title: Směrnice Rady 92/53/EHS ze dne 18. června 1992, kterou se mění směrnice 70/156/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0053

Úřední věstník L 225 , 10/08/1992 S. 0001 - 0062 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 23 S. 0086  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 23 S. 0086

		Směrnice Rady 92/53/EHSze dne 18. června 1992,kterou se mění směrnice 70/156/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidelRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je důležité přijmout opatření pro postupné vytváření vnitřního trhu v období, které uplyne 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že směrnice 70/156/EHS [4] stanovila postup EHS schvalování typu vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které jsou vyrobeny v souladu s technickými požadavky stanovenými zvláštními směrnicemi, a soupis systémů vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, na které se tyto směrnice vztahují;vzhledem k tomu, že je účelné v zájmu ustavení a fungování vnitřního trhu Společenství nahradit současné systémy schvalování typu v členských státech postupem schvalování typu ve Společenství;vzhledem k tomu, že pro nejúčinnější dosahování cíle výše uvedeného postupu je nezbytné zpřesnit a rozšířit rozsah jeho správních ustanovení; že to mimo jiné vyžaduje, aby tato ustanovení umožnila na žádost výrobce celkové schválení typu vozidla souhrnem schválení typu systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které tvoří vozidlo, a v případě vozidel, která jsou vyráběna v několika stupních u několika výrobců, souhrnem schválení typu různých stupňů výroby;vzhledem k tomu, že vozidlo může sice splňovat požadavky této směrnice, a přesto může mít určité vlastnosti, které prokazatelně znamenají možné ohrožení bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích; že je proto žádoucí, aby členské státy měly možnost odmítnout schválení takového typu vozidla a zakázat prodej a uvádění do provozu a zamítnout registraci takového vozidla; že pro naposledy uvedený případ jsou vytvořeny vhodné podmínky;vzhledem k tomu, že závazná povaha postupu schvalování typu ve Společenství vyžaduje, aby byly stanoveny odchylky a vytvořeny alternativní postupy pro vozidla buď konstruovaná pro zvláštní účely, nebo vyráběná v malých sériích, nebo zahrnující nové technologie dosud nepodléhající zvláštním směrnicím;vzhledem k tomu, že se pro usnadnění přístupu na trhy zemí mimo Společenství jeví vhodným připustit za určitých podmínek přijetí těch systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které byly schváleny na základě rovnocenných předpisů mezinárodních nebo předpisů třetí země; že rovnocennost takových předpisů musí být stanovena na základě odpovídajících ustanovení Smlouvy;vzhledem k tomu, že pro zajištění nezbytné průhlednosti postupů schvalování typu ve Společenství je třeba přijmout ustanovení, podle kterých informují členské státy sebe navzájem i Komisi o svých schvalovacích orgánech a technických zkušebnách, a ustanovení o kritériích jakosti, kterým musí uvedené zkušebny vyhovovat;vzhledem k tomu, že přílohy k této směrnici jsou vyhotoveny pouze pro vozidla kategorie M1, použije se tato směrnice pouze pro schvalování typu těchto vozidel; že dokud nebudou vyhotoveny přílohy s ustanoveními pro vozidla všech ostatních kategorií, měly by členské státy moci nadále využívat své vnitrostátní systémy schvalování typu pro taková vozidla v souladu s článkem 10 směrnice 70/156/EHS;vzhledem k tomu, že pro přechod přiměřený z hlediska technického i správního od současného volitelného režimu požadavků Společenství k závaznému postupu schvalování typu, který je stanoven touto směrnicí, je vhodné ponechat výrobcům po dobu tří let možnost volby mezi využitím postupu podle této směrnice a postupu podle článku 10 směrnice 70/156/EHS; že schválení typu udělená druhým postupem zůstávají v platnosti do 31. prosince 1997;vzhledem k tomu, že výše uvedená přechodná opatření neznamenají, že by bylo členským státům povoleno odchylovat se od ustanovení zvláštních směrnic založených na úplné harmonizaci,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 70/156/EHS se mění takto:1. Články 1 až 16 se nahrazují tímto:"Článek 1Oblast působnostiTato směrnice se vztahuje na schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, vyráběných v jediném nebo ve více stupních, a na schvalování typu systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla a jejich přípojná vozidla.Nevztahuje se na- schvalování typu jednotlivých vozidel, avšak členský stát, který uděluje taková schválení typu, musí uznat každé platné schválení typu kteréhokoli systému, konstrukční části, samostatného technického celku nebo nedokončeného vozidla, které bylo uděleno podle této směrnice a nikoli podle odpovídajících vnitrostátních předpisů,- "čtyřkolky" ve smyslu čl. 1 odst. 3 směrnice Rady 92/61/EHS o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [5].Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:- "schvalováním typu" správní postup, kterým členský stát osvědčuje, že určitý typ vozidla, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňuje technické požadavky této směrnice nebo některé ze zvláštních směrnic uvedených v soupisu v příloze IV nebo XI,- "vícestupňovým schvalováním typu" správní postup, kterým jeden nebo více členských států osvědčují, že určitý nedokončený nebo dokončený typ vozidla splňuje, v závislosti na stupni rozpracovanosti, odpovídající technické požadavky této směrnice,- "vozidlem" každé vozidlo, úplné nebo nedokončené, určené k provozu na pozemních komunikacích, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, a jeho přípojná vozidla, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských a lesnických traktorů a všech samohybných strojů,- "základním vozidlem" každé nedokončené vozidlo, jež si v průběhu následných stupňů vícestupňového schvalování typu ponechává se identifikační číslo,- "nedokončeným vozidlem" každé vozidlo, jehož dokončení vyžaduje ještě minimálně jeden stupeň k tomu, aby vozidlo splnilo všechny odpovídající technické požadavky této směrnice,- "dokončeným vozidlem" každé vozidlo, které prošlo postupem vícestupňového schvalování typu a které splňuje všechny odpovídající požadavky této směrnice,- "typem" vozidla jediné kategorie, která se neliší alespoň v zásadních hlediscích stanovených v příloze II části B. Typ vozidla může zahrnovat různé varianty a verze (viz příloha II část B),- "systémem" každý systém vozidla, jako jsou brzdy, zařízení pro snížení emisí, vnitřní vybavení atd., který musí splňovat požadavky některé zvláštní směrnice,- "konstrukční částí" zařízení, jako je například svítilna, které musí splňovat požadavky některé zvláštní směrnice, které má být částí vozidla a které může být schváleno jako typ nezávisle na vozidle, stanoví-li takto výslovně dotyčná zvláštní směrnice,- "samostatným technickým celkem" zařízení, jako je například zadní ochranné zařízení, které musí splňovat požadavky