title: Směrnice Rady ze dne 10. června 1985 o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb

text:
Důležité právní upozornění

|

31985L0384

Úřední věstník L 223 , 21/08/1985 S. 0015 - 0025 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 3 S. 0009  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 06 Svazek 3 S. 0009  Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 2 S. 0099  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 2 S. 0099

		Směrnice Radyze dne 10. června 1985o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury obsahující opatření k usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb(85/384/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 49, 57 a 66 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že podle Smlouvy je od konce přechodného období zakázána veškerá diskriminace na základě státní příslušnosti v oblasti práva usazování a volného pohybu služeb; že takto provedená zásada národního zacházení se zejména použije při vydávání povolení případně požadovaného pro přístup k činnostem v oboru architektury a rovněž pro zápis do profesních organizací či sdružení nebo členství v nich;vzhledem k tomu, že se přesto zdá být žádoucí přijmout určitá ustanovení směřující k usnadnění účinného výkonu práva usazování a volného pohybu služeb týkajících se činností v oboru architektury;vzhledem k tomu, že na základě Smlouvy nesmějí členské státy poskytovat žádnou podporu, která by mohla narušit podmínky práva usazování;vzhledem k tomu, že čl. 57 odst. 1 Smlouvy stanoví, že budou přijaty směrnice upravující vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o kvalifikaci;vzhledem k tomu, že architektura, kvalita staveb, jejich harmonické splynutí s okolním prostředím, ohled na přírodní a městské prostředí a na společné a individuální kulturní dědictví jsou předmětem veřejného zájmu; že vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci musí proto být založeno na kritériích kvality a kvantity, která zajistí, že držitelé uznaných diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci jsou schopni porozumět a dát praktické vyjádření potřebám jednotlivců, sociálních skupin a obcí v oblasti územního plánování, projektování, organizace a provádění staveb, uchování a zhodnocení architektonického dědictví a zachování přirozené rovnováhy;vzhledem k tomu, že metody vzdělávání a přípravy těch, kteří provozují odborné činnosti v oboru architektury, jsou v současnosti velmi různorodé; že je proto vhodné provést opatření k postupnému sjednocení vzdělávání a odborné přípravy nutných k výkonu činností pod profesním označením architekt;vzhledem k tomu, že v některých členských státech podmiňuje zákon přístup k činnostem v oboru architektury a jejich výkon získáním diplomu v oboru architektury; že v některých jiných členských státech, kde tento požadavek neexistuje, nicméně zákon upravuje užívání profesního označení architekt; že v některých členských státech, kde neplatí ani jeden z těchto případů, se připravují právní a správní předpisy týkající se přístupu k těmto činnostem a jejich výkonu pod profesním označením architekt; že tedy v těchto členských státech nebyly dosud stanoveny podmínky pro přístup k dotyčným činnostem a jejich výkon; že vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury předpokládá, že tyto diplomy, osvědčení a jiné doklady o dosažené kvalifikaci opravňují k přístupu k určitým činnostem a jejich výkonu v členském státu, který je vydal; že tedy uznání některých osvědčení podle této směrnice může zůstat nadále v platnosti, pouze pokud budou mít držitelé těchto osvědčení v souladu se zákony, které mají být teprve přijaty v členském státě, který vydal dotyčná osvědčení, přístup ke stanoveným činnostem pod profesním označením architekt;vzhledem k tomu, že získání zákonného profesního označení architekt je v některých členských státech podmíněno kromě získání diplomu, osvědčení nebo jiného dokladu o dosažené kvalifikaci uplynutím stanovené doby odborné praxe; že současné postupy se v tomto ohledu v jednotlivých členských státech liší, je tedy vhodné, aby se předešlo případným obtížím, uznat uplynutí přiměřené doby odborné praxe v jiném členském státu za splnění této podmínky;vzhledem k tomu, že odkaz v čl. 1 odst. 2 na "činnosti v oboru architektury" jako na "činnosti, které jsou obvykle vykonávány pod profesním označením architekt", jehož odůvodněnost spočívá v podmínkách, které panují v některých členských státech, má výhradně za cíl vymezit oblast působnosti této směrnice, aniž si činí nárok podat právní definici činností v oboru architektury;vzhledem k tomu, že ve většině členských států jsou činnosti v oboru architektury ze zákona nebo fakticky vykonávány osobami, které jsou držiteli titulu architekt, samostatně nebo společně s jiným profesním označením, aniž by tyto osoby měly na výkon těchto činností výhradní právo, nestanoví-li zákon jinak; že zmíněné činnosti nebo některé z nich mohou být rovněž vykonávány jinými odborníky, zejména inženýry, kteří absolvovali speciální odbornou přípravu v oblasti stavebnictví a stavebního inženýrství;vzhledem k tomu, že vzájemné uznávání dokladů o kvalifikaci umožní přístup k dotyčným činnostem a jejich výkon;vzhledem k tomu, že v některých členských státech právní předpisy umožňují, výjimečně a odchylně od obvyklých požadavků na vzdělání a přípravu pro získání zákonného profesního označení architekt, udělení tohoto označení velmi omezenému počtu uměleckých osobností, jejichž dílo prokazuje výjimečný architektonický talent; že tato směrnice by měla upravovat případ těchto architektů, zejména proto, že často požívají mezinárodní pověst;vzhledem k tomu, že uznávání většiny z diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci v oboru architektury uvedených v článcích 10 až 12 má za cíl umožnit jejich držitelům usazovat se nebo poskytovat služby v jiných členských státech s okamžitým účinkem; že okamžité zavedení tohoto opatření v Lucemburském velkovévodství by mohlo s ohledem na malou rozlohu jeho území vést k narušení hospodářské soutěže a organizace tohoto povolání; že se tudíž jeví jako oprávněné poskytnout tomuto členskému státu dodatečnou lhůtu pro přizpůsobení;vzhledem k tomu, že pokud se týká akademického titulu, je vhodné povolit jeho užívání pouze v jazyce členského státu původu nebo posledního usazení, neboť směrnice o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci nutně nezavádí věcnou rovnocennost vzdělání, kterého se tyto doklady týkají;vzhledem k tomu, že pro usnadnění uplatňování této směrnice vnitrostátními orgány mohou členské státy stanovit, že oprávněné osoby, které splňují podmínky vzdělání požadované touto směrnicí, zároveň se svým dokladem o vzdělání a odborné přípravě předloží osvědčení příslušných orgánů země původu nebo posledního usazení prokazující, že daný doklad o vzdělání a odborné přípravě je dokladem ve smyslu této směrnice;vzhledem k tomu, že vnitrostátní předpisy upravující dobrou pověst a bezúhonnost mohou být použity jako norma pro přístup k činnostem v případě usazení; že za těchto okolností je navíc vhodné rozlišovat případy, kdy dotyčné osoby dosud nikdy nevykonávaly činnosti v oboru architektury a ty případy, kdy již vykonávaly takové činnosti v jiném členském státu;vzhledem k tomu, že v případě poskytování služeb by požadavek na zápis v profesních organizacích či sdruženích nebo na členství v nich, které by byly vázány na stálou a trvalou povahu činnosti vykonávané v hostitelském členském státě, představoval pro poskytovatele nespornou překážku, neboť ten vykonává svou činnost dočasně; že je třeba tento požadavek zrušit; že v tom případě je však třeba zajistit kontrolu profesní kázně, což spadá do pravomoci těchto profesních organizací či sdružení; že je z těchto důvodů vhodné stanovit možnost uložit oprávněné osobě povinnost oznámit poskytování služeb příslušnému orgánu hostitelského členského státu, aniž je dotčeno použití článku 62 Smlouvy;vzhledem k tomu, že pokud jde o činnosti v oboru architektury, které jsou vykonávány v pracovním poměru, neobsahuje nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství [4] žádná zvláštní ustanovení týkající se bezúhonnosti a dobré pověsti, profesní kázně nebo používání označení pro tato povolání; že se podle členských států dotyčná pravidla vztahují nebo mohou vztahovat jak na osoby v pracovním poměru, tak na osoby samostatně výdělečně činné; že výkon činností v oboru architektury je ve většině členských států podmíněn získáním diplomu, osvědčení nebo jiného dokladu o dosažené kvalifikaci; že tyto činnosti vykonávají jak samostatně výdělečně činné osoby, tak osoby v pracovním poměru, případně osoby vykonávající tuto činnost v průběhu své profesionální dráhy v obou postaveních; že pro plnou podporu volného pohybu těchto odborníků uvnitř Společenství se zdá být nezbytné rozšířit působnost této směrnice i na osoby v oboru architektury v pracovním poměru;vzhledem k tomu, že tato směrnice zavádí vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci umožňujících přístup k odborným činnostem bez současné koordinace vnitrostátních předpisů týkajících se vzdělání a přípravy; že se navíc počet dotčených příslušníků tohoto povolání v jednotlivých členských státech značně liší; že z těchto důvodů musí být první roky uplatňování této směrnice předmětem zvlášť pozorného dohledu Komise,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IOBLAST PŮSOBNOSTIČlánek 11. Tato směrnice se vztahuje na činnosti v oboru architektury.2. Pro účely této směrnice se činnostmi v oboru architektury rozumí činnosti obvykle vykonávané pod profesním označením architekt.KAPITOLA IIDIPLOMY, OSVĚDČENÍ A JINÉ DOKLADY O DOSAŽENÉ KVALIFIKACI UMOŽŇUJÍCÍ DRŽITELI PŘÍSTUP K ČINNOSTEM V OBORU ARCHITEKTURY POD PROFESNÍM OZNAČENÍM ARCHITEKTČlánek 2Každý členský stát uznává diplomy, osvědčení a jiné doklady o dosažené kvalifikaci získané na základě vzdělání a odborné přípravy při splnění požadavků článků 3 a 4 vydávané státním příslušníkům členských států ostatními členskými státy a přiznává těmto diplomům, osvědčením a jiným dokladům o dosažené kvalifikaci na svém území stejné účinky, pokud jde o přístup k činnostem uvedeným v článku 1 a jejich výkon pod profesním označením architekt podle čl. 23 odst. 1, jakou mají diplomy, osvědčení a jiné doklady o dosažené kvalifikaci, které sám vydává.