title: Směrnice Komise ze dne 2. dubna 1982, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/541/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezpečnostních pásů a zádržných systémů motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31982L0319

Úřední věstník L 139 , 19/05/1982 S. 0017 - 0031 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 12 S. 0025  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 12 S. 0170  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 12 S. 0025  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 12 S. 0170

		Směrnice Komiseze dne 2. dubna 1982,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/541/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezpečnostních pásů a zádržných systémů motorových vozidel(82/319/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkající se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí 80/1267/EHS [2], a zejména na článek 11 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 77/541/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezpečnostních pásů a zádržných systémů motorových vozidel [3], naposledy pozměněnou směrnicí 81/576/EHS [4], a zejména na článek 10 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že v zájmu bezpečnosti silničního provozu rozšířila Rada směrnicí 81/576/EHS na všechny kategorie motorových vozidel rozsah působnosti směrnice 77/541/EHS, která byla původně omezena na vozidla kategorie M1 podle definice v příloze I směrnice 70/156/EHS; že toto rozšíření rozsahu působnosti umožnil technický pokrok, kterého bylo mezitím dosaženo; že zavedení takového opatření však nutně vyžaduje vyrovnání požadavků a zkoušek podle této směrnice s rozšířeným rozsahem její působnosti; že zkušenosti získané při používání směrnice prokázaly potřebu, aby některá ustanovení byla více přizpůsobena skutečným zkušebním podmínkám;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy I, III, VI, VII, VIII, IX, X a XIV směrnice 77/541/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. října 1982 nesmějí členské státya) z důvodů týkajících se bezpečnostních pásů a zádržných systémů- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla kategorie M1, ani- zakázat první uvedení do provozu vozidla kategorie M1,pokud bezpečnostní pásy a zádržné systémy tohoto typu vozidla nebo tohoto vozidla splňují požadavky směrnice 77/541/EHS ve znění této směrnice;b) - odmítnout udělit EHS schválení typu konstrukční části pro typ bezpečnostního pásu nebo zádržného systému určeného pro montáž do vozidla kategorie M1, který splňuje požadavky směrnice 77/541/EHS ve znění této směrnice, ani- zakázat uvedení na trh takového bezpečnostního pásu nebo zádržného systému, který je opatřen značkou EHS schválení typu konstrukční části podle této směrnice.2. Od 1. října 1983 členské státya) - nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ motorového vozidla kategorie M1 a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla kategorie M1,jehož bezpečnostní pásy nebo zádržné systémy nesplňují požadavky směrnice 77/541/EHS ve znění této směrnice;b) mohou odmítnout udělit EHS schválení typu konstrukční části pro typ bezpečnostního pásu nebo zádržného systému určeného pro montáž do vozidel kategorie M1, který nesplňuje požadavky směrnice 77/541/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. října 1990 členské státy- mohou zakázat první uvedení do provozu motorového vozidla kategorie M1, jehož bezpečnostní pásy a zádržné systémy nesplňují požadavky směrnice 77/541/EHS ve znění této směrnice, a- mohou zakázat uvedení na trh bezpečnostního pásu nebo zádržného systému, který je určen pro montáž do vozidel kategorie M1 a který není označen značkou EHS schválení typu konstrukční části podle této směrnice.Článek 3Od 1. října 1982 nesmějí členské státya) z důvodů týkajících se bezpečnostních pásů a zádržných systémů- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla kategorie jiné než M1, ani- zakázat první uvedení do provozu vozidla některé z těchto kategorií,pokud bezpečnostní pásy a zádržné systémy tohoto typu vozidla nebo tohoto vozidla splňují požadavky směrnice 77/541/EHS ve znění této směrnice;b) - odmítnout udělit EHS schválení typu konstrukční části pro typ bezpečnostního pásu nebo zádržného systému určeného k montáži do vozidel kategorií jiných než M1, který splňuje požadavky směrnice 77/541/EHS ve znění této směrnice, ani- zakázat uvedení na trh bezpečnostního pásu nebo zádržného systému, který je určen k montáži do vozidel těchto kategorií a který je opatřen značkou EHS schválení typu konstrukční části podle této směrnice.