title: Směrnice Rady ze dne 11. prosince 1991, kterou se mění směrnice 72/462/EHS o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat, ovcí a koz, čerstvého masa nebo masných výrobků ze třetích zemí

text:
Avis juridique important

|

31991L0688

Official Journal L 377 , 31/12/1991 P. 0018 - 0019 Finnish special edition: Chapter 3 Volume 40 P. 0044  Swedish special edition: Chapter 3 Volume 40 P. 0044

SMĚRNICE RADYze dne 11. prosince 1991,kterou se mění směrnice 72/462/EHS o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat, ovcí a koz, čerstvého masa nebo masných výrobků ze třetích zemí(91/688/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[3],vzhledem k tomu, že směrnice 72/462/EHS[4] naposledy pozměněná směrnicí 91/266/EHS[5] stanoví zejména podmínky, které musí být s ohledem na klasický mor prasat splněny při dovozu živých prasat, čerstvého vepřového masa nebo masných výrobků ze třetích zemí;vzhledem k tomu, že stávající nákazová situace ve Společenství, co se týče klasického moru prasat, se zlepšila a bylo přerušeno systematické očkování proti této nákaze, a že je tudíž vhodné pozměnit podmínky stanovené pro dovoz živých prasat, čerstvého vepřového masa nebo masných výrobků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 72/462/EHS se mění takto:1. V článku 6 se vkládají nové odstavce, které znějí:"4. Pokud jde o klasický mor prasat, dovážená prasata musí pocházet z území třetí země, která:- je nejméně dvanáct měsíců prostá klasického moru prasat,- v průběhu předchozích dvanácti měsíců nepovolila očkování,- nepovoluje na svém území přítomnost prasat, která byla očkována před méně než dvanácti měsíci.5. Odchylně od ustanovení odstavce 4 může být postupem uvedeným v článku 29 rozhodnuto o povolení dovozu prasat pocházejících z části území třetí země za předpokladu, že očkování proti klasickému moru prasat je zakázáno na celém území dané země a že dotyčná část území dané třetí země splňuje podmínky stanovené v odstavci 4.6. V případě výskytu klasického moru prasat ve třetí zemi, která splňuje podmínky uvedené v odstavci 4, může být odchylně od ustanovení odstavce 4 postupem uvedeným v článku 29 rozhodnuto, že období dvanácti měsíců zmíněné v první odrážce odstavce 4 může být zkráceno na šest měsíců, jestliže:a) ohnisko nebo určitý počet ohnisek epizootologicky spojených se vyskytne v geograficky omezené oblasti ab) dané ohnisko nebo ohniska byla zlikvidována v období tří měsíců a bez použití očkování."2. V čl. 14 odst. 2 se vkládá nové písmeno c), které zní:"c) ve kterých nebyl za posledních nejméně dvanáct měsíců zjištěn klasický mor prasat, ve kterých nebylo povoleno očkování proti klasickému moru prasat po dobu nejméně posledních dvanácti měsíců a ve kterých nebyla za posledních dvanáct měsíců žádná prasata očkována proti klasickému moru prasat."3. V článku 15 se vkládá nová věta, která zní:"Za použití postupu uvedeného v článku 29 je možno rozhodnout o odchylce z čl. 14 odst. 2 písm. c)."Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob, jakým má být tento odkaz učiněn, si určí členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 11. prosince 1991.Za RadupředsedaP. BUKMAN[1] Úř. věst. C 226, 31.8.1991, s. 21.[2] Úř. věst. C 326, 16.12.1991.[3] Stanovisko ze dne 28. listopadu 1991 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28.[5] Úř. věst. L 134, 29.5.1991, s. 45.


title: Směrnice Rady 2002/38/ES ze dne 7. května 2002, kterou se mění a dočasně upravuje směrnice 77/388/EHS, pokud jde o úpravu daně z přidané hodnoty uplatňované na služby rozhlasového a televizního vysílání a na určité elektronicky poskytované služby