Článek 3Vzdělání a odborná příprava vedoucí k získání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci uvedených v článku 2 jsou zajištěny studiem na vysokoškolské úrovni, které se v rozhodující míře týká architektury. Toto studium musí zajistit vyváženost teoretických a praktických stránek přípravy v architektuře a zabezpečit získání1. schopnosti vytvářet architektonické projekty splňující jak estetické, tak technické požadavky,2. odpovídající znalosti historie a teorie architektury a souvisejících umění, technologií a humanitních věd,3. znalosti výtvarného umění jako jednoho z vlivů na kvalitu architektonického díla,4. odpovídající znalosti týkajících se urbanistiky, územního plánování a dovedností spojených s procesem plánování,5. schopnosti porozumět vztahu mezi lidmi a architektonickými díly a mezi architektonickými díly a jejich prostředím, potřebě propojit architektonická díla a prostory mezi nimi s lidskými potřebami a měřítky,6. schopnosti chápat povolání architekta a jeho úlohu ve společnosti, zejména při přípravě návrhů, které zohledňují společenské faktory,7. znalosti metod průzkumu a přípravy zadání pro návrh projektu,8. schopnosti pochopit projektování stavby, konstrukční a stavebně technické problémy spojené s projektováním stavby,9. odpovídající znalosti fyzikálních otázek a technologií a funkce staveb, aby poskytovaly vnitřní podmínky pro pohodlí a ochranu před vlivy počasí,10. nezbytných dovedností pro projektování, aby byly uspokojeny požadavky uživatelů stavby v rámci omezení, daných nákladovými faktory a stavebními předpisy,11. odpovídající znalosti průmyslových odvětví, organizací, předpisů a postupů, které souvisejí s převáděním projektů do staveb a s integrací plánů do celkového plánování.Článek 41. Vzdělání a odborná příprava uvedené v článku 2 musí splňovat požadavky stanovené v článku 3 a tyto podmínky:a) celková délka vzdělávání a odborné přípravy musí zahrnovat nejméně buď čtyři roky řádného studia na vysoké škole nebo ve srovnatelné vzdělávací instituci, nebo nejméně šest let studia na vysoké škole nebo ve srovnatelné vzdělávací instituci, z toho nejméně tři roky ve formě řádného studia;b) toto vzdělávání a odborná příprava musí být ukončeny úspěšným složením zkoušky vedoucí k získání titulu.Odchylně od prvního pododstavce se za vyhovující článku 2 rovněž uznává příprava na "Fachhochschulen" ve Spolkové republice Německo po dobu tří let ve formě, která existuje v okamžiku oznámení této směrnice, pokud odpovídá požadavkům stanoveným v článku 3 tím, že umožňuje přístup k činnostem uvedeným v článku 1 v dotyčném členském státu s profesním označením architekt, za předpokladu, že tato příprava bude doplněna čtyřletou dobou odborné praxe ve Spolkové republice Německo doložené osvědčením vydaným profesní organizací, na jejímž seznamu je architekt, který chce využít této směrnice, zapsán. Profesní organizace musí předem prokázat, že práce provedené dotyčným architektem v oboru architektury představují nezvratný důkaz praktického uplatnění všech znalostí uvedených v článku 3. Osvědčení se vydá stejným postupem, jenž se použije pro zápis na seznam architektů.Na základě získaných zkušeností a s ohledem na vývoj ve vzdělávání a odborné přípravě architektů Komise osm let po uplynutí lhůty stanovené v čl. 31 odst. 1 prvním pododstavci předloží Radě zprávu o uplatňování této odchylky a vhodné návrhy, o kterých Rada rozhodne postupy stanovenými Smlouvou ve lhůtě šesti měsíců.2. Za vyhovující článku 2 se rovněž uznává studium a příprava získané v rámci zvyšování odbornosti nebo v rámci rozvolněného vysokoškolského studia, které odpovídá požadavkům stanoveným v článku 3, a osoby, které již sedm nebo více let pracují v oboru architektury pod dohledem architekta nebo architektonického ateliéru, jej zakončily úspěšně složenou zkouškou z architektury. Tato zkouška musí být na úrovni zkoušky vedoucí k získání titulu a musí být rovnocenná závěrečné zkoušce uvedené v odst. 1 písm. b).Článek 51. Za osoby, které splňují požadavky stanovené pro výkon činností uvedených v článku 1 pod profesním označením architekt, se považují státní příslušníci členského státu oprávnění používat toto profesní označení v souladu se zákonem, který poskytuje příslušnému orgánu členského státu možnost udělit toto profesní označení státním příslušníkům členských států, kteří obzvláště vynikli svými úspěchy v oboru architektury.2. V případě osob, které jsou uvedeny v odstavci 1, představuje osvědčení vydané členským státem původu nebo posledního usazení dané osoby důkaz o statutu architekta.Článek 6Za podmínek uvedených v článku 2 se uznávají potvrzení příslušných orgánů Spolkové republiky Německo dokládající rovnocennost dokladů o kvalifikaci vydaných po 8. květnu 1945 příslušnými orgány Německé demokratické republiky s doklady uvedenými ve zmíněném článku.Článek 71. Každý členský stát co nejdříve sdělí ostatním členským státům a současně Komisi seznam diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, které jsou vydávány na jeho území a které splňují kritéria podle článků 3 a 4, spolu se seznamem institucí a orgánů, které je vydávají.První seznam bude zaslán do 12 měsíců od oznámení této směrnice.Každý členský stát obdobně sdělí jakékoli provedené změny týkající se diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, které jsou vydávány na jeho území, zejména těch, které již nesplňují požadavky článků 3 a 4.2. Seznamy a jejich aktualizace Komise zveřejní pro informaci v Úředním věstníku Evropských společenství po uplynutí lhůty tří měsíců od jejich sdělení. V případech uvedených v článku 8 se však zveřejnění diplomu, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci odloží. Komise pravidelně zveřejňuje úplné znění seznamů.Článek 8Pochybuje-li členský stát nebo Komise o tom, zda diplom, osvědčení nebo jiný doklad o dosažené kvalifikaci splňuje kritéria stanovená v článcích 3 a 4, předloží Komise ve lhůtě tří měsíců od sdělení podle čl. 7 odst. 1 záležitost Poradnímu výboru pro vzdělávání a odbornou přípravu v oboru architektury. Výbor zaujme stanovisko do tří měsíců.Do tří měsíců od vydání stanoviska nebo od uplynutí lhůty stanovené k jeho vydání je diplom, osvědčení a jiný doklad o dosažené kvalifikaci zveřejněn, s výjimkou těchto dvou případů:- změní-li členský stát, který je vydává, sdělení podle čl. 7 odst. 1, nebo- uplatní-li členský stát nebo Komise články 169 nebo 170 Smlouvy a předloží záležitost Evropskému soudnímu dvoru.Článek 91. Kdykoli má členský stát nebo Komise pochybnosti, zda diplom, osvědčení nebo jiné doklady o dosažené kvalifikaci uvedený na seznamu zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství nadále splňuje požadavky článků 3 a 4, může se obrátit na poradní výbor. Výbor zaujme stanovisko do tří měsíců.2. Komise vyškrtne diplom z jednoho ze seznamů zveřejněných v Úředním věstníku Evropských společenství buď po dohodě s dotyčným členským státem, nebo na základě rozhodnutí Soudního dvora.KAPITOLA IIIDIPLOMY, OSVĚDČENÍ A JINÉ DOKLADY O DOSAŽENÉ KVALIFIKACI UMOŽŇUJÍCÍ DRŽITELI PŘÍSTUP K ČINNOSTEM V OBORU ARCHITEKTURY NA ZÁKLADĚ NABYTÝCH PRÁV NEBO PLATNÝCH VNITROSTÁTNÍCH PŘEDPISŮČlánek 10Každý členský stát uznává diplomy, osvědčení a jiné doklady o dosažené kvalifikaci uvedené v článku 11 vydané ostatními členskými státy státním příslušníkům členských států, kteří jsou ke dni oznámení této směrnice již držiteli tohoto dokladu nebo zahájí studium vedoucí k získání dotyčných diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci nejpozději během třetího školního roku následujícího po oznámení této směrnice, a přiznává těmto dokladům o dosažené kvalifikaci, i když nesplňují minimální požadavky stanovené v kapitole II, na svém území, pokud se jedná o přístup k činnostem uvedeným v článku 1 a jejich výkon a pokud jsou v souladu s čl. 23 odst. 1, stejné účinky jako diplomům, osvědčením a jiným dokladům o dosažené kvalifikaci v oboru architektury, které sám vydává.Článek 11Diplomy, osvědčení a jiné doklady o dosažené kvalifikaci uvedené v článku 10 jsoua) v Německu- diplomy vydávané vysokými školami výtvarného umění (Dipl. Ing., Architekt (HfbK)),- diplomy vydávané technickými vysokými školami "Technische Hochschulen", v oboru architektura (Architek tur/Hochbau), "Technische Universitäte", (Architektur/Hochbau), "Universitäte", (Architektur/Hochbau) a rovněž, pokud se tyto instituce spojily v "Gesamthochschulen", i těmito "Gesamthochschulen", v oboru architektura (Architektur/Hochbau) (Dipl. Ing. a jiná označení, která mohou být držitelům těchto diplomů udělena později),- diplomy vydávané "Fachhochschulen", v oboru architektura (Architektur/Hochbau) a rovněž, pokud se tyto instituce spojily v "Gesamthochschulen", i těmito "Gesamthochschulen", v oboru architektura (Architektur/Hochbau) doplněné, jestliže je doba studia kratší než čtyři roky, ale na méně než tři roky, osvědčením dokládajícím čtyřletou odbornou praxi ve Spolkové republice Německo vydaným profesní organizací v souladu s čl. 4 odst. 1 druhým pododstavcem (Ingenieur grad. a jiná označení, která mohou být držitelům těchto diplomů udělena později),- osvědčení (Prüfungszeugnisse) vydané před 1. lednem 1973 "Ingenieurschulen", v oboru architektura a "Werkkunstschulen", v oboru architektura doplněné potvrzením příslušných orgánů dokládajícím, že dotyčná osoba složila zkoušku, na základě které bude vydán doklad o dosažené kvalifikaci v souladu s článkem 13;b) v Belgii- diplomy vydávané vysokými státními školami architektury nebo vysokými státními instituty architektury (architecte — architect),- diplomy vydávané krajskou vysokou školou architektury v Hasseltu (architect),- diplomy vydávané královskými akademiemi výtvarného umění (architecte — architect),- diplomy vydávané "écoles Saint-Luc" (architecte — architect),- vysokoškolské diplomy stavebního inženýrství doplněné osvědčením o stáži vydaným profesním sdružením architektů, které opravňuje držitele k používání profesního označení architekt (architecte — architect),- diplomy architektury vydávané ústřední nebo státní zkušební komisí architektury (architecte — architect),- diplomy stavebního inženýra-architekta a inženýra architekta vydávané fakultami užitých věd vysokých škol a polytechnickou fakultou města Monsu (ingénieur-architect, ingenieur — architect);c) v Dánsku- diplomy vydávané státními školami architektury v Kodani a v Århusu (arkitekt),- osvědčení o registraci vydané komisí architektů v souladu se zákonem č. 202 ze dne 28. května 1975 (registreret arkitekt),- diplomy vydávané vyššími školami stavebního inženýrství (bygningskonstruktør) doplněné potvrzením příslušných orgánů dokládajícím, že dotyčná osoba složila kvalifikační zkoušku, na základě které bude vydán doklad o kvalifikaci, v souladu s článkem 13;d) ve Francii- diplomy architekta diplomovaného vládou vydávané do roku 