title: Směrnice Rady ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31976L0756

Úřední věstník L 262 , 27/09/1976 S. 0001 - 0031 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0030  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 3 S. 0229  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0030  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0040  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 5 S. 0040

		Směrnice Radyze dne 27. července 1976o sbližování právních předpisů členských států týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(76/756/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci;vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možno použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkající se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3];vzhledem k tomu, že společné předpisy pro konstrukci zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci budou předmětem dalších zvláštních směrnic;vzhledem k tomu, že sbližování vnitrostátních právních předpisů týkajících se motorových vozidel předpokládá, že členské státy budou vzájemně uznávat kontroly provedené kterýmkoli z nich podle společných požadavků; že tento systém, má-li řádně fungovat, musí být uplatňován všemi členskými státy od téhož dne,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských traktorů a strojů a strojů pro veřejné práce.Článek 2Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla z důvodů týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, ať povinných nebo nepovinných, uvedených v bodech 1.5.7 až 1.5.20 přílohy I, jestliže jsou tato zařízení namontována v souladu s požadavky stanovenými v příloze I.Článek 3Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání vozidla z důvodů týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, ať povinných nebo nepovinných, uvedených v bodech 1.5.7 až 1.5.20 přílohy I, jestliže jsou tato zařízení namontována v souladu s požadavky stanovenými v příloze I.Článek 4Členský stát, který udělí schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby byl informován o každé změně konstrukční části nebo vlastností uvedených v bodě 1.1 přílohy I. Příslušný orgán dotyčného státu posoudí, zda je nutné provést na změněném typu vozidla nové zkoušky a vystavit nový protokol. Změna se nepovolí, jestliže se při těchto zkouškách prokáže nesplnění požadavků této směrnice.Článek 5Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh I až IV technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS.Článek 61. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1977 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy nejpozději ode dne 1. července 1977. Do 1. října 1979 však členské státy nesmí odmítnout EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu z důvodů týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, nejsou-li splněny pouze požadavky bodu 4.2.6 přílohy I. Pokud jsou však zařízení uvedená v bodě 4.2.6 namontována, musí být ve shodě s požadavky uvedeného bodu.2. Po oznámení této směrnice uvědomí členské státy v dostatečném časovém předstihu Komisi také o všech návrzích právních a správních předpisů, které hodlají přijmout v oblasti působnosti této směrnice, a to tak, aby se k nim Komise mohla vyjádřit.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 27. července 1976.Za RadupředsedaM. Van der STOEL[1] Úř. věst. C 55, 13.5.1974, s. 14.[2] Úř. věst. C 109, 19.9.1974, s. 22.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMONTÁŽ ZAŘÍZENÍ PRO OSVĚTLENÍ A SVĚTELNOU SIGNALIZACI1. DEFINICEPro účely této směrnice:1.1 Typ vozidla z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci"Typem vozidla z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci" se rozumějí motorová vozidla, která se neliší v těchto zásadních hlediscích:1.1.1 rozměry a vnější tvar vozidla,1.1.2 počet a umístění zařízení;jako jiné typy vozidla se neposuzují vozidla, která vykazují odlišnosti podle bodů 1.1.1 a 1.1.2, nikoliv však změnu druhu, počtu, umístění a geometrické viditelnosti světlometů nebo svítilen předepsaných pro dané vozidlo a vozidla, na kterých jsou nebo nejsou nepovinné svítilny namontovány.1.2 Příčná rovina"Příčnou rovinou" se rozumí rovina kolmá k podélné střední rovině vozidla.1.3 Nenaložené vozidlo"Nenaloženým vozidlem" se rozumí vozidlo v provozním stavu podle definice v bodě 2.6 příloha I, vzor informačního dokumentu, směrnice 70/156/EHS, ale bez řidiče.1.4 Naložené vozidlo"Naloženým vozidlem" se rozumí vozidlo naložené až do maximální technicky přípustné hmotnosti podle výrobce, výrobce rovněž stanoví rozložení této hmotnosti na nápravy metodou popsanou v dodatku 1.1.5 Světlomet nebo svítilna"Světlometem nebo svítilnou" se rozumí zařízení, určené k osvětlení pozemní komunikace (světlomet) nebo k vyzařování světelného signálu (svítilna). Zařízení k osvětlení zadní registrační tabulky a odrazky se považují rovněž za svítilny.1.5.1 Rovnocenné světlomety nebo svítilny"Rovnocennými světlomety nebo svítilnami" se rozumějí světlomety nebo svítilny, které mají stejnou funkci a stejné schválení typu ve státu, ve kterém je vozidlo registrováno, takové světlomety nebo svítilny mohou mít odlišné vlastnosti od světlometů nebo svítilen montovaných na vozidle v době jeho schválení jako typ za podmínky, že splňují podmínky této přílohy.1.5.2 Samostatné světlomety nebo svítilny"Samostatnými světlomety nebo svítilnami" se rozumějí světlomety nebo svítilny, které mají samostatná rozptylová skla, samostatné zdroje světla a samostatná pouzdra světlometů nebo svítilen.1.5.3 Skupinové světlomety nebo svítilny"Skupinovými světlomety nebo svítilnami" se rozumějí světlomety nebo svítilny, které mají samostatná rozptylová skla a samostatné zdroje světla, avšak mají společné pouzdro světlometů nebo svítilen.1.5.4 Sdružené světlomety nebo svítilny"Sdruženými světlomety nebo svítilnami" se rozumějí světlomety nebo svítilny, které mají samostatné rozptylové sklo, avšak společný zdroj světla a společné pouzdro světlometů nebo svítilen.1.5.5 Sloučené světlomety nebo svítilny"Sloučenými světlomety nebo svítilnami" se rozumějí světlomety nebo svítilny, které mají samostatné zdroje světla (nebo jediný zdroj světla působící různými způsoby), zcela nebo zčásti společná rozptylová skla a společné pouzdro světlometů nebo svítilen.1.5.6 Zakrývatelný světlomet"Zakrývatelným světlometem" se rozumí světlomet, který se může zčásti nebo zcela skrýt, když není používán. Toho může být dosaženo buď pohyblivým krytem, přemístěním světlometu, nebo jakýmkoli jiným vhodným způsobem. Výrazu "zasouvatelný světlomet" se používá spíše k označení zakrývatelného světlometu, který se může přemístit zasunutím dovnitř karoserie.1.5.7 Dálkový světlomet"Dálkovým světlometem" se rozumí světlomet sloužící k osvětlení pozemní komunikace na velkou vzdálenost před vozidlem.1.5.8 Potkávací světlomet"Potkávacím světlometem" se rozumí světlomet sloužící k osvětlení pozemní komunikace před vozidlem, aniž by nepatřičně oslňoval nebo obtěžoval řidiče přijíždějící z opačné strany nebo jiné uživatele pozemní komunikace.1.5.9 Přední mlhový světlomet"Předním mlhovým světlometem" se rozumí světlomet sloužící ke zlepšení osvětlení pozemní komunikace v případě mlhy, sněžení, bouřky nebo v mračnech prachu.1.5.10 Zpětný světlomet"Zpětným světlometem" se rozumí světlomet sloužící k osvětlení pozemní komunikace za vozidlem a k upozornění jiných uživatelů pozemní komunikace, že vozidlo couvá nebo bude couvat.1.5.11 Směrová svítilna"Směrovou svítilnou" se rozumí svítilna sloužící k upozornění jiných uživatelů pozemní komunikace, že řidič zamýšlí změnit směr vpravo nebo vlevo.1.5.12 Výstražný signál nebezpečí"Výstražným signálem nebezpečí" se rozumí současná činnost všech směrových svítilen vozidla upozorňující na zvláštní nebezpečí, které momentálně představuje vozidlo pro ostatní uživatele pozemní komunikace.1.5.13 Brzdová svítilna"Brzdovou svítilnou" se rozumí svítilna sloužící k upozornění ostatních uživatelů pozemní komunikace nalézajících se za vozidlem, že jeho řidič působí na provozní brzdu.1.5.14 Zařízení k osvětlení zadní registrační tabulky"Zařízením k osvětlení zadní registrační tabulky" se rozumí zařízení, které zajišťuje osvětlení prostoru určeného pro zadní registrační tabulku, toto zařízení se může skládat z různých optických součástí.1.5.15 Přední obrysová svítilna"Přední obrysovou svítilnou" se rozumí svítilna, sloužící k označení přítomnosti vozidla a jeho šířky při pohledu zepředu.1.5.16 Zadní obrysová svítilna"Zadní obrysovou svítilnou" se rozumí svítilna sloužící k označení přítomnosti vozidla a jeho šířky při pohledu zezadu.1.5.17 Zadní mlhová svítilna"Zadní mlhovou svítilnou" se rozumí svítilna sloužící k tomu, aby v případě husté mlhy bylo vozidlo více zviditelněné při pohledu zezadu.1.5.18 Parkovací svítilna"Parkovací svítilnou" se rozumí svítilna sloužící k upozornění na přítomnost vozidla stojícího v zastavěné oblasti. V tomto případě nahrazuje přední a zadní obrysové svítilny.1.5.19 Doplňková obrysová svítilna"Doplňkovou obrysovou svítilnou" se rozumí svítilna namontovaná co nejblíže k nejvzdálenějším šířkovým obrysům vozidla co možná nejblíže k jeho hornímu okraji a určená naznačit zřetelně jeho šířku. Tato svítilna je určena k tomu, aby u určitých motorových a přípojných vozidel doplnila obrysové svítilny vozidla tím, že zvlášť upozorňuje na jeho rozměr.1.5.20 Odrazka"Odrazkou" se rozumí zařízení sloužící k označení přítomnosti vozidla odrazem světla vyzařovaného zdrojem světla nespojeným s tímto vozidlem, přičemž pozorovatel je v blízkosti tohoto světelného zdroje.Pro účely této směrnice se nepovažují za odrazky:- zpětně odrážející registrační tabulky,- zpětně odrážející označení uvedená v ADR (Evropská dohoda o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí).- jiné tabulky se zpětným odrazem a signály, které musí být použity ke splnění požadavků členského státu pro užívání určitých kategorií vozidel nebo pro určité způsoby provozu.1.6 Svítící plocha světlometu nebo svítilny1.6.1 Svítící plocha zařízení pro osvětlení "Svítící plochou zařízení pro osvětlení" (body 1.5.7 až 1.5.10) se rozumí kolmý průmět celého otvoru odrážeče na příčnou rovinu. Pokud zařízení pro osvětlení nemá odrážeč, užije se definice z bodu 1.6.2. Pokud rozptylové sklo (skla) zakrývá jen část celého otvoru odrážeče, posuzuje se jen průmět této části. U potkávacího světlometu je svítící plocha omezena stopou světelného rozhraní na krycím skle. Jsou-li odrážeč a rozptylové sklo vzájemně seřiditelné, použije se střední poloha seřízení.1.6.2 Svítící plocha zařízení pro světelnou signalizaci kromě odrazky"Svítící plochou zařízení pro světelnou signalizaci kromě odrazky" (body 1.5.11 až 1.5.19) se rozumí kolmý průmět svítilny na rovinu kolmou k její vztažné ose a dotýkající se vnějšku plochy výstupu světla, tento průmět je ohraničen okraji stínítek umístěných v této rovině, stínítka dovolují jednotlivě jen průchod 98 % celkové svítivosti ve směru vztažné osy. Po stanovení spodního, horního a bočních okrajů svítilny se uvažují jen stínítka s okrajem vodorovným nebo svislým.1.6.3 Činná plocha odrazky"Činnou plochou odrazky" (bod 1.5.20) se rozumí činná plocha odrazky v rovině kolmé k vztažné ose odrazky, ohraničená rovinami dotýkajících se vnějších okrajů plochy odrážející světlo odrazky a rovnoběžných s touto plochou. Pro stanovení spodního, horního a bočních okrajů činné plochy se uvažují jen vodorovné nebo svislé roviny.1.6.4 Přivrácená plocha"Přivrácenou plochou" v určitém směru pozorování se rozumí pravoúhlý průmět svítící plochy do roviny kolmé ke směru pozorování (viz schéma v dodatku 2).1.7 Vztažná osa"Vztažnou osou" se rozumí charakteristická osa světelného signálu, stanovená výrobcem jako vztažný směr (H = 0°, V = 0°) pro fotometrická měření a při montáži světlometu nebo svítilny na vozidlo.1.8 Vztažný střed"Vztažným středem" se rozumí průsečík vztažné osy s plochou výstupu světla stanovený výrobcem světlometu nebo svítilny.1.9 Úhly geometrické viditelnosti"Úhly geometrické viditelnosti" se rozumějí minimální úhly, které určují oblast prostorového úhlu, ve kterém musí být viditelná přivrácená plocha světlometu nebo svítilny. Tato oblast prostorových úhlů je vymezena úsečemi koule, jejíž střed se kryje se vztažným středem světlometu nebo svítilny a jejíž rovník je rovnoběžný s vozovkou. Úseče jsou určovány ve vztahu k vztažné ose. Vodorovné úhly β odpovídají délce, svislé úhly α šířce. Uvnitř úhlů geometrické viditelnosti nesmí být žádná překážka bránící při pohledu z nekonečna šíření světla z kterékoli části přivrácené plochy světlometu nebo svítilny. Nepřihlíží se k překážkám, existujícím v době schvalování typu světlometu nebo svítilny.1.10 Vnější obrys"Vnějším obrysem" po obou stranách vozidla se rozumí rovina rovnoběžná s podélnou střední rovinou vozidla a dotýkající se vnějšího bočního okraje vozidla, přičemž se nepřihlíží k výčnělkům:1.10.1 pneumatik v blízkosti jejich bodu styku se zemí a přípojek pro měření tlaku v pneumatikách;1.10.2 protismykových zařízení, která mohou být popřípadě namontována na kolech;1.10.3 zpětných zrcátek;1.10.4 bočních směrových svítilen, doplňkových obrysových svítilen, předních a zadních obrysových svítilen a parkovacích svítilen;1.10.5 centrálních pečetí umístěných na vozidlo a zařízení k zajištění a ochraně těchto pečetí.1.11 Celková šířka"Celkovou šířkou" se rozumí vzdálenost mezi oběma svislými rovinami definovanými v bodě 1.10.1.12 Jednotlivá svítilna"Jednotlivou svítilnou" se rozumí jakákoli kombinace dvou nebo více svítilen, shodných i neshodných, které však mají tutéž funkci a které vyzařují světlo téže barvy, kombinace je tvořena zařízeními, jejichž svítící plochy vytvářejí na téže příčné rovině celkový průmět zaujímající nejméně 60 % plochy nejmenšího obdélníku opsaného k průmětům zmíněných svítících ploch za předpokladu, že takováto kombinace je, pokud se schválení typu vyžaduje, schválena jako jednotlivá svítilna. Této možnosti kombinace nelze využít u dálkových světlometů, potkávacích světlometů a předních mlhových světlometů.1.13 Dvě svítilny nebo sudý počet svítilen"Dvěma svítilnami nebo sudým počtem svítilen" se rozumí jediná svítící plocha ve tvaru pásu, jestliže je tento pás symetricky umístěn k podélné střední rovině vozidla a sahá na obou stranách vozidla do vzdálenosti nejméně 400 mm od vnějšího obrysu vozidla a jeho délka je nejméně 800 mm. Osvětlení tohoto povrchu musí být zajištěno nejméně dvěma zdroji světla umístěnými co nejblíže k jeho okrajům. Svítící plocha může být tvořena souborem jednotek umístěných vedle sebe tak, aby průměty jednotlivých svítících ploch na tutéž příčnou rovinu zaujímaly nejméně 60 % plochy nejmenšího obdélníka opsaného k těmto jednotlivým průmětům.1.14 Vzdálenost mezi dvěma světlomety nebo svítilnami"Vzdáleností mezi dvěma světlomety nebo svítilnami" směřujícími týmž směrem se rozumí vzdálenost mezi kolmými průměty obrysů obou svítících ploch definovaných v bodu 1.6 na rovinu kolmou k vztažným osám.1.15 Nepovinná svítilna nebo světlomet"Nepovinnou svítilnou nebo světlometem" se rozumí svítilna nebo světlomet, jejichž přítomnost je ponechána na úvaze výrobce.1.16 Kontrolka činnosti"Kontrolkou činnosti" se rozumí světelné nebo zvukové zařízení indikující, zda zařízení uvedené v činnost funguje správně, či nikoli.1.17 Kontrolka zapojení obvodu"Kontrolkou zapojení obvodu" se rozumí světlo ukazující, že zařízení bylo zapojeno, avšak neudává, zda toto zařízení funguje správně, či nikoli.2. ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU2.1 Žádost o EHS schválení typu vozidla z hlediska montáže jeho zařízení pro osvětlení a pro světelnou signalizaci podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.2.2 K žádosti se připojují trojmo tyto dokumenty s následujícími údaji:2.2.1 popis typu vozidla v souladu s tím, co je uvedeno v bodě 1.1, spolu s omezeními týkajícími se hmotností nákladu, zejména nejvýše dovolené hmotnosti nákladu v zavazadlovém prostoru;2.2.2 seznam zařízení výrobcem předepsaných pro soupravu pro osvětlení a světelnou signalizaci. Seznam může zahrnovat více typů zařízení pro každou funkci. Každý typ musí být řádně identifikován (např. schvalovací značkou konstrukční části, názvem výrobce atd.). Seznam může též zahrnovat pro každou funkci tento dodatečný údaj: "…nebo rovnocenná zařízení";2.2.3 schéma celé výbavy pro osvětlení a světelnou signalizaci, ukazující polohu různých světlometů a svítilen na vozidle;2.2.4 schéma (schémata) každé jednotlivé svítilny nebo světlometu, ukazující svítící plochy podle definice v 1.6, vztažnou osu podle definice v 1.7 a vztažný střed podle definice v 1.8.2.3 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu musí být předloženo nenaložené vozidlo s namontovaným vybavením pro osvětlení a světelnou signalizaci podle 2.2.2 představující typ vozidla, který má být schválen.2.4 K certifikátu schválení typu se přiloží dokument podle přílohy II.3. OBECNÉ POŽADAVKY3.1 Zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci musí být namontována tak, aby si za normálních podmínek používání a vzdor otřesům, jímž mohou být vystavena, zachovala vlastnosti předepsané touto přílohou a aby umožnila vozidlu splnit požadavky této přílohy. Zvláště nesmí být možné neúmyslné porušení seřízení světlometů.3.2 Světlomety uvedené v bodech 1.5.7, 1.5.8 a 1.5.9 musí být namontovány tak, aby bylo možné snadno provést jejich přesné seřízení a orientaci.3.3 U všech zařízení pro světelnou signalizaci, včetně těch, jež jsou umístěna na bočních stěnách, musí být vztažná osa svítilny namontované na vozidle rovnoběžná s rovinou, na které vozidlo stojí na vozovce; nadto musí být tato osa kolmá k podélné střední rovině vozidla u bočních odrazek a rovnoběžná s touto rovinou u všech ostatních zařízení pro signalizaci. V každém směru je přípustná odchylka ± 3°. Kromě toho, stanoví-li výrobce pro montáž zvláštní pokyny, musí být tyto pokyny dodrženy.3.4 Pokud nebyly vydány zvláštní požadavky, ověřuje se výška a orientace světlometů nebo svítilen s nenaloženým vozidlem stojícím na rovné, vodorovné ploše.3.5 Pokud nebyly stanoveny zvláštní požadavky, musí světlomety nebo svítilny tvořící dvojici:3.5.1 být na vozidle namontovány souměrně vzhledem k podélné střední rovině;3.5.2 být vzájemně souměrné vzhledem k podélné střední rovině;3.5.3 splňovat tytéž kolorimetrické požadavky;3.5.4 mít v podstatě shodné fotometrické vlastnosti.3.6 U vozidel, jejichž vnější tvar je nesouměrný, musí být výše uvedené požadavky splněny, nakolik je možné.3.7 Světlomety nebo svítilny mající různé funkce mohou být samostatné nebo skupinové, sdružené nebo sloučené do jednoho zařízení za předpokladu, že každý z těchto světlometů nebo svítilen vyhovuje požadavkům, které se na ně vztahují.3.8 Maximální výška nad zemí se měří od nejvyššího bodu a minimální výška od nejnižšího bodu svítící plochy.3.9 Pokud nebyly vydány zvláštní předpisy, nesmí mít žádný světlomet nebo svítilna, s výjimkou směrových svítilen a výstražného signálu v nebezpečí, přerušované světlo.3.10 Žádné červené světlo svítilny podle definice v 1.5 nesmí být viditelné zepředu a žádné bílé světlo světlometu nebo svítilny podle definice v 1.5, s výjimkou zpětného světlometu, nesmí být viditelné zezadu.Splnění této podmínky se ověřuje takto:3.10.1 pro viditelnost červeného světla zepředu: červené světlo nesmí být přímo viditelné oku pozorovatele nalézajícího se v pásmu 1 příčné roviny ležící ve vzdálenosti 25 m před vozidlem (viz schéma v dodatku 3, obr. 1);3.10.2 pro viditelnost bílého světla zezadu: bílé světlo nesmí být přímo viditelné oku pozorovatele nalézajícího se v pásmu 2 příčné roviny ležící ve vzdálenosti 25 m za vozidlem (viz schéma v dodatku 3, obr. 2);3.10.3 pásma 1 a 2 zkoumaná okem pozorovatele jsou ve svých rovinách ohraničena:3.10.3.1 na výšku dvěma vodorovnými rovinami ve vzdálenosti 1 a 2,2 m nad zemí;3.10.3.2 na šířku dvěma svislými rovinami svírajícími dopředu i dozadu úhel 15° na vnější stranu vzhledem k podélné střední rovině vozidla a procházejícími bodem nebo body styku svislých rovin rovnoběžných s podélnou střední rovinou vozidla a vymezujících celkovou šířku vozidla.Je-li více bodů styku, nejpřednější z nich odpovídá přední rovině, nejzadnější zadní rovině.3.11 Elektrická zapojení musí být taková, aby přední obrysové svítilny, zadní obrysové svítilny, popřípadě montované doplňkové obrysové svítilny a zařízení k osvětlení zadní registrační tabulky nemohly být zapínány a vypínány jinak než současně.3.12 Elektrická zapojení musí být taková, aby dálkové světlomety, přední mlhové světlomety a zadní mlhová svítilna nemohly být zapnuty, nejsou-li rovněž zapnuty svítilny uvedené v bodě 3.11. Splnění