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0038

Úřední věstník L 128 , 15/05/2002 S. 0041 - 0044

		Směrnice Rady 2002/38/ESze dne 7. května 2002,kterou se mění a dočasně upravuje směrnice 77/388/EHS, pokud jde o úpravu daně z přidané hodnoty uplatňované na služby rozhlasového a televizního vysílání a na určité elektronicky poskytované službyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Předpisy v současné době platné pro DPH u služeb rozhlasového a televizního vysílání a u elektronicky poskytovaných služeb podle článku 9 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [4] jsou nepřiměřené z hlediska zdanění těchto služeb spotřebovaných uvnitř Společenství a z hlediska zabránění narušování hospodářské soutěže v této oblasti.(2) V zájmu řádného fungování vnitřního trhu by měla být tato narušení odstraněna a měla by pro tento druh činnosti být zavedena nová harmonizovaná pravidla. Měla by být přijata opatření k zajištění zejména toho, aby tyto služby, pokud jsou poskytovány za protiplnění a jsou spotřebovávány zákazníky usazenými ve Společenství, byly zdaňovány ve Společenství, a aby nebyly zdaňovány, pokud jsou spotřebovávány mimo Společenství.(3) Za tímto účelem by služby rozhlasového a televizního vysílání a elektronicky poskytované služby, které jsou poskytovány z třetích zemí osobám usazeným ve Společenství nebo ze Společenství příjemcům usazeným ve třetích zemích, měly být zdaňovány v místě příjemce služeb.(4) K definování elektronicky poskytovaných služeb by měly být příklady těchto služeb uvedeny v příloze směrnice.(5) K usnadnění plnění daňových povinností provozovatelů elektronicky poskytovaných služeb, kteří nejsou ani usazeni ani nemají povinnost být identifikováni pro daňové účely uvnitř Společenství, by měl být zaveden zvláštní režim. V rámci tohoto režimu se může každý provozovatel, který poskytuje takové služby elektronickými prostředky osobám nepovinným k dani uvnitř Společenství, pokud není jinak identifikován pro daňové účely uvnitř Společenství, rozhodnout pro identifikaci v jednom členském státě.(6) Neusazený provozovatel, který si přeje využít zvláštního režimu, by měl splňovat stanovené podmínky tohoto režimu a jakýchkoli příslušných stávajících předpisů členského státu, kde jsou služby spotřebovávány.(7) Členský stát identifikace musí být za určitých podmínek schopen vyloučit neusazeného provozovatele ze zvláštního režimu.(8) Pokud se neusazený provozovatel rozhodne pro zvláštní režim, měla by být každá daň z přidané hodnoty na vstupu, kterou odvedl u zboží a služeb, jež používá ke svým zdaňovaným činnostem spadajícím do zvláštního režimu, vrácena členským státem, kde byla daň z přidané hodnoty na vstupu odvedena, a to v souladu s třináctou směrnicí Rady 86/560/EHS ze dne 17. listopadu 1986 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Úprava vracení daně z přidané hodnoty osobám povinným k dani, neusazeným na území Společenství [5]. Možná omezení pro vracení podle čl. 2 odst. 2 a 3 a čl. 4 odst. 2 uvedené směrnice by se neměla použít.(9) S výhradou jimi stanovených podmínek by členské státy měly umožnit, aby některá daňová přiznání a prohlášení bylo možné podávat elektronickými prostředky, a mohou rovněž vyžadovat používání elektronických prostředků.(10) Ustanovení týkající se zavádění elektronických daňových přiznání a prohlášení by měla být přijata natrvalo. Veškerá ostatní ustanovení je žádoucí přijmout na přechodné období tří let, které může být z praktických důvodů prodlouženo, avšak v každém případě by měla být na základě zkušeností přezkoumána do tří let po 1. červenci 2003.(11) Je proto třeba změnit směrnici 77/388/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 77/388/EHS se dočasně mění takto:1. V článku 9:a) v odst. 2 písm. e) se závěrečná tečka nahrazuje čárkou a doplňují se nové odrážky, které znějí:"— služby rozhlasového a televizního vysílání,— elektronicky poskytované služby, jako jsou mimo jiné služby uvedené v příloze L."b) V odstavci 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:"f) za místo poskytování služeb uvedených v poslední odrážce písmene e), jsou-li poskytovány osobám nepovinným k dani, které jsou usazené, mají své trvalé bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržují, v členském státě, osobou povinnou k dani, která má sídlo své hospodářské činnosti nebo stálou provozovnu, odkud poskytuje služby mimo Společenství, nebo nemá-li takové sídlo nebo stálou provozovnu, která má trvalé bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje, mimo Společenství, se považuje místo, kde je osoba nepovinná k dani usazena, kde má své trvalé bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje."c) V odstavci 3 se návětí nahrazuje tímto:"3. K zamezení dvojího zdanění, nezdanění nebo narušení hospodářské soutěže mohou členské státy v souvislosti s poskytováním služeb uvedených v odst. 2 písm. e), kromě služeb uvedených v poslední odrážce, jsou-li poskytovány osobám nepovinným k dani, a rovněž v souvislosti s nájmem dopravních prostředků považovat:"d) Odstavec 4 se nahrazuje tímto:"4. V případě telekomunikačních služeb a služeb rozhlasového a televizního vysílání uvedených v odst. 2 písm. e), jsou-li poskytovány osobám nepovinným k dani, které jsou usazené, mají své trvalé bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržují, v členském státě, osobou povinnou k dani, která má sídlo své hospodářské činnosti nebo stálou provozovnu, odkud poskytuje služby mimo Společenství, nebo nemá-li takové sídlo nebo stálou provozovnu, která má trvalé bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje, mimo Společenství, použijí členské státy odst. 3 písm. b)."2. V čl. 12 odst. 3 písm. a) se doplňuje nový pododstavec, který zní:"Třetí pododstavec se nepoužije na služby uvedené v čl. 9 odst. 2 písm. e) poslední odrážce."3. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 26cZvláštní režim pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují elektronické služby osobám nepovinným k daniA. DefinicePro účely tohoto článku a aniž jsou dotčeny ostatní předpisy Společenství, se použijí tyto definice:a) "neusazenou osobou povinnou k dani" se rozumí osoba povinná k dani, která nemá sídlo své hospodářské činnosti ani stálou provozovnu na území Společenství a která nemá jinak povinnost být identifikována pro daňové účely podle článku 22;b) "elektronickými službami" a "elektronicky poskytovanými službami" se rozumějí služby uvedené v čl. 9 odst. 2 písm. e) poslední odrážce;c) "členským státem identifikace" se rozumí členský stát, který si neusazená osoba povinná k dani zvolila pro oznámení zahájení své činnosti coby osoby povinné k dani na území Společenství v souladu s ustanoveními tohoto článku;d) "členským státem spotřeby" se rozumí členský stát, který se podle čl. 9 odst. 2 písm. f) považuje za místo poskytování elektronických služeb;e) "daňovým přiznáním" se rozumí prohlášení obsahující informace nezbytné k vyměření výše splatné daně v každém členském státě.B. Zvláštní režim pro elektronicky poskytované služby1. Členské státy povolí neusazeným osobám povinným k dani poskytujícím elektronické služby osobám nepovinným k dani, které jsou usazeny, mají trvalé bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržují, v členském státě, aby používaly zvláštní režim v souladu s následujícími ustanoveními. Zvláštní režim se použije na všechna taková poskytnutí služeb uvnitř Společenství.2. Neusazená osoba povinná k dani oznámí členskému státu identifikace zahájení činnosti, kterou vykonává jako osoba povinná k dani, její ukončení nebo změny v takovém rozsahu, v němž není nadále oprávněna používat zvláštní režim. Toto oznámení se podává elektronicky.Informace předložené neusazenou osobou povinnou k dani členskému státu identifikace při zahájení její zdanitelné činnosti musí obsahovat tyto podrobnosti k identifikaci: název, poštovní adresu, elektronické adresy včetně webových stránek, vnitrostátní daňové číslo, pokud existuje, a prohlášení, že osoba není identifikovaná pro účely daně z přidané hodnoty uvnitř Společenství. Neusazená osoba povinná k dani oznámí členskému státu identifikace jakékoli změny předložených informací.3. Členský stát identifikace identifikuje neusazenou osobu povinnou k dani pomocí osobního identifikačního čísla. Na základě informací použitých pro tuto identifikaci mohou členské státy spotřeby vést vlastní identifikační systémy.Členský stát identifikace sdělí neusazené osobě povinné k dani elektronickými prostředky identifikační číslo, které jí bylo přiděleno.4. Členský stát identifikace vyjme neusazenou osobu povinnou k dani z identifikačního registru, kdyža) tato osoba oznámí, že nadále neposkytuje elektronické služby, nebob) lze jinak mít za to, že její zdanitelné činnosti skončily, neboc) tato osoba nadále nesplňuje podmínky nezbytné k možnosti používání zvláštního režimu nebod) tato osoba opakovaně porušuje pravidla týkající se zvláštního režimu.5. Neusazená osoba povinná k dani podá elektronickými prostředky členskému státu identifikace daňové přiznání za každé kalendářní čtvrtletí, a to i v případě, že elektronické služby nebyly poskytovány. Daňové přiznání se podává do 20 dnů po ukončení zdaňovacího období, za které se daňové přiznání podává.Daňové přiznání obsahuje identifikační číslo a pro každý členský stát spotřeby, kde je daň splatná, celkovou hodnotu bez daně z přidané hodnoty poskytnutých elektronických služeb za zdaňovací období a celkovou výši příslušné daně. Uvedou se rovněž příslušné sazby daně a celková splatná daň.6. Údaje v daňovém přiznání se uvádějí v eurech. Členské státy, které nepřijaly euro, mohou požadovat, aby údaje v daňovém přiznání byly uvedeny v jejich národní měně. Pokud jsou částky za služby uvedeny v jiných měnách, použije se pro vyplnění daňového přiznání směnný kurz platný poslední den zdaňovacího období. Přepočet se provede podle směnných kurzů zveřejněných Evropskou centrální bankou pro uvedený den, nebo, pokud není v uvedený den kurz zveřejněn, podle kurzu zveřejněného pro nejbližší následující den.7. Neusazená osoba povinná k dani odvede daň z přidané hodnoty při podání daňového přiznání. Odvod se provádí na bankovní účet vedený v eurech, který určí členský stát identifikace. Členské státy, které nepřijaly euro, mohou požadovat, aby byl odvod proveden na bankovní účet vedený v jejich vlastní měně.8. Bez ohledu na čl. 1 odst. 1 směrnice 86/560/EHS neprovede neusazená osoba povinná k dani, která využívá tohoto zvláštního režimu, odpočet podle čl. 17 odst. 2 této směrnice, ale je jí vrácena daň podle směrnice 86/560/EHS. Ustanovení čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3 a čl. 4 odst. 2 směrnice 86/560/EHS se nepoužijí pro vrácení v souvislosti s elektronickými službami, na něž se vztahuje tento zvláštní režim.9. Neusazená osoba povinná k dani vede o plněních v rámci tohoto zvláštního režimu záznamy dostatečně podrobné k tomu, aby správci daně členského státu spotřeby umožnily určit, zda daňové přiznání podle odstavce 5 je správné. Tyto záznamy by měly být na žádost členského státu identifikace nebo členského státu spotřeby k dispozici v elektronické formě. Tyto záznamy se uchovávají po dobu 10 let od konce roku, ve kterém bylo plnění uskutečněno.10. Ustanovení čl. 21 odst. 2 písm. b) se nevztahuje na neusazenou osobu povinnou k dani, která se rozhodla pro tento zvláštní režim."Článek 2Článek 22 obsažený v článku 28h směrnice 77/388/EHS se mění takto:1. V odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:"a) Každá osoba povinná k dani oznámí zahájení, změnu nebo ukončení činnosti, kterou vykonává jako osoba povinná k dani. S výhradou jimi stanovených podmínek umožní členské státy osobě povinné k dani podávat tato oznámení elektronickými prostředky a mohou rovněž použití elektronických prostředků vyžadovat."2. V odstavci 4 se písmeno a) nahrazuje tímto:"a) Každá osoba povinná k dani předloží ve lhůtě stanovené členskými státy daňové přiznání. Tato lhůta nesmí překročit dva měsíce od konce jednotlivých zdaňovacích období. Členské státy mohou stanovit zdaňovací období jako měsíční, dvouměsíční nebo čtvrtletní. Členské státy mohou nicméně stanovit odlišná období s podmínkou, že nepřekročí jeden rok. S výhradou jimi stanovených podmínek umožní členské státy osobě povinné k dani předkládat daňová přiznání elektronickými prostředky a mohou rovněž použití elektronických prostředků vyžadovat."3. V odstavci 6 se písmeno a) nahrazuje tímto:"a) Členské státy mohou na osobě povinné k dani požadovat, aby předložila prohlášení obsahující údaje uvedené v odstavci 4, které se týkají všech plnění uskutečněných v předchozím roce. Toto prohlášení musí poskytovat veškeré údaje potřebné pro jakékoliv opravy. S výhradou jimi stanovených podmínek umožní členské státy osobě povinné k dani předložení tohoto prohlášení elektronickými prostředky a mohou rovněž použití elektronických prostředků vyžadovat."4. V odst. 6 písm. b) se druhý pododstavec nahrazuje tímto:"Souhrnný výkaz vypracuje za každé kalendářní čtvrtletí ve lhůtě a postupem stanoveným členskými státy, které přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby byly v každém případě dodrženy předpisy o administrativní spolupráci v oblasti nepřímého zdanění. S výhradou jimi stanovených podmínek umožní členské státy osobě povinné k dani předložení tohoto výkazu elektronickými prostředky a mohou rovněž použití elektronických prostředků vyžadovat."Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy oznámí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Článek 1 se použije po dobu tří let, počínaje dnem 1. července 2003.Článek 5Rada na základě zprávy Komise přezkoumá před 30. červnem 2006 ustanovení článku 1 této směrnice a buď přijme v souladu s článkem 93 Smlouvy opatření k zavedení vhodného elektronického mechanismu, založeného na rovném zacházení, pro vyměřování, přiznávání, vybírání a rozdělování příjmů z daní z elektronicky poskytovaných služeb zdaňovaných v místě spotřeby, nebo, je-li to považováno z praktických důvodů za nezbytné, jednomyslně na návrh Komise prodlouží dobu uvedenou v článku 4.Článek 6Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 7. května 2002.Za RadupředsedaR. De Rato Y Figaredo[1] Úř. věst. C 337 E, 28.11.2000, s. 65.[2] Úř. věst. C 232, 17.8.2001, s. 202.[3] Úř. věst. C 116, 20.4.2001, s. 59.[4] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Rady 2001/115/ES (Úř. věst. L 15, 17.1.2002, s. 24).[5] Úř. věst. L 326, 21.11.1986, s. 40.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"PŘÍLOHA LPŘÍKLADNÝ SEZNAM ELEKTRONICKY POSKYTOVANÝCH SLUŽEB PODLE čl. 9 odst. 2 písm. e)1. Tvorba webových stránek, web-hosting, dálková údržba programů a zařízení.2. Dodání programového vybavení a jeho aktualizace.3. Dodání obrazů, textů a informací a zpřístupňování databází.4. Dodání hudby, filmů a her, včetně hazardních her a loterií, a politických, kulturních, uměleckých, sportovních, vědeckých a zábavných pořadů a událostí.5. Poskytnutí vyučování na dálku.Pokud poskytovatel služeb a jeho zákazník komunikují prostřednictvím elektronické pošty, neznamená to samo o sobě, že poskytovaná služba je elektronicky poskytovanou službou ve smyslu čl. 9 odst. 2 písm. e) poslední odrážky."--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 93/43/EHS ze dne 14. června 1993 o hygieně potravin