1959 ministerstvem školství a poté ministerstvem kultury (architecte DPLG),- diplomy vydávané "Ecole spéciale d'architecture" (architecte DESA),- diplomy vydávané od roku 1955 "Ecole nationale supérieure des Arts et Industries de Strasbourg" (bývalá "Ecole nationale d'ingénieurs de Strasbourg"), obor architektura (architecte ENSAIS);e) v Řecku- diplomy inženýr-architekt vydávané "Metsovion Polytech nion" v Aténách doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury,- diplomy inženýr-architekt vydávané "Aristotelion Panepistimion" v Soluni doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury,- diplomy inženýr-stavební inženýr vydávané "Metsovion Polytechnion" v Aténách doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury,- diplomy inženýr-stavební inženýr vydávané "Aristotelion Panepistimion" v Soluni doplněné potvrzením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury,- diplomy inženýr-stavební inženýr vydávané "Panepistimion Thrakis" doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury,- diplomy inženýr-stavební inženýr vydávané "Panepistimion Patron" doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury;f) v Irsku- titul "Bachelor of Architecture" udělovaný "National University of Ireland" (B. Arch. N. U. I.) absolventům architektury na "University College" v Dublinu,- diplom vysokoškolské úrovně v oboru architektury vydávaný "College of Technology", Bolton Street, Dublin (Diplom. Arch.),- osvědčení mimořádného člena "Royal Institute od Architects of Ireland" (ARIAI),- osvědčení člena "Royal Institute of Architects of Ireland" (MRIAI);g) v Itálii- diplomy "laurea in architettura" vydávané vysokými školami, polytechnickými instituty a vysokými instituty architektury v Benátkách a v Reggio-Calabria doplněné diplomem opravňujícím držitele k nezávislému výkonu povolání architekta vydaným ministrem pro vzdělání poté, co uchazeč složil před příslušnou zkušební komisí státní zkoušku opravňující ho k nezávislému výkonu povolání architekta (dott. architetto),- diplomy "laurea in ingegneria" v oboru stavebnictví (sezione costenzione civile) vydávané vysokými školami a polytechnickými instituty doplněné diplomem opravňujícím držitele k nezávislému výkonu povolání v oboru architektury vydaným ministrem pro vzdělání poté, co uchazeč složil před příslušnou zkušební komisí státní zkoušku opravňující ho k nezávislému výkonu povolání (dott. ing. architetto nebo dott. ing. in ingegneria civile);h) v Nizozemsku- osvědčení o úspěšném složení zkoušky vedoucí k titulu v oboru architektury vydávané obory architektury vysokých technických škol v Delftu nebo Eindhovenu (bouwkundig ingenieur),- diplomy vydávané státem uznanými akademiemi architektury (architect),- diplomy vydávané do roku 1971 bývalými vyššími vzdělávacími instituty v oboru architektury (Hoger Bouwkunstonderricht) (architect HBO),- diplomy vydávané do roku 1970 bývalými vyššími vzdělávacími instituty v oboru architektury (Voortgezet Bouwkunstonderricht) (architect VBO),- osvědčení o úspěšném složení zkoušky organizované radou architektů "Bond van Nederlandse Architecten" (komora nizozemských architektů, BNA) (architect),- diplom Stichtung Instituut voor architectuur (Nadace institutu architektury) (IVA) vydávaný po dokončení kursu pořádaného touto nadací trvajícího alespoň čtyři roky (architect), doplněný osvědčením příslušných orgánů, že dotyčná osoba složila kvalifikační zkoušku v souladu s článkem 13,- osvědčení vydané příslušnými orgány, že přede dnem nabytí účinnosti této směrnice dotyčná osoba složila zkoušku vedoucí k titulu "Kandidaat in de bouwkunde" organizovanou vysokou technickou školou v Delftu nebo v Eindhovenu a že vykonávala po dobu nejméně pěti let bezprostředně předcházejících tomuto dni činnosti architekta, jejichž povaha a význam zaručují, že je způsobilá vykonávat tyto činnosti v souladu s požadavky platnými v Nizozemsku (architect),- osvědčení vydané příslušnými orgány pouze osobám, které dosáhly věku 40 let před dnem nabytí účinnosti této směrnice a osvědčující, že dotyčná osoba vykonávala po dobu nejméně pěti let bezprostředně předcházejících tomuto dni činnosti architekta, jejichž povaha a význam zaručují, že je způsobilá vykonávat tyto činnosti v souladu s požadavky platnými v Nizozemsku (architect).Osvědčení uvedená v sedmé a osmé odrážce nemusí nadále být uznávána počínaje dnem nabytí účinnosti právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnostem architekta a jejich výkonu pod profesním označením architekt v Nizozemsku, pokud podle těchto předpisů tato osvědčení neumožňují přístup k těmto činnostem pod profesním označením architekt;i) ve Spojeném království- doklady o kvalifikaci vydané po složení zkoušky na:- Royal Institute of British Architects,- školách architektury při- univerzitách,- polytechnikách,- colleges,- akademiích,- technických a uměleckých školách,které byly nebo jsou v okamžiku přijetí této směrnice uznány Architects Registration Council Spojeného království za účelem zápisu do registru (Architect),- osvědčení dokládající, že jeho držitel má nabyté právo používat profesní označení architekt na základě oddílu 6 (1) a, 6 (1) b nebo 6 (1) d Architects Registration Act z roku 1931 (Architect),- osvědčení dokládající, že jeho držitel má nabyté právo používat profesní označení architekt na základě oddílu 2 Architects Registration Act z roku 1938 (Architect).Článek 12Aniž je dotčen článek 10, uznává každý členský stát následující doklady a přiznává jim na svém území, pokud se jedná o přístup k činnostem uvedeným v článku 1 a jejich výkon pod profesním označením architekt, stejné účinky, jaké mají diplomy, osvědčení a obdobné doklady o dosažené kvalifikaci, které sám vydává:- osvědčení vydávaná státním příslušníkům členských států členskými státy, ve kterých platí v době oznámení této směrnice předpisy upravující přístup k činnostem uvedeným v článku 1 a jejich výkon pod profesním označením architekt, jež dokládají, že jejich držitel získal oprávnění používat profesní označení architekt před provedením této směrnice a že skutečně vykonával dotyčné činnosti po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání tohoto osvědčení podle uvedených předpisů,- osvědčení vydaná státním příslušníkům členských států členskými státy, které zavedly v období mezi oznámením a provedením této směrnice předpisy upravující přístup k činnostem uvedeným v článku 1 a jejich výkon pod profesním označením architekt, jež osvědčují, že jejich držitel získal oprávnění používat profesní označení architekt v době provedení této směrnice a že skutečně vykonával dotyčné činnosti po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání tohoto osvědčení podle uvedených předpisů.Článek 13Kvalifikační zkouška uvedená v čl. 11 písm. a) čtvrté odrážce, v čl. 11 písm. c) třetí odrážce a v čl. 11 písm. h) šesté odrážce zahrnuje vyhodnocení návrhů vytvořených a realizovaných dotyčnou osobou v průběhu skutečného výkonu činností uvedených v článku 1 po dobu nejméně šesti let.Článek 14Osvědčení vydávaná příslušnými orgány Spolkové republiky Německo dokládající rovnocennost dokladů o vzdělání a odborné přípravě vydaných počínaje 8. květnem 1945 příslušnými orgány Německé demokratické republiky, s doklady uvedenými v článku 11 se uznávají za podmínek uvedených v článku 11.Článek 15Aniž je dotčen článek 5, je Lucemburské velkovévodství oprávněno pozastavit na přechodné období čtyř a půl let ode dne oznámení této směrnice uplatňování článků 10, 11 a 12, pokud se týká uznávání neuniverzitních diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže.KAPITOLA IVUŽÍVÁNÍ AKADEMICKÝCH TITULŮČlánek 161. Aniž je dotčen článek 23, zajistí hostitelské členské státy, aby státním příslušníkům členských států, kteří splňují podmínky stanovené v kapitole II nebo III, bylo uznáno právo užívat jejich zákonný akademický titul nebo popřípadě jeho zkratku udělený členským státem původu nebo posledního usazení, a to v jazyce tohoto státu. Hostitelské členské státy mohou stanovit, že za tímto titulem musí následovat název a sídlo zařízení nebo zkušební komise, která jej udělila.2. Je-li možné zaměnit akademický titul členského státu původu nebo posledního usazení s titulem, který platí v hostitelském členském státě a vyžaduje zde další odbornou přípravu, kterou oprávněná osoba nezískala, může tento hostitelský členský stát stanovit, že tato osoba bude užívat svůj akademický titul členského státu původu nebo posledního usazení ve vhodné podobě, kterou hostitelský členský stát určí.KAPITOLA VUSTANOVENÍ K USNADNĚNÍ ÚČINNÉHO VÝKONU PRÁVA USAZOVÁNÍ A VOLNÉHO POHYBU SLUŽEBA. Zvláštní ustanovení o právu usazováníČlánek 171. Hostitelský členský stát, který požaduje od svých státních příslušníků pro první přístup k některé z činností uvedených v článku důkaz bezúhonnosti nebo dobré pověsti, přijme jako dostatečný důkaz ve vztahu ke státním příslušníkům členských států potvrzení prokazující splnění těchto podmínek bezúhonnosti nebo dobré pověsti vyžadovaných v uvedeném členském státě vydané příslušnými orgány členského státu původu nebo předchozího usazení.2. Nepožaduje-li členský stát původu nebo posledního usazení pro přístup k dotyčné činnosti důkaz bezúhonnosti nebo dobré pověsti, může hostitelský členský stát požadovat od státních příslušníků členského státu původu nebo posledního usazení výpis z rejstříku trestů, nebo neexistuje-li, rovnocenný doklad vydaný příslušným orgánem členského státu původu nebo posledního usazení.3. Nevydávají-li příslušné orgány členského státu původu nebo předchozího usazení doklady uvedené odstavci 1, mohou být nahrazeny místopřísežným prohlášením nebo v členských státech, které takové prohlášení neupravují, čestným prohlášením učiněným dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem nebo příslušným profesním nebo stavovským sdružením členského státu původu nebo předchozího usazení; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném prohlášení nebo čestném prohlášení.4. Dozví-li se hostitelský členský stát o závažných a konkrétních skutečnostech, ke kterým došlo mimo jeho území před zahájením činnosti dané osoby v tomto státě, nebo dozví-li se, že prohlášení uvedené v odstavci 3 obsahuje nesprávné informace, tyto skutečnosti nebo informace mohou ovlivnit přístup k dotyčné činnosti, může o tom uvědomit členský stát původu nebo posledního usazení.Členský stát původu nebo posledního usazení prověří věrohodnost těchto skutečností a to, zda mohou ovlivnit přístup k dotyčné činnosti v tomto členském státě. Příslušné orgány samy rozhodnou o povaze a rozsahu vyšetřování, které má být provedeno, a oznámí hostitelskému členskému státu důsledky, které z něj vyplývají pro potvrzení nebo doklady, které vydaly.5. Členské státy zajistí důvěrnost předávaných informací.