Článek 4Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 1982. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 2. dubna 1982.Za KomisiKarl-Heinz Narjesčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 34.[3] Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 95.[4] Úř. věst. L 209, 29.7.1981, s. 32.--------------------------------------------------PŘÍLOHAZměny k přílohám směrnice 77/541/EHSPŘÍLOHA I – OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE, EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI, POŽADAVKY NA MONTÁŽBod 0 se nahrazuje tímto:"0. OBLAST PŮSOBNOSTITato směrnice se vztahuje na bezpečnostní pásy a zádržné systémy, které jsou konstruovány pro montáž do vozidel podle definice v článku 9 a jsou určeny pro jednotlivé používání, tj. jako individuální zařízení pro osoby s postavou dospělých sedící na sedadlech směřujících dopředu."Bod 1.1.3 se nahrazuje tímto:"1.1.3 "tříbodovým pásem" se rozumí pás, který je v podstatě kombinací břišního a diagonálního popruhu;"Body 1.1.4, 1.2.3, 1.6 a 1.7: Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".V bodě 1.5 se poslední věta nahrazuje tímto:"Seřizovací zařízení může být součástí spony nebo navíječe nebo jakékoli jiné části bezpečnostního pásu."Za bod 1.8.4.2 se vkládá nový bod, který zní:"1.8.5 "navíječem s nouzovým blokováním s vyšším prahem odezvy" (typ 4N) se rozumí navíječ typu uvedeného v bodu 1.8.4, ale který má zvláštní vlastnosti z hlediska jeho použití ve vozidlech kategorií M2, M3, N1, N2 a N3 [1].Za bod 1.19 se vkládají nové body, které znějí:"1.20 "zapuštěné uvolňovací tlačítko spony": sponu nesmí být možno otevřít koulí o průměru 40 mm;1.21 "nezapuštěné uvolňovací tlačítko spony": sponu musí být možno otevřít koulí o průměru 40 mm."V bodě 2.1.2.1 se první věta nahrazuje tímto:"technický popis typu pásu uvádějící podrobnosti o použitých popruzích a tuhých částech, v trojím vyhotovení spolu se souvisejícími výkresy, a v případě navíječů také návod k jejich montáži a k montáži čidel."Body 2.1.2.2, 2.1.2.3 a 2.1.2.4 se nahrazuje tímto:"2.1.2.2 pět vzorků typu pásu a2.1.2.3 deset metrů každého druhu popruhu použitého pro typ pásu.2.1.2.4 Technická zkušebna je oprávněna požadovat další vzorky."Bod 2.4.1.2Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".Bod 2.4.1.4Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura". V anglickém znění se slova "plastic parts" nahrazují slovy "parts made of plastics".V bodě 2.4.2.2 se návětí v druhé větě nahrazuje tímto:"Povrch, na který se působí tímto tlakem, musí mít, při tlačítku v otevřené poloze spony a při promítnutí do roviny kolmé k počátečnímu směru pohybu tlačítka, tyto rozměry:"Bod 2.4.2.3 se nahrazuje tímto:"2.4.2.3 Spona musí snést opakovanou manipulaci a musí se před dynamickou zkouškou předepsanou v bodu 2.7.8 podrobit 5000 cyklům otevírání a uzavírání za podmínek běžného používání."Bod2.4.5.2.1.1 se nahrazuje tímto:"2.4.5.2.1.1 musí blokovat, jakmile zpomalení vozidla dosáhne hodnoty 0,45 g v případě navíječe typu 4 nebo 0,85 g v případě navíječe typu 4N."Bod 2.4.5.2.1.2 se nahrazuje tímto:"2.4.5.2.1.2 nesmí blokovat při hodnotách zrychlení popruhu menších než 0,8 g u navíječe typu 4 a menších než 1,0 g u navíječů typu 4N, měřeno ve směru odvíjení popruhu."Bod 2.4.5.2.1.3 se nahrazuje tímto:"2.4.5.2.1.3 kromě toho nesmí blokovat, je-li čidlo odkloněno v kterémkoliv směru o úhel nepřesahující 12° od montážní polohy uvedené výrobcem."Bod 2.4.5.2.1.4 se nahrazuje tímto:"2.4.5.2.1.4 musí blokovat, je-li čidlo v kterémkoliv směru odkloněno od montážní polohy uvedené výrobcem o více než 27o u navíječů typu 4 a o více než 40o u navíječů typu 4N."Za bod 2.4.5.2.1.4 se vkládá nový bod, který zní:"2.4.5.2.1.5 je-li činnost navíječe nezávislá na vnějším signálu nebo energetickém zdroji, musí zařízení zajistit automatické