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0043

Úřední věstník L 175 , 19/07/1993 S. 0001 - 0011 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 24 S. 0126  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 24 S. 0126

		Směrnice Rady 93/43/EHSze dne 14. června 1993o hygieně potravinRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,ve spolupráci s Evropským parlamentem [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že volný pohyb potravin je základním předpokladem pro dotvoření vnitřního trhu; že tato zásada předpokládá důvěru v určitou úroveň bezpečnosti potravin určených k lidské spotřebě, které jsou ve volném oběhu, a zejména úroveň jejich hygieny po celou dobu ve všech fázích přípravy, zpracování, výroby, balení, skladování, přepravy, distribuce, manipulace a nabízení k prodeji nebo dodávání spotřebiteli;vzhledem k tomu, že ochrana lidského zdraví je prvořadou záležitostí;vzhledem k tomu, že tato ochrana je již předmětem směrnice Rady 89/397/EHS ze dne 14. června 1989 o úředním dozoru nad potravinami [3] i podrobnějších pravidel v této oblasti; že důležitým cílem takového dozoru je hygiena potravin; že směrnice 89/397/EHS se soustřeďuje na inspekci, odběr vzorků a analýzu a má být doplněna ustanoveními směřujícími kezlepšení úrovně hygieny potravin a zvýšení důvěry v úroveň hygieny potravin ve volném oběhu;vzhledem k tomu, že obecná hygienická pravidla pro potraviny, která mají být dodržována v době přípravy, zpracování, výroby, balení, skladování, přepravy, distribuce, manipulace a nabízení k prodeji nebo dodávání spotřebiteli, musejí být harmonizována tak, aby chránila lidské zdraví;vzhledem k tomu, že používání analýzy rizik a jiných technik řízení je uznáváným prostředkem pro zjišťování, kontrolu a sledování kritických bodů;vzhledem k tomu, že pro určité skupiny potravin smějí být přijata mikrobiologická kritéria a kritéria pro kontrolu teploty; že jsou-li tato kritéria přijata, mají být v souladu s vědecky uznávanými obecnými zásadami;vzhledem k tomu, že členské státy podporují a podílejí se na vypracování pokynů pro správnou hygienickou praxi opírajících se popřípadě o doporučená mezinárodní pravidla praxe – obecné zásady hygieny potravin stanovené v Codex Alimentarius [4], na které se mohou potravinářské podniky odvolávat;vzhledem k tomu, že Komise za pomoci členských států a ostatních zúčastněných stran podporuje vypracování pokynů pro správnou hygienickou praxi, na které se mohou odvolávat v případě potřeby potravinářské podniky v celém Společenství;vzhledem k tomu, že však potravinářský podnik je odpovědný za hygienické podmínky ve svém potravinářském podniku; že tato směrnice proto nestanoví závaznost pokynů pro správnou hygienickou praxi, jež nejsou právně závazná;vzhledem k tomu, že se pro zavedení obecných hygienických předpisů pro potraviny a pokynů pro správnou hygienickou praxi doporučuje používání norem řady EN 29000;vzhledem k tomu, že nad dodržováním obecných hygienických předpisů pro potraviny mají podle směrnice 89/397/EHS vykonávat dozor příslušné orgány členských států s cílem předcházet poškozování spotřebitele potravinami nevhodnými pro lidskou spotřebu nebo potravinami potenciálně nebezpečnými pro lidské zdraví;vzhledem k tomu, že potravinářské podniky musejí zajistit, aby na trh byly uváděny pouze zdravotně nezávadné potraviny, a příslušným orgánům by měly být poskytnuty odpovídající pravomoci pro ochranu veřejného zdraví; že by však měly být zajištěny oprávněné zájmy potravinářských podniků;vzhledem k tomu, že Komisi má být sděleno, které orgány členských států jsou příslušné pro úřední kontrolu hygieny potravin,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice stanoví obecná hygienická pravidla pro potraviny a postupy pro ověřování dodržování těchto pravidel.2. Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčena opatření přijatá v souvislosti s podrobnějšími pravidly Společenství o hygieně potravin. Do tří let od přijetí této směrnice přezkoumá Komise vztah mezi zvláštními pravidly Společenství o hygieně potravin a pravidly stanovenými v této směrnici a popřípadě předloží návrhy.Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:- "hygienou potravin" (dále jen "hygiena") veškerá opatření nezbytná k zajištění bezpečnosti a hygienické nezávadnosti potravin. Tato opatření se týkají všech fází, které následují po prvovýrobě (která zahrnuje například sklizeň, porážku a dojení), jakými jsou příprava, zpracování, výroba, balení, skladování, přeprava, distribuce, manipulace a nabízení k prodeji nebo dodávání spotřebiteli,- "potravinářským podnikem" jakýkoli veřejný nebo soukromý podnik založený za účelem zisku nebo jinak, který se zabývá jakoukoli nebo všemi z těchto činností: příprava, zpracování, výroba, balení, skladování, přeprava, distribuce, manipulace nebo nabízení k prodeji nebo dodávání potravin,- "hygienicky nezávadnými potravinami" potraviny vhodné z hygienického hlediska k lidské spotřebě.Článek 31. Příprava, zpracování, výroba, balení, skladování, přeprava, distribuce, manipulace a nabízení k prodeji nebo dodávání potravin se provádějí hygienickým způsobem.2. Potravinářský podnik určí každý krok v rámci svých činností, který je kritický pro zajištění bezpečnosti potravin, a zajistí stanovení odpovídajících bezpečnostních opatření, jejich zavádění, dodržování a posuzování na základě těchto zásad, použitých při vývoji systému HACCP (analýza rizik a kritické kontrolní body):- analýza potenciálních rizik pro potraviny v provozu potravinářského podniku,- určení okamžiků ("bodů") procesů, v nichž se mohou vyskytovat rizika pro potraviny,- rozhodnutí, které z určených bodů jsou pro bezpečnost potravin určující ("kritické body"),- určení a zavedení účinných kontrolních a sledovacích postupů v těchto kritických bodecha- posuzování analýzy rizik pro potraviny, kritických kontrolních bodů a kontrolních a sledovacích postupů pravidelně a při každé změně procesů v potravinářském podniku.3. Potravinářské podniky musejí dodržovat hygienická pravidla stanovená v příloze. Odchylky od některých ustanovení přílohy mohou být uděleny postupem podle článku 14.Článek 4Aniž jsou dotčena podrobnější pravidla Společenství, mohou být mikrobiologická kritéria a kritéria pro kontrolu teploty pro určité skupiny potravin stanovena postupem podle článku 14 a po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny, zřízeným rozhodnutím 74/234/EHS [5].Článek 51. Členské státy podporují vypracování pokynů pro správnou hygienickou praxi, které mohou potravinářské podniky dobrovolně používat jako pokyn k dodržování článku 3.2. Pokud se vypracovávají pokyny pro správnou hygienickou praxi podle odstavce 1, jsou vypracovány- odvětvími potravinářské výroby a zástupci dalších zúčastněných skupin, jakými jsou příslušné orgány a sdružení spotřebitelů,- po konzultaci s těmi, kterých se podstatně dotýkají, včetně příslušných orgánů,- popřípadě na základě doporučených mezinárodních pravidel praxe – obecných zásad hygieny potravin stanovených v Codex Alimentarius.3. Pokyny podle odstavců 1 a 2 mohou být vypracovány pod záštitou vnitrostátního normalizačního orgánu uvedeného v seznamu 2 přílohy směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [6].4. Členské státy posoudí pokyny pro správnou hygienickou praxi podle odstavců 1 a 2 s ohledem na to, do jaké míry lze předpokládat jejich soulad s článkem 3.5. Členské státy předají Komisi pokyny pro správnou hygienickou praxi, u nichž předpokládají soulad s článkem 3.Komise zpřístupní tyto pokyny členským státům.6. Pokud se jeden nebo více členských států nebo Komise domnívají, že se za účelem harmonizace může vyskytnout požadavek na vypracování pokynů pro správnou hygienickou praxi na evropském základě (dále jen "evropské pokyny pro správnou hygienickou praxi"), konzultuje