Článek 181. Platí-li v hostitelském členském státě právní a správní předpisy, které se týkají zachovávání bezúhonnosti nebo dobré pověsti včetně ustanovení o kázeňských postizích v případě závažného profesního pochybení nebo odsouzení za trestný čin a které souvisejí s výkonem některé z činností uvedených v článku 1, předá členský stát původu nebo posledního usazení hostitelskému členskému státu nezbytné informace o opatřeních nebo kázeňských postizích profesní nebo správní povahy, které byly přijaty vůči dotyčné osobě, a o trestních postizích týkajících se výkonu povolání v členském státě původu nebo posledního usazení.2. Dozví-li se hostitelský členský stát o závažných a konkrétních skutečnostech, ke kterým došlo mimo jeho území před zahájením činnosti dané osoby v tomto státě a které mohou ovlivnit výkon dotyčné činnosti, může o tom uvědomit členský stát původu nebo posledního usazení.Členský stát původu nebo posledního usazení prověří věrohodnost těchto skutečností a to, zda mohou ovlivnit přístup k dotyčné činnosti v tomto členském státě. Příslušné orgány samy rozhodnou o povaze a rozsahu vyšetřování, které má být provedeno, a oznámí hostitelskému členskému státu důsledky, které z něj vyplývají pro informace, které byly předány podle odstavce 1.3. Členské státy zajistí důvěrnost předávaných informací.Článek 19Doklady vydané v souladu s články 17 a 18 nesmějí být při předložení starší tří měsíců.Článek 201. Řízení o přijetí oprávněné osoby k přístupu k některé z činností lékaře podle článků 17 a 18 musí být skončeno co nejdříve a nejpozději tři měsíce po předložení veškerých dokladů týkajících se dotyčné osoby, aniž tím jsou dotčeny lhůty, které mohou vyplynout z případného odvolání podaného v závěru tohoto řízení.2. V případech uvedených v čl. 17 odst. 4 a čl. 18 odst. 2 staví žádost o přezkum běh lhůty uvedené v odstavci 1.Dotázaný členský stát musí odpovědět ve lhůtě tří měsíců.Hostitelský členský stát po obdržení odpovědi nebo po uplynutí zmíněné lhůty pokračuje v řízení podle odstavce 1.Článek 21Pokud hostitelský členský stát požaduje od svých státních příslušníků pro přístup k některé z činností uvedených v článku 1 nebo její výkon, aby učinili místopřísežné nebo čestné prohlášení, a toto místopřísežné nebo čestné prohlášení nemohou učinit státní příslušníci jiných členských států, zajistí hostitelský členský stát, aby byla dotyčné osobě nabídnuta rovnocenná forma a vhodná formulace místopřísežného nebo čestného prohlášení.B. Zvláštní ustanovení o volném pohybu služebČlánek 221. Požaduje-li některý členský stát od svých státních příslušníků pro přístup k některé z činností uvedených v článku 1 nebo pro její výkon povolení profesní organizace či sdružení nebo zapsání či členství v nich, osvobodí tento členský stát od této povinnosti státní příslušníky členských států pro případ poskytování služeb.Oprávněná osoba poskytuje služby se stejnými právy a povinnostmi jako státní příslušníci hostitelského členského státu; zejména podléhá kázeňským opatřením profesní nebo správní povahy platným v tomto členském státě.Pro tento účel a jako doplněk k prohlášení uvedenému v odstavci 2, které se týká poskytování služeb, mohou členské státy, aby umožnily užití kázeňských opatření platných na svém území, stanovit dočasnou automatickou registraci v profesní organizaci či sdružení či formální členství nebo zápis do seznamu za podmínky, že se tím nezpozdí ani nijak neztíží poskytování služeb a že to nepřinese poskytovateli služby dodatečné výdaje.Přijme-li hostitelský členský stát opatření k provedení druhého pododstavce nebo se dozví o skutečnostech odporujících těmto ustanovením, neprodleně o tom uvědomí členský stát, v němž je oprávněná osoba usazena.2. Hostitelský členský stát může stanovit, že oprávněná osoba musí učinit před příslušnými orgány předběžné prohlášení týkající se poskytování jejích služeb, pokud s výkonem těchto služeb bude spojen dočasný pobyt na jeho území.3. V souladu s odstavci 1 a 2 může hostitelský členský stát požadovat od oprávněné osoby předložení jednoho nebo několika dokladů obsahujících tyto údaje:- prohlášení uvedené v odstavci 2,- potvrzení osvědčující, že oprávněná osoba vykonává dotyčné činnosti v souladu se zákony členského státu, ve kterém je usazena,- potvrzení, že oprávněná osoba je držitelem jednoho nebo několika diplomů, osvědčení či jiných dokladů o dosažené kvalifikaci požadovaných pro poskytování dotyčných služeb a uvedených v této směrnici,- v případě potřeby osvědčení uvedené v čl. 23 odst. 2.4. Doklad nebo doklady stanovené v odstavci 3 nesmějí být při předložení starší dvanácti měsíců.5. Zbaví-li členský stát zcela nebo zčásti, dočasně nebo trvale některého ze svých státních příslušníků nebo státního příslušníka jiného členského státu usazeného na jeho území způsobilosti vykonávat některou z činností uvedených v článku 1, zajistí podle okolností dočasné nebo trvalé odnětí potvrzení uvedeného v odst. 3 druhé odrážce.C. Ustanovení společná pro právo usazování a volný pohyb služebČlánek 231. Je-li v hostitelském členském státu užívání profesního označení architekt ve vztahu k činnostem uvedeným v článku 1 právně upraveno, mají státní příslušníci ostatních členských států, kteří splňují podmínky stanovené v kapitole II nebo jejichž diplomy, osvědčení nebo jiné doklady o dosažené kvalifikaci uvedené v článku 11 byly uznány na základě článku 10, profesní označení hostitelského členského státu a užívají jeho zkratku, jakmile splní případné podmínky odborné praxe stanovené tímto členským státem.2. Je-li v členském státu přístup k činnostem uvedeným v článku 1 nebo jejich výkon pod profesním označením architekt podmíněno vedle splnění požadavků uvedených v kapitole II nebo vedle získání diplomu, osvědčení nebo jiného dokladu o dosažené kvalifikaci, jak je uvedeno v článku 11, rovněž získáním stanovené doby odborné praxe, uznává dotyčný členský stát jako dostatečný důkaz osvědčení členského státu původu nebo posledního usazení dokládající, že tato odborná praxe probíhala po odpovídající dobu v této zemi. Osvědčení uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci je uznáváno jako dostatečný důkaz ve smyslu tohoto odstavce.Článek 241. Pokud hostitelský členský stát požaduje od svých státních příslušníků pro přístup k činnostem uvedeným v článku 1 nebo pro jejich výkon, aby prokázali, že neprodělali úpadek, a pokud informace poskytnuté podle článků 17 a 18 takový důkaz neobsahují, přijme tento stát místopřísežné prohlášení nebo v členských státech, které takové prohlášení neupravují, čestné prohlášení učiněné dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem nebo příslušnou profesní organizací členského státu původu nebo předchozího usazení; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném prohlášení nebo čestném prohlášení.Je-li v hostitelském členském státě nutné prokazovat finanční způsobilost, považuje tento stát odpovídající potvrzení vydaná bankami jiných členských států za rovnocenná potvrzením vydaným na jeho vlastním území.2. Doklady uvedené v odstavci 1 nesmějí být při předložení starší tří měsíců.Článek 251. Vyžaduje-li hostitelský členský stát od svých státních příslušníků pro přístup k činnostem uvedeným v článku 1 nebo pro jejich výkon, aby předložili důkaz, že jsou kryti pojištěním proti finančním důsledkům jejich odpovědnosti za škody při výkonu povolání, přijme tento stát potvrzení vydaná pojišťovnami jiných členských států jako rovnocenná osvědčením vydaným na jeho území. Toto potvrzení musí přesně uvádět, že pojistitel vyhověl platným právním a správním předpisům hostitelského členského státu, které se týkají podmínek a rozsahu pojištění.2. Potvrzení uvedená v odstavci 1 nesmějí být při předložení starší tří měsíců.Článek 261. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby umožnily oprávněným osobám získat informace o právních předpisech a popřípadě o pravidlech profesní etiky v hostitelském členském státě.Pro tento účel mohou zřídit informační střediska, kde mohou oprávněné osoby získat nezbytné informace. Hostitelský členský stát může oprávněné osobě, která je v něm usazena, uložit povinnost tato střediska kontaktovat.2. Členské státy mohou zřídit střediska uvedená v odstavci 1 při příslušných orgánech a subjektech, které určí ve lhůtě stanovené v čl. 31 odst. 1 prvním pododstavci.3. Členské státy zajistí, aby si oprávněné osoby ve svém zájmu a v zájmu svých pacientů případně osvojily jazykové znalosti nezbytné k výkonu jejich odborné činnosti v hostitelském členském státě.KAPITOLA VIZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 27V případě odůvodněných pochybností může hostitelský členský stát požadovat od příslušných orgánů jiného členského státu potvrzení pravosti diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci vydaných v tomto jiném členském státě a uvedených v kapitolách II a III.Článek 28Členské státy určí ve lhůtě stanovené v čl. 31 odst. 1 prvním pododstavci orgány a subjekty oprávněné k vydávání nebo přijímání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci a rovněž určí dokumenty a informace uvedené v této směrnici a neprodleně o nich uvědomí ostatní členské státy a Komisi.Článek 29Tato směrnice se vztahuje rovněž na státní příslušníky členských států, kteří v souladu se nařízením (EHS) č. 1612/68 vykonávají nebo budou vykonávat některou z činností uvedených v článku 1 v pracovním poměru.Článek 30Nejpozději do tří let po uplynutí lhůty uvedené v čl. 31 odst. 1 prvním pododstavci Komise přezkoumá tuto směrnici na základě získaných zkušeností a v případě potřeby předloží Radě po obdržení stanoviska poradního výboru návrhy na změnu. Rada posoudí tyto návrhy ve lhůtě jednoho roku.Článek 311. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do 24 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Pro dosažení souladu s článkem 22 však mají členské státy však lhůtu tři roky ode dne oznámení.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 32Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 10. června 1985.Za RadupředsedaM. Fioret[1] Úř. věst. C 239, 4.10.1967, s 15.[2] Úř. věst. C 72, 19.7.1968, s. 3.[3] Úř. věst. C 24, 22.3.1968, s. 3.[4] Úř. věst. L 257, 19.10.1968, s. 2.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2010/16/EU ze dne 9. března 2010 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokud jde o vyloučení určité instituce z rozsahu působnosti (Text s významem pro EHP)

