohledu.

            Článek 47
            Požadavky na informace v naléhavých situacích
            Nastane-li mimořádná situace, včetně situace uvedené v článku 18 nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo situace nepříznivého vývoje na trzích, která by mohla ohrozit likviditu trhu a stabilitu finančního systému v jakémkoli členském státě, v němž byly povoleny subjekty skupiny investičního podniku, orgán dohledu nad skupinou určený podle článku 46 této směrnice s výhradou kapitoly 1 oddílu 2 této hlavy uvědomí, jakmile to bude možné, EBA, ESRB a všechny příslušné orgány a sdělí veškeré informace nezbytné k plnění jejich úkolů.

            Článek 48
            Kolegia orgánů dohledu

               1.   Členské státy zajistí, aby orgán dohledu nad skupinou určený podle článku 46 této směrnice mohl případně zřídit kolegia orgánů dohledu a usnadnil tak plnění povinností uvedených v tomto článku a zajistil koordinaci a spolupráci s příslušnými orgány dohledu ze třetích zemí, zejména pokud to je nutné pro účely uplatnění čl. 23 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) a čl. 23 odst. 2 nařízení (EU) 2019/2033 za účelem výměny a aktualizace relevantních informací o modelu marží s orgány dohledu způsobilých ústředních protistran.

               2.   Kolegia orgánů dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou, EBA a ostatním dotčeným příslušným orgánům rámec pro provedení těchto úkolů:

                           a)

                           úkolů uvedených v článku 47;

                           b)

                           koordinace žádostí o informace, pokud to je nezbytné k usnadnění dohledu na konsolidovaném základě v souladu s článkem 7 nařízení (EU) 2019/2033;

                           c)

                           koordinace žádostí o informace v případech, kdy několik příslušných orgánů investičních podniků, které jsou součástí téže skupiny, potřebuje požádat buď příslušný orgán domovského členského státu člena clearingového systému nebo příslušný orgán způsobilé ústřední protistrany o informace týkající se modelu marží a parametrů použitých pro výpočet maržového požadavku relevantních investičních podniků;

                           d)

                           výměny informací mezi všemi příslušnými orgány a s EBA v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1093/2010 a s ESMA v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1095/2010;

                           e)

                           dosažení dohody o dobrovolném přenesení úkolů a povinností mezi příslušnými orgány dle potřeby;

                           f)

                           zvýšení účinnosti dohledu prostřednictvím snahy o vyloučení nadbytečných duplicit v požadavcích dohledu.

               3.   Kolegia orgánů dohledu mohou být rovněž zřízena dle potřeby tehdy, mají-li všechny dceřiné podniky skupiny investičního podniku, kterou řídí investiční podnik v Unii, mateřská investiční holdingová společnost v Unii nebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v Unii, sídlo ve třetí zemi.

               4.   EBA se v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1093/2010 účastní zasedání kolegií orgánů dohledu.

               5.   Tyto orgány jsou členy kolegia orgánů dohledu:

                           a)

                           příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky skupiny investičního podniku, kterou řídí investiční podnik v Unii, mateřská investiční holdingová společnost v Unii nebo mateřská smíšená finanční holdingová společnost v Unii;

                           b)

                           v případě potřeby orgány dohledu ze třetích zemí pod podmínkou požadavků na zachování důvěrnosti, které podle názoru všech příslušných orgánů odpovídají požadavkům stanoveným v kapitole 1 oddíle 2 této hlavy.

               6.   Orgán dohledu nad skupinou určený podle článku 46 předsedá zasedáním kolegia orgánů dohledu a přijímá rozhodnutí. Uvedený orgán dohledu nad skupinou předem podává všem členům kolegia orgánů dohledu úplné informace o organizaci takových zasedání, o hlavních otázkách, jež mají být projednány, a o zvažovaných činnostech. Orgán dohledu nad skupinou rovněž plně a včas informuje všechny členy kolegia orgánů dohledu o rozhodnutích přijatých na uvedených zasedáních nebo o provedených opatřeních.
               Orgán dohledu nad skupinou při přijímání rozhodnutí přihlíží k významu činnosti dohledu, která má být naplánována nebo koordinována orgány uvedenými v odstavci 5.
               Zřízení a fungování kolegií orgánů dohledu je formalizováno ve formě písemných ujednání.

               7.   V případě nesouhlasu s rozhodnutím přijatým orgánem dohledu nad skupinou ohledně fungování kolegií orgánů dohledu může kterýkoli z dotčených příslušných orgánů postoupit záležitost EBA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1093/2010.
               EBA může příslušným orgánům pomoci v případě sporu týkajícího se fungování kolegií orgánů dohledu podle tohoto článku rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1093/2010.

               8.   EBA vypracuje po konzultaci s ESMA návrhy regulačních technických norem, jimiž dále upřesní podmínky, za nichž kolegia orgánů dohledu plní své úkoly uvedené v odstavci 1.
               EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 26. června 2021.
               Na Komisi je přenesena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.

            Článek 49
            Požadavky na spolupráci

               1.   Členské státy zajistí, aby si orgán dohledu nad skupinou a příslušné orgány uvedené v čl. 48 odst. 5 navzájem poskytovaly veškeré relevantní informace, včetně:

                           a)

                           určení právní struktury a struktury správy a řízení včetně organizační struktury skupiny investičního podniku zahrnující všechny regulované a neregulované subjekty, neregulované dceřiné podniky a mateřské podniky a příslušných orgánů regulovaných subjektů ve skupině investičního podniku;

                           b)

                           postupů získávání informací od investičních podniků, které jsou součástí skupiny investičního podniku, a postupů ověřování těchto informací;

                           c)

                           jakéhokoli nepříznivého vývoje v investičních podnicích nebo v jiných subjektech skupiny investičního podniku, který by mohl tyto investiční podniky vážně ohrozit;

                           d)

                           veškerých významných sankcí a mimořádných opatření přijatých příslušnými orgány v souladu s vnitrostátními ustanoveními, kterými se provádí tato směrnice;

                           e)

                           uložení specifického kapitálového požadavku podle článku 39 této směrnice.

               2.   Příslušné orgány a orgán dohledu nad skupinou se mohou obracet na EBA v souladu s čl. 19 odst. 1 nařízení (EU) č. 1093/2010, pokud příslušné informace nebyly sděleny podle odstavce 1 bez zbytečného odkladu nebo pokud žádost o spolupráci, zejména o výměnu příslušných informací, byla zamítnuta nebo jí nebylo v přiměřené lhůtě vyhověno.
               EBA může v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1093/2010 z vlastního podnětu pomáhat příslušným orgánům při vytváření konzistentních postupů spolupráce.