Komise podle článku 14 členské státy v rámci Stálého výboru pro potraviny. Předmětem této konzultace je zvážit důvody pro takové dobrovolné pokyny v daných odvětvích nebo pro dané činnosti a pokud jsou takové pokyny považovány za nezbytné,- uvést zamýšlený rozsah, předmět a harmonogram pro vypracování takových dobrovolných pokynů, přičemž se bere v úvahu čas potřebný pro konzultaci s těmi, kterých se tyto pokyny podstatně dotýkajía- postoupit vypracování nebo posouzení takových dobrovolných pokynů pod záštitu některého evropského normalizačního orgánu.7. Při vypracování evropských pokynů pro správnou hygienickou praxi podle odstavce 6 se přijmou veškerá nezbytná opatření, aby bylo zajištěno, že- tyto pokyny vypracují zástupci odvětví potravinářské výroby a zástupci těch, kterých se tyto pokyny podstatně dotýkají, například příslušné orgány a sdružení spotřebitelů,- obsah takových pokynů je v souladu s článkem 3 a popřípadě jsou vzata v úvahu doporučená mezinárodní pravidla praxe – obecné zásady hygieny potravin stanovené v Codex Alimentarius,- obsah takových pokynů je prakticky použitelný v odvětvích potravinářského průmyslu, na která se tyto pokyny vztahují, v celém Společenství,- budou vzaty v úvahu související pokyny pro správnou hygienickou praxi vypracované podle odstavců 1 až 3,- budou konzultováni všichni, kterých se takové pokyny podstatně dotýkají, včetně členských států, a že jejich připomínky budou vzaty v úvahu.8. Názvy evropských pokynů pro správnou hygienickou praxi vypracované postupem podle odstavců 6 a 7 a odkazy na ně se zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství. Členské státy zajistí, aby byly na jejich území na takto zveřejněné pokyny upozorněny dotyčná odvětví potravinářských podniků a příslušné orgány.Článek 6Členské státy, pokud to považují za vhodné, doporučí potravinářským podnikům pro zavedení obecných pravidel pro hygienu a pokynů pro správnou hygienickou praxi použít evropské normy řady EN 29000.Článek 71. Pokud Smlouva nestanoví jinak, mohou členské státy zachovat, změnit nebo zavést vnitrostátní hygienické předpisy, které jsou podrobnější než ustanovení této směrnice, pokud tyto předpisy- nejsou méně přísné než ustanovení uvedená v příloze,- nevytvářejí omezení, zábranu nebo překážku obchodu s potravinami vyráběnými v souladu s touto směrnicí.2. Dokud nebudou stanovena podrobnější pravidla podle článku 4, mohou členské státy zachovat, změnit nebo zavést související vnitrostátní předpisy v souladu se Smlouvou.3. Pokud některý členský stát považuje za nezbytné v případech uvedených v odstavcích 1 a 2 přijmout nové právní předpisy nebo změnit stávající právní předpisy, sdělí Komisi a ostatním členským státům zamýšlená opatření a uvede důvody, na kterých se zakládají. Komise konzultuje členské státy v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím 69/414/EHS [7], pokud považuje takovou konzultaci za prospěšnou nebo pokud o to některý stát požádá.Členský stát může přijmout zamýšlená opatření nejdříve po uplynutí tří měsíců od tohoto sdělení za předpokladu, že neobdrží žádné záporné stanovisko Komise.Pokud obdrží záporné stanovisko Komise, zahájí Komise před uplynutím lhůty stanovené ve druhém pododstavci postup stanovený v článku 14, aby rozhodla, zda mohou být zamýšlená opatření provedena, popřípadě s vhodnými změnami.Článek 81. Příslušné orgány vykonávají dozor podle směrnice 89/397/EHS, aby zajistily dodržování článku 3 této směrnice a popřípadě jakýchkoli předpisů přijatých podle článku 4 této směrnice potravinářskými podniky. Přitom berou v úvahu pokyny pro správnou hygienickou praxi uvedené v článku 5 této směrnice, pokud existují.2. Inspekce prováděné příslušnými orgány zahrnují obecné posuzování potenciálních rizik souvisejících s bezpečností potravin, spojených s činnostmi podniku. Příslušné orgány věnují zejména pozornost kritickým kontrolním bodům určeným potravinářským podnikem, aby posoudily, zda je prováděno nezbytné sledování a ověřovací kontroly.Členské státy stanoví četnost inspekcí pro všechny potravinářské provozy s ohledem na riziko, které je s těmito provozy spojeno.3. Příslušné orgány zajistí, aby byl dozor nad potravinami dováženými do Společenství vykonáván podle směrnice 89/397/EHS, aby bylo zajištěno dodržování článku 3 a popřípadě jakýchkoli předpisů přijatých podle článku 4.Článek 91. Pokud příslušné orgány při výkonu dozoru podle článku 8 zjistí, že nedodržení článku 3 nebo popřípadě jakýchkoli předpisů přijatých podle článku 4 může mít za následek rizika z hlediska bezpečnosti nebo hygienické nezávadnosti potravin, přijmou odpovídající opatření, která mohou vést až ke stažení potraviny z oběhu nebo jejímu zničení, nebo k uzavření celého podniku nebo jeho části na přiměřenou dobu.Při určování rizika z hlediska bezpečnosti nebo hygienické nezávadnosti potravin se bere ohled na povahu potraviny, způsob, jakým se s ní zachází a jak se balí, a každý jiný proces, kterému je potravina podrobena před dodáním spotřebiteli, jakož i podmínky, za kterých je nabízena k prodeji nebo skladována.2. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že jakákoli fyzická nebo právnická osoba dotčená dozorem má právo podat opravný prostředek proti opatřením přijatým příslušným orgánem v důsledku výkonu dozoru.Článek 101. Pokud se na území třetí země vyskytne nebo rozšíří hygienický problém, který může představovat vážné nebezpečí pro lidské zdraví, přijme Komise, buď z vlastního podnětu, nebo na žádost členského státu neprodleně tato opatření v závislosti na závažnosti situace:- pozastaví dovoz z celého území dotyčné třetí země nebo jeho části, a je-li to nezbytné, i průvoz třetí zemínebo- stanoví zvláštní podmínky pro potraviny z celého území dotyčné třetí země nebo jeho části.2. Komise může v případě uvedeném v odstavci 1 přijmout předběžná ochranná opatření týkající se dotyčných potravin.3. S výjimkou naléhavých případů konzultuje Komise před přijetím opatření podle odstavců 1 a 2 členské státy.4. Komise neprodleně oznámí Radě a členským státům každé rozhodnutí přijaté podle odstavců 1 a 2.Každý členský stát může Radě předložit rozhodnutí Komise ve lhůtě 30 dní od oznámení podle prvního pododstavce. Rada může kvalifikovanou většinou potvrdit, změnit nebo zrušit rozhodnutí Komise. Pokud Rada nepřijme rozhodnutí ve lhůtě 30 dní, je rozhodnutí Komise považováno za zrušené.5. Pokud některý členský stát úředně uvědomí Komisi o nezbytnosti přijmout ochranná opatření a Komise nepoužije odstavce 1 a 2, může tento členský stát přijmout předběžná ochranná opatření týkající se dovozu dotyčných potravin.Pokud členský stát přijme předběžná ochranná opatření, uvědomí o tom ostatní členské státy a Komisi.Ve lhůtě deseti pracovních dní přednese Komise věc Stálému výboru pro potraviny postupem podle článku 14 s cílem tato vnitrostátní předběžná ochranná opatření prodloužit, změnit nebo zrušit.Článek 111. Pokud má členský stát na základě nových údajů nebo na základě přezkoumání stávajících údajů závažný důvod k podezření, že použití předpisů přijatých podle článku 4 představuje zdravotní riziko, může na svém území dočasně používání dotyčných ustanovení pozastavit nebo omezit. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.2. Komise přezkoumá ve Stálém výboru pro potraviny důvody uvedené členským státem podle odstavce 1, jakmile je to možné, a zaujme stanovisko a přijme nezbytná opatření postupem podle článku 14.Článek 12Členské státy určí orgány příslušné pro úřední kontrolu hygieny a oznámí je Komisi.Článek 13Změny v odkazech na mezinárodní normy, které jsou uvedeny v této směrnici, například na Codex Alimentarius, mohou být přijímány postupem podle článku 14.Článek 14Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potraviny (dále jen "výbor").Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise, s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.