některé zvláštní směrnice, které má být částí vozidla a které může být schváleno jako typ nezávisle, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla, stanoví-li takto výslovně dotyčná zvláštní směrnice,- "výrobcem" osoba nebo subjekt, který schvalovacímu orgánu odpovídá za všechna hlediska schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby. Osoba nebo subjekt přitom nemusí být nutně zapojeni přímo do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schvalování typu,- "schvalovacím orgánem" orgán členského státu příslušný pro všechna hlediska schvalování typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, vydávání a popřípadě odejímání certifikátů schválení typu, jež slouží jako styčné místo pro schvalovací orgány ostatních členských států a který ověřuje opatření přijatá výrobcem pro zajištění shodnosti výroby,- "technickou zkušebnou" organizace nebo subjekt, které byly určeny jako zkušební laboratoř pro zkoušky nebo kontroly jménem schvalovacího orgánu členského státu. Tuto činnost může rovněž vykonávat schvalovací orgán sám,- "informačním dokumentem" dokument stanovený v příloze I nebo III této směrnice nebo v odpovídající příloze některé zvláštní směrnice, která předepisuje informace, které musí poskytnout žadatel,- "dokumentací výrobce" úplný soubor údajů, nákresů, fotografií atd., který technické zkušebně nebo schvalovacímu orgánu poskytuje žadatel podle údajů informačního dokumentu,- "schvalovací dokumentací" dokumentace výrobce se všemi zkušebními protokoly nebo jinými dokumenty, které přiložila technická zkušebna nebo schvalovací orgán k dokumentaci výrobce v průběhu výkonu svých funkcí,- "seznamem schvalovací dokumentace" dokument, ve kterém je uveden souhrnný obsah schvalovací dokumentace ve vhodném číslování nebo jiném značení pro jednoznačnou identifikaci všech stránek.Článek 3Žádost o schválení typu1. Žádost o schválení typu vozidla podává výrobce schvalovacímu orgánu členského státu. K žádosti musí být přiložena dokumentace výrobce, která obsahuje informace požadované přílohou III, a certifikáty schválení typu podle každé použitelné zvláštní směrnice v souladu s přílohou IV nebo XI. Schvalovací orgán musí mít rovněž do dne udělení nebo zamítnutí schválení typu k dispozici schvalovací dokumentaci pro každou zvláštní směrnici.2. Odchylně od odstavce 1, pokud nejsou žádné certifikáty schválení typu pro související zvláštní směrnice k dispozici, musí doklady přiložené k žádosti obsahovat dokumentaci výrobce s informacemi požadovanými přílohou I pro zvláštní směrnice stanovené v příloze IV nebo XI a popřípadě v části II přílohy III.3. V případě vícestupňového schvalování typu musí žadatel poskytnout- v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty schválení typu, které odpovídají stavu dokončení výroby základního vozidla, jako se požaduje pro úplné vozidlo,- ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace výrobce a certifikáty schválení typu, které odpovídají současnému stupni výroby, a kopii certifikátu schválení typu nedokončeného vozidla, který byl vydán v předchozím stupni výroby. Výrobce musí dále dodat úplný seznam změn a doplňků, které provedl na nedokončeném vozidle.4. Žádost o schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podává výrobce schvalovacímu orgánu členského státu. K žádosti musí být přiložena dokumentace výrobce, jejíž obsah určuje informační dokument odpovídající zvláštní směrnice.5. Žádná žádost týkající se jednoho typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nesmí být podána více než jednomu členskému státu. Pro každý typ, který má být schválen, musí být podána samostatná žádost.Článek 4Postup schvalování typu1. Každý členský stát udělí:a) schválení typu vozidla- pro typy vozidel, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které splňují technické požadavky odpovídajících zvláštních směrnic uvedených v příloze IV,- pro typy vozidel zvláštního určení uvedeným v příloze XI, které sestávají z údajů v dokumentaci výrobce a které splňují technické požadavky zvláštních směrnic uvedených v odpovídajícím sloupci přílohy XI.Tento postup musí být proveden postupem popsaným v příloze V;b) vícestupňové schválení typu typům základního, nedokončeného nebo dokončeného vozidla, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které splňují při uvážení stupně dokončení typu vozidla technické požadavky odpovídajících zvláštních směrnic uvedených v příloze IV nebo XI.Tento postup musí být proveden postupem popsaným v příloze XIV;c) schválení typu systému všem typům vozidel, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které splňují technické požadavky odpovídající zvláštní směrnice;d) schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku všem typům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které splňují technické požadavky výslovně stanovené odpovídající zvláštní směrnicí.2. Pokud však členský stát zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které vyhovují odstavci 1, přesto vážně ohrožují bezpečnost provozu po pozemních komunikacích, může udělení schválení typu odmítnout. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.3. Každý členský stát vyplní všechny náležité oddíly certifikátu schválení typu (jejich vzory jsou uvedeny v příloze VI této směrnice a v přílohách zvláštních směrnic) pro každý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, který je předmětem schvalování typu. Dále vyplní odpovídající části přílohy k certifikátu schválení typu o výsledcích zkoušek (její vzor uvádí příloha VIII) a sestaví nebo ověří obsah seznamu schvalovací dokumentace. Certifikát schválení typu musí být očíslován postupem stanoveným v příloze VII. Vyplněný certifikát s doplňky se zašle žadateli.4. Pokud schvalovaná konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla a z tohoto důvodu je možné ověřit shodu s jedním nebo více požadavky, pouze pokud schvalovaná konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s jinými částmi vozidla, skutečnými nebo simulovanými, musí být rozsah schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku odpovídajícím způsobem omezen. Certifikát schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku musí pak uvádět případná omezení jejich užití a musí udávat případné podmínky pro jejich montáž. Dodržení těchto omezení a podmínek musí být v průběhu schvalování typu vozidla ověřováno.5. Schvalovací orgán členského státu zašle do jednoho měsíce schvalovacím orgánům ostatních členských států kopie certifikátu schválení typu (spolu se všemi jeho přílohami) pro každý typ vozidla, pro který schválení typu udělil, odmítl udělit nebo odejmul.6. Schvalovací orgán každého členského státu zasílá měsíčně schvalovacím orgánům ostatních členských států seznam (obsahující údaje podle přílohy XIII) schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, která udělil, odmítl udělit nebo odejmul v průběhu daného měsíce. Na žádost schvalovacího orgánu jiného členského státu zašle ihned kopii certifikátu schválení typu nebo schvalovací dokumentace systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku pro každý systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, kterým bylo schválení typu uděleno, odmítnuto nebo odejmuto.