               3.   Členské státy zajistí, aby se příslušné orgány před přijetím rozhodnutí, které může být důležité pro úkoly dohledu jiných příslušných orgánů, navzájem poradily o:

                           a)

                           změnách ve složení akcionářů nebo v organizační či řídící struktuře investičních podniků ve skupině investičního podniku, pro něž je nutný souhlas nebo povolení příslušných orgánů;

                           b)

                           významných sankcích uložených investičním podnikům příslušnými orgány nebo o jakýchkoli jiných mimořádných opatřeních přijatých těmito orgány; a

                           c)

                           specifických kapitálových požadavcích uložených v souladu s článkem 39.

               4.   Konzultace s orgánem dohledu nad skupinou proběhne, pokud mají být uloženy významné sankce nebo mají být přijata jakákoli jiná mimořádná opatření příslušnými orgány, jak je uvedeno v odst. 3 písm. b).

               5.   Odchylně od odstavce 3 není příslušný orgán povinen věc konzultovat s jinými příslušnými orgány v naléhavých případech, nebo pokud by taková konzultace mohla ohrozit účinnost jeho rozhodnutí, v kterémžto případě příslušný orgán neprodleně uvědomí ostatní dotčené příslušné orgány o rozhodnutí nekonzultovat.

            Článek 50
            Ověření informací týkajících se subjektů nacházejících se v jiných členských státech

               1.   Členské státy zajistí, aby v případech, kdy příslušné orgány v jednom členském státě potřebují ověřit informace o investičních podnicích, investičních holdingových společnostech, smíšených finančních holdingových společnostech, finančních institucích, podnicích pomocných služeb, smíšených holdingových společnostech nebo dceřiných společnostech, které se nacházejí v jiném členském státě včetně dceřiných společností, které jsou pojišťovnami, a o toto ověření požádají, provedly toto ověření příslušné orgány daného jiného členského státu v souladu s odstavcem 2.

               2.   Příslušné orgány, které obdržely žádost podle odstavce 1:

                           a)

                           provedou ověření samy v rámci svých pravomocí;

                           b)

                           umožní příslušným orgánům, které tuto žádost podaly, aby ověření provedly;

                           c)

                           požádají o provedení nezávislého ověření auditora nebo odborníka a neprodleně podají zprávu o výsledcích.

                     Pro účely písmen a) a c) se mohou příslušné orgány, které podaly žádost, ověřování účastnit.

            Oddíl 2

               Investiční holdingové společnosti, smíšené finanční holdingové společnosti a smíšené holdingové společnosti

            Článek 51
            Zahrnutí holdingových společností do dohledu nad dodržováním skupinového kapitálového testu
            Členské státy zajistí, aby investiční holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti byly zahrnuty do dohledu nad dodržováním skupinového kapitálového testu.

            Článek 52
            Kvalifikace ředitelů
            Členské státy požadují, aby členové vedoucího orgánu investiční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti měli pro účinné plnění svých funkcí dostatečně dobrou pověst a dostatečné znalosti, dovednosti a zkušenosti s přihlédnutím ke specifické úloze investiční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti.

            Článek 53
            Smíšené holdingové společnosti

               1.   Členské státy stanoví, že pokud mateřským podnikem investičního podniku je smíšená holdingová společnost, příslušné orgány odpovědné za dohled nad investičním podnikem mohou:

                           a)

                           vyžadovat, aby jim smíšená holdingová společnost poskytla veškeré informace, které mohou být relevantní pro dohled nad tímto investičním podnikem;

                           b)

                           dohlížet na obchody mezi investičním podnikem a smíšenou holdingovou společností a jejími dceřinými společnostmi a vyžadovat, aby investiční podnik zavedl přiměřené postupy řízení rizik a mechanismy vnitřní kontroly včetně řádných postupů podávání zpráv a vedení účetnictví za účelem zajištění identifikace, měření, sledování a kontroly těchto obchodů.

               2.   Členské státy stanoví, že jejich příslušné orgány mohou provádět nebo nechat provádět externími inspektory kontroly na místě k ověření informací obdržených od smíšených holdingových společností a jejich dceřiných podniků.

            Článek 54
            Sankce
            V souladu s kapitolou 2 oddílem 3 této hlavy členské státy zajistí, aby mohly být investičním holdingovým společnostem, smíšeným finančním holdingovým společnostem a smíšeným holdingovým společnostem nebo jejich výkonným ředitelům ukládány správní sankce nebo jiná správní opatření směřující k ukončení nebo zmírnění porušení právních nebo správních předpisů přijatých k provedení této kapitoly, popřípadě k zamezení příčin těchto porušení.

            Článek 55
            Posouzení dohledu třetí země a dalších technik dohledu

               1.   Členské státy zajistí, aby v případě, že dva nebo více investičních podniků, jež jsou dceřinými podniky téhož mateřského podniku se sídlem ve třetí zemi, nepodléhají účinnému dohledu na úrovni skupiny, příslušný orgán posoudil, zda investiční podniky podléhají dohledu orgánem dohledu třetí země, který je rovnocenný dohledu stanovenému v této směrnici a v části první nařízení (EU) 2019/2033.

               2.   Pokud se v posouzení uvedeném v odstavci 1 tohoto článku dospěje k závěru, že se takový rovnocenný dohled nepoužije, členské státy povolí vhodné techniky dohledu, jimiž dosáhnou cílů dohledu v souladu s článkem 7 nebo 8 nařízení (EU) 2019/2033. Tyto techniky dohledu určí po konzultaci s ostatními dotčenými příslušnými orgány příslušný orgán, který by byl orgánem dohledu nad skupinou, pokud by byl mateřský podnik zřízen v Unii. Všechna opatření přijatá podle tohoto odstavce budou oznámena ostatním zúčastněným příslušným orgánům, EBA a Komisi.

               3.   Příslušný orgán, který by byl orgánem dohledu nad skupinou, pokud by byl mateřský podnik zřízen v Unii, může požadovat zejména založení investiční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti v Unii a použít u této investiční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti článek 7 nebo 8 nařízení 2019/2033.