Článek 15Komise předloží do 31. prosince 1998 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o zkušenostech získaných při uplatňování této směrnice spolu s vhodnými návrhy.Článek 16Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30 měsíců od jejího přijetí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 17Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 14. června 1993.Za RadupředsedaJ. Trøjborg[1] Úř. věst. C 174, 23.11.1992 aÚř. věst. C 150, 31.5.1993.[2] Úř. věst. C 223, 31.8.1992, s. 16.[3] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 23.[4] Codex Alimentarius, svazek A, doporučená mezinárodní pravidla praxe – obecné zásady hygieny potravin, druhé přepracované vydání (1985). Organizace pro zemědělství a výživu Organizace spojených národů, Řím, 1988.[5] Úř. věst. L 136, 20.5.1974, s. 1.[6] Úř. věst. L 109, 26.4.1983, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím 92/400/EHS (Úř. věst. L 221, 6.8.1992, s. 55).[7] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.--------------------------------------------------PŘÍLOHAÚvod1. Kapitoly V až X této přílohy se použijí po celou dobu ve všech fázích následujících po prvovýrobě, v průběhu přípravy, zpracování, výroby, balení, skladování, přepravy, distribuce, manipulace a nabízení k prodeji nebo dodávání spotřebiteli.Ostatní kapitoly přílohy se použijí takto:- kapitola I pro všechny potravinářské provozy kromě těch, které spadají do kapitoly III,- kapitola II pro všechny prostory, ve kterých se potraviny připravují, ošetřují nebo zpracovávají, kromě prostorů, které spadají do kapitoly III, a s výjimkou prostorů pro stravování,- kapitola III pro provozy uvedené v nadpisu uvedené kapitoly,- kapitola IV pro veškerou přepravu.2. Výrazy "popřípadě" nebo "je-li to nezbytné" uvedenými v této příloze se rozumí "k zajištění bezpečnosti a hygienické nezávadnosti potravin".IObecné požadavky na potravinářské provozy (kromě provozů uvedených v kapitole III)1. Potravinářské provozy musejí být udržovány v čistotě a v dobrém stavu.2. Uspořádání, vnější úprava, konstrukce a velikost potravinářských provozů musejí:a) umožňovat odpovídající čištění nebo dezinfekci;b) být takové, aby se zabránilo hromadění nečistot, styku s toxickými materiály, odlučování částeček do potravin a vytváření kondenzátu nebo výskytu nežádoucích plísní na povrchu;c) umožňovat správnou hygienickou praxi, včetně ochrany proti křížové kontaminaci potravinami, zařízením, materiály, vodou, přívodem vzduchu nebo zaměstnanci a vnějšími zdroji znečištění, například škůdci, mezi operacemi a v jejich průběhu;d) je-li nezbytné, zajistit vhodné teplotní podmínky pro hygienické zpracování a skladování výrobků.3. K dispozici musí být odpovídající počet umyvadel na mytí rukou vhodně rozmístěných a označených. K dispozici musí být odpovídající počet splachovacích záchodů připojených na účinný kanalizační systém. Záchody nesmějí vést přímo do prostor, kde se manipuluje s potravinami.4. Umyvadla na mytí rukou musejí být vybavena přívodem teplé a studené tekoucí vody, prostředky na mytí rukou a hygienické osušení. Je-li to nezbytné, musí být mytí potravin odděleno od zařízení na mytí rukou.5. K dispozici musí být vhodné a dostatečné prostředky pro přirozené nebo nucené větrání. Nesmí docházet k tomu, aby proudění vzduchu při nuceném větrání směřovalo ze znečistěné oblasti do čisté. Ventilační systémy musejí být konstruovány takovým způsobem, aby umožňovaly snadný přístup k filtrům a ostatním součástem vyžadujícím čištění nebo výměnu.6. Všechna sanitární zařízení uvnitř potravinářských provozů musejí být vybavena odpovídajícím přirozeným nebo nuceným větráním.7. Potravinářské provozy musejí mít odpovídající přírodní nebo umělé osvětlení.8. Kanalizační zařízení musejí odpovídat požadovanému účelu; musejí být navržena a konstruována takovým způsobem, aby nevzniklo riziko kontaminace potravin.9. Je-li nezbytné, musí být zajištěno odpovídající příslušenství pro převlékání personálu.IIZvláštní požadavky na prostory pro přípravu, ošetření nebo zpracování potravin (s výjimkou prostorů pro stravování a provozů uvedených v kapitole III)1. V prostorech pro přípravu, ošetření nebo zpracování potravin (s výjimkou prostorů pro stravování) musejí být:a) podlahové povrchy udržovány v bezvadném stavu a musejí být snadno čistitelné a je-li to nezbytné, snadno dezinfikovatelné. To vyžaduje použití odolných, nenasákavých, omyvatelných a netoxických materiálů, pokud potravinářské podniky nepřesvědčí příslušný orgán o vhodnosti jiných použitých materiálů. Podlahy musejí popřípadě umožňovat vyhovující odvod vody z povrchu;b) povrchy stěn udržovány v bezvadném stavu a musejí být snadno čistitelné, a je-li to nezbytné, snadno dezinfikovatelné. To vyžaduje použití odolných, nenasákavých, omyvatelných a netoxických materiálů a hladký povrch až do výšky odpovídající pracovním operacím, pokud potravinářské podniky nepřesvědčí příslušný orgán o vhodnosti jiných použitých materiálů;c) stropy a stropní instalace navrženy, konstruovány a opatřeny takovou konečnou úpravou, aby se zabránilo hromadění nečistot a omezila kondenzace, růst nežádoucích plísní a odlučování částeček;d) okna a jiné otvory konstruovány tak, aby se zabránilo hromadění nečistot. Okna a otvory, které jsou otevíratelné do vnějšího prostředí, musejí být, je-li to nezbytné, vybaveny sítěmi proti hmyzu, které lze při čištění snadno vyjmout. Pokud by otevřenými okny mohlo dojít ke kontaminaci potravin, musejí okna během výroby zůstat zavřená a zajištěná;e) dveře snadno čistitelné, a je-li to nezbytné, snadno dezinfikovatelné. To vyžaduje použití hladkých a nenasákavých povrchů, pokud potravinářské podniky nepřesvědčí příslušný orgán o vhodnosti jiných použitých materiálů;f) povrchy (včetně povrchů zařízení) přicházející do styku s potravinami udržovány v bezvadném stavu a snadno čistitelné, a je-li to nezbytné, snadno dezinfikovatelné. To vyžaduje použití hladkých, omyvatelných a netoxických materiálů, pokud potravinářské podniky nepřesvědčí příslušný orgán o vhodnosti jiných použitých materiálů.2. Je-li to nezbytné, musí být k dispozici odpovídající příslušenství pro čistění a dezinfekci pracovních nástrojů a zařízení. Tato příslušenství musejí být konstruována z materiálů odolných vůči korozi a musejí být snadno čistitelná, s odpovídajícím přívodem teplé a studené vody.3. Odpovídajícím způsobem musí být popřípadě zajištěno jakékoli nezbytné mytí potravin. Každá výlevka nebo jiné takové zařízení určené k mytí potravin musí mít odpovídající přívod teplé nebo studené pitné vody podle požadavků a musí být udržováno v čistotě.IIIPožadavky na pojízdné nebo přechodné provozy (například prodejní stany, stánky na trhu, pojízdné prodejny), provozy užívané především jako soukromý obytný dům, provozy používané příležitostně pro veřejné stravování a prodejní automaty1. Provozy a prodejní automaty musejí být umístěny, navrženy, konstruovány a udržovány v čistotě a v dobrém stavu tak, aby v prakticky dosažitelné míře nedocházelo k riziku kontaminace potravin a nevznikalo příznivé prostředí pro výskyt škůdců.2. Zejména a je-li to nezbytné:a) musejí být k dispozici vhodná zařízení pro udržování odpovídající osobní hygieny (včetně zařízení pro hygienické mytí a osušování rukou, hygienické sanitární systémy a příslušenství pro převlékání);b) musejí být povrchy přicházející do styku s potravinami v bezvadném stavu a snadno čistitelné, a je-li to nezbytné, snadno dezinfikovatelné. To vyžaduje použití hladkých, omyvatelných a netoxických materiálů, pokud potravinářské podniky nepřesvědčí příslušný orgán o vhodnosti jiných použitých materiálů;c) musí být odpovídajícím způsobem zajištěno čištění a je-li to nezbytné, dezinfekce pracovních nástrojů a zařízení;d) musí být odpovídajícím