Článek 5Změny schválení typu1. Členský stát, který udělí schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby byl informován o každé změně údajů uváděných ve schvalovací dokumentaci.2. Žádost o změnu nebo rozšíření schválení typu musí být podána výlučně členskému státu, který udělil původní schválení typu.3. Změní-li se v případě schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku údaje uvedené ve schvalovací dokumentaci, vydá schvalovací orgán dotyčného členského státu- podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Při každém vydání revidovaných stránek musí být současně upraven i seznam schvalovací dokumentace (který se přikládá k certifikátu schválení typu) tak, aby uváděl datum posledních změn, a- revidovaný certifikát schválení typu označený číslem rozšíření, pokud se změnila kterákoli jeho informace (s výjimkou příloh) nebo pokud se ode dne uvedeného ve schválení typu změnily požadavky směrnice. V revidovaném certifikátu musí být zřetelně uveden důvod revize a datum jeho vydání.Pokud schvalovací orgán příslušného členského státu shledá, že změna schvalovací dokumentace vyžaduje nové zkoušky nebo nová ověření, informuje o tom výrobce a výše uvedené dokumenty vydá, pouze pokud nové zkoušky nebo ověření proběhnou s vyhovujícími výsledky.4. Pokud se v případě vozidla schváleného jako typ změnily údaje, které jsou uváděny ve schvalovací dokumentaci, vydá schvalovací orgán dotyčného členského státu- podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Při každém vydání revidovaných stránek musí být současně upraven i seznam schvalovací dokumentace (který se přikládá k certifikátu schválení typu) tak, aby uváděl datum posledních změn, a- revidovaný certifikát schválení typu označený číslem rozšíření, pokud je třeba uskutečnit novou kontrolu nebo pokud se změnila kterákoli jeho informace (s výjimkou příloh) nebo pokud se v době ode dne uvedeného ve schválení typu vozidla změnily požadavky některé zvláštní směrnice, které jsou použitelné ke dni, od nějž je zakázáno první uvedení do provozu. V novém certifikátu musí být zřetelně uveden důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.Pokud schvalovací orgán příslušného členského státu shledá, že změna schvalovací dokumentace vyžaduje nové kontroly, informuje o tom výrobce a výše uvedené dokumenty vydá pouze po vykonání nových kontrol s vyhovujícími výsledky. Všechny revidované dokumenty musí být zaslány všem ostatním schvalovacím orgánům do jednoho měsíce.5. Pokud schválení typu vozidla pozbývá platnosti, protože již neplatí jedno nebo více schválení typu podle zvláštních směrnic uvedených ve schvalovací dokumentaci, sdělí to schvalovací orgán členského státu, který schválení typu udělil, do jednoho měsíce schvalovacím orgánům ostatních členských států spolu s uvedením data nebo identifikačního čísla posledního vozidla vyrobeného shodně se starým certifikátem schválení typu.Článek 6Prohlášení o shodě1. Výrobce jako držitel schválení typu vozidla vystaví prohlášení o shodě, jehož vzor je uveden v příloze IX a který musí provázet každé vozidlo, úplné nebo nedokončené, které bylo vyrobeno shodně se schváleným typem. U nedokončeného nebo dokončeného typu vozidla vyplní výrobce pouze ty body strany 2 prohlášení o shodě, které byly v probíhajícím stupni schvalování typu doplněny nebo změněny, a popřípadě připojí k tomuto prohlášení veškerá prohlášení o shodě vydaná v předchozích stupních.2. Členské státy však mohou pro účely zdaňování a registrace, poté co nejméně tři měsíce předem upozorní Komisi a ostatní členské státy, vyžadovat doplnění prohlášení o údaje, které nejsou uvedeny v příloze IX, za podmínky, že tyto údaje jsou výslovně uvedeny ve schvalovací dokumentaci nebo z ní mohou být odvozeny jednoduchým výpočtem.Členské státy mohou také požadovat, aby prohlášení o shodě podle přílohy IX bylo vyplněno tak, že zdůrazní údaje nezbytné a postačující příslušným vnitrostátním orgánům pro zdaňování a registraci.3. Výrobce jako držitel schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku umístí na každou konstrukční část nebo samostatný technický celek vyrobené ve shodě se schváleným typem svou výrobní nebo obchodní značku, označení typu nebo číslo nebo značku schválení typu, pokud to vyžaduje odpovídající zvláštní směrnice. V posledním případě však výrobce podle své volby nemusí výrobní nebo obchodní značku nebo označení typu umístit.4. Výrobce jako držitel certifikátu schválení typu obsahujícího omezení pro jeho užití podle čl. 4 odst. 4 musí s každou vyrobenou konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem poskytnout podrobné informace o těchto omezeních a uvede případné podmínky pro jejich montáž.Článek 7Registrace a uvádění do provozu1. Každý členský stát registruje nová vozidla nebo povolí jejich prodej nebo uvádění do provozu z hlediska jejich konstrukce a funkce, pouze pokud jsou vybavena platným prohlášením o shodě. V případě nedokončených vozidel musí každý členský stát povolit prodej takových vozidel, může však do doby jejich dokončení odmítnout jejich definitivní registraci nebo uvedení do provozu.2. Každý členský stát povolí prodej nebo uvádění do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, pouze pokud splňují požadavky odpovídajících zvláštních směrnic a požadavky uvedené v čl. 6 odst. 3 za předpokladu, že se to nevztahuje na konstrukční části a samostatné technické celky určené k užití na vozidlech zcela nebo částečně vyjmutých z oblasti působnosti této směrnice.3. Pokud členský stát zjistí, že vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky určitého typu představují vážné ohrožení bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích, třebaže jsou vybaveny platným prohlášením o shodě nebo jsou řádně označeny, může na dobu nejvýše šesti měsíců odmítnout registrovat taková vozidla nebo zakázat prodej nebo uvedení do provozu takových vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků na svém území. O tomto rozhodnutí neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede jeho důvody. Pokud členský stát, který udělil schválení typu, popírá jemu oznámené ohrožení bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uskuteční vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.