blokování navíječe při poruše nebo přerušení signálu nebo odpojení zdroje energie."Bod 2.4.5.2.2 se nahrazuje tímto:"2.4.5.2.2 navíječ s nouzovým blokováním s vícenásobnou citlivostí včetně citlivosti na odvíjení popruhu musí při zkoušce podle bodu 2.7.7.2 plnit stanovené požadavky a také blokovat při zrychlení popruhu nejméně 1,5 g u navíječe typu 4 nebo při zrychlení nejméně 2,0 g u navíječe typu 4N, měřeném ve směru odvíjení popruhu."Bod 2.6:Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".Bod 2.6.1.2 se nahrazuje tímto:"2.6.1.2 Dynamická zkouška se provede na dvou soupravách pásů, které nebyly předtím zatíženy, avšak s výjimkou souprav pásů tvořících součást zádržných systémů; v tomto případě se dynamická zkouška provede na zádržných systémech určených pro jednu skupinu sedadel, které nebyly předtím zatíženy. Spony zkoušených pásů musí plnit požadavky bodu 2.4.2.3."Bod 2.6.1.2.1 se nahrazuje tímto:"2.6.1.2.1 Pásy se podrobí zkoušce odolnosti proti korozi definované v bodu 2.7.2, po které se spony podrobí dalším 500 cyklům otevírání a uzavírání za podmínek běžného používání."Bod 2.6.1.2.2 se nahrazuje tímto:"2.6.1.2.2 U bezpečnostních pásů s navíječi musí být předtím navíječ podroben zkoušce podle bodu 2.4.5.1 nebo 2.4.5.2. Jestliže však navíječ již byl podroben zkoušce odolnosti proti korozi podle bodu 2.6.1.2.1, není nutné tuto zkoušku opakovat."Za bod 2.6.1.2 se vkládá nový bod, který zní:"2.6.1.3 V průběhu této zkoušky musí být splněny následující požadavky:2.6.1.3.1 žádná část soupravy pásu nebo zádržného systému zajišťující osobu ve vozidle se nesmí přetrhnout a žádné spony ani blokovací nebo seřizovací systémy se nesmějí odblokovat;2.6.1.3.2 posuv figuríny směrem vpřed smí být u břišních pásů od 80 mm do 200 mm ve výši pánve. U ostatních typů pásů smí být posuv vpřed od 80 mm do 200 mm ve výši pánve a od 100 mm do 300 mm ve výši hrudníku. Tyto posuvy se vztahují k měřicím bodům vyznačeným v příloze VIII na obrázku 6."Dosavadní bod 2.6.1.3 se označuje jako bod 2.6.1.4.Dosavadní bod 2.6.1.3.1 se označuje jako bod 2.6.1.4.1.Dosavadní bod 2.6.1.3.2 se označuje jako bod 2.6.1.4.2 a nahrazuje se tímto:"2.6.1.4.2 U vozidel, kde jsou taková zařízení použita, musí být možno po provedení dynamické zkoušky nadále ručně ovládat přestavovací a zajišťovací systémy, které umožňují cestujícím všech sedadel vystoupit z vozidla."V bodě 2.6.2.1 se doplňují nové věty, které znějí:"U postupů typu 1 a typu 2 se zkouška pevnosti v tahu provede pouze se vzorky popruhu (bod 2.7.5). U postupu typu 3 se zkouška pevnosti v tahu provede s popruhem a vhodnými tuhými částmi (bod 2.7.6)."Bod 2.6.2.2 V tabulce se postup typu 2 nepoužije na seřizovací zařízení.Bod 2.7.1.1 se nahrazuje tímto:"2.7.1.1 Pro kontrolu spony, zkoušku spony za nízké teploty, popřípadě zkoušku za nízké teploty podle bodu 2.7.6.4, zkoušku životnosti spony, zkoušku odolnosti pásu proti korozi, zkoušky činnosti navíječů a zkoušku otevírání spony po dynamické zkoušce se požadují dva pásy nebo zádržné systémy. Jeden z těchto dvou vzorků se použije pro kontrolu pásu nebo zádržného systému."Bod 2.7.1.2 se nahrazuje tímto:"2.7.1.2 Jeden pás nebo zádržný systém se požaduje pro kontrolu spony a zkoušku pevnosti spony, připevňovacích kování, seřizovacích zařízení pásu a popřípadě navíječů."Bod 2.7.1.3 se nahrazuje tímto:"2.7.1.3 Dva pásy nebo zádržné systémy se požadují pro kontrolu spony, zkoušku mikroprokluzu a zkoušku odolnosti proti oděru. Zkouška činnosti seřizovacího zařízení se provede na jednom z těchto dvou vzorků."Bod 2.7.1.4 zní jako dosavadní bod 2.7.1.5.Body 2.7.1.5 a 2.7.1.6 se zrušují.Bod 2.7.2:Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".V bodě 2.7.3.2.1 se první věta nahrazuje tímto:"Použije se doporučení ISO/R-105-B 02-1978."Bod 2.7.3.2.2 se nahrazuje tímto:"2.7.3.2.2 Popruh se pak ponechá nejméně 24 hodin v atmosféře o teplotě (20 ± 5) oC a relativní vlhkosti (65 ± 5) %. Jestliže nemůže být zkouška provedena ihned po stabilizaci, musí být vzorek až do zahájení zkoušky uložen v hermeticky uzavřené nádobě. Pevnost popruhu v tahu se musí stanovit do 5 minut od jeho vyjmutí ze stabilizační atmosféry nebo z nádoby."Bod 2.7.3.6.4.2 se nahrazuje tímto:"2.7.3.6.4.2 Postup typu 2: v případech, kdy popruh při průchodu některou tuhou částí mění jednou směr.