text:
               10.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 60/15

         SMĚRNICE KOMISE 2010/16/EU
   ze dne 9. března 2010,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokud jde o vyloučení určité instituce z rozsahu působnosti
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (1), zejména na čl. 150 odst. 1 písm. d) této směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ustanovení článku 2 směrnice 2006/48/ES uvádí instituce výslovně vyloučené z oblasti působnosti uvedené směrnice.

               (2)

               Ministerstvo financí Republiky Slovinsko požádalo o začlenění banky SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana (dále jen „banka SID“) na seznam institucí vyloučených z rozsahu působnosti směrnice 2006/48/ES, který je stanovený v článku 2 uvedené směrnice.

               (3)

               Banka SID podporuje strukturální, sociální a jiné veřejné politiky slovinské vlády poskytováním finančních služeb, poradenství a odborné přípravy v oblastech, jako je mezinárodní obchod a mezinárodní spolupráce, hospodářské stimuly pro malé a střední podniky, výzkum a vývoj, regionální rozvoj a obchodní a veřejné infrastruktury. Republika Slovinsko je jediným akcionářem banky SID a rovněž ručitelem všech závazků banky.

               (4)

               Banka SID je instituce, která se podílí na specifických činnostech veřejného zájmu, a je proto oprávněna na začlenění na seznam institucí vyloučených z rozsahu působnosti směrnice 2006/48/ES podle článku 2 uvedené směrnice.

               (5)

               Směrnice 2006/48/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Evropského bankovního výboru,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   V čl. 2 směrnice 2006/48/ES se vkládá za sedmnáctou odrážku nová odrážka, která zní:

               „—

               ve Slovinsku: na činnost „SID-Slovenska izvozna in razvojna banka, d.d. Ljubljana“,“.

         Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Použijí tyto předpisy ode dne 1. července 2010.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 9. března 2010.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1.


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/6/EU ze dne 14. března 2012 , kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, pokud jde o mikrosubjekty  Text s významem pro EHP

text:
               21.3.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 81/3

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2012/6/EU
   ze dne 14. března 2012,
   kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, pokud jde o mikrosubjekty
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 50 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada ve svých závěrech ze zasedání ve dnech 8. a 9. března 2007 zdůraznila, že snížení administrativní zátěže je důležité pro podporu evropského hospodářství a že ke snížení administrativní zátěže v Evropské unii je nezbytné intenzivní společné úsilí.

               (2)

               Účetnictví bylo označeno za jednu z klíčových oblastí, v nichž by bylo možno snížit administrativní zátěž společností v Unii.

               (3)

               Doporučení Komise 2003/361/ES (3) definuje mikropodniky a malé a střední podniky. Konzultace s členskými státy však naznačily, že velikostní kritéria pro mikropodniky uvedené v tomto doporučení mohou být pro potřeby účetnictví příliš vysoké. Proto by měla být zavedena podskupina mikropodniků, tzv. „mikrosubjekty“, která zahrne společnosti s nižšími velikostními kritérii pro celkovou bilanční sumu a čistý obrat, než jsou kritéria stanovená pro mikropodniky.

               (4)

               Mikrosubjekty se ve většině případů zabývají podnikáním na místní nebo regionální úrovni bez přeshraniční činnosti nebo s omezenou přeshraniční činností. Kromě toho hrají důležitou úlohu při vytváření nových pracovních míst, podpoře výzkumu a rozvoji a vytváření nových hospodářských činností.

               (5)

               Mikrosubjekty mají na splnění náročných požadavků stanovených právními předpisy omezené zdroje. Navzdory tomu často podléhají stejným pravidlům finančního výkaznictví jako větší společnosti. Tato pravidla pro ně představují zátěž, která není úměrná jejich velikosti, a je proto pro nejmenší společnosti ve srovnání s většími společnostmi nepřiměřená. Proto by mělo být možné osvobodit mikrosubjekty od některých povinností, které pro ně mohou představovat zbytečně náročnou administrativní zátěž. Mikrosubjekty by však měly i nadále podléhat veškerým vnitrostátním povinnostem ohledně vedení záznamů, které zachycují jejich obchodní transakce a finanční situaci.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že počty podniků, na něž se budou vztahovat velikostní kritéria stanovená touto směrnicí, budou v jednotlivých členských státech značně odlišné a že činnosti mikrosubjektů neovlivňují přeshraniční obchod ani fungování vnitřního trhu nebo je ovlivňují jen omezeně, měly by členské státy při provádění této směrnice na vnitrostátní úrovni zohlednit rozdílný dopad těchto kritérií.

               (7)

               Členské státy by měly při rozhodování o tom, jak nebo zda zavést režim pro mikrosubjekty v souvislosti se směrnicí Rady 78/660/EHS (4), zohlednit konkrétní podmínky a potřeby svých vlastních trhů.

               (8)

               Mikrosubjekty musí brát v úvahu výnosy a náklady účetního období, k němuž se vztahují, bez ohledu na datum přijetí či platby těchto výnosů nebo nákladů. Výpočet nákladů a příjmů příštích období a výdajů a výnosů příštích období však může být pro mikrosubjekty zatěžující. Členským státům by proto mělo být povoleno osvobodit mikrosubjekty od povinnosti vypočítávat a vykazovat tyto položky pouze v tom rozsahu, v jakém se toto osvobození vztahuje na náklady jiné, než jsou náklady na pořízení surovin a materiálů a polotovarů vlastní výroby, na úpravy hodnot, na osobní náklady a na daně. Tak by bylo možné snížit administrativní zatížení související s propočtem poměrně malých zůstatků.

               (9)

               Zveřejňování ročních účetních závěrek může být pro mikrosubjekty zatěžující. Zároveň je ale nutné, aby členské státy zajistily soulad s touto směrnicí. Členským státům by proto mělo být povoleno osvobodit mikrosubjekty od obecného požadavku zveřejňování, jsou-li údaje z rozvahy řádně poskytnuty v souladu s vnitrostátním právem nejméně jednomu určenému příslušnému orgánu a předány do registru hospodářských subjektů, aby bylo možné získat na požádání jejich kopii. V tomto případě by se neměl uplatňovat článek 47 směrnice 78/660/EHS, pokud jde o povinnost zveřejňovat veškeré účetní dokumenty v souladu s čl. 3 odst. 5 směrnice 2009/101/ES (5).

               (10)

               Cílem této směrnice je dát členským státům možnost vytvořit mikrosubjektům v účetním výkaznictví velmi jednoduché prostředí. Používání reálných hodnot může vyústit v potřebu zveřejnění podrobných údajů, aby se vysvětlilo, na jakém základě byla reálná hodnota některých položek stanovena. Vzhledem k tomu, že režim mikrosubjektů stanoví velmi omezené zveřejňování informací prostřednictvím komentářů k účetní závěrce, uživatelé účetních závěrek mikrosubjektů by nevěděli, zda částky uváděné v rozvaze a ve výsledovce zahrnují reálné hodnoty. Aby tedy v tomto směru měli tito uživatelé jistotu, neměly by členské státy povolovat ani nařizovat mikrosubjektům využívajícím kterékoli z osvobození jim dostupných podle této směrnice, aby při sestavování účetní závěrky používaly jako základ reálnou hodnotu. Mikrosubjekty, které si přejí nebo potřebují používat reálnou hodnotu, tak budou nadále moci činit v rámci jiných režimů podle této směrnice, jestliže členský stát takové používání povolí nebo nařídí.

               (11)

               Členské státy by měly při rozhodování o tom, jak nebo zda zavést režim pro mikrosubjekty v působnosti směrnice 78/660/EHS zajistit, aby mikrosubjekty, které mají být konsolidovány podle směrnice Rady 83/349/EHS o konsolidovaných účetních závěrkách (6), využívaly pro tyto účely dostatečně podrobné účetní údaje a aby výjimky stanovené v této směrnici neměly vliv na povinnost sestavovat konsolidované účetní závěrky v souladu se směrnicí 83/349/EHS.

               (12)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž snížit administrativní zátěž mikrosubjektů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu jeho účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.

               (13)

               Směrnice 78/660/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 78/660/EHS
   Směrnice 78/660/EHS se mění takto:

               1)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 1a
               1.   Členské státy mohou stanovit osvobození od některých povinností podle této směrnice v souladu s odstavci 2 a 3 pro společnosti, které k rozvahovému dni nepřekročí limity dvou z těchto tří kritérií (mikrosubjekty):

                           a)

                           celková bilanční suma: 350 000 EUR;

                           b)

                           čistý obrat: 700 000 EUR;

                           c)

                           průměrný počet zaměstnanců v průběhu účetního období: 10.

                     2.   Členské státy mohou společnosti uvedené v odstavci 1 osvobodit od některé nebo od všech těchto povinností:

                           a)

                           povinnost vykazovat „náklady a příjmy příštích období“ a „výdaje a výnosy příštích období“ podle článků 18 a 21;

                           b)

                           využije-li členský stát možnosti podle písmene a) tohoto odstavce, může povolit uvedeným společnostem, pouze ve vztahu k jiným nákladům stanoveným v odst. 3 písm. b) bodě vi), aby se odchýlily od čl. 31 odst. 1 písm. d), pokud jde o povinnost vykazovat „náklady a příjmy příštích období“ a „výdaje a výnosy příštích období“, za předpokladu, že tato skutečnost bude zveřejněna v komentáři k účetní závěrce anebo v souladu s písmenem c) tohoto odstavce na konci rozvahy;

                           c)

                           povinnost vypracovat komentář k účetní závěrce podle článků 43, 44 a 45, pokud jsou informace, jež vyžaduje článek 14 a čl. 43 odst. 1 bod 13 této směrnice a čl. 22 odst. 2 směrnice 77/91/EHS (7), uvedeny na konci rozvahy;

                           d)

                           povinnost vypracovat výroční zprávu podle článku 46 této směrnice, pokud jsou informace požadované podle čl. 22 odst. 2 směrnice 77/91/EHS uvedeny v komentáři k účetní závěrce anebo v souladu s písmenem c) tohoto odstavce na konci rozvahy;

                           e)

                           povinnost zveřejňovat roční účetní závěrku podle článků 47 až 50a, pokud jsou údaje z rozvahy v ní obsažené řádně poskytnuty v souladu s vnitrostátním právem alespoň jednomu příslušnému orgánu, který určí dotčený členský stát. Není-li příslušným orgánem ústřední rejstřík, obchodní rejstřík nebo podnikový rejstřík, jak jsou uvedeny v čl. 3 odst. 1 směrnice 2009/101/ES (8), je příslušný orgán povinen poskytnout tyto údaje příslušnému rejstříku.

                     3.   Členské státy mohou společnostem uvedeným v odstavci 1 povolit:

                           a)

                           sestavit případně pouze zkrácenou rozvahu, ve které jsou odděleně vykázány alespoň ty položky, které jsou v článcích 9 a 10 označeny písmeny. Použije-li se odst. 2 písm. a) tohoto článku, vylučují se z rozvahy položky E části „aktiva“ a D části „pasiva“ článku 9 nebo položky E a K článku 10;

                           b)

                           sestavit pouze zkrácenou výsledovku, ve které jsou odděleně vykázány alespoň tyto položky:

                                       i)

                                       čistý obrat;

                                       ii)

                                       ostatní výnosy;

                                       iii)

                                       náklady na suroviny a materiál a polotovary vlastní výroby;

                                       iv)

                                       osobní náklady;

                                       v)

                                       úpravy hodnot;

                                       vi)

                                       ostatní náklady;

                                       vii)

                                       daň;

                                       viii)

                                       zisk nebo ztráta.