Článek 8Výjimky a alternativní postupy1. Požadavky čl. 7 odst. 1 se nevztahují na- vozidla určená k užití v ozbrojených složkách, civilní ochraně, požární službě a ve službách odpovídajících za udržování veřejného pořádku,- vozidla schválená jako typ podle odstavce 2.2. Na žádost výrobce může každý členský stát osvobodit od uplatňování jednoho nebo více ustanovení jedné nebo více zvláštních směrnic:a) Vozidla vyráběná v malých sériíchV tomto případě musí být počet vozidel určité rodiny typů, které jsou v daném členském státě každoročně registrovány, prodávány nebo nově uváděny do provozu, omezen nejvýše na počet jednotek uvedený v příloze XII. Členské státy zašlou každý rok Komisi seznam takových schválení typu. Členský stát, který udělí takové schválení typu, zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států označeným výrobcem kopii certifikátu schválení typu a jeho příloh s uvedením povahy výjimek, které byly uděleny. Tyto státy musí do tří měsíců rozhodnout, zda a pro kolik jednotek přijmou schválení typu pro registraci vozidel na svém území. Pro schválení typu udělená podle tohoto písmene se požadavky článků 3, 4, 5, 6, 10 a 11 použijí, pouze pokud to schvalovací orgán považuje za odpovídající. Kdykoli jsou uděleny výjimky podle tohoto písmene, může členský stát požadovat splnění jiných odpovídajících předpisů;b) Vozidla z výběhu série1. V početních mezích podle přílohy XII části B a po omezenou dobu mohou členské státy registrovat nebo povolit uvedení do provozu nových vozidel shodných s typem vozidla, jehož schválení typu již pozbylo platnosti podle čl. 5 odst. 5.Toto ustanovení se vztahuje pouze na vozidla, která- se nacházela na území Evropského společenství a- byla doprovázena platným prohlášením o shodě vystaveným v době,kdy bylo schválení typu dotyčného vozidla ještě platné, ale vozidlo bylo registrováno nebo uvedeno do provozu až poté, co toto schválení typu pozbylo platnosti.Tato možnost se omezuje na dobu 12 měsíců pro úplná vozidla a na dobu 18 měsíců pro vozidla dokončená ode dne, ke kterému schválení typu pozbylo platnosti.2. Aby mohl být bod 1 použit na jeden nebo více typů dané kategorie, musí výrobce podat žádost příslušnému orgánu členského státu, který schválil odpovídající typ nebo typy vozidla předtím, než zvláštní směrnice nebo jejich změny vstoupí v platnost.Žádost musí uvádět technické nebo ekonomické důvody, na kterých je založena.Jestliže členský stát žádost přijme, musí do jednoho měsíce zaslat příslušným orgánům ostatních členských států obsah a důvody výjimek udělených výrobci spolu s informacemi podle čl. 5 odst. 5.Každý členský stát, kterého se týká uvádění do provozu takového typu, odpovídá za zajištění toho, že výrobce splňuje požadavky přílohy XII B.Členské státy sdělí každý rok Komisi seznam udělených výjimek a jejich odůvodnění.c) Vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které vzhledem ke zvláštním použitým technickým řešením nebo koncepcím nemohou plnit jeden nebo více požadavků jedné nebo více zvláštních směrnicV tomto případě zašle členský stát, který takové schválení typu uděluje, do jednoho měsíce kopii certifikátu schválení typu a jeho příloh schvalovacím orgánům ostatních členských států a ihned zašle Komisi zprávu, která obsahuje- důvody, proč dotyčná technická řešení nebo koncepce brání vozidlu, konstrukční části nebo samostatnému technickému celku ve splnění požadavků jedné nebo více odpovídajících zvláštních směrnic,- popis oblastí ochrany bezpečnosti a životního prostředí, kterých se neplnění požadavků týká, a přijatých opatření,- popis zkoušek a jejich výsledků, které dokládají, že je zajištěna alespoň minimální úroveň ochrany bezpečnosti a životního prostředí, která je dána požadavky jedné nebo více odpovídajících zvláštních směrnic,- návrhy změn odpovídajících zvláštních směrnic nebo popřípadě návrhy nových zvláštních směrnic.Komise do tří měsíců postupem podle článku 13 rozhodne, zda zprávu schválí nebo zamítne.Pokud Komise zprávu schválí, může členský stát vydat schválení typu podle této směrnice a Komise přijme nezbytná opatření, aby byly upraveny zvláštní směrnice, ze kterých byly učiněny výjimky. Platnost takového schválení typu je omezena na 24 měsíců, avšak Komise ji může prodloužit na žádost členského státu, který schválení typu udělil.3. Certifikáty schválení typu vydané podle odstavce 2, jejichž vzory jsou uvedeny v příloze VI, nesmějí být opatřeny záhlavím "Certifikát EHS schválení typu vozidla", s výjimkou případu uvedeného v odstavci 2 písmenu c), pokud Komise schválila zprávu.Článek 9Přijímání rovnocenných schválení typu1. Na návrh Komise může Rada kvalifikovanou většinou uznat v rámci mnohostranných nebo dvoustranných dohod Společenství se třetími zeměmi rovnocennost podmínek nebo předpisů pro schvalování typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků stanovených podle této směrnice s postupy stanovenými mezinárodními předpisy nebo předpisy třetích zemí.2. Uznává se rovnocennost mezinárodních předpisů uvedených v části II přílohy IV s odpovídajícími zvláštními směrnicemi. Schvalovací orgány členských států přijímají schválení typu podle těchto předpisů a případně i odpovídající značky schválení typu místo odpovídajících schválení typu nebo značek schválení typu podle rovnocenných zvláštních směrnic. Uvedené mezinárodní předpisy jsou zveřejňovány v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 10Opatření pro shodnost výroby1. Členský stát, který udělí schválení typu, přijme pro takové schválení typu opatření stanovená v příloze X, aby ověřil, popřípadě ve spolupráci se schvalovacími orgány jiných členských států, že byla přijata nezbytná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.2. Členský stát, který udělil schválení typu, přijme pro takové schválení typu opatření stanovená v příloze X, aby ověřil, zda jsou opatření uvedená v odstavci 1 nadále odpovídající a zda se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodují se schváleným typem. Ověřování, že se výrobky shodují se schváleným typem, se omezuje na postupy stanovené v bodě 2 přílohy X a ve zvláštních směrnicích, které takové zvláštní požadavky obsahují.Článek 11Neshodnost se schváleným typem1. Neshodnost se schváleným typem nastane, jestliže jsou shledány odchylky od údajů uvedených v certifikátu schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci, jež nebyly členským státem, který schválení typu udělil, povoleny podle čl. 5 odst. 3 nebo 4. Vozidlo se nepovažuje za odlišné od schváleného typu, pokud jsou v zvláštních směrnicích připuštěny tolerance a vozidlo tyto tolerance dodržuje.2. Pokud členský stát, který udělil schválení typu, zjistí, že se vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu neshodují s typem, který dotyčný členský stát schválil, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost vyráběných vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem. O přijatých opatřeních, která mohou vést až k odejmutí schválení typu, uvědomí schvalovací orgán takového členského státu schvalovací orgány ostatních členských států.3. Pokud některý členský stát prokáže, že se vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu neshodují s typem, který byl schválen, může požádat členský stát, který schválení typu udělil, aby ověřil, zda se jednotlivá vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky ve výrobě shodují se schváleným typem. Toto ověření proběhne do šesti měsíců ode dne podání žádosti.4. V případě- schválení typu vozidla, kdy neshodnost vozidla vznikla výlučně neshodností systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, nebo- vícestupňového schválení typu, kdy neshodnost dokončeného vozidla vznikla výlučně neshodností systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tvořících část nedokončeného vozidla nebo neshodností samotného nedokončeného vozidla,požádá schvalovací orgán členské státy, které udělily schválení typu pro dotyčné systémy, konstrukční části, samostatné technické celky nebo nedokončená vozidla, aby přijaly nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shoda vyráběných vozidel se schváleným typem. Tato opatření musí být přijata co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne podání žádosti, v případě potřeby ve spolupráci se žádajícím členským státem. Je-li zjištěna neshodnost, přijmou schvalovací orgány členského státu, který udělil schválení typu pro systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo nedokončené vozidlo, opatření uvedená v odstavci 2.5. Schvalovací orgány členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí schválení typu s uvedením důvodů.6. Pokud členský stát, který udělil schválení typu, popírá závadu ve shodnosti, o které byl uvědoměn, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Průběžně o tom informují Komisi. V případě potřeby uskuteční Komise vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.Článek 12Oznámení rozhodnutí a opravných prostředkůVeškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí schválení typu, odmítnutí registrace nebo zákazu prodeje, učiněná na základě přepisů přijatých k provedení této směrnice, musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, které jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.Článek 13Přizpůsobování příloh1. Zřizuje se Výbor pro přizpůsobování technickému pokroku (dále jen "výbor") složený se ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Veškeré změny potřebné k přizpůsobení- příloh této směrnice nebo- ustanovení zvláštních směrnic, pokud v nich není stanoveno jinak,se přijímají postupem podle odstavce 3. Tento postup se použije i při zavádění ustanovení týkajících se schvalování typu samostatných technických celků do zvláštních směrnic.3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.4. Pokud Rada na návrh Komise přijme novou zvláštní směrnici, přijme na základě téhož návrhu i odpovídající změny dotčených příloh této směrnice.Článek 14Oznamování schvalovacích orgánů a technických zkušeben1. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům názvy a adresy- schvalovacích orgánů a popřípadě oblastí jejich působnosti a- jimi schválených technických zkušeben s uvedením, pro které zkušební postupy tyto zkušebny schválily. Oznámené technické zkušebny musí splňovat harmonizované normy pro práci zkušebních laboratoří (EN 45001) s následujícími podmínkami:i) výrobce nesmí být schválen jako technická zkušebna, pokud to zvláštní směrnice výslovně nepřipouští,ii) pro účely této směrnice se nepovažuje za výjimku, pokud technická zkušebna užívá se souhlasem schvalovacího orgánu vybavení z vnějšího zdroje.2. U oznámené zkušebny se předpokládá, že splňuje harmonizovanou normu, avšak Komise může požádat členský stát, aby to prokázal.Zkušebny třetí země mohou být oznámeny jako určené technické zkušebny pouze v rámci dvoustranné nebo mnohostranné dohody mezi Společenstvím a danou třetí zemí."2. Přílohy I, II a III se nahrazují přílohami této směrnice.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 1993.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Pro schvalování typu vozidel uplatňují členské státy tuto směrnici pouze na vozidla kategorie M1 se spalovacím motorem, dokud nebudou přijaty změny příloh podle článku 13 směrnice 70/156/EHS ve znění této směrnice, které jsou určeny pro začlenění vozidel kategorie M1 poháněných jinými než spalovacími motory a jiných kategorií vozidel. Mezitím se na schvalování typu ostatních kategorií vozidel vztahuje článek 10 směrnice 70/156/EHS ve znění směrnice 87/403/EHS.3. Do 31. prosince 1995 pro úplná vozidla a do 31. prosince 1997 pro vozidla dokončená podle postupu vícestupňového schvalování typu použijí členské státy čl. 4 odst. 1 směrnice 70/156/EHS ve znění této směrnice pouze na žádost výrobce. Mezitím členské státy udělují vnitrostátní schválení typu a povolují registraci, prodej a uvádění do provozu vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků podle článku 10 směrnice 70/156/EHS ve znění směrnice 87/403/EHS.4. Do 31. prosince 1997 pro úplná vozidla a do 31. prosince 1999 pro vozidla dokončená podle postupu vícestupňového schvalování typu se čl. 7 odst. 1 a 2 směrnice 70/156/EHS ve znění této směrnice nevztahují na vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky typu, kterému bylo uděleno vnitrostátní schválení typu před 1. lednem 1996 nebo 1. lednem 1998, ani na typ, který členský stát registroval, povolil jeho prodej nebo uvedení do provozu před 1. lednem 1996 nebo 1. lednem 1998.Uvedená schválení typu, která tvoří část postupu vnitrostátního schvalování typu a která byla udělena podle zvláštních směrnic, musí zůstat v platnosti po 31. prosinci 1997 pro úplná vozidla a po 31. prosince 1999 pro vozidla dokončená podle postupu vícestupňového schvalování typu, pokud se nepoužije některá z podmínek stanovených v čl. 5 odst. 3 druhém pododstavci směrnice 70/156/EHS ve znění této směrnice.5. S výhradou čl. 8 odst. 2 písm. a) a b) směrnice 70/156/EHS ve znění této směrnice nepovolují odstavce 3 a 4 členským státům odchýlit se od kteréhokoli ustanovení zvláštní směrnice, která klade požadavky založené na celkové harmonizaci z hlediska schvalování typu nebo prvního uvedení do provozu vozidla, konstrukční části a samostatného technického celku.Článek 3Na základě užitečných informací od příslušných orgánů vyhotoví Komise nejpozději do 31. prosince 1994 zprávu o uplatňování postupů evropského schvalování typu se zvláštním zřetelem na odchylky podle článku 8 směrnice 70/156/EHS ve znění této směrnice a o dopadu nové zásady harmonizace v různých členských státech a popřípadě navrhne změny potřebné pro zdokonalení postupu schvalování typu, včetně přizpůsobení zvláštních směrnic nové zásadě harmonizace a pro usnadnění uvádění vozidel do provozu v členských státech. Tyto změny budou přijaty postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS ve znění této směrnice.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 18. června 1992.Za RadupředsedaVitor MARTINS[1] Úř. věst. C 301, 21.11.1991, s. 1.[2] Úř. věst. C 67, 16.3.1992, s. 44 a Úř. věst. C 176, 13.7.1992.[3] Úř. věst. C 79, 30.3.1992, s. 4.[4] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 87/403/EHS (Úř. věst. L 220, 8.8.1987, s. 44).[5] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 72.--------------------------------------------------PŘÍLOHAViz směrnice Komise 2001/116/EHS, Úř. věst. L 018, 21.01.2002, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2006/91/ES ze dne 7. listopadu 2006 o ochraně proti štítence zhoubné (kodifikované znění)