Úhly svírané oběma konci popruhů musí odpovídat příloze XII obrázku 2.Musí se působit stálou silou 0,5 daN. Jestliže popruh při průchodu některou tuhou částí mění směr více než jednou, může se zatížení 0,5 daN zvětšit, aby se dosáhlo předepsaného posuvu popruhu 300 mm při průchodu touto tuhou částí."Bod 2.7.6Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".Bod 2.7.6.1 se nahrazuje tímto:"2.7.6.1 Spona a seřizovací zařízení popruhu se připojí ke stroji na zkoušení pevnosti v tahu jejich běžnými připevňovacími kováními a působí se silou 980 daN. Je-li spona nebo seřizovací zařízení součástí připevňovacího kování nebo společné součásti tříbodového pásu, musí se spona nebo seřizovací zařízení zkoušet společně s připevňovacími kováními podle bodu 2.7.6.2, s výjimkou případu navíječů s vodicím válečkem u horního kotevního úchytu pásu. V tomto případě musí být zkušební síla 980 daN a délka popruhu, která zůstane navinutá na cívce v okamžiku zablokování, musí být co nejblíže hodnotě 450 mm."Bod 2.7.6.3 se nahrazuje tímto:"2.7.6.3 Dva vzorky soupravy pásu se uloží do mrazicí komory s teplotou (-10 ± 1) °C na dobu 2 hodin. Okamžitě po vyjmutí z komory musí být spojovací části spony do sebe ručně zaklesnuty."Bod 2.7.6.4V anglickém znění se slova "plastic parts" nahrazují slovy "parts made of plastics".V bodě 2.7.7.2.2 druhé větě se hodnota "10 g" nahrazuje hodnotou "25 g".Bod 2.7.7.4 se nahrazuje tímto:"2.7.7.4 Navíjecí síla"V bodě 2.7.7.4.1první větě se počáteční slova nahrazují tímto:"Navíjecí síla se měří…";ve druhé větě se poslední slova nahrazují tímto:"… zatímco popruh je navíjen rychlostí přibližně 0,6 m za minutu."Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".Bod 2.7.8Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".Bod 2.7.8.1.1 se nahrazuje tímto:"2.7.8.1.1 Tvoří-li bezpečnostní pás část soupravy, která je předmětem žádosti o schválení typu konstrukční části jako zádržného systému, namontuje se tento pás na část nosné konstrukce vozidla, k níž se běžně připojuje, a tato část se připevní níže popsaným způsobem na zkušební vozík:"V bodě 2.7.8.1.4 se poslední věta nahrazuje tímto:"Opěradlo sedadla, je-li jeho sklon seřiditelný, se zajistí v poloze uvedené výrobcem nebo, není-li poloha uvedena, v poloze s účinným úhlem opěradla co nejbližším 25° u vozidel kategorií M1 a N1 a co nejbližším 15o u vozidel všech ostatních kategorií."V bodě 2.7.8.1.5 se slova "bodu 2.6.1.3.1" nahrazují slovy "bodu 2.6.1.4.1".Bod 2.7.8.2 se nahrazuje tímto:"2.7.8.2 Souprava pásu se připevní na figurínu popsanou v příloze VIII. Mezi záda figuríny a opěradlo sedadla se vloží deska o tloušťce 25 mm. Pás se na figuríně pevně utáhne. Pak se deska vyjme a figurína usadí tak, aby její záda byla po celé délce v dotyku s opěradlem sedadla."V bodě 2.7.8.6 se slova "bodu 2.6.1.3.1" nahrazují slovy "bodu 2.6.1.4.1".Bod 2.7.9Ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".Bod 2.7.9.2 se nahrazuje tímto:"2.7.9.2 Souprava pásu se odmontuje od zkušebního vozíku bez otevření spony. Na sponu se působí přímo tažnou silou 30 daN. Je-li spona spojena s tuhou částí, musí se při působení síly brát v úvahu úhel vytvořený sponou a tuhou částí v průběhu dynamické zkoušky. Při rychlosti (400 ± 20) mm/min působí síla na geometrický střed uvolňovacího tlačítka spony. Síla působí podél konstantní osy rovnoběžné s počátečním směrem pohybu tlačítka. Při působení síly požadované pro otevření spony je spona držena tuhou podpěrou. Výše uvedená síla nesmí překročit mezní hodnotu uvedenou v bodu 2.4.2.5. Místo dotyku zkušebního zařízení musí mít kulový tvar s poloměrem (2,5 ± 0,1) mm. Musí mít hladký kovový povrch."Bod 2.7.9.3 se zrušuje.Dosavadní bod 2.7.9.4 se označuje jako bod 2.7.9.3.Dosavadní bod 2.7.9.5 se označuje jako bod 2.7.9.4.V bodě 2.7.10se slova "bodu 2.6.1.3.1" nahrazují slovy "bodu 2.6.1.4.1" a ve francouzském a italském znění se slova "ensemble" a "complesso" nahrazují slovy "ceinture" a "cintura".V bodech 2.8.1.1 a 2.8.1.2 (d)se slova "souprav pásů" nahrazují slovy "pásů a zádržných systémů".Bod 2.8.1.4.1 se nahrazuje tímto:"2.8.1.4.1 U všech pásů a zádržných systémů, které obsahují