způsobem zajištěno čištění potravin;e) musí být k dispozici odpovídající přívod teplé nebo studené vody;f) musejí být k dispozici odpovídající systémy nebo zařízení pro hygienické skladování a likvidaci nebezpečných nebo nepoživatelných látek a odpadů (ať kapalných nebo pevných);g) musí být k dispozici odpovídající zařízení nebo systémy pro udržování a sledování vhodných teplotních podmínek pro potraviny;h) potraviny musejí být ukládány tak, aby v prakticky dosažitelné míře nedocházelo k riziku kontaminace.IVPřeprava1. Dopravní prostředky nebo kontejnery používané pro přepravu potravin musejí být udržovány v čistotě a v dobrém stavu, aby chránily potraviny před kontaminací, a je-li to nezbytné, musejí být navrženy a konstruovány tak, aby umožnily odpovídající čistění nebo dezinfekci.2. Skříně ve vozidlech nebo kontejnery se nesmějí používat na přepravu ničeho jiného než potravin, pokud by to mohlo způsobit kontaminaci potravin.Potraviny bez obalu v tekutém nebo granulovaném stavu nebo v prášku se musejí přepravovat v nádobách nebo v kontejnerech/cisternách vyhrazených pro přepravu potravin. Tyto nádrže musejí být označeny zřetelným a nesmazatelným způsobem v jednom nebo více jazycích Společenství, aby bylo zřejmé, že jsou používány pro přepravu potravin, nebo musejí být označeny slovy "Pouze pro potraviny".3. Pokud jsou dopravní prostředky nebo kontejnery používány k přepravě čehokoli jiného kromě potravin nebo pokud se různé druhy potravin přepravují současně, musejí být výrobky, je-li to nezbytné, účinně odděleny tak, aby byly chráněny před rizikem kontaminace.4. Pokud byly dopravní prostředky nebo kontejnery použity pro přepravu čehokoli jiného kromě potravin nebo pro přepravu různých druhů potravin, musí být mezi jednotlivými nakládkami provedeno účinné čištění, aby se zabránilo riziku kontaminace.5. Potraviny v dopravních prostředcích nebo v kontejnerech musejí být uloženy a chráněny tak, aby riziko kontaminace bylo sníženo na minimum.6. Je-li to nezbytné, musejí být dopravní prostředky nebo kontejnery používané pro přepravu potravin schopné udržovat potraviny při vhodných teplotách a popřípadě musejí být navrženy tak, aby bylo umožněno sledování těchto teplot.VPožadavky na zařízeníVšechny předměty, instalace a zařízení, se kterými přicházejí potraviny do styku, musejí být udržovány v čistotě aa) konstruovány takovým způsobem, z takových materiálů a udržovány v takovém pořádku a dobrém stavu, aby riziko kontaminace potravin bylo sníženo na minimum;b) s výjimkou nevratných obalů konstruovány takovým způsobem, z takových materiálů a udržovány v takovém pořádku a dobrém stavu, aby bylo umožněno jejich důkladné čištění, a je-li to nezbytné, jejich dezinfekci dostačující pro zamýšlené účely;c) instalovány takovým způsobem, aby bylo umožněno odpovídající čištění okolních prostor.VIPotravinářské odpady1. Potravinářské a jiné odpady se nesmějí shromažďovat v prostorách, kde jsou potraviny, s výjimkou nevyhnutelných případů souvisejících s normálním chodem podniku.2. Potravinářské a jiné odpady se musejí ukládat do uzavíratelných nádob, pokud potravinářské podniky nepřesvědčí příslušný orgán o vhodnosti jiných typů nádob. Tyto nádoby musejí mít vhodnou konstrukci, musejí být udržovány v bezvadném stavu, a je-li to nezbytné, musejí být snadno čistitelné a dezinfikovatelné.3. Musejí být učiněna přiměřená opatření pro odstraňování a skladování potravinářských a jiných odpadů. Úložiště odpadů musejí být označena a obhospodařována tak, aby bylo možné je udržovat v čistotě a zamezit přístupu škůdců a kontaminaci potravin, pitné vody, zařízení nebo provozů.VIIZásobování vodou1. Musí být zajištěno odpovídající zásobování pitnou vodou podle směrnice Rady 80/778/EHS ze dne 15. července 1980 o jakosti vody určené k lidské spotřebě [1]. Tato pitná voda musí být použita vždy, pokud je nezbytné zajistit, aby nedošlo ke kontaminaci potravin.2. Je-li popřípadě používán led, musí být vyráběn z vody, která vyhovuje požadavkům směrnice 80/778/EHS. Tento led musí být použit vždy, pokud je nezbytné zajistit, aby nedošlo ke kontaminaci potravin. Jeho výroba, manipulace a skladování musejí probíhat v takových podmínkách, aby byl chráněn před veškerou kontaminací.3. Pára používaná v přímém styku s potravinou nesmí obsahovat žádnou látku, která představuje zdravotní riziko nebo může výrobek kontaminovat.4. Užitková voda používaná k výrobě páry, chlazení, požární ochraně a jiným podobným účelům, které nesouvisejí s potravinami, musí být vedena v oddělených systémech, musí být snadno rozeznatelná a nesmí mít žádné propojení ani jakoukoli možnost zpětného toku do systémů pitné vody.VIIIOsobní hygiena1. Každá osoba pracující v oblasti, kde se zachází s potravinami, musí udržovat vysoký stupeň osobní čistoty a musí nosit vhodný, čistý a popřípadě ochranný oděv.2. Osoby, o kterých je známo nebo jsou v podezření, že trpí nemocí nebo jsou přenašeči nemoci, která může být přenášena potravinami, nebo jsou-li postiženy například infikovanými poraněními, kožními infekcemi, vředy nebo průjmy, mají zakázáno pracovat v jakékoli oblasti, kde se zachází s potravinami, pokud vzniká i minimální možnost přímé nebo nepřímé kontaminace potravin patogenními mikroorganismy.IXUstanovení týkající se potravin1. Potravinářský podnik nesmí přijímat žádné suroviny ani složky, pokud je o nich známo nebo pokud by se dalo důvodně očekávat, že jsou natolik kontaminovány parazity, patogenními mikroorganismy nebo toxickými, rozkladnými nebo cizorodými látkami, že po normálním vytřídění nebo po přípravných nebo zpracovatelských procesech týkajících se hygieny v potravinářských podnicích zůstávají stále nevhodné k lidské spotřebě.2. Suroviny a složky skladované v podniku musejí být uloženy při vhodných podmínkách navržených tak, aby zabraňovaly jejich kažení, které ohrožuje zdraví, a chránily je před kontaminací.3. Všechny potraviny, se kterými se manipuluje, které jsou skladovány, baleny, nabízeny k prodeji a přepravovány, musejí být chráněny proti jakékoli kontaminaci, která by mohla způsobit, že potraviny budou nevhodné k lidské spotřebě, budou zdraví škodlivé nebo budou kontaminovány takovým způsobem, že by bylo nesmyslné očekávat, že by se mohly v takovém stavu konzumovat. Potraviny musejí být uloženy nebo chráněny zejména takovým způsobem, aby bylo minimalizováno jakékoli riziko kontaminace. Musejí být používány odpovídající postupy pro zajištění kontroly výskytu škůdců.4. Suroviny, složky, meziprodukty a hotové výrobky, které mohou podporovat růst patogenních mikroorganismů nebo tvorbu toxinů, musejí být udržovány při teplotách, které nevedou k ohrožení zdraví. Pokud je zachována bezpečnost potravin, jsou povolena krátká období mimo prostředí s řízenou teplotou, je-li nezbytné se přizpůsobit praktickým podmínkám při manipulaci během přípravy, přepravy, skladování, nabízení potravin k prodeji a při jejich podávání.5. Pokud mají být potraviny uchovávány nebo podávány při chladírenských teplotách, musejí být po konečném tepelném opracování nebo – pokud není žádný tepelný proces použit – po konečné přípravě co nejrychleji ochlazeny na teplotu, která nevede k ohrožení zdraví.6. Nebezpečné nebo nepoživatelné látky, včetně krmiv, musejí být odpovídajícím způsobem označeny a skladovány v oddělených a zajištěných nádobách.XŠkoleníPotravinářské podniky musejí zajistit, aby byl nad osobami zacházejícími s potravinami prováděn dohled a aby byly tyto osoby poučeny nebo vyškoleny v otázkách hygieny potravin přiměřeně ke své pracovní činnosti.[1] Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/692/EHS (Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48).--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2004/29/ES ze dne 4. března 2004 o stanovení charakteristických znaků a minimálních požadavků pro zkoušení odrůd révy vinné