text:
               11.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 312/42

         SMĚRNICE RADY 2006/91/ES
   ze dne 7. listopadu 2006
   o ochraně proti štítence zhoubné
   (kodifikované znění)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 37 a 94 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 69/466/EHS ze dne 8. prosince 1969 o ochraně proti štítence zhoubné (3) byla podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Produkce dvouděložných dřevin a jejich plodů zaujímá významné místo v zemědělství Společenství.

               (3)

               Výnos z této produkce je soustavně ohrožován škodlivými organismy.

               (4)

               Ochranou těchto rostlin proti těmto škodlivým organismům by měla nejen být zachována jejich produkční kapacita, ale také zvýšena zemědělská produktivita.

               (5)

               Ochranná opatření proti zavlékání škodlivých organismů do jednotlivých členských států by měla pouze omezený účinek, pokud by proti těmto organismům neexistovala souběžná a metodicky řízená ochrana v celém Společenství a nezamezovalo se jejich rozšiřování.

               (6)

               Jedním z nejnebezpečnějších škodlivých organismů pro dvouděložné dřeviny je štítenka zhoubná (Quadraspidiotus perniciosus Comst.).

               (7)

               Tento škodlivý organismus se doposud vyskytuje v několika členských státech a ve Společenství existují zamořené oblasti.

               (8)

               Dokud nebudou přijata účinná opatření k ochraně proti tomuto škodlivému organismu a k zamezení jeho šíření, je pěstování dvouděložných dřevin v celém Společenství trvale ohroženo.

               (9)

               K vyhubení tohoto škůdce by bylo vhodné, aby Společenství přijalo minimální opatření. Členské státy by měly mít možnost přijmout doplňkové nebo přísnější předpisy, je-li to nezbytné.

               (10)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v příloze I části B,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Tato směrnice obsahuje minimální opatření, která mají být učiněna v členských státech na ochranu proti štítence zhoubné (Quadraspidiotus perniciosus Comst.) a k zamezení jejího šíření.
   Článek 2
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „rostlinami“ živé rostliny a živé části rostlin s výjimkou plodů a semen;

               b)

               „napadenými rostlinami nebo plody“ rostliny nebo plody, na kterých se nachází jedna nebo více štítenek zhoubných, pokud se neprokáže, že jsou mrtvé;

               c)

               „hostitelskými rostlinami štítenky zhoubné“ rostliny rodů Acer L., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Euonymus L., Fagus L., Juglans L., Ligustrum L., Malus Mill., Populus L., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rosa L., Salix L., Sorbus L., Syringa L., Tilia L., Ulmus L., Vitis L.;

               d)

               „školkami“ výsadby, ve kterých jsou pěstovány rostliny určené k přesazení, k rozmnožování nebo k distribuci jako jednotlivě zakořeněné rostliny.