této podmínky se však nevyžaduje u dálkových světlometů nebo potkávacích světlometů, jestliže jejich světelná výstraha spočívá v přerušovaném rozsvěcování potkávacích světlometů s krátkými intervaly nebo v přerušovaném rozsvěcování dálkových světlometů nebo ve střídavém rozsvěcování potkávacích a dálkových světlometů v krátkých intervalech.3.13 Barvy světla vyzařovaného světlomety nebo svítilnami nebo odrážeči jsou:—dálkový světlomet: | bílá nebo selektivní žlutá |—potkávací světlomet: | bílá nebo selektivní žlutá |—přední mlhový světlomet: | bílá nebo žlutá |—zpětný světlomet: | bílá |—směrová svítilna: | oranžová |—výstražný signál v nebezpečí: | oranžová |—brzdová svítilna: | červená |—zařízení k osvětlení zadní registrační tabulky: | bílá |—přední obrysová svítilna: | bílá, žlutá selektivní je přípustná, je-li tato svítilna včleněna do světlometu žluté selektivní barvy |—zadní obrysová svítilna: | červená |—zadní mlhová svítilna: | červená |—parkovací svítilna: | bílá vpředu, červená vzadu, oranžová, je-li sloučena s bočními směrovými svítilnami |—doplňková obrysová svítilna: | bílá vpředu, červená vzadu |—zadní odrazka netrojúhelníková: | červená |—zadní odrazka trojúhelníková: | červená |—přední odrazka netrojúhelníková: | shodná s barvou dopadajícího světla |—boční odrazka netrojúhelníková: | Oranžová |A: | dvě přední směrové svítilny (kategorie 1) |dvě zadní směrové svítilny (kategorie 2) |dvě doplňkové boční směrové svítilny (kategorie 5) |B: | dvě zadní směrové svítilny (kategorie 2) |4.5.4 Umístění4.5.4.1 Na šířku:Vzdálenost mezi nejvzdálenějším vnějším okrajem vozidla a vnějším okrajem svítící plochy nesmí být větší než 400 mm.Vzdálenost mezi vnitřními okraji obou svítících ploch nesmí být menší než 600 mm.Jestliže svislá vzdálenost mezi zadní směrovou svítilnou a odpovídající zadní obrysovou svítilnou není větší než 300 mm, vzdálenost mezi nejvzdálenějším vnějším okrajem vozidla a vnějším okrajem svítící plochy zadní směrové svítilny nesmí být o více než 50 mm větší než vzdálenost mezi nejvzdálenějším vnějším okrajem vozidla a vnějším okrajem svítící plochy odpovídající zadní obrysové svítilny.U předních směrových svítilen nesmí být svítící plocha vzdálena méně než 40 mm od svítící plochy potkávacího světlometu nebo popřípadě předního mlhového světlometu. Menší vzdálenost se však připouští, je-li svítivost ve vztažné ose směrové svítilny přinejmenším rovna 400 cd.4.5.4.2 Na výšku:nad zemí: | nejméně 500 mm u směrových svítilen kategorie 5, nejméně 350 mm u směrových svítilen kategorií 1 a 2, nejvýše 1500 mm u všech kategorií Jestliže nosná konstrukce vozidla neumožňuje dodržet tuto maximální hranici, smí nejvyšší bod svítící plochy u směrových svítilen kategorie 5 být ve výšce 2300 mm a u směrových svítilen kategorií 1 a 2 ve výšce 2100 mm. |4.5.4.3 Na délku:Vzdálenost mezi vztažným středem svítící plochy boční směrové svítilny (uspořádání ′A′) a příčnou rovinou vozidla vymezující vpředu celkovou délku vozidla nesmí být větší než 1800 mm. Jestliže nosná struktura vozidla neumožňuje dodržet nejmenší úhly viditelnosti, může se tato vzdálenost zvětšit až na 2500 mm, je-li vozidlo vybaveno podle uspořádání ‘A‘.4.5.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhly: | viz dodatek 4. |Vertikální úhly: | 15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálou se může zmenšit na 5° u bočních směrových svítilen uspořádání ′A′, je-li jejich výška nad zemí menší než 750 mm. |4.5.6 OrientaceJsou-li výrobcem vydány individuální pokyny pro montáž, musí být tyto respektovány.4.5.7 Může být ′skupinová′s jednou nebo více svítilnami, světlometem.4.5.8 Nesmí být sdruženás žádnou jinou svítilnou.4.5.9 Nesmí být ′sloučená′jinak než s parkovací svítilnou.4.5.10 Elektrické zapojeníZapínání směrových svítilen je nezávislé na zapínání ostatních svítilen a světlometů. Všechny směrové svítilny na téže straně vozidla se musí zapínat a vypínat týmž ovládacím zařízením a musí svítit přerušovaně synchronním způsobem.4.5.11 SdělovačKontrolka činnosti povinná pro všechny směrové svítilny, které řidič přímo nevidí. Může být optický nebo akustický nebo obojího druhu.Je-li optický, může svítit přerušované světlo, které v případě vadné činnosti kterékoli směrové svítilny, s výjimkou bočních směrových svítilen, zhasne, zůstane rozsvíceno bez přerušování nebo výrazně změní frekvenci přerušování. Je-li výlučně akustický, musí být dobře slyšitelný a za týchž podmínek jako u optického sdělovače se musí u něho projevit výrazná změna frekvence.Je-li motorové vozidlo vybaveno k tažení přípojného vozidla, musí být vybaveno zvláštním optickým sdělovačem pro směrové svítilny přípojného vozidla, ledaže sdělovač tažného vozidla dovoluje objevit poruchu kterékoli směrové svítilny takto tvořené jízdní soupravy.4.5.12 Jiné požadavky:Frekvence přerušování světla musí být 90 ± 30 period za minutu. Po uvedení spínače světelného signálu v činnost musí nejdéle do jedné sekundy následovat rozsvícení světla a nejdéle do jedné a půl sekundy první zhasnutí světla.Je-li motorové vozidlo vybaveno k tažení přípojného vozidla, musí ovládání směrových svítilen rovněž uvádět do provozu směrové svítilny přípojného vozidla.V případě selhání některé ze směrových svítilen, s výjimkou zkratu, musí ostatní směrové svítilny dále vyzařovat přerušované světlo, přičemž frekvence přerušování může být za těchto podmínek odlišná od předepsané frekvence.4.6 Výstražný signál nebezpečí4.6.1 | Přítomnost Povinná. | |4.6.2 | Počet | podle odpovídajících ustanovení bodu 4.5 |4.6.3 | Uspořádání |4.6.4 | Umístění |4.6.4.1 | Na šířku: |4.6.4.2 | Na výšku: |4.6.4.3 | Na délku: |4.6.5 | Geometrická viditelnost |4.6.6 | Orientace |4.6.7 | Může být skupinová |4.6.8 | Nesmí být sdružená |4.6.9 | Nesmí být sloučená |4.6.10 | Elektrické zapojení Uvedení signálu v činnost musí být realizováno samostatným ovládacím zařízením dovolujícím synchronní funkci všech směrových svítilen. |4.6.11 | Sdělovač "obvod zapojen" Povinný. Přerušované signální světlo, které může fungovat v součinnosti se sdělovačem nebo sdělovači uvedenými v bodě 4.5.11. |4.6.12 Jiné požadavkyJako v bodě 4.5.12. Je-li motorové vozidlo vybaveno k tažení přípojného vozidla, musí se ovládacím zařízením výstražného signálu nebezpečí dát uvést v činnost též směrové svítilny na přípojném vozidle. Výstražný signál nebezpečí musí zůstat schopný činnosti, i když zařízení ovládající spouštění nebo zastavení motoru je v takové poloze, že chod motoru je nemožný.4.7 Brzdová svítilna4.7.1 PřítomnostPovinná.4.7.2 PočetDvě.4.7.3 UspořádáníŽádné zvláštní požadavky.4.7.4 Umístění4.7.4.1 Na šířku:Nejméně 600 mm od sebe. Tato vzdálenost se může zmenšit na 400 mm, je-li celková šířka vozidla menší než 1300 mm.4.7.4.2 Na výšku:Nad zemí: nejméně 350 mm, nejvýše 1500 mm nebo nejvýše 2100 mm, jestliže tvar karoserie nedovoluje dodržet 1500 mm.4.7.4.3 Na délku:Na zádi vozidla4.7.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel: | 45° vně a dovnitř |Vertikální úhel: | 15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálou se může zmenšit na 5°, je-li výška svítilny nad zemí menší než 750 mm. |4.7.6 OrientaceSměrem dozadu od vozidla4.7.7 Může být skupinovás jednou nebo více zadními svítilnami4.7.8 Nesmí být sdruženás žádnou jinou svítilnou4.7.9 Může být sloučenése zadní obrysovou svítilnou nebo parkovací svítilnou.4.7.10 Elektrické zapojeníMusí se rozsvítit, jakmile se uvede v činnost provozní brzda.4.7.11 Provozní sdělovačNepovinný. Pokud je montován, musí dávat nepřerušované světlo, které se rozsvítí v případě selhání některé brzdové svítilny.4.7.12 Jiné požadavkySvítivost brzdových svítilen musí být znatelně větší než svítivost zadních obrysových svítilen.4.8 Zařízení k osvětlení zadní registrační tabulky4.8.1 | Přítomnost Povinné. |4.8.2 | Počet | takové, aby zařízení mohlo být schopno osvětlovat místo pro registrační tabulku |4.8.3 | Uspořádání |4.8.4 | Umístění |4.8.4.1 | Na šířku |4.8.4.2 | Na výšku |4.8.4.3 | Na délku |4.8.5 | Geometrická viditelnost |4.8.6 | Orientace |4.8.7 | Může být skupinové s jednou nebo více zadními svítilnami, resp. světlomety. |4.8.8 | Může být sdružené se zadními obrysovými svítilnami. |4.8.9 | Nesmí být sloučené s žádnou jinou svítilnou, resp. světlometem. |4.8.10 | Elektrické zapojení Zařízení se musí rozsvítit jen současně se zadními obrysovými svítilnami. |4.8.11 | Sdělovač"obvod zapojen" Nepovinný. Je-li, musí být jeho funkce zajištěna sdělovačem předepsaným pro obrysové svítilny. |4.9 Přední obrysová svítilna4.9.1 PřítomnostPovinná u všech motorových vozidel.Povinná u přípojných vozidel s šířkou přes 1600 mm.Nepovinná u přípojných vozidel, která nejsou širší než 1600 mm.4.9.2 PočetDvě.4.9.3 UspořádáníŽádné zvláštní požadavky.4.9.4 Umístění4.9.4.1 Na šířku:Bod svítící plochy, který je nejvíce vzdálen od podélné střední roviny vozidla, nesmí být vzdálen více než 400 mm od vnějšího obrysu vozidla.U přípojného vozidla nesmí být svítící plocha, která je nejvíce vzdálena od podélné střední roviny, vzdálen více než 150 mm od vnějšího obrysu vozidla.Vzdálenost mezi vnitřními okraji obou svítících ploch musí být nejméně 600 mm.4.9.4.2 Na výšku:Nad zemí nejméně 350 mm a nejvýše 1500 mm nebo 2100 mm, jestliže tvar karoserie nedovoluje respektovat výšku 1500 mm4.9.4.3 Na délku:Na přídi vozidla.4.9.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel pro obě přední obrysové svítilnybuď 45° dovnitř a 80° vně,nebo 80° dovnitř a 45° vně.Vertikální úhel:15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálu může být snížen na 5°, je-li výška svítilen nad zemí menší než 750 mm.4.9.6 OrientaceSměrem dopředu.4.9.7 Může být skupinovás kteroukoli jinou přední svítilnou, resp. světlometem.4.9.8 Nemůže být sdruženás žádnou jinou svítilnou.4.9.9 Může být sloučenás žádnou jinou přední svítilnou, resp. světlometem.4.9.10 Elektrické zapojeníŽádné zvláštní požadavky.4.9.11 Sdělovač "obvod zapojen"Povinný. Tento sdělovač musí být nepřerušovaný a nevyžaduje se, dá-li se osvětlení přístrojové desky zapínat nebo vypínat jen současně s obrysovými svítilnami.4.10 Zadní obrysová svítilna4.10.1 PřítomnostPovinná.4.10.2 PočetDvě.4.10.3 UspořádáníŽádné zvláštní požadavky.4.10.4 Umístění4.10.4.1 Na šířku:Bod svítící plochy, nejvíce vzdálený od podélné a střední roviny vozidla, nesmí být vzdálen více než 400 mm od vnějšího obrysu vozidla.Vzdálenost mezi vnitřními okraji svítících ploch nesmí být menší než 600 mm. Tato vzdálenost se může zmenšit na 400 mm, je-li celková šířka vozidla menší než 1300 mm.4.10.4.2 Na výšku:Nad zemí: nejméně 350 mm a nejvýše 1500 mm, nebo 2100 mm, jestliže tvar karoserie nedovoluje respektovat výšku 1500 mm.4.10.4.3 Na délku:Na zádi vozidla.4.10.