navíječ s nouzovým blokováním, se musí kontrolovat, zda splňují:- požadavky bodu 2.4.5.2.1.1 podle zkušebních podmínek definovaných v bodu 2.4.5.2.3 nebo- požadavky bodu 2.4.5.2.1.4.Je-li druhé ustanovení splněno, nejméně 10 % z výrobní série musí být také zkoušeno v souladu s bodem 2.4.5.2.1.1."Bod 2.8.2.1:V německém znění se slova "eine Anordnung" nahrazují slovy "ein Exemplar" a ve francouzském znění se slovo "ensemble" nahrazuje slovem "exemplaire".Bod 3 se nahrazuje tímto:"3. POŽADAVKY NA MONTÁŽ DO VOZIDLA"Bod 3.2.2.2 se nahrazuje tímto:"3.2.2.2 u pásu, který je správně nasazen, co nejvíce zmenšovaly míru nebezpečí sklouznutí popruhu z ramene uživatele způsobeného pohybem uživatele vpřed;"PŘÍLOHA III – ZNAČKA EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTIV bodě 1.1.1 se doplňují písmena "GR" pro Řecko.Vkládá se nový bod, který zní:"1.1.4 Pásy vybavené navíječem typu 4N se také označí značkou, která se skládá z přeškrtnutého obdélníku s nakresleným vozidlem kategorie M1 a která označuje, že použití tohoto typu navíječe je zakázáno ve vozidlech této kategorie."V bodech 2.1, 2.2 a 2.3 se rovnost "a = 8 mm" nahrazuje nerovností "a ≥ 8 mm" a v nizozemském znění se v bodě 2.3 slovo "harnastype" nahrazuje slovy "special type".Za bod 2.3 se vkládá nový bod, který zní:+++++ TIFF +++++"2.4 Pás označený touto značkou schválení typu je tříbodový pás ("A"), který má navíječ typu 4N ("r4N") s vícenásobnou citlivostí ("m"), jehož EHS schválení typu konstrukční části bylo uděleno v Nizozemsku ("e4") pod číslem 2439. Tímto pásem nesmí být vybaveno vozidlo kategorie M1."PŘÍLOHA VI – PŘÍKLAD ZAŘÍZENÍ PRO ZKOUŠKY ODOLNOSTI PROTI PRACHUPůvodní nákres se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++PŘÍLOHA VII – POPIS VOZÍKU, SEDADLA, KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ A BRZDNÉHO ZAŘÍZENÍV bodě 2 se první věta nahrazuje tímto:"S výjimkou zkoušek zádržných systémů musí mít sedadlo tuhou konstrukci a hladký povrch."Bod 3 se nahrazuje tímto:"3. KOTEVNÍ ÚCHYTYKotevní úchyty musí být umístěny tak, jak jsou vyznačeny na obrázku 1. Kruhové značky, které odpovídají uspořádání kotevních úchytů, označují polohu připevnění konců pásů k vozíku, popřípadě k snímači síly. Kotevní úchyty pro běžné použití jsou body A, B a K, jestliže není délka popruhu mezi horní hranou spony a otvorem pro upevnění držáku popruhu větší než 250 mm. Jinak se použijí body A1 a B1. Konstrukce nesoucí kotevní úchyty musí být tuhá. Horní kotevní úchyt se nesmí v podélném směru posunout o více než 0,2 mm, působí-li na něj v tomto směru síla 98 daN. Vozík musí být konstruován tak, aby při zkoušce nemohlo dojít k trvalé deformaci částí nesoucích kotevní úchyty.Jestliže je nutný čtvrtý kotevní úchyt pro upevnění navíječe, musí tento kotevní úchyt:- být umístěn ve svislé podélné rovině procházející bodem K,- umožnit naklonění navíječe do úhlu předepsaného výrobcem,- ležet na kruhovém oblouku se středem K a s poloměrem KB1 = 790 mm, není-li vzdálenost mezi horním vodítkem popruhu a výstupem popruhu z navíječe menší než 540 mm; ve všech ostatních případech má kruhový oblouk se středem v K poloměr 350 mm."V bodě 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:"Rozměry jednotlivých částí tohoto tlumiče pohlcujícího energii jsou na obrázcích 2, 3 a 4. Vlastnosti materiálu pohlcujícího energii jsou uvedeny níže. Bezprostředně před každou zkouškou musí být trubky stabilizovány při teplotě od 15 °C do 25 oC po dobu nejméně 12 hodin, aniž jich bylo použito. Teplota brzdného zařízení v průběhu dynamických zkoušek bezpečnostních pásů a zádržných systémů musí být stejná jako v průběhu zkoušky kalibrace s dovolenou odchylkou ± 2 oC.Požadavky týkající se brzdného zařízení jsou uvedeny v příloze IX. Lze připustit jakékoli jiné zařízení dávající rovnocenné výsledky."TABULKA – VLASTNOSTI MATERIÁLU TLUMÍCÍHO ENERGIIPrvní řádek se nahrazuje tímto:"– Tvrdost Shore A: (95 ± 2) při (20 ± 5) oC."Obrázek 1 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++Obrázek 1Vozík, sedadlo, kotevní úchytPŘÍLOHA VIII – POPIS FIGURÍNYObrázek 6 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++Obrázek 6Figurína v sedící poloze, jak je znázorněna v příloze VII na obrázku 1.G = těžištěT = měřicí