                     4.   Členské státy nepovolí ani nenařídí, aby se oddíl 7a vztahoval na kterékoli mikrosubjekty využívající kterákoli z osvobození uvedených v odstavcích 2 a 3.
               5.   V případě společností uvedených v odstavci 1 se roční účetní závěrky sestavené v souladu s odstavci 2, 3 a 4 považují za účetní závěrky podávající pravdivý a věrný obraz podle požadavků čl. 2 odst. 3, takže čl. 2 odst. 4 a 5 se na tyto účetní závěrky nevztahuje.
               6.   Pokud k rozvahovému dni společnost překročí nebo přestane překračovat limity dvou ze tří kritérií uvedených v odstavci 1, ovlivní tato skutečnost použití odchylky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 jen tehdy, jestliže nastane jak v běžném, tak v předchozím účetním období.
               7.   Pokud jde o členské státy, které nepřijaly euro, vypočte se částka v národní měně odpovídající částkám uvedeným v odstavci 1 pomocí směnného kurzu zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie v den vstupu v platnost směrnice, kterou se tyto částky stanoví.
               8.   Celková bilanční suma uvedená v odst. 1 písm. a) sestává buď z aktiv uvedených v čl. 9 části „aktiva“ položkách A až E, nebo aktiv uvedených v čl. 10 položkách A až E. Použije-li se odst. 2 písm. a) tohoto článku, celková bilanční suma uvedená v odst. 1 písm. a) sestává buď z aktiv uvedených v čl. 9 části „aktiva“ položkách A až D, nebo aktiv uvedených v čl. 10 položkách A až D.

               2)

               V článku 5 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
               „1.   Odchylně od čl. 4 odst. 1 a 2 mohou členské státy stanovit zvláštní uspořádání účetní závěrky investičních společností a finančních holdingových společností, pokud takové uspořádání poskytne o těchto společnostech rovnocenný obraz jako uspořádání podle čl. 2 odst. 3. Členské státy neumožní osvobození stanovená v článku 1a v případě investičních společností nebo finančních holdingových společností.“

               3)

               Článek 53a se nahrazuje tímto:
               „Článek 53a
               Členské státy neumožní osvobození stanovená v článcích 1a, 11 a 27, v čl. 43 odst. 1 bodech 7a a 7b a článcích 46, 47 a 51 v případě společností, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES.“

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí, pokud a jakmile se rozhodnou využít kterékoli možnosti stanovené v článku 1a směrnice 78/660/EHS, přičemž zohlední zejména situaci na vnitrostátní úrovni v souvislosti s počtem společností, které splňují velikostní kritéria stanovená v odstavci 1 uvedeného článku. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Zpráva
   Do 10. dubna 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o situaci mikrosubjektů, přičemž zohlední zejména situaci na vnitrostátní úrovni, pokud jde o počet společností odpovídajících velikostním kritériím a o snížení administrativní zátěže díky výjimce z požadavku zveřejňování.
   Článek 4
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 14. března 2012.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         N. WAMMEN

      (1)  Úř. věst. C 317, 23.12.2009, s. 67.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 10. března 2010 (Úř. věst. C 349 E, 22.12.2010, s. 111) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 12. září 2011 (Úř.věst. C 337 E, 18.11.2011, s. 1). Postoj Evropského parlamentu ze dne 13. prosince 2011 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 21. února 2012.

      (3)  Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36.

      (4)  Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11.

      (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (Úř. věst. L 258, 1.10.2009, s. 11).
   Redakční poznámka: název směrnice 2009/101/ES byl upraven s ohledem na přečíslování článků Smlouvy o založení Evropského společenství v souladu s článkem 5 Lisabonské smlouvy; původní odkaz zněl na čl. 48 druhý pododstavec Smlouvy.

      (6)  Úř. věst. L 193, 18.7.1983, s. 1.

      (7)  Druhá směrnice Rady 77/91/EHS ze dne 13. prosince 1976 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy při zakládání akciových společností a při udržování a změně jejich základního kapitálu, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 1).
   Redakční poznámka: název směrnice 77/91/EHS byl upraven s ohledem na přečíslování článků Smlouvy o založení Evropského společenství v souladu s článkem 12 Amsterodamské smlouvy a článkem 5 Lisabonské smlouvy; původní odkaz zněl na čl. 58 druhý pododstavec Smlouvy.

      (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (Úř. věst. L 258, 1.10.2009, s. 11).
   Redakční poznámka: název směrnice 2009/101/ES byl upraven s ohledem na přečíslování článků Smlouvy o založení Evropského společenství v souladu s článkem 5 Lisabonské smlouvy; původní odkaz zněl na čl. 48 druhý pododstavec Smlouvy.“


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/109/ES ze dne 16. září 2009 , kterou se mění směrnice Rady 77/91/EHS, 78/855/EHS a 82/891/EHS a směrnice 2005/56/ES, pokud jde o požadavky na předkládání zpráv a na dokumentaci v případě fúzí a rozdělení

text:
               2.10.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 259/14

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/109/ES
   ze dne 16. září 2009,
   kterou se mění směrnice Rady 77/91/EHS, 78/855/EHS a 82/891/EHS a směrnice 2005/56/ES, pokud jde o požadavky na předkládání zpráv a na dokumentaci v případě fúzí a rozdělení
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 44 odst. 2 písm. g) této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem uvedeným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada se na zasedání ve dnech 8. a 9. března 2007 shodla na tom, že je nutno do roku 2012 snížit administrativní zátěž společností o 25 %, aby se zvýšila konkurenceschopnost společností ve Společenství.

               (2)

               Právo obchodních společností bylo označeno za jednu z oblastí ukládajících společnostem četné informační povinnosti, z nichž se některé jeví jako zastaralé nebo nepřiměřené. Proto je vhodné tyto povinnosti přezkoumat a tam, kde je to vhodné, snížit administrativní zátěž společností ve Společenství na nejnižší možnou míru, která je nezbytná k ochraně zájmů ostatních zúčastněných subjektů.

               (3)

               Oblast působnosti druhé směrnice Rady 77/91/EHS ze dne 13. prosince 1976 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy při zakládání akciových společností a při udržování a změně jejich základního kapitálu, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (3), a oblast působnosti třetí směrnice Rady 78/855/EHS ze dne 9. října 1978, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o fúzích akciových společností (4) by měly být upraveny tak, aby odrážely změny finského práva obchodních společností.

               (4)

               Internetové stránky společností nebo jiné internetové stránky v některých případech poskytují alternativu k zveřejňování informací prostřednictvím obchodních rejstříků. Členské státy by měly mít možnost určit ty jiné internetové stránky, které mohou společnosti k takovému zveřejňování bezplatně používat, například internetové stránky obchodních sdružení nebo obchodních komor nebo centrální elektronickou platformu uvedenou v první směrnici Rady 68/151/EHS ze dne 9. března 1968 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření ve Společenství (5). Pokud existuje možnost používat internetové stránky společností nebo jiné internetové stránky ke zveřejňování projektů fúzí a rozdělení a dalších dokumentů, které musí být v tomto procesu zpřístupněny akcionářům a věřitelům, měly by být dodrženy záruky týkající se zabezpečení internetových stránek a pravosti dokumentů.

               (5)

               Požadavky na zveřejnění projektu fúze v případě přeshraničních fúzí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností (6) by měly být podobné požadavkům pro vnitrostátní fúze a rozdělení stanoveným ve směrnici 78/855/EHS a v šesté směrnici Rady 82/891/EHS ze dne 17. prosince 1982, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o rozdělení akciových společností (7).

               (6)

               Členské státy by měly mít možnost stanovit, že rozsáhlé povinnosti týkající se požadavků na předkládání zpráv a poskytování informací pro fúze a rozdělení společností uvedené v článku 9 a v čl. 11 odst. 1 písm. c) směrnice 78/855/EHS a článku 7 a čl. 9 odst. 1 písm. c) směrnice 82/891/EHS není nutné dodržet, jestliže s tím souhlasí všichni akcionáři všech společností účastnících se fúze nebo rozdělení.

               (7)

               Žádnou změnou směrnic 78/855/EHS a 82/891/EHS připouštějící takovou dohodu akcionářů by neměly být dotčeny systémy ochrany zájmů věřitelů zúčastněných společností ani jakákoli pravidla určená k zajištění poskytování informací zaměstnancům těchto společností a orgánům veřejné moci, jako jsou finanční úřady, pověřeným kontrolou fúze nebo rozdělení v souladu s platným právem Společenství.

               (8)

               Není nutné ukládat povinnost zpracovávat účetní výkaz, pokud emitent, jehož cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, zveřejňuje pololetní finanční zprávy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (8).

               (9)

               Zpráva nezávislého odborníka stanovená směrnicí 77/91/EHS není často zapotřebí v případech, kdy musí být vypravována rovněž nezávislá znalecká zpráva na ochranu zájmů akcionářů a věřitelů v souvislosti s fúzí nebo rozdělením. Členské státy by proto v těchto případech měly mít možnost osvobodit společnosti od povinnosti předkládání zpráv podle směrnice 77/91/EHS nebo stanovit, že obě zprávy mohou být sestaveny stejným znalcem.

               (10)

               Fúze mezi mateřskými a dceřinými společnostmi mají omezený ekonomický dopad na akcionáře a věřitele, pokud mateřská společnost v dceřiné společnosti drží nejméně 90 % akcií a jiných cenných papírů poskytujících hlasovací právo. Totéž platí pro některá rozdělení, zejména pokud se společnosti dělí na nové společnosti, které akcionáři vlastní poměrně podle svých práv v rozdělované společnosti. V těchto případech by proto měly být požadavky na předkládání zpráv podle směrnic 78/855/EHS a 82/891/EHS omezeny.

               (11)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž snížení administrativní zátěže související zejména s povinnostmi akciových společností ve Společenství, pokud jde o zveřejňování a dokumentaci, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (12)

               Směrnice 77/91/EHS, 78/855/EHS, 82/891/EHS a 2005/56/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (13)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (9) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 77/91/EHS
   Směrnice 77/91/EHS se mění takto:

               1)

               V čl. 1 odst. 1 se čtrnáctá odrážka nahrazuje tímto:

                           „—

                           ve Finsku: julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,“.