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel pro obě zadní obrysové svítilnybuď 45° dovnitř a 80° vně,nebo 80° dovnitř a 45° vně.Vertikální úhel:15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálou může být snížen až na 5°, je-li výška svítilny nad zemí menší než 750 mm.4.10.6 OrientaceSměrem dozadu.4.10.7 Může být skupinovás kteroukoli jinou zadní svítilnou, resp. světlometem.4.10.8 Může být sdruženáse zařízením pro osvětlení zadní registrační tabulky.4.10.9 Může být sloučenás brzdovou svítilnou nebo zadní mlhovou svítilnou nebo parkovací svítilnou.4.10.10 Elektrické zapojeníŽádné zvláštní požadavky.4.10.11 Sdělovač "obvod uzavřen"Povinný.Musí být kombinován se sdělovačem pro přední obrysové svítilny.4.11 Zadní mlhová svítilna4.11.1 PřítomnostPovinná.4.11.2 PočetJedna, montáž druhé je nepovinná.4.11.3 UspořádáníŽádné zvláštní požadavky.4.11.4 Umístění:4.11.4.1 Na šířku:Je-li jen jedna zadní mlhová svítilna, musí být umístěna vzhledem k podélné střední rovině vozidla na straně vozidla protilehlé směru dopravy předepsanému v zemi registrace vozidla.Ve všech případech musí být vzdálenost mezi zadní mlhovou svítilnou a brzdovou svítilnou větší než 100 mm.4.11.4.2 Na výšku:Mezi 250 mm a 1000 mm nad zemí.4.11.4.3 Na délku:Na zádi vozidla.4.11.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel: | 25° dovnitř a vně. |Vertikální úhel: | 5° nad horizontálu a pod ni. |4.11.6 OrientaceSměrem dozadu4.11.7 Může být skupinovás kteroukoli jinou zadní svítilnou.4.11.8 Nemůže být sdruženás žádnou jinou svítilnou.4.11.9 Může být sloučenáse zadní obrysovou svítilnou nebo parkovací svítilnou.4.11.10 Elektrické zapojeníMusí být takové, aby se zadní mlhová svítilna mohla rozsvítit, pouze jsou-li rozsvíceny potkávací světlomety nebo přední mlhové světlomety.Jsou-li namontovány přední mlhové světlomety, musí být možno vypnout zadní mlhovou svítilnu nezávisle na předních mlhových světlometech.4.11.11 Sdělovač "obvod zapojen"Povinný. Nezávislé světlo stálé svítivosti.4.12 Parkovací svítilna4.12.1 PřítomnostU motorových vozidel, jejichž délka nepřesahuje 6 m a šířka 2 m: nepovinná.U všech ostatních vozidel nepřípustná.4.12.2 PočetPodle způsobu uspořádání.4.12.3 Uspořádání- buď dvě přední svítilny a dvě zadní svítilny;- nebo jedna svítilna na každé straně.4.12.4 Umístění4.12.4.1 Na šířku:Bod svítící plochy, nejvíce vzdálený od podélné střední roviny vozidla, nesmí být vzdálen více než 400 mm od vnějšího obrysu vozidla.4.12.4.2 Na výšku:Nad zemí: | nejméně 350 mm. Nejvýše 1500 mm, nebo 2100 mm, jestliže tvar karoserie nedovoluje respektovat výšku 1500 mm. |4.12.4.3 Na délku:Žádné zvláštní požadavky.4.12.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel: | 45° vně, dopředu a dozadu. |Vertikální úhel: | 15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálu může být snížen na 5°, je-li výška svítilny nad zemí menší než 750 mm. |4.12.6 OrientaceTaková, aby svítilny splňovaly podmínky viditelnosti dopředu a dozadu.4.12.7 Může být skupinovás kteroukoli jinou svítilnou, resp. světlometem.4.12.8 Nesmí být sdruženás žádnou jinou svítilnou.4.12.9 Může být sloučená—vpředu: | s obrysovou svítilnou, s potkávacím světlometem, s dálkovým světlometem a s předním mlhovým světlometem; |—vzadu: | se zadní obrysovou svítilnou, s brzdovou svítilnou a zadní mlhovou svítilnou; |—se směrovou svítilnou kategorie 5. |4.12.10 Elektrické zapojeníMusí umožnit rozsvícení parkovací svítilny (svítilen) na téže straně vozidla nezávisle na kterýchkoli jiných svítilnách.4.12.11 SdělovačNepovinný. Pokud je namontován, nesmí být možno jej zaměňovat se sdělovačem obrysových svítilen.4.12.12 Jiné požadavkyFunkce této svítilny může být též zajištěna současným zapnutím předních a zadních obrysových svítilen na téže straně vozidla.4.13 Doplňková obrysová svítilna4.13.1 PřítomnostPovinná u vozidel s šířkou, přesahující 2,1 m.4.13.2 PočetDvě viditelné zepředu a dvě viditelné zezadu.4.13.3 | Uspořádání Žádné zvláštní požadavky. |4.13.4 | Umístění |4.13.4.1 | Na šířku: Co možno nejblíže k vnějšímu obrysu vozidla. |4.13.4.2 | Na výšku: V co největší výšce, slučitelné s požadavkem umístění na šířku a souměrnost svítilen. |4.13.4.3 | Na délku: Žádné zvláštní požadavky. |Horizontální úhel: | 80° vně. |Vertikální úhel: | 5° a 20° pod horizontálou. ||4.13.6 | Orientace Takové, aby svítilny splňovaly požadavky viditelnosti zepředu a zezadu. |4.13.7 | Nemůže být skupinová | s žádnou jinou svítilnou |4.13.8 | Nemůže být sdružená |4.13.9 | Nemůže být sloučená |4.13.10 | Elektrické zapojení Žádné zvláštní požadavky. |4.13.11 | Sdělovač Nepovinný. |4.13.12 | Jiné požadavky Za předpokladu splnění všech ostatních podmínek může být do jediného zařízení spojena svítilna viditelná zepředu se svítilnou viditelnou zezadu. Umístění doplňkové obrysové svítilny ve vztahu k odpovídající obrysové svítilně musí být takové, aby vzdálenost mezi průměty vzájemně nejbližších bodů svítících ploch obou posuzovaných svítilen na příčnou rovinu nebyla menší než 200 mm. |4.14 Zadní odrazka netrojúhelníková4.14.1 PřítomnostPovinná u motorových vozidel.Nepřípustná u přípojných vozidel.4.14.2 PočetDvě.4.14.3 UspořádáníŽádné zvláštní požadavky.4.14.4 Umístění4.14.4.1 Na šířku:Bod svítící plochy, nejvíce vzdálený od podélné střední roviny vozidla, nesmí být vzdálen více než 400 mm od nejvzdálenějšího vnějšího okraje vozidla.Vzdálenost mezi vnitřními okraji odrazek: nejméně 600 mm. Tato vzdálenost se může zmenšit na 400 mm, je-li celková šířka vozidla menší než 1300 mm.4.14.4.2 Na výšku:Nad zemí: nejméně 350 mm a nejvýše 900 mm.4.14.4.3 Na délku:Žádné zvláštní požadavky.4.14.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel: | 30° vně i dovnitř. |Vertikální úhel: | 15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálu může být snížen až na 5°, je-li výška odrazky nad zemí menší než 750 mm. |4.14.6 OrientaceSměrem dozadu.4.14.7 Může být skupinovés kteroukoli jinou svítilnou.4.14.8 Jiné požadavkyČinná plocha odrazky může mít části společné s částí svítící plochy kterékoli jiné zadní svítilny.4.15 ZADNÍ ODRAZKA TROJÚHELNÍKOVÁ4.15.1 PřítomnostPovinná u přípojných vozidel.Nepřípustná u motorových vozidel.4.15.2 PočetDvě.4.15.3 UspořádáníVrchol trojúhelníku musí směřovat vzhůru.4.15.4 Umístění4.15.4.1 Na šířku:Bod svítící plochy, nejvíce vzdálený od podélné střední roviny vozidla, nesmí být vzdálen více než 400 mm od nejvzdálenějšího vnějšího okraje vozidla.Vzdálenost mezi vnitřními okraji odrazek: nejméně 600 mm. Tato vzdálenost se může zmenšit až na 400 mm, je-li celková šířka vozidla menší než 1300 mm.4.15.4.2 Na výšku:Nad zemí: nejméně 350 mm a nejvýše 900 mm.4.15.4.3 Na délku:Žádné zvláštní požadavky.4.15.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel: | 30° vně i dovnitř. |Vertikální úhel: | 15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálu může být snížen až na 5°, je-li výška odrazky nad zemí menší než 750 mm. |4.15.6 OrientaceSměrem dozadu.4.15.7 Nemůže být skupinovás žádnou jinou svítilnou.4.15.8 Jiné požadavkyŽádná svítilna nesmí být umístěna uvnitř trojúhelníku.4.16 Přední odrazka netrojúhelníková4.16.1 PřítomnostPovinná u přípojných vozidel.4.16.2 PočetDvě.4.16.3 UspořádáníŽádné zvláštní požadavky.4.16.4 Umístění4.16.4.1 Na šířku:Bod svítící plochy, nejvíce vzdálený od podélné střední roviny vozidla, nesmí být vzdálen více než 400 mm od vnějšího obrysu vozidla.U přípojného vozidla bod svítící plochy nejvíce vzdálený od podélné střední roviny vozidla nesmí být vzdálen více než 150 mm od vnějšího obrysu vozidla.Vzdálenost mezi vnitřními okraji odrazek: nejméně 600 mm. Tato vzdálenost se může zmenšit až na 400 mm, je-li celková šířka vozidla menší než 1300 mm.4.16.4.2 Na výšku:Nad zemí: nejméně 350 mm a nejvýše 900 mm, nebo 1500 mm, jestliže nosná struktura vozidla nedovoluje respektovat výšku 900 mm.4.16.4.3 Na délku:Žádné zvláštní požadavky.4.16.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel: | 30° vně i dovnitř. |Vertikální úhel: | 15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálou může být snížen až na 5°, je-li výška odrazky nad zemí menší než 750 mm. |4.16.6 OrientaceSměrem dopředu.4.16.7 Může být skupinovás přední obrysovou svítilnou.4.16.8 Jiné požadavkyČinná plocha odrazky může mít části společné s částí svítící plochy přední obrysové svítilny.4.17 BOČNÍ ODRAZKA netrojúhelníková4.17.1 PřítomnostPovinná:- u všech motorových vozidel, jejichž délka přesahuje 6 m, s výjimkou vozidel kategorie M1,- u všech přípojných vozidel.Nepovinná:- u motorových vozidel kategorie M1 (osobní automobily),- u motorových vozidel jiných než v kategorii M1, jejichž délka nepřesahuje 6 m.4.17.2 Nejmenší počet na jedné straněTakový, aby byly splněny požadavky pro umístění na délku.4.17.3 UspořádáníŽádné zvláštní požadavky.4.17.4 Umístění4.17.4.1 Na šířku:Žádné zvláštní požadavky.4.17.4.2 Na výšku:Nad zemí: nejméně 350 mm a nejvýše 900 mm, nebo 1500 mm, jestliže nosná struktura vozidla nedovoluje respektovat výšku 900 mm.4.17.4.3 Na délku:Alespoň jedna odrazka musí být upevněna ke střední třetině vozidla, nejpřednější odrazka nemůže být dále než 3 m od přídě a u přípojných vozidel se při tom zahrnuje délka oje.Vzdálenost mezi dvěma sousedními odrazkami nesmí přesahovat 3 m.Vzdálenost mezi nejzadnější odrazkou a zádí vozidla nesmí přesahovat 1 m.4.17.5 Geometrická viditelnostHorizontální úhel: | 45° dopředu a dozadu. |Vertikální úhel: | 15° nad horizontálu a pod ni. Vertikální úhel pod horizontálu může být snížen až na 5°, je-li výška odrazky nad zemí menší než 750 mm. |4.17.6 OrientaceVztažná osa odrazky musí být vodorovná a kolmá k podélné střední rovině vozidla a musí směřovat na vnější stranu.4.17.7 Může být skupinovás jinými svítilnami.5. SHODNOST VÝROBY5.1 Každé sériově vyrobené vozidlo musí odpovídat typu vozidla, kterému byla uděleno schválení typu z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci a jejich vlastností stanovených touto směrnicí.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIVZOR+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech

text:
Důležité právní upozornění

|

31994L0062

Úřední věstník L 365 , 31/12/1994 S. 0010 - 0023 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 13 S. 0266  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 13 S. 0266

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ESze dne 20. prosince 1994o obalech a obalových odpadechEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že je třeba harmonizovat odlišná vnitrostátní opatření týkající se nakládání s obaly a obalovými odpady s cílem jednak zabránit jakýmkoli jejich účinkům na životní prostředí nebo tyto účinky omezit, a tím dosáhnout vysoké úrovně ochrany životního prostředí, a jednak zabezpečit fungování vnitřního trhu, vyloučit překážky, které brání obchodu, a zabránit narušování a omezování hospodářské soutěže v rámci Společenství;vzhledem k tomu, že nejlepším způsobem, jak předcházet vzniku obalového odpadu, je omezit celkový objem obalů;vzhledem k tomu, že v souvislosti s cíli této směrnice je důležité respektovat obecnou zásadu, že opatření k ochraně životního prostředí, která byla přijata v jednom členském státě, nesmějí nepříznivě ovlivnit schopnost ostatních členských států naplňovat cíle této směrnice;vzhledem k tomu, že omezování množství odpadu je významné z hlediska udržitelného rozvoje, který je výslovným požadavkem Smlouvy o Evropské unii;vzhledem k tomu, že tato směrnice by se měla vztahovat na všechny druhy obalů, které přicházejí na trh, a na veškerý obalový odpad; že by proto měla být zrušena směrnice Rady 85/339/EHS ze dne 27. června 1985 o obalech tekutin k lidské spotřebě [4];vzhledem k tomu, že obaly mají podstatnou společenskou a hospodářskou funkci, a proto by měla být opatření obsažená v této směrnici používána, aniž by byly dotčeny jiné příslušné právní požadavky, jimiž se řídí jakost a přeprava obalů nebo baleného zboží;vzhledem k tomu, že podle strategie Společenství v oblasti nakládání s odpady, kterou stanovilo usnesení Rady ze dne 7. května 1990 o politice nakládání s odpady [5] a směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech [6], by měla být prvořadou prioritou nakládání s obaly a obalovými odpady prevence vzniku obalových odpadů a další hlavní zásadou opakované použití obalů, recyklace a další formy využití obalových odpadů, jimiž se omezí jeho množství určené ke konečnému odstranění;vzhledem k tomu, že dokud nebude dosaženo dalšího vědeckotechnického pokroku v oblasti procesů využití, je třeba z hlediska vlivu na životní prostředí pokládat za výhodnější opakované použití a recyklaci; že je tedy nezbytné, aby byl v členských státech zaveden systém zabezpečující zpětný odběr použitých obalů nebo obalových odpadů; že je třeba co nejdříve provést posouzení životního cyklu, aby bylo možné jednoznačně odůvodnit hierarchii mezi opakovaně použitelným, recyklovatelným a využitelným obalem;vzhledem k tomu, že prevenci vzniku obalových odpadů je třeba provádět pomocí vhodných opatření, včetně iniciativ rozvíjených v členských státech v souladu s cíli této směrnice;vzhledem k tomu, že v souladu se Smlouvou mohou členské státy podporovat systémy opakovaného použití obalů, které lze opakovaně použít způsobem příznivým pro životní prostředí, s cílem zhodnotit přínos těchto systémů vzhledem k ochraně životního prostředí;vzhledem k tomu, že z hlediska životního prostředí je třeba pokládat recyklaci za důležitou složku využití se zvláštním zřetelem ke snižování spotřeby energie a primárních surovin, jakož i rozsahu konečného odstraňování odpadu;vzhledem k tomu, že jedním z efektivních způsobů využití obalových odpadů je energetické využití;vzhledem k tomu, že cíle vytyčované členskými státy v oblasti využití a recyklace obalového odpadu je třeba usměrnit do určitého rámce tak, aby se respektovaly odlišné poměry v členských státech a zároveň se vyloučilo vytváření překážek obchodu a narušování hospodářské soutěže;vzhledem k tomu, že má-li být ve střednědobém výhledu dosaženo určitých výsledků a má-li být hospodářským subjektům, spotřebitelům a orgánům veřejné moci poskytnuta dlouhodobější perspektiva, je třeba stanovit pro dosažení výše uvedených cílů střednědobý termín a dlouhodobý termín pro cíle, které budou určeny v pozdějším stádiu s předpokladem podstatného zvýšení těchto cílů;vzhledem k tomu, že by Evropský parlament a Rada měly na základě zpráv Komise zkoumat praktické zkušenosti, které získaly členské státy při naplňování výše uvedených cílů, jakož i výsledky vědeckého výzkumu a vyhodnocovacích metod, např. ekologických bilancí;vzhledem k tomu, že členským státům, které již zavedly nebo budou zavádět programy, jejichž cíle přesahují stanovený rámec, je třeba povolit uskutečňování těchto cílů v zájmu vysoké úrovně ochrany životního prostředí pod podmínkou, že tato opatření nenaruší vnitřní trh a nebudou bránit ostatním členským státům v naplňování této směrnice; že by taková opatření měla být po náležitém ověření schválena Komisí;vzhledem k tomu, že na druhé straně může být některým členským státům s ohledem na jejich zvláštní podmínky povoleno přijmout méně náročné cíle za předpokladu, že ve stanoveném obvyklém termínu dosáhnou určitého minimálního cíle v oblasti využití a že obvyklých cílů dosáhnou v pozdějším termínu;vzhledem k tomu, že nakládání s obaly a obalovými odpady vyžaduje, aby členské státy vytvořily systémy vracení, sběru a využití; že tyto systémy by měly být otevřeny účasti všech zúčastněných stran a měly by být koncipovány tak, aby v souladu se Smlouvou nevedly k diskriminaci dovážených výrobků a ke vzniku překážek obchodu nebo k narušování hospodářské soutěže a aby zaručovaly co nejúplnější vracení obalů a obalových odpadů;vzhledem k tomu, že otázku značení obalů v rámci Společenství je třeba dále zkoumat, Společenství by však o ní mělo rozhodnout v blízké budoucnosti;vzhledem k tomu, že s cílem minimalizovat účinky obalů a obalového odpadu na životní prostředí a zabránit překážkám obchodu a narušování hospodářské soutěže je rovněž nezbytné stanovit základní požadavky upravující složení a vlastnosti obalů z hlediska jejich opakovaného použití a využití (včetně recyklace);vzhledem k tomu, že přítomnost škodlivých kovů a jiných látek v obalech je třeba s ohledem na jejich vliv na životní prostředí omezit (zejména s ohledem na jejich pravděpodobnou přítomnost v emisích nebo popelu v případě spalování obalového odpadu nebo ve výluzích v případě skládkování obalového odpadu); že je přitom důležité, aby se jako první krok při snižování toxicity obalového odpadu zabránilo používání škodlivých těžkých kovů v obalech a zajistilo se, že takové látky nebudou uvolňovány do životního prostředí, přičemž ve zvláštních případech by Komise obvyklým postupem mohla stanovit příslušné výjimky;vzhledem k tomu, že má-li se dosáhnout vysoké úrovně recyklace, aniž by osobám zaměstnaným při shromažďování a zpracování obalového odpadu vznikaly nějaké zdravotní problémy nebo problémy týkající se bezpečnosti, je nutné, aby byl tento odpad u svého zdroje tříděn;vzhledem k tomu, že požadavky na výrobu obalů se nemohou vztahovat na obaly použité pro určitý výrobek před dnem vstupu této směrnice v platnost; že se rovněž požaduje stanovení přechodného období při uvádění obalů na trh;vzhledem k tomu, že při určování termínu provádění ustanovení týkajících se uvádění obalů, které splňují všechny základní požadavky, na trh, je třeba brát v úvahu skutečnost, že příslušný normalizační subjekt připravuje evropské normy; že by však ustanovení vnitrostátních norem týkající se prostředků prokazování shody, měla mít okamžitou účinnost;vzhledem k tomu, že je třeba podpořit vypracování evropských norem zahrnujících základní požadavky a další s tím spojené otázky;vzhledem k tomu, že opatření stanovená touto směrnicí předpokládají vybudování kapacit pro využití a recyklaci a možnost odbytu recyklovaných obalových materiálů;vzhledem k tomu, že použití recyklovaného materiálu na obaly nesmí být v rozporu s příslušnými předpisy, které se týkají hygieny, ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitele;vzhledem k tomu, že k monitorování provádění cílů této směrnice, jsou nezbytné údaje o obalech a obalových odpadech z celého Společenství;vzhledem k tomu, že je důležité, aby si všichni, kteří se zabývají výrobou, použitím, dovozem a distribucí obalů a balených výrobků, více uvědomovali rozsah, v jakém se obaly stávají odpadem, a podle zásady "znečišťovatel platí" přijali za tento odpad odpovědnost; že při vývoji a zavádění opatření stanovených touto směrnicí by všude, kde je to vhodné, měla být uplatňována a vyžadována úzká spolupráce všech partnerů v duchu společně sdílené odpovědnosti;vzhledem k tomu, že klíčová úloha v nakládání s obaly a obalovými odpady připadá spotřebitelům, kteří proto musí být náležitě informováni, aby mohli přizpůsobit své chování a postoje;vzhledem k tomu, že k účinnému provádění této směrnice přispěje, jestliže do plánů nakládání s odpady požadovaných podle směrnice 75/442/EHS bude zařazena zvláštní kapitola o nakládání s obaly a obalovým odpadem;vzhledem k tomu, že v zájmu snazšího naplňování cílů této směrnice může být pro Společenství a jeho členské státy vhodné používat ekonomické nástroje v souladu se Smlouvou tak, aby se zabránilo novým formám protekcionismu;vzhledem k tomu, že aniž je dotčena směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti technických norem a předpisů [7], by členské státy měly Komisi oznámit návrhy jakýchkoli zamýšlených opatření před jejich přijetím, aby bylo možné ověřit jejich soulad s touto směrnicí;vzhledem k tomu, že přizpůsobování identifikačního systému obalů a formátů, které souvisejí s databázovým systémem, vědeckotechnickému pokroku zabezpečí Komise postupem založeným na činnosti příslušného poradního výboru;vzhledem k tomu, že v případě potřeby budou stejným postupem stanovena zvláštní opatření k řešení jakýchkoli obtíží, které se vyskytnou při provádění této směrnice,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Účel1. Účelem této směrnice je harmonizovat vnitrostátní opatření týkající se nakládání s obaly a obalovými odpady, aby se jednak zabránilo jakýmkoli jejich vlivům na životní prostředí všech členských států i třetích zemí anebo aby se tyto účinky zmenšily, a tím se dosáhlo vysoké úrovně ochrany životního prostředí, a jednak aby se zabezpečilo fungování vnitřního trhu, zabránilo se překážkám obchodu a omezování a narušování hospodářské soutěže v rámci Společenství.2. Za tímto účelem stanoví tato směrnice opatření, jejichž první prioritou je prevence vzniku obalových odpadů a dalšími doplňujícími hlavními zásadami je opakované používání obalů, recyklace a další formy využití obalových odpadů, jimiž se omezí množství těchto odpadů určených ke konečnému odstranění.Článek 2Oblast působnosti1. Tato směrnice se vztahuje na veškeré obaly, které jsou ve Společenství uváděny na trh, a na veškeré obalové odpady, ať již jsou užívány nebo uvolňovány na úrovni průmyslu, velkoobchodu, maloobchodu, kanceláří, služeb, domácností nebo na jakékoli jiné úrovni, bez ohledu na použitý materiál.2. Tato směrnice bude uplatňována, aniž jsou dotčeny stávající požadavky na jakost obalů týkající se například bezpečnosti, ochrany zdraví a hygieny balených výrobků, nebo stávající požadavky na přepravu nebo ustanovení směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech [8].