            Článek 56
            Spolupráce s orgány dohledu třetích zemí
            Komise může na žádost některého z členských států nebo z vlastního podnětu předložit Radě doporučení pro sjednání dohod s jednou nebo více třetími zeměmi o způsobech dohledu nad dodržováním skupinového kapitálového testu těmito investičními podniky:

                        a)

                        investičními podniky, jejichž mateřský podnik má sídlo ve třetí zemi;

                        b)

                        investičními podniky nacházejícími se v třetí zemi, jejichž mateřský podnik má sídlo v Unii.

         HLAVA V

            ZVEŘEJŇOVÁNÍ ÚDAJŮ PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY

            Článek 57
            Požadavky na zveřejnění

               1.   Příslušné orgány zveřejní všechny tyto informace:

                           a)

                           znění právních a správních předpisů a administrativních a obecných pokynů přijatých v jejich členském státě podle této směrnice;

                           b)

                           způsob využívání možností a diskrečních pravomocí podle této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033;

                           c)

                           obecná kritéria a metodiky, které používají při procesu dohledu a hodnocení podle článku 36 této směrnice;

                           d)

                           souhrnné statistické údaje o hlavních aspektech uplatňování této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033 v jejich členském státě, včetně počtu a povahy opatření v oblasti dohledu přijatých v souladu s čl. 39 odst. 2 písm. a) této směrnice a správních sankcí uložených v souladu s článkem 18 této směrnice.

               2.   Informace zveřejněné v souladu s odstavcem 1 jsou dostatečně komplexní a přesné k tomu, aby umožnily smysluplné srovnání uplatňování odst. 1 písm. b), c) a d) příslušnými orgány různých členských států.

               3.   Informace se zveřejňují v jednotném formátu a pravidelně se aktualizují. Jsou přístupné elektronicky na jednotné adrese.

               4.   EBA vypracuje po konzultaci s ESMA návrhy prováděcích technických norem pro určení formátu, struktury, obsahu a data každoročního zveřejnění informací uvedených v odstavci 1.
               Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1093/2010.

               5.   EBA předloží Komisi návrhy prováděcích technických norem uvedené v odstavci 4 do dne 26. června 2021.

         HLAVA VI

            AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI

            Článek 58
            Výkon přenesené pravomoci

               1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.

               2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 2, čl. 29 odst. 4 a čl. 36 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let počínaje dnem 25. prosince 2019.

               3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 2, čl. 29 odst. 4 a čl. 36 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.

               4.   Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů.

               5.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.

               6.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 2, čl. 29 odst. 4 a čl. 36 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.

         HLAVA VII

            ZMĚNY DALŠÍCH SMĚRNIC

            Článek 59
            Změna směrnice 2002/87/ES
            V článku 2 směrnice 2002/87/ES se bod 7 nahrazuje tímto:

                        „7)

                        „sektorovými předpisy“ právní akty Unie týkající se obezřetnostního dohledu nad regulovanými podniky, zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (*1) a (EU) 2019/2033 (*2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES, 2013/36/EU (*3), 2014/65/EU (*4) a (EU) 2019/2034 (*5).

            Článek 60
            Změna směrnice 2009/65/ES
            V čl. 7 odst. 1 písm. a) směrnice 2009/65/ES se bod iii) nahrazuje tímto:

                        „iii)

                        bez ohledu na výši těchto požadavků nesmí být kapitál správcovské společnosti nikdy nižší, než jak je stanoveno v článku 13 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 (*6)

            Článek 61
            Změna směrnice 2011/61/EU
            V článku 9 směrnice 2011/61/EU se odstavec 5 nahrazuje tímto:

                  „5.   Bez ohledu na odstavec 3 nesmí kapitál správce nikdy klesnout pod částku stanovenou v článku 13 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 (*7)

            Článek 62
            Změny směrnice 2013/36/EU
            Směrnice 2013/36/EU se mění takto:

                        1)

                        název se nahrazuje tímto:
                        „Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES“.

                        2)

                        Článek 1 se nahrazuje tímto:

                           „Článek 1
                           Předmět
                           Tato směrnice stanoví pravidla týkající se:

                                       a)

                                       přístupu k činnosti úvěrových institucí;

                                       b)

                                       pravomocí dohledu a nástrojů obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi příslušnými orgány;

                                       c)

                                       obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi příslušnými orgány způsobem, který odpovídá pravidlům stanoveným v nařízení (EU) č. 575/2013;

                                       d)

                                       požadavků na zveřejňování informací pro příslušné orgány zodpovědné za obezřetnostní regulaci a dohled nad úvěrovými institucemi.“

                        3)

                        Článek 2 se mění takto:

                                    a)

                                    odstavce 2 a 3 se zrušují;

                                    b)

                                    v odstavci 5 se zrušuje bod 1;

                                    c)

                                    odstavec 6 se nahrazuje tímto:

                                       „ 6.   Subjekty uvedené v tomto článku odst. 5 bodech 3 až 24 se pro účely článku 34 a hlavy VII kapitoly 3 považují za finanční instituce.“

                        4)

                        V čl. 3 odst. 1 se zrušuje bod 4.

                        5)

                        Článek 5 se nahrazuje tímto:

                           „Článek 5
                           Koordinace v rámci členských států
                           Členské státy, které mají více orgánů příslušných k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými a finančními institucemi, přijmou opatření nezbytná k zavedení koordinace mezi těmito orgány.“

                        6)

                        Vkládá se nový článek, který zní:

                           „Článek 8a
                           Konkrétní požadavky na povolení úvěrových institucí uvedených v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013

                              1.   Členské státy vyžadují, aby podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013, které již získaly povolení podle hlavy II směrnice 2014/65/EU, podaly žádost o povolení v souladu s článkem 8 nejpozději dne, v němž nastane jedna z následujících událostí:

                                          a)

                                          průměr celkových měsíčních aktiv počítaný za období 12 po sobě jdoucích měsíců činí alespoň 30 miliard EUR; nebo

                                          b)

                                          průměr celkových měsíčních aktiv počítaný za období 12 po sobě jdoucích měsíců je nižší než 30 miliard EUR a podnik je součástí skupiny, v níž celková hodnota konsolidovaných aktiv všech podniků ve skupině, jež mají jednotlivě celková aktiva nižší 30 miliard EUR a vykonávají některou z činností uvedených v bodech 3 a 6 oddílu A přílohy I směrnice 2014/65/EU, činí alespoň 30 miliard EUR, přičemž v obou případech se hodnoty vypočítávají jako průměr za období 12 po sobě jdoucích měsíců.