               2)

               V článku 10 se doplňuje nový odstavec, který zní:
               „5.   Členské státy nemusí tento článek použít na založení nové společnosti fúzí nebo rozdělením, pokud je nezávislým znalcem zpracována zpráva o projektu fúze nebo rozdělení.
               Jestliže se členské státy rozhodnou použít tento článek v případech uvedených v prvním pododstavci, mohou stanovit, že zpráva podle tohoto článku a zpráva nezávislého znalce o projektu fúze nebo rozdělení mohou být vypracovány stejným znalcem či znalci.“

               3)

               V článku 27 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Členské státy mohou vyloučit použití odstavce 2, pokud ke zvýšení upsaného základního kapitálu dojde s cílem provést fúzi, rozdělení nebo veřejnou nabídku na nákup nebo výměnu akcií a s cílem vyplatit akcionáře společnosti zaniklé při sloučení nebo rozdělení nebo akcionáře společnosti, která je předmětem veřejné nabídky na nákup nebo výměnu akcií.
               Avšak v případech fúze nebo rozdělení uplatňují členské státy první pododstavec pouze tehdy, je-li nezávislým znalcem vypracována zpráva o projektu fúze nebo rozdělení.
               Jestliže se členské státy rozhodnou použít odstavec 2 v případě fúze nebo rozdělení, mohou stanovit, že zpráva podle tohoto článku a zpráva nezávislého znalce o projektu fúze nebo rozdělení mohou být vypracovány stejným znalcem či znalci.“

         Článek 2
   Změny směrnice 78/855/EHS
   Směrnice 78/855/EHS se mění takto:

               1)

               V čl. 1 odst. 1 se čtrnáctá odrážka nahrazuje tímto:

                           „—

                           Finsko: julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,“.

               2)

               V článku 6 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
               „Od povinnosti zveřejňování stanovené článkem 3 směrnice 68/151/EHS je osvobozena každá z fúzujících společností, pokud po nepřetržitou dobu začínající alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady, která má rozhodnout o projektu fúze, a končící nejdříve skončením této valné hromady zpřístupní projekt fúze na internetové stránce, která je pro veřejnost bezplatná. Členské státy nestanoví v souvislosti s tímto osvobozením jiné požadavky a omezení než ty, jež jsou nezbytné k zabezpečení internetové stránky a ověření pravosti dokumentů, a smějí tyto požadavky nebo omezení uložit pouze v rozsahu přiměřeném pro dosažení těchto cílů.
               Odchylně od druhého pododstavce mohou členské státy požadovat, aby se zveřejnění uskutečnilo prostřednictvím centrální elektronické platformy uvedené v čl. 3 odst. 4 směrnice 68/151/EHS. Členské státy mohou případně požadovat, aby se zveřejnění uskutečnilo na kterékoli jiné internetové stránce, kterou pro tento účel stanoví. Pokud členské státy využijí některé z těchto možností, zajistí, aby společnostem za toto zveřejnění nebyly účtovány zvláštní poplatky.
               Použije-li se internetová stránka jiná než centrální elektronická platforma, zveřejní se na centrální elektronické platformě alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady odkaz umožňující přístup k dané internetové stránce. Tento odkaz musí obsahovat datum zveřejnění projektu fúze na internetové stránce a být bezplatně přístupný veřejnosti. Za toto zveřejnění nejsou společnostem účtovány zvláštní poplatky.
               Zákazem vyžadovat od společností zvláštní poplatky za zveřejnění stanoveným ve třetím a čtvrtém pododstavci není dotčena možnost členských států přenést na společnosti náklady vzniklé v souvislosti s centrální elektronickou platformou.
               Členské státy mohou od společností požadovat, aby informace ponechaly na své internetové stránce nebo případně na centrální elektronické platformě nebo jiné internetové stránce určené dotčeným členským státem po určitou dobu po skončení valné hromady. Členské státy mohou stanovit, jaké následky plynou z dočasného přerušení přístupu na tuto internetovou stránku nebo do centrální elektronické platformy způsobeného technickými či jinými faktory.“

               3)

               V článku 8 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Pro účely prvního pododstavce písm. b) se použije čl. 11 odst. 2, 3 a 4.“

               4)

               Článek 9 se nahrazuje tímto:
               „Článek 9
               1.   Správní nebo řídící orgány každé z fúzujících společností vypracují podrobnou písemnou zprávu, která vysvětlí projekt fúze a zvláště výměnný poměr akcií a odůvodní jej z právního a hospodářského hlediska.
               Tato zpráva dále uvede případné zvláštní obtíže, které se vyskytly při oceňování.
               2.   O veškerých podstatných změnách obchodního jmění mezi dnem zpracování projektu fúze a dnem valných hromad, které mají rozhodnout o projektu fúze, informují správní nebo řídící orgány každé zúčastněné společnosti valnou hromadu své společnosti a správní nebo řídící orgány ostatních zúčastněných společností tak, aby mohly informovat své příslušné valné hromady.
               3.   Členské státy mohou stanovit, že zpráva uvedená v odstavci 1, informace uvedené v odstavci 2 nebo obojí se nevyžadují, jestliže s tím všichni akcionáři a majitelé jiných cenných papírů poskytujících hlasovací právo všech společností účastnících se fúze projevili souhlas.“

               5)

               Článek 11 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se mění takto:

                                       i)

                                       písmena c) a d) se nahrazují tímto:

                                                   „c)

                                                   případně účetním výkazem vypracovaným ke dni, který nesmí být dřívější než první den třetího měsíce, který předchází dni vypracování projektu fúze, pokud se poslední roční účetní závěrka vztahuje na účetní období, které skončilo více než šest měsíců přede dnem vypracování projektu fúze;

                                                   d)

                                                   případně zprávami správních nebo řídících orgánů fúzujících společností uvedenými v článku 9;“,

                                       ii)

                                       doplňuje se nový pododstavec, který zní:
                                       „Pro účely prvního pododstavce písm. c) se účetní výkaz nevyžaduje, jestliže společnost zveřejňuje pololetní finanční zprávu podle článku 5 směrnice 2004/109/ES a zpřístupňuje ji podle tohoto odstavce akcionářům. Dále mohou členské státy stanovit, že se účetní výkaz nevyžaduje, jestliže s tím všichni akcionáři a majitelé jiných cenných papírů poskytujících hlasovací právo všech společností účastnících se fúze projevili souhlas.“;

                           b)

                           v odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud akcionář souhlasil s tím, že společnost bude k poskytování informací využívat elektronické prostředky, mohou mu být takové kopie zasílány elektronickou poštou.“;

                           c)

                           doplňuje se nový odstavec, který zní:
                           „4.   Společnost je osvobozena od povinnosti zpřístupnit dokumenty uvedené v odstavci 1 ve svém sídle, pokud je po nepřetržitou dobu začínající alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady, která má rozhodnout o projektu fúze, a končící nejdříve skončením této valné hromady zpřístupní na své internetové stránce. Členské státy nestanoví v souvislosti s tímto osvobozením jiné požadavky a omezení než ty, jež jsou nezbytné k zabezpečení internetové stránky a ověření pravosti dokumentů, a smějí tyto požadavky nebo omezení uložit pouze v rozsahu přiměřeném pro dosažení těchto cílů.
                           Odstavec 3 se nepoužije, jestliže internetová stránka umožňuje akcionářům po celou dobu uvedenou v prvním pododstavci tohoto odstavce stažení a vytištění dokumentů uvedených v odstavci 1. V tomto případě však mohou členské státy stanovit, že společnost tyto dokumenty zpřístupní akcionářům ve svém sídle k nahlédnutí.
                           Členské státy mohou od společností požadovat, aby informace ponechaly na své internetové stránce po určitou dobu po skončení valné hromady. Členské státy mohou stanovit, jaké následky plynou z dočasného přerušení přístupu na tuto internetovou stránku způsobeného technickými či jinými faktory.“

               6)

               V článku 13 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Za tímto účelem právní předpisy členských států alespoň stanoví, že tito věřitelé mají nárok na přiměřené záruky, jestliže finanční situace fúzujících společností tuto ochranu vyžaduje a jestliže tito věřitelé takové záruky již nemají.
               Členské státy stanoví podmínky ochrany uvedené v odstavci 1 a v prvním pododstavci tohoto odstavce. V každém případě zajistí, aby se věřitelé mohli obrátit na příslušný správní orgán nebo soud se žádostí o přiměřené záruky, pokud mohou spolehlivě prokázat, že fúze ohrozí úhradu jejich pohledávek a že jim společnost neposkytla žádné přiměřené záruky.“

               7)

               V článku 23 se zrušuje odstavec 4.

               8)

               Článek 24 se mění takto:

                           a)

                           druhá věta se nahrazuje tímto:
                           „Na tento postup se použije kapitola II.“;

                           b)

                           doplňuje se nová věta, která zní:
                           „Členské státy však neuplatňují požadavky stanovené v čl. 5 odst. 2 písm. b), c) a d), článcích 9 a 10, čl. 11 odst. 1 písm. d) a e), čl. 19 odst. 1 písm. b) a článcích 20 a 21.“

               9)

               Článek 25 se mění takto:

                           a)

                           návětí se nahrazuje tímto:
                           „Členské státy nepoužijí článek 7 na operace uvedené v článku 24, jestliže jsou splněny tyto podmínky:“;

                           b)

                           v písmenu b) se zrušuje druhá věta;

                           c)

                           doplňuje se nový pododstavec, který zní:
                           „Pro účely prvního pododstavce písm. b) se použije čl. 11 odst. 2, 3 a 4.“

               10)

               Článek 27 se mění takto:

                           a)

                           návětí se nahrazuje tímto:
                           „Provádí-li fúzi sloučením společnost, která drží nejméně 90 % akcií a jiných cenných papírů poskytujících hlasovací právo na valné hromadě zanikající společnosti nebo společností, ale ne všechny, nevyžadují členské státy schválení fúze valnou hromadou nástupnické společnosti, jestliže jsou splněny tyto podmínky:“;

                           b)

                           písmeno b) se nahrazuje tímto:

                                       „b)

                                       všichni akcionáři nástupnické společnosti mají právo seznámit se v sídle této společnosti alespoň jeden měsíc přede dnem uvedeným v písmenu a) s dokumenty uvedenými v čl. 11 odst. 1 písm. a), b) a případně c), d) a e).“;

                           c)

                           doplňuje se nový pododstavec, který zní:
                           „Pro účely prvního pododstavce písm. b) se použije čl. 11 odst. 2, 3 a 4.“

               11)

               Článek 28 se mění takto:

                           a)

                           návětí se nahrazuje tímto:
                           „Členské státy neuplatňují požadavky stanovené v článcích 9, 10 a 11 v případě fúze ve smyslu článku 27, jestliže jsou splněny tyto podmínky:“;

                           b)

                           v písmenu c) se doplňují slova:
                           „nebo správní orgán určený k tomuto účelu členským státem.“;

                           c)

                           doplňuje se nový pododstavec, který zní:
                           „Členský stát nemusí uplatňovat první pododstavec, pokud jeho právní předpisy opravňují nástupnickou společnost k tomu, aby bez předchozí veřejné nabídky převzetí požadovala od všech majitelů zbývajících cenných papírů společnosti či společností, které mají zaniknout, aby jí tyto cenné papíry prodali za spravedlivou cenu před provedením fúze.“

         Článek 3
   Změny směrnice 82/891/EHS
   Směrnice 82/891/EHS se mění takto:

               1)