Článek 3DefinicePro účely této směrnice se rozumí:1. "obaly" veškeré výrobky zhotovené z jakéhokoli materiálu jakékoli povahy, které mají být použity k pojmutí, ochraně, manipulaci, dodávce a k prezentaci zboží, od surovin až po hotové výrobky, od výrobce až po uživatele nebo spotřebitele. Za obaly se rovněž pokládají "nevratné předměty" používané k týmž účelům."Obaly" zahrnují pouze:a) prodejní obaly neboli primární obaly, tj. obaly určené k tomu, aby tvořily v místě nákupu prodejní jednotku pro konečného uživatele nebo spotřebitele;b) skupinové obaly neboli sekundární obaly, tj. obaly určené k tomu, aby v místě nákupu tvořily skupinu určitého počtu prodejních jednotek, ať již je tato skupina prodávána konečnému uživateli nebo spotřebiteli, anebo slouží pouze jako pomůcka pro umístění do regálů v místě prodeje; mohou být z výrobku odstraněny, aniž se tím ovlivní jeho vlastnosti;c) přepravní obaly neboli terciární obaly, tj. obaly, které jsou určeny k usnadnění manipulace s určitým množstvím prodejních jednotek nebo skupinových obalů a k usnadnění jejich přepravy, aby se při manipulaci a přepravě zabránilo jejich fyzickému poškození. Za přepravní obaly se nepokládají silniční, železniční, lodní a letecké kontejnery;2. "obalovými odpady" jakékoli obaly nebo obalové materiály, na které se vztahuje definice odpadu podle směrnice 75/442/EHS, s výjimkou odpadů vznikajících při výrobě;3. "nakládáním s obalovým odpadem" nakládání s odpady podle definice ve směrnici 75/442/EHS;4. "prevencí" snižování množství a škodlivosti pro životní prostředí- materiálů a látek obsažených v obalech a v obalovém odpadu,- obalů a obalového odpadu na úrovni výrobního procesu a ve stadiích marketingu, distribuce, používání a odstraňování,zejména vývojem "čistých" výrobků a technologií;5. "opakovaným použitím" jakákoli operace, při které se obaly, vytvořené a navržené tak, aby během své životnosti vykonaly určitý minimální počet obrátek nebo cyklů, znovu plní nebo používají k témuž účelu, pro nějž byly vytvořeny, s podporou nebo bez podpory pomocných výrobků dostupných na trhu, které opětovné plnění obalů umožňují; jakmile se opakovaně používané obaly přestanou opakovaně používat, stávají se obalovým odpadem;6. "využitím" kterékoli z použitelných uplatnění uvedených v části B přílohy II směrnice 75/442/EHS;7. "recyklací" přepracování odpadních materiálů v určitém výrobním procesu, aby sloužily původnímu účelu nebo jiným účelům, včetně organické recyklace, s výjimkou energetického využití;8. "energetickým využitím" použití hořlavého obalového odpadu jako prostředku k výrobě energie přímým spálením, společně s dalším odpadem nebo bez něj, avšak s využitím získaného tepla;9. "organickou recyklací" aerobní zpracování (kompostování) nebo anaerobní zpracování (biometanizace) biologicky rozložitelných složek obalových odpadů za kontrolovaných podmínek a s použitím mikroorganismů za vzniku stabilizovaných organických zbytků nebo metanu. Skládkování se za formu organické recyklace nepokládá;10. "odstraněním" kterékoli z použitelných uplatnění uvedených v části A přílohy II směrnice 75/442/EHS;11. "hospodářskými subjekty" v souvislosti s obaly dodavatelé obalových materiálů, výrobci a zpracovatelé obalů, plniči a uživatelé, dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci, orgány veřejné moci a veřejnoprávní organizace;12. "dobrovolnou dohodou" formální dohoda uzavíraná mezi příslušnými orgány veřejné moci členského státu a zúčastněnými hospodářskými odvětvími, která musí být otevřená všem partnerům, kteří chtějí plnit její podmínky za účelem naplňování cílů této směrnice.Článek 4Prevence1. Členské státy zajistí, aby vedle opatření k prevenci vzniku obalového odpadu, přijatých podle článku 9, byla prováděna další ochranná opatření. Těmito dalšími opatřeními mohou být vnitrostátní programy nebo podobné akce, schvalované podle potřeby po konzultaci s hospodářskými subjekty a zaměřené na koordinaci a využívání řady iniciativ rozvíjených v rámci členských států v oblasti prevence. Tyto akce musí být v souladu s cíli této směrnice určenými v čl. 1 odst. 1.2. Komise bude v souladu s článkem 10 nápomocna při podpoře prevence podporováním vývoje vhodných evropských norem.Článek 5Členské státy mohou v souladu se Smlouvou podporovat systémy opakovaného použití těch obalů, které lze opakovaně použít způsobem příznivým pro životní prostředí.Článek 6Využití a recyklace1. K naplnění cílů této směrnice členské státy přijmou nezbytná opatření, aby na celém svém území dosáhly těchto cílů:a) nejpozději do pěti let ode dne, kdy musí být tato směrnice zavedena do vnitrostátních právních předpisů, bude využíváno nejméně 50 % a nejvýše 65 % hmotnosti obalových odpadů,b) v rámci tohoto obecného cíle a ve stejném časovém termínu bude recyklováno nejméně 25 % a nejvýše 45 % hmotnosti veškerých obalových materiálů obsažených v obalových odpadech, přičemž z každého obalového materiálu bude recyklováno nejméně 15 % hmotnosti,c) nejpozději do deseti let ode dne, kdy musí být tato směrnice zavedena do vnitrostátních právních předpisů, budou obalové odpady využívány a recyklovány v rozsahu, který stanoví Rada podle odst. 3 písm. b) s úmyslem podstatně zvýšit cíle uvedené pod písmeny a) a b).2. Členské státy budou tam, kde to je vhodné, podporovat používání materiálů získaných recyklací obalových odpadů k výrobě obalů a dalších výrobků.3. a) Evropský parlament a Rada přezkoumají, na základě dílčích zpráv Komise a po čtyřech letech ode dne uvedeného v odst. 1 písm. a) na základě závěrečné zprávy, praktické zkušenosti, které byly v členských státech získány při naplňování cílů stanovených v odst. 1 písm. a) a b) a v odstavci 2, jakož i výsledky vědeckého výzkumu a vyhodnocovacích metod, např. ekologických bilancí.b) Nejpozději šest měsíců před ukončením první pětileté etapy podle odst. 1 písm. a) se Rada kvalifikovanou většinou a na základě návrhu Komise usnese o cílech pro druhou pětiletou etapu podle odst. 1 písm. c). Tento proces se poté bude každých pět let opakovat.4. Opatření a cíle podle odst. 1 písm. a) a b) budou členskými státy zveřejněny a stanou se předmětem informační kampaně pro širokou veřejnost a hospodářské subjekty.5. Řecko, Irsko a Portugalsko se mohou s ohledem na svou zvláštní situaci, tj. vzhledem k velkému počtu malých ostrovů, k existenci venkovských a horských oblastí a k současné nízké úrovni spotřeby obalů, rozhodnout, že:a) do pěti let ode dne zavedení této směrnice dosáhnou nižších cílů, než jaké jsou uvedeny v odst. 1 písm. a) a b), přinejmenším však dosáhnou využití 25 % obalových odpadů,b) zároveň odloží dosažení cílů podle odst. 1 písm. a) a b) na pozdější termín, avšak nejpozději do 31. prosince 2005.6. Členským státům, které již zavedly nebo budou zavádět programy překračující cíle podle odst. 1 písm. a) a b) a které si za tímto účelem zajišťují vhodné kapacity pro recyklaci a využití, se uskutečňování těchto cílů v zájmu vysoké úrovně ochrany životního prostředí povoluje pod podmínkou, že tato opatření nezpůsobí narušení vnitřního trhu a nebudou ostatním členským státům bránit v plnění této směrnice. Členské státy o tom uvědomí Komisi. Komise tato opatření potvrdí, jestliže ve spolupráci s členskými státy ověří, že neodporují výše uvedeným podmínkám a nepředstavují nezákonný prostředek diskriminace nebo skryté omezení obchodu mezi členskými státy.Článek 7Systémy zpětného odběru, sběru a využití1. Za účelem plnění cílů stanovených touto směrnicí přijmou členské státy nezbytná opatření, aby zajistily vytvoření systémů pro:a) zpětný odběr nebo sběr použitých obalů nebo obalových odpadů od spotřebitelů a jiných konečných uživatelů nebo z toků odpadů za účelem jejich usměrnění do nejvhodnějších alternativ nakládání s odpady,b) opakované použití nebo využití, včetně recyklace obalů nebo sebraných obalových odpadů.Tyto systémy musí být otevřeny účasti hospodářských subjektů ze zúčastněných odvětví a příslušných orgánů veřejné moci.Rovněž se musí vztahovat na dovážené výrobky za nediskriminačních podmínek, včetně podrobných provozních podmínek a veškerých tarifů stanovených pro přístup k těmto systémům, a musí být navrženy tak, aby v souladu se Smlouvou nezpůsobovaly překážky obchodu nebo narušování hospodářské soutěže.2. Opatření podle odstavce 1 se stanou součástí politiky týkající se veškerých obalů a obalových odpadů a musí zejména brát v úvahu požadavky, které se týkají ochrany zdravého životního prostředí a zdraví spotřebitelů, bezpečnosti a hygieny, ochrany jakosti, pravosti a technických charakteristik zabaleného zboží a použitých materiálů, jakož i ochrany práv průmyslového a komerčního vlastnictví.Článek 8Značení a identifikační systém1. Rada v souladu s podmínkami stanovenými ve Smlouvě rozhodne o značení obalů nejdéle do dvou let od vstupu této směrnice v platnost.2. Aby se usnadnil sběr, opakované použití a využití, včetně recyklace, musí být na obalech pro účely jejich identifikace a klasifikace uveden v rámci výrobního procesu údaj o charakteru použitého obalového materiálu nebo materiálů.Za tímto účelem Komise nejpozději do 12 měsíců od vstupu této směrnice v platnost stanoví na základě přílohy I této směrnice a postupem podle článku 21 způsob číslování a zkratky, na nichž bude identifikační systém založen, a stejným postupem určí, na které materiály se bude tento identifikační systém vztahovat.3. Obaly musí být opatřeny vhodným označením buď na povrchu, nebo na etiketě. Označení musí být dobře viditelné a snadno čitelné. Musí být náležitě odolné a trvanlivé, a to i po otevření obalu.Článek 9Základní požadavky1. Členské státy zajistí, aby po uplynutí tří let od vstupu této směrnice v platnost směly být uváděny na trh pouze obaly, které vyhovují všem základním požadavkům stanoveným touto směrnicí, včetně přílohy II.2. Ode dne stanoveného v čl. 22 odst. 1 budou členské státy předpokládat splnění všech základních požadavků stanovených touto směrnicí, včetně přílohy II, v případě obalů, které vyhovují:a) všem příslušným harmonizovaným normám, jejichž referenční čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství. Členské státy zveřejní referenční čísla vnitrostátních norem použitá pro přejímání těchto harmonizovaných norem;b) příslušným vnitrostátním normám uvedeným v odstavci 3, pokud v oblastech, kterých se takové normy týkají, neexistují žádné harmonizované normy.3. Členské státy sdělí Komisi znění svých vnitrostátních norem podle odst. 2 písm. b), o kterých se domnívají, že jsou ve shodě s požadavky stanovenými v tomto článku. Komise neprodleně předá znění těchto norem ostatním členským státům.Členské státy zveřejní odkazy na tyto normy. Komise zajistí jejich uveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.4. Pokud má členský stát nebo Komise za to, že normy, jichž se týkají ustanovení odstavce 2, nesplňují zcela základní požadavky stanovené v odstavci 1, Komise nebo dotyčný členský stát předloží záležitost s udáním důvodu výboru zřízenému směrnicí 83/189/EHS. Výbor neprodleně zaujme stanovisko.Na základě stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy, zda je či není nutné stáhnout tyto normy ze zveřejnění podle odstavců 2 a 3.Článek 10NormalizaceKomise bude podle potřeby podporovat vypracování evropských norem týkajících se základních požadavků uvedených v příloze II.Komise bude zejména podporovat vypracování evropských norem týkajících se:- kritérií a metodiky analýzy životního cyklu obalů,- metod měření a ověřování přítomnosti těžkých kovů a dalších nebezpečných látek v obalech, jakož i jejich uvolňování z obalů a obalového odpadu do životního prostředí,- kritérií pro minimální obsah recyklovaného materiálu v obalech u vhodných druhů obalů,- kritérií pro metody recyklace,- kritérií pro metody kompostování a vyrobený kompost,- kritérií pro značení obalů.Článek 11Hladiny koncentrací těžkých kovů přítomných v obalech1. Členské státy zajistí, aby součet hladin koncentrace olova, kadmia, rtuti a šestimocného chromu, které jsou přítomny v obalu nebo jeho součástech, nepřekračoval tyto hodnoty:- 600 ppm (hmot.) po uplynutí dvou let ode dne stanoveného v čl. 22 odst. 1,- 250 ppm (hmot.) po uplynutí tří let ode dne stanoveného v čl. 22 odst. 1,- 100 ppm (hmot.) po uplynutí pěti let ode dne stanoveného v čl. 22 odst. 1.2. Hladiny koncentrace uvedené v odstavci 1 se nevztahují na obaly zhotovené výhradně z olovnatého křišťálového skla uvedeného ve směrnici 69/493/EHS [9].3. Postupem podle článku 21 Komise určí:- podmínky, za kterých se výše uvedené hladiny koncentrace nebudou vztahovat na recyklované materiály a okruhy výrobků, které tvoří uzavřený a kontrolovaný řetězec,- druhy obalů, které budou vyňaty z požadavku uvedeného v odst. 1 třetí odrážce.