                              2.   Podniky uvedené v odstavci 1 tohoto článku mohou i nadále vykonávat činnosti uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013, než získají povolení uvedené v odstavci 1 tohoto článku.

                              3.   Odchylně od odstavce 1 tohoto článku podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013, které ke dni 24. prosince 2019 provádí činnost jako investiční podniky povolené podle směrnice 2014/65/EU, požádají o povolení v souladu s článkem 8 této směrnice do 27. prosince 2020.

                              4.   Pokud příslušný orgán po obdržení informací v souladu s článkem 95a směrnice 2014/65/EU stanoví, že podnik má být povolen jako úvěrová instituce v souladu s článkem 8 této směrnice, uvědomí o tom podnik a příslušný orgán ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 26 směrnice 2014/65/EU a převezme povolovací postup od data uvedeného oznámení.

                              5.   V případech opětovného povolení povolující příslušný orgán zajistí, aby proces byl co nejefektivnější a aby byly zohledněny informace z existujících povolení.

                              6.   EBA vypracuje návrhy regulačních technických norem, jimiž upřesní:

                                          a)

                                          informace poskytované podniky příslušným orgánům v žádosti o povolení, včetně plánu činností uvedeného v článku 10;

                                          b)

                                          metodiku pro výpočet prahových hodnot uvedených v odstavci 1.

                                    Na Komisi je přenesena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
                              EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 26. prosince 2020.“

                        7)

                        V článku 18 se vkládá nové písmeno, které zní:

                                    „aa)

                                    využívá své povolení výlučně k činnostem uvedeným v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a má průměrná celková aktiva nižší než prahové hodnoty stanovené v daném článku po dobu pěti po sobě jdoucích let;“.

                        8)

                        Článek 20 se mění takto:

                                    a)

                                    odstavec 2 se nahrazuje tímto:

                                       „2.   EBA zveřejní na své internetové stránce seznam, který obsahuje názvy všech úvěrových institucí, jimž bylo vydáno povolení, a alespoň jednou ročně jej aktualizuje.“;

                                    b)

                                    vkládá se nový odstavec, který zní:

                                       „3a.   Seznam uvedený v odstavci 2 tohoto článku zahrnuje názvy podniků podle čl. 4 odst. 1 bodu 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a tyto úvěrové instituce jako takové identifikuje. Tento seznam rovněž uvádí všechny změny oproti předchozí verzi seznamu.“

                        9)

                        V článku 21b se odstavec 5 nahrazuje tímto:

                           „5.   Pro účely tohoto článku:

                                       a)

                                       celková hodnota aktiv, která drží v Unii skupina ze třetí země, je součtem těchto hodnot:

                                                   i)

                                                   celkové hodnoty aktiv, která drží v Unii každá instituce ze skupiny ze třetí země, vyplývající z konsolidované rozvahy nebo z individuálních rozvah těchto institucí, není-li rozvaha instituce konsolidována, a

                                                   ii)

                                                   celkové hodnoty aktiv každé pobočky skupiny ze třetí země, která je povolena v Unii v souladu s touto směrnicí, nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (*8) nebo směrnicí 2014/65/EU;

                                       b)

                                       pojem „instituce“ zahrnuje rovněž investiční podniky.

                           (*8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 84).“"

                        10)

                        Hlava IV se zrušuje.

                        11)

                        V čl. 51 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:

                           „1.   Příslušné orgány hostitelského členského státu mohou požádat orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě v případech, kdy se použije čl. 112 odst. 1, nebo příslušné orgány domovského členského státu, aby byla pobočka úvěrové instituce považována za významnou.“

                        12)

                        V článku 53 se odstavec 2 nahrazuje tímto:

                           „2.   Odstavec 1 nebrání vzájemné výměně informací mezi příslušnými orgány nebo předávání informací ESRB, EBA nebo Evropskému orgánu dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“ nebo „orgán ESMA“) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (*9) v souladu s touto směrnicí, s nařízením (EU) č. 575/2013, s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 (*10), s článkem 15 nařízení (EU) č. 1092/2010, s články 31, 35 a 36 nařízení (EU) č. 1093/2010 a s články 31 a 36 nařízení (EU) č. 1095/2010, se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034 (*11) a dalšími směrnicemi použitelnými pro úvěrové instituce. Na tyto informace se vztahuje odstavec 1.

                           (*9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84)."

                           (*10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostních požadavcích na investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 575/2013, (EU) č. 600/2014 a (EU) č. 806/2014 (Úř. věst. L 314, 5.12.2019, s. 1)."

                           (*11)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostním dohledu nad investičními podniky a o změně směrnic 2002/87/ES, 2009/65/ES, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU a 2014/65/EU (Úř. věst. L 314, 5.12.2019, s. 1).“"

                        13)

                        V čl. 66 odst. 1 se vkládá nové písmeno, které zní:

                                    „aa)

                                    provádění alespoň jedné z činností uvedených v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a dosažení prahové hodnoty uvedené v daném článku, aniž by bylo získáno povolení úvěrové instituce.“

                        14)

                        V čl. 76 odst. 5 se zrušuje šestý pododstavec.

                        15)

                        V článku 86 se odstavec 11 nahrazuje tímto:

                           „11.   Příslušné orgány zajistí, aby instituce měly plány na obnovení likvidity stanovující přiměřené strategie a řádná prováděcí opatření k řešení možných deficitů likvidity i ve vztahu k pobočkám usazeným v jiném členském státě. Příslušné orgány zajistí, aby tyto plány byly institucemi nejméně jednou ročně prověřovány, aktualizovány na základě výsledku alternativních scénářů stanovených v odstavci 8 a hlášeny vrcholnému vedení, které je schvaluje, aby bylo možné vnitřní zásady a postupy odpovídajícím způsobem upravovat. Instituce přijmou předem nezbytná provozní opatření, aby mohly být plány na obnovení likvidity okamžitě použity. Tato provozní opatření zahrnují držení kolaterálu okamžitě dostupného pro financování centrální bankou. Patří sem držení kolaterálu v měně jiného členského státu, je-li to nezbytné, nebo v měně třetí země, kde má instituce expozice, a z provozních důvodů na území hostitelského členského státu nebo třetí země, jejíž měně je instituce vystavena.“

                        16)

                        V článku 110 se zrušuje odstavec 2.