         Článek 3
   Je-li zjištěn výskyt štítenky zhoubné, vymezí členské státy zamořenou oblast a dostatečně velkou bezpečnostní zónu k zabezpečení ochrany okolních oblastí.
   Článek 4
   Členské státy stanoví, že v zamořených oblastech a bezpečnostních zónách musí být hostitelské rostliny štítenky zhoubné vhodným způsobem ošetřeny proti tomuto škůdci a proti jeho šíření.
   Článek 5
   Členské státy stanoví, že

               a)

               všechny napadené rostliny ve školkách musí být zničeny;

               b)

               všechny další napadené rostliny nebo rostliny, u nichž je podezření na napadení, které jsou pěstovány v zamořených oblastech, musí být před uvedením do oběhu ošetřeny takovým způsobem, aby již nedošlo k jejich napadení ani k napadení čerstvých plodů těchto rostlin;

               c)

               všechny zakořeněné hostitelské rostliny štítenky zhoubné pěstované v zamořené oblasti a části těchto rostlin určené k rozmnožování a vypěstované v této oblasti smějí být přesazeny v rámci zamořené oblasti nebo přepraveny mimo ni pouze tehdy, jestliže u nich nebylo shledáno napadení a byly ošetřeny takovým způsobem, že všichni případní jedinci štítenky zhoubné byli zničeni.

         Článek 6
   Členské státy zajistí, aby hostitelské rostliny štítenky zhoubné v bezpečnostních zónách byly podrobeny úřednímu dohledu a byly kontrolovány nejméně jednou ročně, aby se odhalil jakýkoli výskyt štítenky zhoubné.
   Článek 7
   1.   Členské státy stanoví, že v každé partii rostlin (jiných než zakořeněných v půdě) a čerstvých plodů, u které bylo zjištěno napadení, musí být napadené rostliny a plody zničeny a ostatní rostliny a plody této partie ošetřeny nebo zpracovány tak, aby případní živí jedinci štítenky zhoubné byli zničeni.
   2.   Odstavec 1 se nevztahuje na lehce napadené partie čerstvého ovoce.
   Článek 8
   Členské státy mohou zrušit opatření přijatá na ochranu proti štítence zhoubné a k zamezení jejího rozšíření pouze v případě, není-li dále zjištěn její výskyt.
   Článek 9
   Členské státy zakáží držení štítenky zhoubné.
   Článek 10
   1.   Členské státy mohou povolit

               a)

               výjimky z opatření uvedených v článcích 4 a 5, čl. 7 odst. 1 a článku 9 k vědeckým a rostlinolékařským účelům, k testování a šlechtitelské práci;

               b)

               odchylně od čl. 5 písm. b a čl. 7 odst. 1 okamžité zpracování napadených čerstvých plodů;

               c)

               odchylně od čl. 5 písm. b a čl. 7 odst. 1 uvedení napadených čerstvých plodů do oběhu v zamořené oblasti.

         2.   Členské státy zajistí, aby povolení podle odstavce 1 mohla být udělena pouze tehdy, je-li kontrolami dostatečně zajištěno, že tato povolení nejsou na újmu ochrany proti štítence zhoubné a nevyvolávají nebezpečí jejího rozšíření.
   Článek 11
   Členské státy mohou přijmout dodatečná nebo přísnější pravidla k ochraně proti štítence zhoubné nebo k zamezení jejího rozšíření, je-li to nezbytné.
   Článek 12
   Zrušuje se směrnice 69/466/EHS, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze I části B.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 13
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 14
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 7. listopadu 2006.

            Za Radu

            předseda

         E. HEINÄLUOMA

      (1)  Stanovisko ze dne 12. října 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko ze dne 5. července 2006 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (3)  Úř. věst. L 323, 24.12.1969, s. 5. Směrnice ve znění směrnice 77/93/EHS (Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 20).

      (4)  Viz příloha I část A v tomto čísle Úředního věstníku.

      PŘÍLOHA I
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a její následná změna

                  Směrnice Rady 69/466/EHS
                  (Úř. věst L 323, 24.12.1969, s. 5)

                  Směrnice Rady 77/93/EHS
                  (Úř. věst L 26, 31.1.1977, s. 20)

                  Pouze článek 19

      ČÁST B
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu
      (uvedené v článku 12)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  69/466/EHS (1)

                  9. prosince 1971

                  77/93/EHS (2)
                      (3)
                      (4)

                  1. května 1980

         (1)  Irsko a Spojené království: 1. července 1973.

         (2)  V souladu s postupem uvedeným v článku 16 směrnice 77/93/EHS může být členským státům na žádost umožněno, aby dosáhly souladu s některými ustanoveními uvedené směrnice později než k 1. květnu 1980, nejpozději však k 1. lednu 1981.

         (3)  Řecko: 1. ledna 1983.

         (4)  Španělsko a Portugalsko: 1. března 1987.

      PŘÍLOHA II
      Srovnávací tabulka

                  Směrnice 69/466/EHS

                  Tato směrnice

                  Články 1–11

                  Články 1–11

                  Článek 12

                  —

                  —

                  Článek 12

                  —

                  Článek 13

                  Článek 13

                  Článek 14

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice Komise 2009/163/EU ze dne 22. prosince 2009 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES o náhradních sladidlech pro použití v potravinách, pokud jde o neotam (Text s významem pro EHP)

text:
               23.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 344/37

      SMĚRNICE KOMISE 2009/163/EU
   ze dne 22. prosince 2009,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES o náhradních sladidlech pro použití v potravinách, pokud jde o neotam
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na článek 31 uvedeného nařízení,
   po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES ze dne 30. června 1994 o náhradních sladidlech pro použití v potravinách (2) stanoví seznam náhradních sladidel, jež mohou být používána v Unii, a podmínky jejich použití.

               (2)

               Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) hodnotil bezpečnost neotamu jako sladidla a látky zvýrazňující chuť a vůni a vyjádřil své stanovisko dne 27. září 2007 (3). Po zohlednění všech údajů o stabilitě, rozkladných produktech a toxikologii dospěl EFSA k závěru, že neotam nepředstavuje bezpečnostní riziko, pokud jde o jeho navržené použití jakožto sladidla a látky zvýrazňují chuť a vůni, a stanovil přijatelnou denní dávku (ADI) 0–2 mg na kg tělesné hmotnosti na den. EFSA rovněž zaznamenal, že střízlivé odhady dietární expozice neotamu u dospělých i dětí ukazují, že je velmi nepravděpodobné, že by při navrhované úrovni použití mohla být překročena přijatelná denní dávka.