bod trupu (leží vzadu na střednici figuríny)P = měřicí bod pánve (leží vzadu na střednici figuríny)PŘÍLOHA IX – POPIS KŘIVKY ZPOMALENÍ VOZÍKU V ZÁVISLOSTI NA ČASEV prvním pododstavci se poslední věta nahrazuje tímto:"Brzdná dráha při kalibraci brzdného zařízení musí být (400 ± 20) mm a rychlost vozíku musí být (50 ± 1) km/h."Poznámka pod čarou (1) se nahrazuje tímto:"(1) Tyto požadavky odpovídají doporučení ISO R 6478/1980."PŘÍLOHA X – NÁVOD K POUŽITÍZa bod 2 se vkládá nový bod, který zní:"3. U bezpečnostních pásů vybavených navíječem typu 4N musí být vyznačeno v návodu k montáži a na každém balení, že tento pás není vhodný k montáži do osobních vozidel s nejvýše devíti sedadly, včetně sedadla řidiče."PŘÍLOHA XIV – ČASOVÉ POŘADÍ ZKOUŠEKDosavadní tabulka se nahrazuje touto tabulkou:Odpovídající ustanovení Body | Zkouška | Zkušební vzorky |Číslo pásu nebo zádržného systému | Číslo popruhu |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |2.2, 2.3.2, 2.4.1.1, 2.5.1.1 | Kontrola pásu nebo zádržného systému | x | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.1, 2.4.2.2 | Kontrola spony | x | x | x | x | x | | | | | | | | | | | |2.4.2.6, 2.4.2.7, 2.7.6.1, 2.7.6.5 | Zkouška pevnosti spony | | | x | | | | | | | | | | | | | |2.4.3.2, 2.7.6.1 | Zkouška pevnosti seřizovacích zařízení (popřípadě navíječů) | | | x | | | | | | | | | | | | | |2.4.4, 2.7.6.2 | Zkoušky pevnosti připevňovacího kování (popřípadě navíječů) | | | x | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.4, 2.7.6.3 | Zkouška spony za nízké teploty | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.1.4, 2.7.6.4 | Zkouška tuhých částí nárazem za nízké teploty | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.3.3, 2.7.6.6 | Snadnost seřizování | | | | x | | | | | | | | | | | | |Stabilizace/zkoušení pásu nebo zádržného systému před dynamickou zkouškou: | | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.3, 2.6.1.2 | — životnost spony | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.1.2, 2.7.2 | — odolnost tuhých částí proti korozi | x | x | | | | | | | | | | | | | | |— stabilizace navíječů | | | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.1, 2.4.5.2.1, 2.4.5.2.2, 2.4.5.2.3, 2.7.7.2 | — práh blokování | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.2, 2.4.5.2.4, 2.7.7.4 | — navíjecí síla | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3, 2.4.5.2.5, 2.7.7.1 | — životnost | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3, 2.4.5.2.5, 2.7.2 | — koroze | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.3, 2.4.5.2.5, 2.7.7.3 | — prach | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.5.1.2, 2.7.5 | Zkouška šířky popruhu | | | | | | x | x | | | | | | | | | |Zkouška pevnosti popruhu po: | | | | | | | | | | | | | | | | |2.5.2, 2.7.5, 2.7.3.1 | — stabilizaci při podmínkách místnosti | | | | | | x | x | | | | | | | | | |2.5.3, 2.7.5, 2.7.3.2 | — působení světla | | | | | | | | x | x | | | | | | | |2.5.3, 2.7.5, 2.7.3.3 | — stabilizace při nízké teplotě | | | | | | | | | | x | x | | | | | |2.5.3, 2.7.5, 2.7.3.4 | — stabilizace při vysoké teplotě | | | | | | | | | | | | x | x | | | |2.5.3, 2.7.5, 2.7.3.5 | — působení vody | | | | | | | | | | | | | | x | x | |2.4.3.1, 2.7.4 | Zkouška mikroprokluzu | | | | x | x | | | | | | | | | | | |2.6.2, 2.7.3.6 | Zkouška odolnosti proti oděru | | | | x | x | | | | | | | | | | | |2.6.1, 2.7.8 | Dynamická zkouška | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.4.2.5, 2.4.2.7, 2.7.8, 2.7.9 | Zkouška otevírání spony | x | x | | | | | | | | | | | | | | |2.7.1.4 | Uchování vzorku popruhu | | | | | | | | | | | | | | | | x |[1] 1 Vozidla kategorií uvedených v příloze I směrnice 70/156/EHS (Úř. věst. L 42, 23.2.1970)."--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/145/ES ze dne 26. listopadu 2009 , kterou se stanovují některé odchylky pro povolování krajových odrůd zeleniny a odrůd zeleniny, které se tradičně pěstují v určitých místech a oblastech a jsou ohroženy genetickou erozí, a odrůd zeleniny, které samy o sobě nemají hodnotu pro obchodní pěstování zeleniny, ale jsou vyšlechtěny pro pěstování za zvláštních podmínek, a pro uvádění osiva těchto odrůd na trh (Text s významem pro EHP)