                        17)

                        Článek 111 se nahrazuje tímto:

                           „Článek 111

                           Určení orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě

                              1.   Je-li mateřský podnik mateřskou úvěrovou institucí v členském státě nebo mateřskou úvěrovou institucí v EU, vykonává dohled na konsolidovaném základě příslušný orgán, který nad danou mateřskou úvěrovou institucí v členském státě nebo mateřskou úvěrovou institucí v EU vykonává dohled na individuálním základě.
                              Je-li mateřský podnik mateřským investičním podnikem v členském státě nebo mateřským investičním podnikem v EU a žádný z jeho dceřiných podniků není úvěrovou institucí, vykonává dohled na konsolidovaném základě příslušný orgán, který nad daným mateřským investičním podnikem v členském státě nebo mateřským investičním podnikem v EU vykonává dohled na individuálním základě.
                              Je-li mateřský podnik mateřským investičním podnikem v členském státě nebo mateřským investičním podnikem v EU a nejméně jeden z jeho dceřiných podniků je úvěrovou institucí, vykonává dohled na konsolidovaném základě příslušný orgán této úvěrové instituce nebo v případě několika úvěrových institucí příslušný orgán úvěrové instituce s nejvyšší bilanční sumou.

                              2.   Je-li mateřský podnik úvěrové instituce nebo investičního podniku mateřskou finanční holdingovou společností v členském státě, mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v členském státě, mateřskou finanční holdingovou společností v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společností v EU, vykonává dohled na konsolidovaném základě příslušný orgán, který nad danou úvěrovou institucí nebo investičním podnikem vykonává dohled na individuálním základě.

                              3.   Mají-li dvě nebo více úvěrových institucí nebo investičních podniků, které mají povolení v Unii, tutéž mateřskou finanční holdingovou společnost v členském státě, mateřskou smíšenou finanční holdingovou společnost v členském státě, mateřskou finanční holdingovou společnost v EU nebo mateřskou smíšenou finanční holdingovou společnost v EU, vykonává dohled na konsolidovaném základě:

                                          a)

                                          příslušný orgán úvěrové instituce, pokud v rámci skupiny existuje pouze jedna úvěrová instituce;

                                          b)

                                          příslušný orgán úvěrové instituce s nejvyšší bilanční sumou, pokud v rámci skupiny existuje několik úvěrových institucí; nebo

                                          c)

                                          příslušný orgán investičního podniku s nejvyšší bilanční sumou, pokud skupina nezahrnuje žádnou úvěrovou instituci.

                              4.   Je-li podle čl. 18 odst. 3 nebo 6 nařízení (EU) č. 575/2013 požadována konsolidace, vykonává dohled na konsolidovaném základě příslušný orgán úvěrové instituce s nejvyšší bilanční sumou, nebo pokud skupina nezahrnuje žádnou úvěrovou instituci, příslušný orgán investičního podniku s nejvyšší bilanční sumou.

                              5.   Odchylně od odst. 1 třetího pododstavce, od odst. 3 písm. b) a od odstavce 4 je v případě, že příslušný orgán vykonává na individuálním základě dohled nad více než jednou úvěrovou institucí v rámci skupiny, orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě příslušný orgán, který vykonává na individuálním základě dohled nad jednou nebo více úvěrovými institucemi v rámci skupiny, jestliže součet bilančních sum úvěrových institucí podléhajících jeho dohledu je vyšší než součet bilančních sum úvěrových institucí, nad nimiž vykonává dohled na individuálním základě jiný příslušný orgán.
                              Odchylně od odst. 3 písm. c) je v případě, že příslušný orgán vykonává na individuálním základě dohled nad více než jedním investičním podnikem v rámci skupiny, orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě příslušný orgán, který vykonává na individuálním základě dohled nad jedním nebo více investičními podniky v rámci skupině s nejvyšší celkovou bilanční sumou.

                              6.   Ve zvláštních případech mohou příslušné orgány na základě vzájemné dohody upustit od kritérií uvedených v odstavcích 1, 3 a 4 a mohou výkonem dohledu na konsolidovaném základě pověřit jiný příslušný orgán, pokud by použití kritérií uvedených ve zmíněných odstavcích nebylo vhodné s ohledem na dotčené úvěrové instituce nebo investiční podniky a relativní význam jejich činností v příslušných členských státech nebo na potřebu zajistit kontinuitu dohledu na konsolidovaném základě ze strany téhož příslušného orgánu. V takových případech mají mateřská instituce v EU, mateřská finanční holdingová společnost v EU, mateřská smíšená finanční holdingová společnost v EU nebo případně úvěrová instituce nebo investiční podnik s nejvyšší bilanční sumou právo vyjádřit se před tím, než příslušné orgány přijmou rozhodnutí.

                              7.   Příslušné orgány neprodleně oznámí Komisi a EBA veškeré dohody, na něž se vztahuje odstavec 6.“

                        18)

                        V čl. 114 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:

                           „1.   Nastane-li naléhavá situace, včetně situace uvedené v článku 18 nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo situace nepříznivého vývoje na trzích, která by mohla ohrozit likviditu trhu a stabilitu finančního systému v jakémkoliv z členských států, v němž byly povoleny subjekty skupiny nebo v němž jsou usazeny významné pobočky uvedené v článku 51, uvědomí orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě, jakmile je to možné, s výhradou hlavy VII kapitoly 1 oddílu 2 této směrnice, případně hlavy IV kapitoly 1 oddílu 2 směrnice (EU) 2019/2034, EBA a orgány uvedené v čl. 58 odst. 4 a v článku 59 a sdělí veškeré informace nezbytné k plnění jejich úkolů. Uvedené povinnosti se vztahují na všechny příslušné orgány.“

                        19)

                        Článek 116 se mění takto:

                                    a)

                                    odstavec 2 se nahrazuje tímto:

                                       „2.   Příslušné orgány zúčastněné v kolegiích orgánů dohledu a EBA mezi sebou úzce spolupracují. Požadavky důvěrnosti podle hlavy VII kapitoly 1 oddílu II této směrnice a případně hlavy IV kapitoly 1 oddílu 2 směrnice (EU) 2019/2034 nebrání příslušným orgánům ve výměně informací důvěrné povahy v rámci kolegií orgánů dohledu. Zřízením a činností kolegií orgánů dohledu nejsou dotčena práva a povinnosti příslušných orgánů podle této směrnice a nařízení (EU) č. 575/2013.“;

                                    b)

                                    v odstavci 6 se první pododstavec nahrazuje tímto:

                                       „6.   Kolegií orgánů dohledu se mohou účastnit příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky mateřské instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU nebo mateřské smíšené finanční holdingové společnosti v EU a příslušné orgány hostitelského členského státu, ve kterém jsou usazeny významné pobočky uvedené v článku 51, případně centrální banky ESCB, a případně orgány dohledu třetích zemí, a to s výhradou požadavků důvěrnosti, které jsou podle názoru všech příslušných orgánů rovnocenné požadavkům podle hlavy VII kapitoly 1 oddílu II této směrnice, případně hlavy IV kapitoly 1 oddílu 2 směrnice (EU) 2019/2034“;

                                    c)

                                    v odstavci 9 se první pododstavec nahrazuje tímto:

                                       „9.   S výhradou požadavků důvěrnosti podle hlavy VII kapitoly 1 oddílu II této směrnice, případně hlavy IV kapitoly 1 oddílu 2 směrnice (EU) 2019/2034, informuje orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě EBA o činnostech kolegia orgánů dohledu, a to i v průběhu naléhavých situací, a sdělí EBA veškeré informace, které mají zvláštní význam pro účely sbližování dohledu.“

                        20)

                        V článku 125 se odstavec 2 nahrazuje tímto:

                           „2.   Na informace obdržené v rámci dohledu na konsolidovaném základě, a zejména na jakoukoliv výměnu informací mezi příslušnými orgány podle této směrnice, se vztahují požadavky služebního tajemství alespoň rovnocenné těm, které jsou uvedené v čl. 53 odst. 1 této směrnice v případě úvěrových institucí nebo v článku 15 směrnice (EU) 2019/2034.“

                        21)

                        V článku 128 se zrušuje pátý pododstavec.

                        22)

                        V článku 129 se zrušují odstavce 2, 3 a 4.

                        23)

                        V článku 130 se zrušují odstavce 2, 3 a 4.

                        24)

                        V čl. 143 odst. 1 se písmeno d) nahrazuje tímto:

                                    „d)

                                    aniž jsou dotčena ustanovení hlavy VII kapitoly 1 oddílu II této směrnice, případně ustanovení kapitoly 1 oddílu 2 hlavy IV směrnice (EU) 2019/2034, souhrnné statistické údaje o hlavních aspektech uplatňování obezřetnostního rámce v každém členském státě, včetně počtu a povahy opatření v oblasti dohledu přijatých v souladu s čl. 102 odst. 1 písm. a) této směrnice a správních sankcí uložených v souladu s článkem 65 této směrnice.“

            Článek 63
            Změny směrnice 2014/59/EU
            Směrnice 2014/59/EU se mění takto:

                        1)

                        V čl. 2 odst. 1 se bod 3 nahrazuje tímto:

                                    „3)

                                    „investičním podnikem“ investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 (*12), který podléhá požadavku na počáteční kapitál stanovenému v čl. 9 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034 (*13).

                           (*12)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostních požadavcích na investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 575/2013, (EU) č. 600/2014 a (EU) č. 806/2014 (Úř. věst. L 314, 5.12.2019, s. 1)."

                           (*13)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostním dohledu nad investičními podniky a o změně směrnic 2002/87/ES, 2009/65/ES, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU a 2014/65/EU (Úř. věst. L 314, 5.12.2019, s. 64).“"

                        2)

                        V článku 45 se doplňuje nový odstavec, který zní:

                           „3.   Pokud jde o požadavky na kapitál na individuálním základě investičních podniků uvedených v čl. 2 odst. 1 bodě 3 této směrnice, které nejsou investičními podniky uvedenými v čl. 1 odst. 2 nebo 5 nařízení (EU) 2019/2033, jsou v souladu s čl. 65 odst. 4 nařízení (EU) 2019/2033 v této směrnici odkazy na článek 92 nařízení (EU) č. 575/2013 chápány takto:

                                       a)

                                       odkazy na čl. 92 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jde o požadavek na celkový kapitálový poměr, v této směrnici se považují za odkazy na čl. 11 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033;

                                       b)

                                       odkazy na čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jde o celkový objem rizikové expozice, v této směrnici se považují za odkazy na příslušný požadavek podle čl. 11 odst. 1 nařízení (EU) 2019/2033 vynásobený koeficientem 12,5.

                                 Pokud jde o dodatečné kapitálové požadavky na investiční podniky uvedené v čl. 2 odst. 1 bodě 3 této směrnice, které nejsou investičními podniky uvedenými v čl. 1 odst. 2 nebo 5 nařízení (EU) 2019/2034, považují se v souladu s článkem 65 směrnice (EU) 2019/2033 v této směrnici odkazy na článek 104a směrnice 2013/36/EU za odkazy na článek 40 směrnice(EU) 2019/2034.“

            Článek 64
            Změny směrnice 2014/65/EU
            Směrnice 2014/65/EU se mění takto:

                        1)

                        v článku 8 se písmeno c) nahrazuje tímto:

                                    „c)

                                    již nesplňuje podmínky, za kterých bylo povolení uděleno, například podmínky stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 (*14);

                           (*14)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostních požadavcích na investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 575/2013, (EU) č. 600/2014 a (EU) č. 806/2014 (Úř. věst. L 314, 5.12.2019, s. 1).“"

                        2)

                        Článek 15 se nahrazuje tímto:

                           „Článek 15
                           Počáteční kapitál
                           Členské státy zajistí, aby příslušné orgány neudělily povolení, pokud investiční podnik nemá s ohledem na povahu dané investiční služby nebo činnosti dostatečný počáteční kapitál v souladu s požadavky článku 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034 (*15).

                           (*15)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostním dohledu nad investičními podniky a o změně směrnic 2002/87/ES, 2009/65/ES, 2011/61/EU, 2013/36/EU, 2014/59/EU a 2014/65/EU (Úř. věst. L 314, 5.12.2019, s. 64).“"

                        3)

                        Článek 41 se nahrazuje tímto:

                           „Článek 41
                           Udělování povolení

                              1.   Příslušný orgán členského státu, v němž podnik ze třetí země zřídil nebo hodlá zřídit svoji pobočku, udělí povolení pouze v případě, že příslušný orgán shledá, že:

                                          a)

                                          jsou splněny podmínky podle článku 39 a

                                          b)

                                          pobočka podniku ze třetí země bude schopna dodržovat ustanovení uvedená v odstavcích 2 a 3.