               (3)

               Neotam je velmi silné sladidlo s účinností slazení 7 000 krát až 13 000 krát větší než sacharóza. Lze jej používat jako náhradu sacharózy nebo jiných sladidel v širokém spektru výrobků. Neotam lze používat samostatně nebo s jinými sladidly. Neotam je navíc schopen měnit chuť jídel a nápojů.

               (4)

               Je nutné pozměnit přílohu směrnice 94/35/ES tak, aby povolovala použití neotamu ve stejných potravinářských využitích jako u ostatních v současné době povolených silných sladidel. Neotamu by mělo být přiděleno nové číslo E, konkrétně E 961. K usnadnění používání tohoto nového sladidla a jeho uvádění na trh se stanoví, že výrobky, které jsou v souladu s ustanoveními této směrnice, mohou být uváděny na trh od data jejího vstupu v platnost.

               (5)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (4) se členské státy vybízejí k tomu, aby ve vlastním zájmu i v zájmu Unie sestavily tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha směrnice 94/35/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12. října 2010. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   3.   Výrobky, které jsou v souladu s ustanoveními této směrnice, mohou být uváděny na trh od data vstupu této směrnice v platnost.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 22. prosince 2009.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 354, 31.12.2008, s. 16.

      (2)  Úř. věst. L 237, 10.9.1994, s. 3.

      (3)  Vědecké stanovisko Komise pro potravinářské přídatné látky, látky určené k aromatizaci, pomocné látky a materiály přicházející do styku s potravinami, pokud jde o neotam jakožto sladidlo a látku zvýrazňují chuť a vůni, vypracované na žádost Evropské komise. The EFSA Journal (2007) 581, 1–43.

      (4)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      PŘÍLOHA
      V příloze směrnice 94/35/ES se za položku E 959 doplňuje položka E 961:

                     E číslo

                     Název

                     Potraviny

                     Nejvyšší použitelné množství

                     „E 961

                     Neotam

                        Nealkoholické nápoje

                     Ochucené nápoje na bázi vody se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     20 mg/l

                     Nápoje na bázi mléka a mléčných přípravků nebo nápoje na bázi ovocné šťávy se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     20 mg/l

                        Dezerty a podobné výrobky

                     Ochucené dezerty na bázi vody se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Přípravky na bázi mléka a mléčných přípravků se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Dezerty na bázi ovoce a zeleniny se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Dezerty na bázi vajec se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Dezerty na bázi obilovin se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Dezerty na bázi tuku se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Snacky: ochucené balené suché výrobky na bázi škrobu a ořechů s polevou

                     18 mg/kg

                        Cukrovinky

                     Cukrovinky bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Cukrovinky na bázi kakaa nebo sušeného ovoce se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     65 mg/kg

                     Cukrovinky na bázi škrobu se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     65 mg/kg

                     Kornouty a oplatky ke zmrzlině, bez přidaného cukru

                     60 mg/kg

                        Essoblaten

                     60 mg/kg

                     Pomazánky na bázi kakaa, mléka, sušeného ovoce nebo tuku se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Obilné snídaně s obsahem vlákniny vyšším než 15 % a s obsahem otrub nejméně 20 %, se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Cukrovinky pro osvěžení dechu, bez přidaného cukru

                     200 mg/kg

                     Pastilky pro osvěžení dechu s výraznou příchutí, bez přidaného cukru

                     65 mg/kg

                     Žvýkačka bez přidaného cukru

                     250 mg/kg

                     Cukrovinky ve formě tablet se sníženým obsahem energie

                     15 mg/kg

                     Cidr a perry

                     20 mg/l

                     Nápoje sestávající ze směsi nealkoholického nápoje a piva, cidru, perry, lihoviny nebo vína

                     20 mg/l

                     Alkoholické nápoje obsahující méně než 15 % (obj.) alkoholu

                     20 mg/l

                     Nealkoholické pivo nebo pivo s obsahem alkoholu do 1,2 % (obj.)

                     20 mg/l

                     Pivo „Bière de table/Tafelbier/Table beer“ (obsah původní mladiny menší než 6 %) kromě piva „Obergäriges Einfachbier“

                     20 mg/l

                     Piva s titrační kyselostí nejméně 30 miliekvivalentů, počítáno jako NaOH

                     20 mg/l

                     Tmavá piva typu „oud bruin“

                     20 mg/l

                     Pivo se sníženým obsahem energie

                     1 mg/l

                     Zmrzliny se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     26 mg/kg

                     Ovocné kompoty se sníženým obsahem energie nebo bez přidaného cukru

                     32 mg/kg

                     Džemy, rosoly a marmelády se sníženým obsahem energie

                     32 mg/kg

                     Ovocné a zeleninové přípravky se sníženým obsahem energie

                     32 mg/kg

                     Ovoce a zelenina ve sladkokyselém nálevu

                     10 mg/kg

                        Feinkostsalat

                     12 mg/kg

                     Sladkokyselé konzervy nebo polokonzervy z ryb a marinády z ryb, korýšů a měkkýšů

                     10 mg/kg

                     Polévky se sníženým obsahem energie

                     5 mg/l

                     Omáčky

                     12 mg/kg

                     Hořčice

                     12 mg/kg

                     Jemné pečivo určené ke zvláštní výživě

                     55 mg/kg

                     Potraviny určené pro nízkoenergetickou výživu ke snižování hmotnosti podle směrnice 1996/8/ES

                     26 mg/kg

                     Dietní potraviny pro zvláštní léčebné účely, jak jsou definovány ve směrnici 1999/21/ES

                     32 mg/kg

                     Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, dodávané v tekuté formě

                     20 mg/kg

                     Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, dodávané v pevné formě

                     60 mg/kg

                     Doplňky stravy, jak jsou definovány ve směrnici 2002/46/ES, na bázi vitaminů a/nebo minerálních látek a dodávané ve formě sirupu nebo žvýkacích tablet

                     185 mg/kg

                     Stolní sladidla

                        quantum satis“