Článek 12Informační systémy1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby byly pro obaly a obalové odpady vytvořeny, pokud již neexistují, harmonizované databáze, které by podpořily schopnost členských států a Komise sledovat uskutečňování cílů stanovených touto směrnicí.2. Za tímto účelem mají uvedené databáze poskytovat informace zejména o velikosti, parametrech a vývoji toků obalů a obalových odpadů (včetně informací o toxicitě nebo nebezpečnosti obalových materiálů a komponent používaných k jejich výrobě) na úrovni jednotlivých členských států.3. Aby byly harmonizovány parametry a prezentace získaných údajů a zajištěna kompatibilita údajů z členských států, poskytnou členské státy Komisi své dostupné údaje pomocí formátů, které Komise zavede do jednoho roku ode dne vstupu této směrnice v platnost na základě přílohy III a postupem podle článku 21.4. Členské státy vezmou v úvahu zvláštní problémy, které jsou u malých a středně velkých podniků spojeny s poskytováním podrobných údajů.5. Získané údaje budou předkládány spolu s zprávami členských států uvedenými v článku 17 a budou ve zprávách, které budou později následovat, aktualizovány.6. Členské státy budou od všech zúčastněných hospodářských subjektů vyžadovat, aby příslušným orgánům poskytovaly o svém sektoru spolehlivé údaje, jak se požaduje v tomto článku.Článek 13Informace pro uživatele obalůČlenské státy přijmou do dvou let ode dne uvedeného v čl. 22 odst. 1 opatření, která zajistí, aby uživatelé obalů, včetně zejména spotřebitelů, získali nezbytné informace- o systémech zpětného odběru, sběru a využití, které jsou jim přístupné,- o jejich úloze při přispívání k opakovanému používání, zhodnocení a recyklaci obalů a obalových odpadů,- o významu značení na obalech vyskytujících se na trhu,- o příslušných podkladech plánů odpadového hospodářství, které se týkají se obalů a obalových odpadů podle článku 14.Článek 14Plány nakládání s odpadyV souladu s cíli a opatřeními uvedenými v této směrnici zahrnou členské státy do plánů nakládání s odpady podle článku 17 směrnice 75/442/EHS zvláštní kapitolu o nakládání s obaly a obalovými odpady, včetně opatření přijatých podle článků 4 a 5.Článek 15Ekonomické nástrojeV souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy zavede Rada ekonomické nástroje na podporu plnění cílů stanovených touto směrnicí. Pokud taková opatření nebudou existovat, mohou členské státy, v souladu se zásadami, jimiž se řídí politika Společenství týkající se životního prostředí, mimo jiné se zásadou "znečišťovatel platí", a se závazky vyplývajícími ze Smlouvy, přijmout svá opatření k plnění uvedených cílů.Článek 16Oznámení1. Aniž je dotčena směrnice 83/189/EHS, oznámí členské státy Komisi návrhy opatření, která zamýšlejí přijmout v rámci této směrnice, a to ještě před jejich zavedením, s výjimkou daňových opatření, avšak včetně technických specifikací, s nimiž jsou spojena daňová opatření, která mají dodržování těchto specifikací podpořit, aby je mohla Komise posoudit z hlediska stávajících předpisů řídících se v každém případě postupem stanoveným výše uvedenou směrnicí.2. Je-li navrhované opatření zároveň technickou záležitostí ve smyslu směrnice 83/189/EHS, může dotyčný členský stát v rámci oznamovacího postupu podle této směrnice uvést, že oznámení je rovněž platné pro směrnici 83/189/EHS.Článek 17Povinné předkládání zprávČlenské státy budou Komisi předkládat zprávy o provádění této směrnice podle článku 5 směrnice Rady 91/692/EHS ze dne 23. prosince 1991, kterou se normalizují a racionalizují zprávy o používání některých směrnic týkajících se životního prostředí [10]. První zpráva bude zahrnovat období let 1995 až 1997.Článek 18Svoboda uvádění na trhČlenské státy nesmějí na svém území bránit uvádění takových obalů, které vyhovují ustanovením této směrnice, na trh.Článek 19Přizpůsobování vědeckotechnickému pokrokuZměny nutné k tomu, aby se identifikační systém uvedený v čl. 8 odst. 2, v příloze I a v čl. 10 poslední odrážce a formáty související s databázovým systémem uvedené v čl. 12 odst. 3 a v příloze III přizpůsobovaly vědeckotechnickému pokroku, budou přijímány postupem podle článku 21.Článek 20Zvláštní opatření1. Komise postupem podle článku 21 určí technická opatření nezbytná k řešení jakýchkoli problémů, se kterými se při provádění ustanovení této směrnice setká, zejména u primárních obalů zdravotnických potřeb a farmaceutických výrobků, drobných obalů a luxusních obalů.2. Komise rovněž předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jakémkoli dalším opatření, které má být přijato, případně s přiloženým návrhem.Článek 21Postup výboru1. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese ve lhůtě, která v žádném případě nesmí přesáhnout tři měsíce ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 22Provedení ve vnitrostátních právních předpisech1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. června 1996. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy dále sdělí Komisi všechny stávající právní a správní předpisy přijaté v oblasti působnosti této směrnice.4. Požadavky kladené na výrobu obalů se v žádném případě nevztahují na obaly použité pro určitý výrobek přede dnem vstupu této směrnice v platnost.5. Po dobu nejvýše pěti let ode dne vstupu této směrnice v platnost povolí členské státy uvádění obalů, které byly vyrobeny před tímto dnem a jsou ve shodě s jejich stávajícími vnitrostátními právními předpisy, na trh.Článek 23Zrušuje se směrnice 85/339/EHS ode dne uvedeného v čl. 22 odst. 1.Článek 24Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 25Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. prosince 1994.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaK. Kinkel[1] Úř. věst. C 263, 12.10.1992, s. 1 a Úř. věst. C 285, 21.10.1993, s. 1.[2] Úř. věst. C 129, 10.5.1993, s. 18.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 23. června 1993 (Úř. věst. C 194, 19.7.1993, s. 177), společný postoj Rady ze dne 4. března 1994 (Úř. věst. C 137, 19 5.1994, s. 65) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 4. května 1994 (Úř. věst. C 205, 25.7.1994, s. 163). Potvrzeno dne 2. prosince 1993 (Úř. věst. C 342, 20.12.1993, s. 15). Společný text dohodovacího výboru ze dne 8. listopadu 1994.[4] Úř. věst. L 176, 6.7.1985, s. 18. Směrnice naposledy pozměněná sernic 91/629/EHS (Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48).[5] Úř. věst. C 122, 18.5.1990, s. 2.[6] Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/156/EHS (Úř. věst. 78, 26.3.1991, s. 32).[7] Úř. věst. L 109, 26.4.1983. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/400/EHS (Úř. věst. L 221, 6.8.1992, s. 55).[8] Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 20.[9] Úř. věst. L 326, 29.12.1969, s. 36.[10] Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIDENTIFIKAČNÍ SYSTÉMV použitém číslování se čísla 1 až 19 vztahují na plasty, 20 až 39 na papír a lepenku, 40 až 59 na kovy, 60 až 69 na textil a 70 až 79 na sklo.V identifikačním systému mohou být rovněž použity zkratky příslušného materiálu (materiálů) (např. HDPE: polyetylen vysokohustotní). Materiály mohou být označovány číselným systémem nebo zkratkami. Identifikační značky se umísťují do středu nebo pod grafické označení udávající, zda jde o opakovaně použitelný nebo využitelný obal.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZÁKLADNÍ POŽADAVKY NA SLOŽENÍ A VLASTNOSTI OPAKOVANĚ POUŽITELNÝCH A VYUŽITELNÝCH OBALŮ, VČETNĚ RECYKLOVATELNÝCH OBALŮ1. Zvláštní požadavky na výrobu a složení obalů- Obaly se musí být vyráběny tak, aby objem a hmotnost obalu byly omezeny na minimální hodnotu přiměřenou pro zachování nezbytné úrovně bezpečnosti, hygieny a přijatelnosti pro balený výrobek i pro spotřebitele.- Obaly se musí být navrženy, vyrobeny a uváděny na trh způsobem, který umožní jejich opakované použití nebo využití, včetně recyklace, a omezí na minimum jejich vliv na životní prostředí, když se obalové odpady nebo zbytky po operacích nakládání s odpady odstraňují.- Obaly se musí být vyráběny tak, aby obsah škodlivých a jiných nebezpečných látek a materiálů, které jsou složkami obalového materiálu nebo kterékoli ze součástí obalu, byl co nejnižší se zřetelem na jejich přítomnost v emisích, popelu nebo výluhu, když se obaly, zbytky po operacích nakládání s odpady nebo obalové odpady spalují nebo skládkují.2. Zvláštní požadavky na vlastnosti opakovaně použitelných obalůJe třeba, aby byly současně splněny tyto požadavky:- fyzikální vlastnosti a parametry obalů musí za běžně předvídatelných podmínek použití umožňovat určitý počet obrátek nebo cyklů,- operace s použitými obaly musí být možné vykonávat tak, aby byly dodrženy požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost pracovníků,- musí být splněny zvláštní požadavky týkající se využití obalů, jakmile se obaly již přestanou opakovaně používat a stanou se tak odpadem.3. Zvláštní požadavky na využitelnost obalůa) Obaly využitelné formou recyklace materiáluObaly se musí být vyrobeny způsobem, který umožní recyklaci určitého podílu hmotnosti materiálů použitých při výrobě výrobků určených k prodeji, v souladu s platnými normami Společenství. Velikost tohoto podílu se může různit v závislosti na druhu materiálu, z něhož se obal skládá.b) Obaly využitelné formou energetického využitíObalové odpady určené k energetickému využití musí mít určitou minimální hodnotu výhřevnosti umožňující optimalizaci energetického využití.c) Obaly využitelné formou kompostováníObalové odpady určené ke kompostování musí mít takovou schopnost biologického rozkladu, která by nebránila jeho oddělenému sběru a procesu kompostování nebo působení, jemuž by byl vystaven.d) Biologicky rozložitelné obalyBiologicky rozložitelné obaly musí být takové povahy, aby byly schopné se podrobit fyzikálnímu, chemickému, tepelnému nebo biologickému rozkladu, umožňujícímu, aby se převážná část vzniklého kompostu nakonec rozložila na oxid uhličitý, biomasu a vodu.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIÚDAJE, KTERÉ MAJÍ ČLENSKÉ STÁTY ZAHRNOUT DO SVÝCH DATABÁZÍ PRO OBALY A OBALOVÉ ODPADY (PODLE TABULEK 1 AŽ 4)1. U primárních, sekundárních a terciárních obalů:a) množství obalů podle jednotlivých hlavních kategorií materiálů, které bylo v zemi spotřebováno (výroba + dovoz – vývoz) (tabulka 1);b) množství opakovaně používaných obalů (tabulka 2).2. U domovního a nedomovního obalového odpadu:a) množství odpadu podle jednotlivých hlavních kategorií materiálů, které bylo v zemi využito a odstraněno (výroba + dovoz – vývoz) (tabulka 3);b) množství recyklovaného a využitého odpadu podle jednotlivých hlavních materiálových kategorií (tabulka 4).TABULKA 1Množství obalů (primárních, sekundárních a terciárních) spotřebovaných na území státu (v tunách)| Výroba | – Vývoz | + Dovoz | = Celkem |Sklo | | | | |Plasty | | | | |Papír/lepenka (včetně kombinovaných obalů) | | | | |Kov | | | | |Dřevo | | | | |Jiné | | | | |Celkem | | | | |TABULKA 2Množství obalů (primárních, sekundárních a terciárních) opakovaně používaných na území státu| Spotřeba obalů [t] | Opakovaně používané obaly |[t] | [%] |Sklo | | |Plasty | | | |Papír/lepenka (včetně kombinovaných obalů) | | | |Kov | | | |Dřevo | | | |Jiné | | | |Celkem | | | |TABULKA 3Množství obalového odpadu, který byl na území státu využit a odstraněn (v tunách)| Výroba | – Vývoz | + Dovoz | = Celkem |Domovní odpad | | | | |Skleněné obaly | | | | |Plastové obaly | | | | |Papírové/lepenkové obaly | | | | |Kombinované lepenkové obaly | | | | |Kovové obaly | | | | |Dřevěné obaly | | | | |domovní obalové odpady celkem | | | | |Nedomovní odpad | | | | |skleněné obaly | | | | |Plastové obaly | | | | |Papírové/lepenkové obaly | | | | |Kombinované lepenkové obaly | | | | |Kovové obaly | | | | |Dřevěné obaly | | | | |Nedomovní obalové odpady celkem | | | | |TABULKA 4Množství obalových odpadů odpadu, které bylo na území státu recyklováno nebo využito| Celkové množství využitých a odstraněných obalových odpadů | Recyklovaný odpad | Využitý odpad |[t] | [%] | [t] | [%] |Domovní odpad | | | | |Skleněné obaly | | | | | |Plastové obaly | | | | | |Papírové/lepenkové obaly | | | | | |Kombinované lepenkové obaly | | | | | |Kovové obaly | | | | | |Dřevěné obaly | | | | | |Domovní obalové odpady celkem | | | | | |Nedomovní odpad | | | | | |Skleněné obaly | | | | | |Plastové obaly | | | | | |Papírové/lepenkové obaly | | | | | |Kombinované lepenkové obaly | | | | | |Kovové obaly | | | | | |Dřevěné obaly | | | | | |Nedomovní obalové odpady celkem | | | | | |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2005/54/ES ze dne 19. září 2005, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky tribenuron   (Text s významem pro EHP)