text:
Důležité právní upozornění

|

32004L0029

Úřední věstník L 071 , 10/03/2004 S. 0022 - 0027

		Směrnice Komise 2004/29/ESze dne 4. března 2004o stanovení charakteristických znaků a minimálních požadavků pro zkoušení odrůd révy vinnéKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 68/193/EHS ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh [1], naposledy pozměněnou směrnicí 2003/61/ES [2], a zejména na čl. 5d odst. 2 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Komise 72/169/EHS ze dne 14. dubna 1972 o stanovení charakteristických znaků a minimálních požadavků pro zkoušení odrůd révy vinné [3] byla podstatným způsobem měněna [4]. Z důvodů srozumitelnosti a přehlednosti by měla být tato směrnice kodifikována.(2) Podle směrnice 68/193/EHS jsou členské státy povinny vytvořit katalog odrůd, které jsou na jejich území povoleny za účelem uznávání a kontroly standardního množitelského materiálu.(3) Odrůdy jsou povolovány na základě požadavků Společenství, jejichž splnění je stanoveno na základě úředních zkoušek, zejména pěstitelských zkoušek.(4) Tyto zkoušky se musí vztahovat na dostatečné množství charakteristických znaků umožňujících odrůdy popsat.(5) Je žádoucí stanovit na úrovni Společenství charakteristické znaky, na něž by se minimálně měly zkoušky vztahovat.(6) Mimo to musí být stanoveny minimální požadavky pro provádění těchto zkoušek.(7) Charakteristické znaky a minimální požadavky se stanoví s přihlédnutím k vědeckých a technických poznatkům.(8) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví.(9) Touto směrnicí nejsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic stanovených v příloze III části B ve vnitrostátním právním řádu,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy vyžadují, aby se úřední zkoušky při povolování odrůdy révy vinné vztahovaly alespoň na charakteristické znaky uvedené v příloze I.Dbají o to, aby při provádění zkoušek byly splněny minimální požadavky uvedené v příloze II.Článek 2Směrnice 72/169/EHS ve znění směrnice uvedené v příloze III části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic stanovených v příloze III části B ve vnitrostátním právním řádu.Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 4. března 2004.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 93, 17.4.1968, s. 15.[2] Úř. věst. L 165, 3.7.2003, s. 23.[3] Úř. věst. L 103, 2.5.1972, s. 25.[4] Viz příloha III část A.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IČÁST A MORFOLOGICKÉ CHARAKTERISTICKÉ ZNAKY KE ZKOUŠENÍ ODLIŠNOSTI, STÁLOSTI A HOMOGENITY1. VRCHOLKY LETOROSTŮ PŘI VZRŮSTU 10 AŽ 20 CM1.1 Tvar1.2 Barva (po vyrašení ke stanovení antokyanového zbarvení)1.3 Ochmýření2. BYLINNÝ LETOROST V DOBĚ KVĚTU2.1 Příčný řez (tvar a obrys)2.2. Ochmýření3. ZDŘEVNATĚLÉ RÉVÍ3.1 Povrch3.2 Internodium4. POSTAVENÍ ÚPONEK5. MLADÉ HORNÍ LISTY PŘI VZRŮSTU LETOROSTŮ 10 AŽ 30 CM (PRVNÍ TŘI VÝRAZNĚ ODDĚLENÉ LISTY OD OSY LETOROSTU A OD NICH POČÍTANÉ DALŠÍ):5.1 Barva5.2 Ochmýření6. VZROSTLÝ LIST (MEZI 8. A 11. NODEM)6.1 Fotografie6.2 Kresba nebo otisk s měřítkem6.3 Všeobecný tvar6.4 Počet listových laloků6.5 Řapíkový výřez6.6 Hlouba horních a dolních lalokových výřezů6.7 Ochmýření na spodní straně6.8 Povrch6.9 Zoubkování na okraji listu7. KVĚTRozeznatelnost pohlaví8. HROZEN V TECHNICKÉ ZRALOSTI (U MOŠTOVÝCH A STOLNÍCH ODRŮD)8.1 Fotografie (s měřítkem)8.2 Tvar8.3 Velikost8.4 Stopka (délka)8.5 Průměrná hmotnost v gramech8.6 Odolnost vůči opadu bobulí8.7 Hustota hroznu (kompaktnost)9. BOBULE V TECHNICKÉ ZRALOSTI (U MOŠTOVÝCH A STOLNÍCH ODRŮD)9.1 Fotografie (s měřítkem)9.2 Tvar9.3 Velikost s uvedením průměrné hmotnosti9.4 Barva9.5 Slupka (u stolních odrůd)9.6 Počet semen (u stolních odrůd)9.7 Dužnina9.8 Šťáva9.9 Aroma10. SEMENO (U MOŠTOVÝCH A STOLNÍCH ODRŮD)Fotografie ze dvou stran a profilu (s měřítkem).ČÁST B FYZIOLOGICKÉ CHARAKTERISTICKÉ ZNAKY KE ZKOUŠENÍ ODLIŠNOSTI, STÁLOSTI A HOMOGENITY1. HLEDISKA PRO POSUZOVÁNÍ RŮSTU1.1 Stanovení fenologických údajůFenologické údaje se stanovují ve srovnání s jednou nebo více následujících srovnávacích odrůd.1.1.1.V Německu1.1.1.1bílé odrůdy | —Ryzlink rýnský, Chrupka bílá, Müller Thurgau |1.1.1.2modré odrůdy | —Burgundské modré |1.1.2V Řecku:1.1.2.1bílé odrůdy | —Savatiano, Zamiatiko, Vilana, Assyrtiko, Chardonnay |1.1.2.2modré odrůdy | —Mandilaria, Xynomavro, Cabernet Sauvignon, Korinthiaki |1.1.2.3stolní odrůdy | —Razaki, Cardinal, Italia, Soultanina, Perlette |1.1.3Ve Španělsku:1.1.3.1bílé odrůdy | —Airen, Palomino, Pedro Ximénez, Viura-Macabeo |1.1.3.2modré odrůdy | —Bobal, Garnacha, Mazuela, Tempranillo |1.1.3.3stolní odrůdy | —Moscatel, Roseti, Aledo, Ohanes |1.1.4.Ve Francii:1.1.4.1bílé odrůdy | —Ryzlink, Chrupka bílá, Müller Thurgau, Sauvignon, Ugni blanc |1.1.4.2modré odrůdy | —Burgundské modré, Gamay, Merlot, Cabernet, Sauvignon, Carignan, Grenache noir |1.1.4.3stolní odrůdy | —Cardinal, Chrupka bílá, Alphonse Lavallée, Servant blanc |1.1.5V Itálii:1.1.5.1bílé odrůdy | —Trebbiano toscano, Pinot bianco, Chrupka zlatá |1.1.5.2modré odrůdy | —Barbera, Merlot, Sangiovese |1.1.5.3stolní odrůdy | —Regina, Chrupka zlatá, Cardinal stolní |1.1.6V Lucembursku:bílé odrůdy | —Ryzlink, Müller Thurgau. |1.2 Datum rašeníDen, ve kterém se otevře polovina oček na keři s běžným řezem a jejich bavlnka je znatelná ve vztahu ke srovnávacím odrůdám.1.3 Datum plného květuDen, ve kterém se na velkém počtu rostlin ve vztahu ke srovnávacím odrůdám otevře polovina květů.1.4 Zrání (u moštových a stolních odrůd)Mimo období zrání se uvádí hustota nebo předpokládaný obsah alkoholu moštu, obsah kyselin a příslušný výnos hroznů v kg/ha ve srovnání s jednou nebo více srovnávacími odrůdami pokud možno stejné výnosové třídy.2. PĚSTITELSKÉ VLASTNOSTI2.1 Růst2.2 Způsob vedení (postavení prvního plodného očka, upřednostňovaný řez)2.3 Produkce2.3.1 Pravidelnost2.3.2 Výnos2.3.3 Odchylky2.4 Odolnost nebo náchylnost2.4.1 vůči nepříznivým vlivům prostředí2.4.2 vůči škodlivým organismům2.4.3 případně vůči praskání bobulí2.5 Chování během vegetativního množení2.5.1 při štěpování2.5.2 tvorba kořenů3. ÚČEL POUŽITÍ3.1 pro moštové odrůdy3.2 pro stolní odrůdy3.3 jako podnože3.4 pro průmyslové účely.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIMINIMÁLNÍ POŽADAVKY PRO PROVÁDĚNÍ ZKOUŠEK1. EKOLOGICKÉ ÚDAJE1.1 Místo1.2 Zeměpisné údaje1.2.1 Zeměpisná délka1.2.2 Zeměpisná šířka1.2.3 Nadmořská výška1.2.4 Expozice a svažitost1.3 Klimatické údaje1.4 Druh půdy2. TECHNICKÉ PROVÁDĚCÍ PODMÍNKY2.1 V případě moštových a stolních odrůd2.1.1 24 keřů, pokud možno na několika různých podnožích2.1.2 nejméně tři produkční roky2.1.3 nejméně dvě místa odlišná ekologickými podmínkami2.1.4 chování při štěpování se zkouší nejméně na třech podnožových odrůdách2.2 V případě podnožových odrůd2.2.1 pět keřů nejméně na dvou způsobech vedení2.2.2 pět let po roce výsadby2.2.3 tři místa odlišná ekologickými podmínkami2.2.4 srůstání v místě štěpování se zkouší nejméně se třemi ušlechtilými odrůdami.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIČÁST A Zrušená směrnice s následnými změnami(podle článku 2)—Směrnice Komise 72/169/EHS | (Úř. věst. L 103, 2.5.1972, s. 25) |—Směrnice Komise 86/267/EHS | (Úř. věst. L 169, 26.6.1986, s. 46) |ČÁST B Lhůty pro transpozici do vnitrostátního práva(podle článku 2)Směrnice | Lhůta pro transpozici |72/169/EHS | 1. červenec 1972 |86/267/EHS | 1. leden 1987 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVSROVNÁVACÍ TABULKASměrnice 72/169/EHS | Tato směrnice |Článek 1 | Článek 1 |Článek 2 | - |- | Článek 2 |- | Článek 3 |Článek 3 | Článek 4 |Příloha I část A | Příloha I část A |Příloha I část B bod 1.1 | Příloha I část B bod 1.1 |Příloha I část B bod 1.1.1 | Příloha I část B bod 1.1.1 |Příloha I část B bod 1.1.1a | Příloha I část B bod 1.1.2 |Příloha I část B bod 1.1.1a.1 | Příloha I část B bod 1.1.2.1 |Příloha I část B bod 1.1.1.a.2 | Příloha I část B bod 1.1.2.2 |Příloha I část B bod 1.1.1a.3 | Příloha I část B bod 1.1.2.3 |Příloha I část B bod 1.1.1b | Příloha I část B bod 1.1.3 |Příloha I část B bod 1.1.1b.1 | Příloha I část B bod 1.1.3.1 |Příloha I část B bod 1.1.1b.2 | Příloha I část B bod 1.1.3.2 |Příloha I část B bod 1.1.1b.3 | Příloha I část B bod 1.1.3.3 |Příloha I část B bod 1.1.2 | Příloha I část B bod 1.1.4 |Příloha I část B bod 1.1.2.1 | Příloha I část B bod 1.1.4.1 |Příloha I část B bod 1.1.2.2 | Příloha I část B bod 1.1.4.2 |Příloha I část B bod 1.1.2.3 | Příloha I část B bod 1.1.4.3 |Příloha I část B bod 1.1.3 | Příloha I část B bod 1.1.5 |Příloha I část B bod 1.1.3.1 | Příloha I část B bod 1.1.5.1 |Příloha I část B bod 1.1.3.2 | Příloha I část B bod 1.1.5.2 |Příloha I část B bod 1.1.3.3 | Příloha I část B bod 1.1.5.3 |Příloha I část B bod 1.1.4 | Příloha I část B bod 1.1.6 |Příloha I část B bod 1.2 | Příloha I část B bod 1.2 |Příloha I část B bod 1.3 | Příloha I část B bod 1.3 |Příloha I část B bod 1.4 | Příloha I část B bod 1.4 |Příloha I část B body 2 a 3 | Příloha I část B body 2 a 3 |Příloha II | Příloha II |- | Příloha III |- | Příloha IV |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/16/ES ze dne 10. dubna 1997, kterou se popatnácté mění směrnice 76/769/EHS o omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0016