text:
               27.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 312/44

      SMĚRNICE KOMISE 2009/145/ES
   ze dne 26. listopadu 2009,
   kterou se stanovují některé odchylky pro povolování krajových odrůd zeleniny a odrůd zeleniny, které se tradičně pěstují v určitých místech a oblastech a jsou ohroženy genetickou erozí, a odrůd zeleniny, které samy o sobě nemají hodnotu pro obchodní pěstování zeleniny, ale jsou vyšlechtěny pro pěstování za zvláštních podmínek, a pro uvádění osiva těchto odrůd na trh
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (1), a zejména na čl. 4 odst. 4, čl. 44 odst. 2 a čl. 48 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Otázky biologické rozmanitosti a zachování genetických zdrojů rostlin získávají v průběhu posledních let stále více na významu, jak ukazuje vývoj na mezinárodní úrovni a na úrovni Společenství. Jako příklady lze uvést rozhodnutí Rady 93/626/EHS ze dne 25. října 1993 o uzavření Úmluvy o biologické rozmanitosti (2), rozhodnutí Rady 2004/869/ES ze dne 24. února 2004 o uzavření Mezinárodní smlouvy o genetických zdrojích rostlin pro výživu a zemědělství jménem Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 870/2004 ze dne 24. dubna 2004, kterým se zřizuje program Společenství pro zachování, popis, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1467/94 (4), a nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5). Podle směrnice 2002/55/ES by měly být stanoveny zvláštní podmínky, aby byly tyto otázky zohledněny, pokud jde o uvádění osiva zeleniny na trh.