text:
               20.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 244/21

      SMĚRNICE KOMISE 2005/54/ES
   ze dne 19. září 2005,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky tribenuron
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízení Komise (ES) č. 451/2000 (2) a (ES) č. 703/2001 (3) stanoví prováděcí pravidla pro druhou etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS a stanoví seznam účinných látek, které mají být posouzeny z hlediska možného zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam zahrnuje tribenuron.

               (2)

               Účinky tribenuronu na lidské zdraví a životní prostředí byly posouzeny v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 451/2000 a (ES) č. 703/2001 pro spektrum použití navrhované oznamovateli. Tato nařízení navíc určují členské státy zpravodajové, které musí předložit příslušné hodnotící zprávy a doporučení Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (EÚBP) v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 451/2000. Pro tribenuron (v podobě tribenuron-methylu) bylo členským státem zpravodajem Švédsko a veškeré příslušné údaje byly postoupeny dne 19. června 2003.

               (3)

               Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a EÚBP v rámci pracovní skupiny pro hodnocení a byla předložena Komisi dne 19. října 2004 formou vědecké zprávy EÚBP pro tribenuron (4). Tato zpráva byla přezkoumána členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a dokončena dne 15. února 2005 formou zprávy Komise o přezkoumání tribenuronu.

               (4)

               Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že přípravky na ochranu rostlin obsahující tribenuron mohou obecně splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit tribenuron do přílohy I a zajistit tak, že ve všech členských státech mohou být povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tuto účinnou látku udělována podle uvedené směrnice.

               (5)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I by mělo být stanoveno přiměřené období umožňující členským státům a zúčastněným stranám připravit se na splnění nových požadavků, které vyplynuly z tohoto zařazení.

               (6)

               Aniž jsou dotčeny závazky stanovené směrnicí 91/414/EHS jako důsledek zařazení účinné látky do přílohy I, mělo být členským státům po zařazení poskytnulo šestiměsíční období, ve kterém přezkoumají stávající povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tribenuron, aby bylo zajištěno splnění požadavků stanovených směrnicí 91/414/EHS, zejména v článku 13 uvedené směrnice a příslušných podmínek stanovených v příloze I. Členské státy by měly podle vhodnosti měnit, nahrazovat nebo odnímat stávající povolení v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS. Odchylně od výše stanovené lhůty by pro předložení a zhodnocení úplné dokumentace přílohy III pro každý přípravek na ochranu rostlin a pro každé zamýšlené užití mělo být v souladu s jednotnými zásadami stanovenými ve směrnici 91/414/EHS poskytnuto delší období.

               (7)

               Zkušenosti z předchozích zařazení účinných látek, posouzených v rámci nařízení Komise (EHS) č. 3600/92 (5), do přílohy I směrnice 91/414/EHS ukázaly, že při výkladu povinností držitelů stávajících povolení mohou vzniknout nejasnosti, pokud jde o přístup k údajům. Aby se předešlo dalším těžkostem, zdá se nezbytné ujasnit povinnosti členských států, zejména povinnost ověřit, že držitel povolení umožní přístup k dokumentaci splňující požadavky přílohy II uvedené směrnice. Ve srovnání se směrnicemi, které byly dosud přijaty a které mění přílohu I, však toto ujasnění neukládá členským státům ani držitelům povolení žádné nové závazky.

               (8)

               Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (9)

               Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění způsobem uvedeným v příloze této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy nejpozději do 31. srpna 2006 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů a srovnávací tabulky mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 1. září 2006.
   Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   1.   V případě potřeby členské státy změní nebo odejmou stávající povolení v souladu se směrnicí 91/414/EHS pro přípravky na ochranu rostlin obsahující účinnou látku tribenuron do 31. srpna 2006.
   Do tohoto dne zejména ověří, že jsou splněny podmínky přílohy I uvedené směrnice týkající tribenuronu, s výjimkou podmínek stanovených v části B údajů o účinné látce, a že držitel povolení má dokumentaci či přístup k dokumentaci splňující požadavky přílohy II uvedené směrnice v souladu s podmínkami článku 13.
   2.   Odchylně od odstavce 1 přehodnotí členské státy každý přípravek na ochranu rostlin obsahující tribenuron jako jedinou účinnou látku, nebo jako jednu z několika účinných látech, které budou nejpozději do 28. února 2006 uvedeny v příloze I směrnice 91/414/EHS, v souladu s jednotnými zásadami stanovenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III směrnice a zohlední část B údajů v příloze I uvedené směrnice, které se týkají tribenuronu. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS.
   Po tomto určení postupují členské státy takto:

               a)

               v případě, že přípravek obsahuje tribenuron jako jedinou účinnou látku, je-li to nezbytné, změní nebo odejmou povolení nejpozději do 28. února 2010; nebo

               b)

               v případě, že přípravek obsahuje tribenuron jako jednu z několika účinných látek, je-li to nezbytné, změní nebo odejmou povolení do 28. února 2010 nebo do dne stanoveného pro tuto změnu nebo odnětí v příslušné směrnici nebo směrnicích, jimiž se příslušná látka zařazuje do přílohy I směrnice 91/414/EHS, přičemž určující je pozdější datum.

         Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. března 2006.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 19. září 2005.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 (Úř. věst. L 70, 16.3.2005, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 55, 29.2.2000, s. 25. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1044/2003 (Úř. věst. L 151, 19.6.2003, s. 32).

      (3)  Úř. věst. L 98, 7.4.2001, s. 6.

      (4)  Vědecká zpráva EÚBP (2004) 15, 1-52o, Přezkoumání tribenuronu z hlediska posouzení rizika pesticidů (dokončeno: 19. října 2004).

      (5)  Úř. věst. L 366, 15.12.1992, s. 10. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2266/2000 (Úř. věst. L 259, 13.10.2000, s. 27).

      PŘÍLOHA
      Na konec přílohy I směrnice 91/414/ES se přidává tato položka:

                     Číslo

                     Obecný název, Identifikační čísla

                     Název podle IUPAC

                     Čistota (1)

                     Vstup v platnost

                     Konec platnosti zařazení

                     Zvláštní ustanovení

                     „107

                     Tribenuron
                     č. CAS 106040-48-6 (tribenuron)
                     č. CIPAC 546

                     2-[4-methoxy-6-methyl-1,3,5-triazin-2-yl(methyl)karbamoylsulfamoyl]benzoová kyselina

                     950 g/kg (vyjádřeno jako tribenuron-methyl)

                     1. března 2006

                     28. února 2016

                     ČÁST A
                     Povolena mohou být pouze použití jako herbicid.
                     ČÁST B
                     Při uplatňování jednotných zásad uvedených v příloze VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání tribenuronu, a zejména dodatky I a II uvedené zprávy, v konečném znění vypracovaném Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 15. února 2005. Při tomto celkovém hodnocení musí členské státy věnovat zvláštní pozornost ochraně suchozemských necílových rostlin, vyšších vodních rostlin a podzemní vody v citlivých situacích. Všude, kde je vhodné, se musí uplatňovat opatření ke zmírnění rizika.“

         (1)  Další informace o identitě a specifikaci účinných látek jsou uvedeny ve zprávě o přezkoumání.