                                    Příslušný orgán informuje do šesti měsíců ode dne podání úplné žádosti podnik ze třetí země, zda mu povolení bylo, či nebylo uděleno.

                              2.   Pobočka podniku ze třetí země, která získá povolení v souladu s odstavcem 1, splňuje požadavky stanovené v článcích 16 až 20, 23, 24, 25 a 27, čl. 28 odst. 1 a článcích 30, 31 a 32 této směrnice a v článcích 3 až 26 nařízení (EU) č. 600/2014 a opatření přijatá podle uvedených ustanovení a podléhá dohledu vykonávanému příslušným orgánem v členském státě, v němž bylo povolení uděleno.
                              Členské státy nekladou na organizaci a provoz pobočky žádné další požadavky týkající se záležitostí spadajících do oblasti působnosti této směrnice a nezacházejí s žádnou pobočkou podniků ze třetí země příznivěji než s podniky z Unie.
                              Členské státy zajistí, aby příslušné orgány každoročně uvědomily ESMA o seznamu poboček podniků ze třetích zemí působících na jejich území.
                              ESMA každoročně zveřejní seznam poboček podniků ze třetích zemí působících v Unii, včetně názvu podniku ze třetí země, k němuž pobočka náleží.

                              3.   Pobočka podniku ze třetí země, která získala povolení v souladu s odstavcem 1, předkládá příslušnému orgánu uvedenému v odstavci 2 každoročně tyto informace:

                                          a)

                                          rozsah a účel služeb a činností provozovaných pobočkou v daném členském státě;

                                          b)

                                          v případě podniků ze třetích zemí vykonávajících činnost uvedenou v bodě 3 oddílu A přílohy I jejich měsíční minimální, průměrnou a maximální expozici vůči protistranám v EU;

                                          c)

                                          v případě podniků ze třetích zemí poskytujících jednu nebo obě služby uvedené v bodě 6 oddílu A přílohy I celkovou hodnotu finančních nástrojů pocházejících od protistran v EU, které byly upsány nebo umístěny na základě pevného závazku převzetí v posledních 12 měsících;

                                          d)

                                          obrat a souhrnnou hodnotu aktiv odpovídající službám a činnostem uvedeným v písmeni a);

                                          e)

                                          podrobný popis opatření na ochranu investorů nabízených zákazníkům pobočky, včetně práv těchto zákazníků vyplývajících ze systému pro odškodnění investorů uvedeného v čl. 39 odst. 2 písm. f);

                                          f)

                                          svou politiku a systémy v oblasti řízení rizik, jež pobočka uplatňuje na služby a činnosti uvedené v písmeni a);

                                          g)

                                          systémy správy a řízení včetně osob zastávajících klíčové funkce pro činnosti pobočky;

                                          h)

                                          veškeré další informace, které příslušný orgán považuje za nezbytné pro komplexní sledování činností pobočky.

                              4.   Příslušné orgány na vyžádání sdělí ESMA tyto informace:

                                          a)

                                          veškerá povolení pro pobočky povolené v souladu s odstavcem 1 a veškeré následné změny těchto povolení;

                                          b)

                                          rozsah a účel služeb a činností provozovaných povolenou pobočkou v daném členském státě;

                                          c)

                                          obrat a celková aktiva odpovídající službám a činnostem uvedeným v písmeni b);

                                          d)

                                          název skupiny ze třetí země, k níž povolená pobočka náleží.

                              5.   Příslušné orgány uvedené v odstavci 2 tohoto článku, příslušné orgány subjektů, které jsou součástí téže skupiny, k níž náleží pobočky podniků ze třetí země mající povolení v souladu s odstavcem 1, a ESMA a EBA úzce spolupracují s cílem zajistit, aby veškeré činnosti uvedené skupiny v Unii podléhaly souhrnnému, konzistentnímu a účinnému dohledu v souladu s touto směrnicí, nařízením (EU) č. 575/2013, nařízením (EU) č. 600/2014, nařízením (EU) 2019/2033, směrnicí 2013/36/EU a směrnicí (EU) 2019/2034

                              6.   ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro další upřesnění formátu, v němž budou informace uvedené v odstavcích 3 a 4 předkládány.
                              ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do dne 26. září 2020.
                              Komisi je svěřena pravomoc doplnit tuto směrnici přijetím prováděcích technických norem uvedených v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.“

                        4)

                        Článek 42 se nahrazuje tímto:

                           „Článek 42
                           Poskytování služeb z výlučného podnětu zákazníka

                              1.   Členské státy zajistí, že pokud neprofesionální nebo profesionální zákazník ve smyslu oddílu II přílohy II usazený nebo nacházející se v Unii podá vlastní výlučný podnět k poskytnutí investiční služby nebo vykonání investiční činnosti podnikem ze třetí země, nevztahuje se na toto poskytnutí nebo výkon podnikem ze třetí země dotyčné osobě, včetně vztahu souvisejícího konkrétně s poskytnutím dané služby nebo výkonem dané činnosti, povinnost získat povolení podle článku 39.
                              Aniž jsou dotčeny vztahy uvnitř skupiny, pokud se podnik ze třetí země snaží získat zákazníky nebo potenciální zákazníky v Unii, mimo jiné prostřednictvím subjektu jednajícího jeho jménem nebo majícího blízké vazby s tímto podnikem ze třetí země nebo prostřednictvím jiné osoby jednající jménem takového subjektu, nebude se to považovat za službu poskytnutou z vlastního výlučného podnětu zákazníka.

                              2.   Podnět zákazníka podle odstavce 1 neopravňuje podnik ze třetí země uvádět pro tohoto zákazníka na trh nové kategorie investičních produktů nebo investičních služeb jinak než prostřednictvím pobočky, je-li vyžadována podle vnitrostátního práva.“

                        5)

                        V článku 49 se odstavec 1 nahrazuje tímto:

                           „1.   Členské státy vyžadují, aby regulované trhy přijaly režimy kroků kotace pro akcie, cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry, fondy obchodované v obchodním systému, certifikáty a jiné podobné finanční nástroje, ale také pro jakékoli další finanční nástroje, pro které jsou v souladu s odstavcem 4 vypracovány regulační technické normy. Použití kroků kotace nebrání regulovaným trhům v párování velkého objemu příkazů na střed mezi aktuální kupní a prodejní cenou.“

                        6)

                        V čl. 81 odst. 3 se písmeno a) nahrazuje tímto:

                                    „a)

                                    ke kontrole plnění podmínek, jimiž se řídí přístup k činnosti investičních podniků, a k usnadnění dohledu nad výkonem této činnosti, správní a účetní postupy a mechanismy vnitřní kontroly;“.