               V článku 4 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
               „Od povinnosti zveřejňování stanovené v článku 3 směrnice 68/151/EHS je osvobozena každá ze společností podílejících se na rozdělení, pokud po nepřetržitou dobu začínající alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady, která má rozhodnout o projektu rozdělení, a končící nejdříve skončením této valné hromady zpřístupní projekt rozdělení na vlastní internetové stránce, která je pro veřejnost bezplatná. Členské státy nestanoví v souvislosti s tímto osvobozením jiné požadavky a omezení než ty, jež jsou nezbytné k zabezpečení internetové stránky a ověření pravosti dokumentů, a smějí tyto požadavky nebo omezení uložit pouze v rozsahu přiměřeném pro dosažení těchto cílů.
               Odchylně od druhého pododstavce mohou členské státy požadovat, aby se zveřejnění uskutečnilo prostřednictvím centrální elektronické platformy uvedené v čl. 3 odst. 4 směrnice 68/151/EHS. Členské státy mohou případně požadovat, aby se zveřejnění uskutečnilo na kterékoli jiné internetové stránce, kterou pro tento účel stanoví. Pokud členské státy využijí některé z těchto možností, zajistí, aby společnostem za toto zveřejnění nebyly účtovány zvláštní poplatky.
               Použije-li se internetová stránka jiná než centrální elektronická platforma, zveřejní se na centrální elektronické platformě alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady odkaz umožňující přístup k dané internetové stránce.Tento odkaz musí obsahovat datum zveřejnění projektu rozdělení na internetové stránce a být bezplatně přístupný veřejnosti. Za toto zveřejnění nejsou společnostem účtovány zvláštní poplatky.
               Zákazem vyžadovat od společností zvláštní poplatky za zveřejnění stanoveným ve třetím a čtvrtém pododstavci není dotčena možnost členských států přenést na společnosti náklady vzniklé v souvislosti s centrální elektronickou platformou.
               Členské státy mohou od společností požadovat, aby informace ponechaly na své internetové stránce nebo případně na centrální elektronické platformě nebo jiné internetové stránce určené dotčeným členským státem po určitou dobu po skončení valné hromady. Členské státy mohou stanovit, jaké následky plynou z dočasného přerušení přístupu na tuto internetovou stránku nebo do centrální elektronické platformy způsobeného technickými či jinými faktory.“

               2)

               V článku 6 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Pro účely prvního pododstavce písm. b) se použije čl. 9 odst. 2, 3 a 4.“

               3)

               V čl. 7 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Také se zmíní o případném vypracování zprávy o nepeněžitých vkladech, uvedené v čl. 27 odst. 2 směrnice 77/91/EHS, pro nástupnické společnosti a o rejstříku, u kterého musí být tato zpráva uložena.“

               4)

               V článku 8 se zrušuje odstavec 3.

               5)

               Článek 9 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se mění takto:

                                       i)

                                       písmena c) a d) se nahrazují tímto:

                                                   „c)

                                                   případně účetním výkazem vypracovaným ke dni, který nesmí být dřívější než první den třetího měsíce, který předchází dni vypracování projektu rozdělení, pokud se poslední roční účetní závěrka vztahuje na účetní období, které skončilo více než šest měsíců přede dnem vypracování projektu rozdělení;

                                                   d)

                                                   případně zprávami správních nebo řídících orgánů společností účastnících se rozdělení uvedenými v čl. 7 odst. 1;“,

                                       ii)

                                       doplňuje se nový pododstavec, který zní:
                                       „Pro účely prvního pododstavce písm. c) se účetní výkaz nevyžaduje, jestliže společnost zveřejňuje pololetní finanční zprávu podle článku 5 směrnice 2004/109/ES a zpřístupňuje ji podle tohoto odstavce akcionářům.“;

                           b)

                           v odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud akcionář souhlasil s tím, že společnost bude k poskytování informací využívat elektronické prostředky, mohou mu být takové kopie zasílány elektronickou poštou.“;

                           c)

                           doplňuje se nový odstavec, který zní:
                           „4.   Společnost je osvobozena od povinnosti zpřístupnit dokumenty uvedené v odstavci 1 ve svém sídle, pokud je po nepřetržitou dobu začínající alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady, která má rozhodnout o projektu rozdělení, a končící nejdříve skončením této valné hromady zpřístupní na své internetové stránce. Členské státy nestanoví v souvislosti s tímto osvobozením jiné požadavky a omezení než ty, jež jsou nezbytné k zabezpečení internetové stránky a ověření pravosti dokumentů, a smějí tyto požadavky nebo omezení uložit pouze v rozsahu přiměřeném pro dosažení těchto cílů.
                           Odstavec 3 se nepoužije, jestliže internetová stránka umožňuje akcionářům po celou dobu uvedenou v prvním pododstavci tohoto odstavce stažení a vytištění dokumentů uvedených v odstavci 1. V tomto případě však mohou členské státy stanovit, že společnost zpřístupní tyto dokumenty akcionářům ve svém sídle k nahlédnutí.
                           Členské státy mohou od společností požadovat, aby informace ponechaly na své internetové stránce po určitou dobu po skončení valné hromady. Členské státy mohou stanovit, jaké následky plynou z dočasného přerušení přístupu na tuto internetovou stránku způsobeného technickými či jinými faktory.“

               6)

               V článku 12 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Za tímto účelem právní předpisy členských států alespoň stanoví, že tito věřitelé mají právo na přiměřené záruky, jestliže finanční situace rozdělované společnosti a společnosti, na kterou bude závazek převeden podle projektu rozdělení, tuto ochranu vyžaduje a jestliže tito věřitelé takové záruky již nemají.
               Členské státy stanoví podmínky ochrany uvedené v odstavci 1 a v prvním pododstavci tohoto odstavce. V každém případě zajistí, aby se věřitelé mohli obrátit na příslušný správní orgán nebo soud se žádostí o přiměřené záruky, pokud mohou spolehlivě prokázat, že rozdělení ohrozí úhradu jejich pohledávek a že jim společnost neposkytla žádné přiměřené záruky.“

               7)

               Článek 20 se mění takto:

                           a)

                           návětí se nahrazuje tímto:
                           „Jestliže všechny nástupnické společnosti drží všechny akcie rozdělené společnosti a všechny ostatní cenné papíry této společnosti poskytující hlasovací právo na valné hromadě této společnosti, nevyžadují členské státy, aniž je dotčen článek 6, schválení rozdělení valnou hromadou rozdělené společnosti, pokud jsou splněny tyto podmínky:“;

                           b)

                           v písmenu b) se zrušuje druhá věta;

                           c)

                           písmeno c) se zrušuje;

                           d)

                           doplňuje se nový pododstavec, který zní:
                           „Pro účely prvního pododstavce písm. b) se použijí čl. 9 odst. 2, 3 a 4 a článek 10.“

               8)

               Článek 22 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 4 se zrušuje;

                           b)

                           odstavec 5 se nahrazuje tímto:
                           „5.   Členské státy neuplatňují požadavky stanovené články 7 a 8 a čl. 9 odst. 1 písm. c), d) a e), jestliže byly akcie každé z nových společností přiděleny akcionářům rozdělené společnosti v poměru k jejich právům k základnímu kapitálu této společnosti.“

         Článek 4
   Změny směrnice 2005/56/ES
   Směrnice 2005/56/ES se mění takto:

               1)

               V čl. 6 odst. 1 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
               „Od povinnosti zveřejňování stanovené v článku 3 směrnice 68/151/EHS je osvobozena každá z fúzujících společností, pokud po nepřetržitou dobu začínající alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady, která má rozhodnout o společném projektu přeshraniční fúze, a končící nejdříve skončením této valné hromady zpřístupní společný projekt této fúze na internetové stránce, která je pro veřejnost bezplatná. Členské státy nestanoví v souvislosti s tímto osvobozením jiné požadavky a omezení než ty, jež jsou nezbytné k zabezpečení internetové stránky a ověření pravosti dokumentů, a smějí tyto požadavky nebo omezení uložit pouze v rozsahu přiměřeném pro dosažení těchto cílů.
               Odchylně od druhého pododstavce mohou členské státy požadovat, aby se zveřejnění uskutečnilo prostřednictvím centrální elektronické platformy uvedené v čl. 3 odst. 4 směrnice 68/151/EHS. Členské státy mohou případně požadovat, aby se zveřejnění uskutečnilo na kterékoli jiné internetové stránce, kterou pro tento účel stanoví. Pokud členské státy využijí některé z těchto možností, zajistí, aby společnostem za toto zveřejnění nebyly účtovány zvláštní poplatky.
               Použije-li se internetová stránka jiná než centrální elektronická platforma, zveřejní se na centrální elektronické platformě alespoň jeden měsíc před stanoveným dnem konání valné hromady odkaz umožňující přístup k dané internetové stránce. Tento odkaz musí obsahovat datum zveřejnění společného projektu přeshraniční fúze na internetové stránce a být bezplatně přístupný veřejnosti. Za toto zveřejnění nejsou společnostem účtovány zvláštní poplatky.
               Zákazem vyžadovat od společností zvláštní poplatky za zveřejnění stanoveným ve třetím a čtvrtém pododstavci není dotčena možnost členských států přenést na společnosti náklady vzniklé v souvislosti s centrální elektronickou platformou.
               Členské státy mohou od společností požadovat, aby informace ponechaly na své internetové stránce nebo případně na centrální elektronické platformě nebo jiné internetové stránce určené dotčeným členským státem po určitou dobu po skončení valné hromady. Členské státy mohou stanovit, jaké následky plynou z dočasného přerušení přístupu na tuto internetovou stránku nebo do centrální elektronické platformy způsobeného technickými či jinými faktory.“

               2)

               V článku 15 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Provádí-li přeshraniční fúzi sloučením společnost, která drží nejméně 90 % podílů a jiných cenných papírů zanikající společnosti nebo společností, s nimiž je spojeno hlasovací právo na valné hromadě, ale ne všechny, jsou zprávy nezávislého znalce nebo znalců a doklady nutné pro prověření nezbytné pouze tehdy, vyžaduje-li to v souladu se směrnicí 78/855/EHS vnitrostátní právo, kterým se řídí buď nástupnická společnost, nebo zanikající společnost.“

         Článek 5
   Přezkum
   Pět let ode dne stanoveného v čl. 6 odst. 1 Komise na základě získaných zkušeností přezkoumá uplatňování těch ustanovení směrnic 77/91/EHS, 78/855/EHS, 82/891/EHS a 2005/56/ES, která byla změněna nebo doplněna touto směrnicí, a zejména jejich dopady na snižování administrativní zátěže společností, a předloží o tom zprávu Evropskému parlamentu a Radě, k níž případně připojí návrhy na další změny uvedených směrnic.
   Článek 6
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. června 2011. Jejich znění sdělí neprodleně Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 7
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 8
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 16. září 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předsedkyně

         C. MALMSTRÖM

      (1)  Stanovisko ze dne 25. února 2009 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 22. dubna 2009 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 27. července 2009.

      (3)  Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 295, 20.10.1978, s. 36.

      (5)  Úř. věst. L 65, 14.3.1968, s. 8.

      (6)  Úř. věst. L 310, 25.11.2005, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 47.

      (8)  Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38.

      (9)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.