Úřední věstník L 116 , 06/05/1997 S. 0031 - 0032

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/16/ESze dne 10. dubna 1997,kterou se popatnácté mění směrnice 76/769/EHS o omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravkůEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že článek 7a Smlouvy vytváří prostor bez vnitřních hranic, ve kterém je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že všechny členské státy s výjimkou Finska, Itálie, Lucemburska, Rakouska a Řecka jsou smluvními stranami Úmluvy o předcházení znečišťování moře z pozemních zdrojů (Pařížská úmluva, 1974); že Pařížská komise, výkonný orgán Pařížské úmluvy, považuje hexachlorethan a látky, které mohou vzniknout v důsledku jeho použití, za látky, které způsobují znečistění a které by měly být odstraněny v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) Pařížské úmluvy; že Rada pověřením přijatým dne 4. března 1996 pověřila Komisi, aby projednala rozhodnutí odstranit používání hexachlorethanu s několika výjimkami pro použití v průmyslu neželezných kovů, a zejména v neintegrovaných slévárnách odlévajících hliník, a pro některé hořčíkové slitiny; že jako výsledek jednání, která proběhla na zasedání v Oslu, a jednání Pařížské komise v Oslu v červnu 1996 (rozhodnutí PARCOM 96/1) bylo přijato rozhodnutí o ukončení používání hexachlorethanu v průmyslu neželezných kovů, nahrazuje stávající rozhodnutí PARCOM 92/4 a 93/1 ve stejné záležitosti; že podle rozhodnutí PARCOM 96/1 bude v roce 1998 nezbytné přezkoumání výjimek ze zákazu použití hexachlorethanu;vzhledem k tomu, že omezení uložená členským státům, pokud se týká uvádění hexachlorethanu na trh pro použití v průmyslu neželezných kovů, mají přímý dopad na fungování vnitřního trhu; že je proto nezbytné uvést v soulad právní předpisy v této oblasti a změnit přílohu I směrnice 76/769/EHS [4];vzhledem k tomu, že podle rozsahu a účinků navržené akce jsou opatření Společenství předpokládaná touto směrnicí nejen nutná, ale také nezbytná pro dosažení stanovených cílů; že tyto cíle nemohou být dosaženy členskými státy jednotlivě; že jejich dosažení na úrovni Společenství je již zajištěno směrnicí 76/769/EHS,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se mění v souladu s přílohou k této směrnici.Článek 2Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 1998.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 10. dubna 1997.Za Evropský parlamentPředsedaJ.M. Gil- RoblesZa RaduPředsedkyněA. Van Dok Van Weele[1] Úř. věst. C 382, 31.12.1994, s. 35 aÚř. věst. C 12, 17.1.1996, s. 12.[2] Úř. věst. C 236, 11.9.1995, s. 12.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 20. září 1995 (Úř. věst. C 269, 16.10.1995, s. 63), společný postoj Rady ze dne 26. listopadu 1996 (Úř. věst. C 41, 10.2.1997, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. ledna 1997 (Úř. věst. C 33, 3. 2. 1997) a rozhodnutí Rady ze dne 13. března 1997.[4] Úř. věst- L 262, 27.9.1976, s. 201. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 94/60/ES (Úř. věst. 365, 31.12.1994, s. 1).--------------------------------------------------PŘÍLOHAV PŘÍLOZE I SMĚRNICE 76/769/EHS SE DOPLŇUJE NÁSLEDUJÍCÍ LÁTKA:"41 hexachlorethan č. CAS 67-72-1 č. EINECS 200-666-4 | Nesmí být použit při výrobě nebo zpracování neželezných kovů. Odchylně od toho mohou členské státy povolit na svých územích použití hexachloroethanu (HCE): v neintegrovaných slévárnách hliníku vyrábějících specializované odlitky, pro jejichž použití se vyžadují přísné bezpečnostní a jakostní normy a kde spotřeba HCE je menší než 1,5 kg v průměru za den. S ohledem na rozvoj znalostí a technologií v oblasti alternativ provede Komise po dohodě s členskými státy a v rámci PARCOM přezkum této odchylky do 31. prosince 1988;pro zjemnění zrnění při výrobě hořčíkových slitin AZ81, AZ91 a AZ92. S ohledem na rozvoj znalostí a technologií v oblasti alternativ provede Komise po dohodě s členskými státy a v rámci PARCOM přezkum této odchylky do 31. prosince 1998.." |--------------------------------------------------