                        7)

                        Vkládá se nový článek, který zní:

                           „Článek 95a
                           Přechodná ustanovení o povolení úvěrové instituce uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
                           Příslušné orgány informují příslušný orgán uvedený v článku 8 směrnice 2013/36/EU, pokud plánovaná celková aktiva podniku, který zažádal o povolení podle hlavy II této směrnice před 25. prosincem 2019 za účelem provádění činností uvedených v bodech 3 a 6 oddílu A přílohy I, činí alespoň 30 miliard EUR a uvědomí o tom žadatele.“

         HLAVA VIII

            ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

            Článek 65
            Odkazy na směrnici 2013/36/EU v jiných právních aktech Unie
            Pro účely obezřetnostního dohledu nad investičními podniky a řešení krize investičních podniků se odkazy na směrnici 2013/36/EU v jiných aktech práva Unie považují za odkazy na tuto směrnici.

            Článek 66
            Přezkum
            Komise v úzké spolupráci s EBA a ESMA předloží do 26. června 2024 Evropskému parlamentu a Radě zprávu, případně doplněnou legislativním návrhem, ohledně:

                        a)

                        ustanovení o odměňování obsažených v této směrnici a v nařízení (EU) 2019/2033, jakož i ve směrnicích 2009/65/ES a 2011/61/EU s cílem dosáhnout rovných podmínek pro všechny investiční podniky působící v Unii, včetně uplatňování těchto ustanovení;

                        b)

                        vhodnosti požadavků na podávání zpráv a zpřístupňování informací obsažených v této směrnici a v nařízení (EU) 2019/2033 s ohledem na zásadu proporcionality;

                        c)

                        posouzení, které zohlední zprávu EBA uvedenou v článku 35 a taxonomii týkající se udržitelných financí a které stanoví, zda:

                                    i)

                                    je třeba pro účely vnitřní správy a řízení investičního podniku posuzovat rizika ESG;

                                    ii)

                                    je třeba pro účely politiky odměňování investičního podniku posuzovat rizika ESG;

                                    iii)

                                    je třeba pro účely řízení rizik posuzovat rizika ESG;

                                    iv)

                                    zda rizika ESG mají být zahrnuta do procesu dohledu a hodnocení;

                        d)

                        účinnosti opatření pro sdílení informací podle této směrnice;

                        e)

                        spolupráce Unie a členských států s třetími zeměmi při uplatňování této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033;

                        f)

                        uplatňování této směrnice a nařízení (EU) 2019/2033 u investičních podniků na základě jejich právní struktury nebo modelu vlastnické struktury;

                        g)

                        potenciálního rizika, že by investiční podniky mohly způsobit narušení finančního systému se závažnými nepříznivými důsledky pro finanční systém a reálnou ekonomiku, a vhodných makroobezřetnostních nástrojů s cílem řešit toto riziko a nahradit požadavky uvedené v čl. 36 odst. 1 písm. d) této směrnice;

                        h)

                        podmínek, za kterých mohou příslušné orgány v souladu s článkem 5 této směrnice uplatnit na investiční podniky požadavky nařízení (EU) č. 575/2013.

            Článek 67
            Provedení ve vnitrostátním právu

               1.   Členské státy do 26. června 2021 přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
               Použijí tyto předpisy ode dne 26. června 2021. Členské státy však použijí předpisy nezbytné k zajištění souladu s čl. 64 bodem 5 ode dne 26. března 2020.
               Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

               2.   Po vstupu této směrnice v platnost uvědomí členské státy Komisi včas o všech návrzích právních nebo správních předpisů, které hodlají přijmout v oblasti působnosti této směrnice, aby se k nim Komise mohla vyjádřit.

               3.   Členské státy sdělí Komisi a orgánu EBA znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
               Pokud dokumenty, které členské státy připojily k oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice, nejsou dostačující pro plné posouzení souladu prováděcích právních předpisů s konkrétními ustanoveními této směrnice, Komise může na žádost EBA za účelem provádění úkolů podle nařízení (EU) č. 1093/2010 nebo z vlastního podnětu požadovat, aby členské státy poskytly podrobnější informace ohledně provádění a uplatňování daných právních předpisů a této směrnice.

            Článek 68
            Vstup v platnost
            Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

            Článek 69
            Určení
            Tato směrnice je určena členským státům.

            Ve Štrasburku dne 27. listopadu 2019.

                  Za Evropský parlament

                  předseda

               D. M. SASSOLI

                  Za Radu

                  předsedkyně

               T. TUPPURAINEN

            (1)  Úř. věst. C 378, 19.10.2018, s. 5.

            (2)  Úř. věst. C 262, 25.7.2018, s. 35.

            (3)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 16. dubna 2019 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 8. listopadu 2019.

            (4)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).

            (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

            (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně směrnic 2002/92/ES a 2011/61/EU (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 349).

            (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 12).

            (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84).

            (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).

            (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23. října 2018 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení nařízení (ES) č. 45/2001 a rozhodnutí č. 1247/2002/ES (Úř. věst. L 295, 21.11.2018, s. 39).

            (11)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033 ze dne 27. listopadu 2019 o obezřetnostních požadavcích na investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 575/2013, (EU) č. 600/2014 a (EU) č. 806/2014 (viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku).

            (12)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32).

            (13)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (Text s významem pro EHP) (Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 1).

            (14)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 190).

            (15)  Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.

            (16)  Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 14.

            (17)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU ze dne 26. června 2013 o ročních účetních závěrkách, konsolidovaných účetních závěrkách a souvisejících zprávách některých forem podniků, o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES a o zrušení směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 19).

            (18)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů (Úř. věst. L 243, 11.9.2002, s. 1).

            (19)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 84).

            (20)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/878 ze dne 20. května 2019, kterou se mění směrnice 2013/36/EU, pokud jde o osvobozené subjekty, finanční holdingové společnosti, smíšené finanční holdingové společnosti, odměňování, opatření a pravomoci v oblasti dohledu a opatření na zachování kapitálu (Úř. věst. L 150, 7.6.2019, s. 253).

            (21)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnic Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1).

            (22)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1).

            (23)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (Úř. věst. L 201, 27.7.212, s. 1).

            (24)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87).

            (25)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).

            (26)  Doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (Úř. věst. L 120, 15.5.2009, s. 22).