               (2)

               Aby bylo zajištěno zachování in situ a trvalé využívání genetických zdrojů rostlin, měly by být krajové odrůdy a odrůdy, které se tradičně pěstují v určitých místech a oblastech a jsou ohroženy genetickou erozí (dále jen „uchovávané odrůdy“), pěstovány a uváděny na trh i tehdy, pokud nesplňují obecné požadavky týkající se povolování odrůd a uvádění osiva na trh. Kromě obecného cíle chránit genetické zdroje rostlin spočívá zvláštní zájem zachovat tyto odrůdy ve skutečnosti, že jsou zvlášť dobře adaptované na zvláštní místní podmínky.

               (3)

               Aby bylo zajištěno trvalé využívání genetických zdrojů rostlin, měly by být odrůdy, které samy o sobě nemají hodnotu pro obchodní pěstování zeleniny, ale jsou vyšlechtěny pro pěstování za zvláštních podmínek (dále jen „odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek“), pěstovány a uváděny na trh i tehdy, pokud nesplňují obecné požadavky týkající se povolování odrůd a uvádění osiva na trh. Kromě obecného cíle chránit genetické zdroje rostlin spočívá zvláštní zájem zachovat tyto odrůdy ve skutečnosti, že jsou vhodné pro pěstování za zvláštních klimatických, půdních či agrotechnických podmínek (jako je například ruční ošetřování, opakovaná sklizeň).

               (4)

               Aby byly zachovány uchovávané odrůdy a odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek, je nutno stanovit odchylky, pokud jde o povolování těchto odrůd a také pro produkci a uvádění osiva těchto odrůd na trh.

               (5)

               Tyto odchylky by se měly týkat hlavních požadavků na povolování odrůd a procesních požadavků stanovených ve směrnici Komise 2003/91/ES ze dne 6. října 2003, kterou se stanoví prováděcí opatření k článku 7 směrnice Rady 2002/55/ES, pokud jde o minimum znaků, na které se zkoušky vztahují, a minimální podmínky pro zkoušení určitých odrůd druhů zeleniny (6).

               (6)

               Členským státům by zejména mělo být povoleno přijmout vlastní předpisy týkající se odlišnosti, stálosti a uniformity. Pokud jde o odlišnost a stálost, měly by být tyto předpisy založeny alespoň na znacích uvedených v technickém dotazníku, který musí žadatel vyplnit v souvislosti s žádostí o povolení odrůdy podle příloh I a II směrnice 2003/91/ES. Jedná-li se o stanovení uniformity na základě odchylných typů, měly by předpisy vycházet z definovaných norem.

               (7)

               Stanoveny by měly být procesní požadavky, podle nichž může být uchovávaná odrůda nebo odrůda vyšlechtěná pro pěstování za zvláštních podmínek povolena bez úředního zkoušení. Mimoto, pokud jde o názvy uvedených odrůd, je třeba stanovit některé odchylky od požadavků stanovených ve směrnici 2002/55/ES a nařízení Komise (ES) č. 637/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke vhodnosti názvů odrůd druhů zemědělských rostlin a zeleniny (7).

               (8)

               Pokud jde o uchovávané odrůdy, měla by být stanovena omezení týkající se produkce a uvádění osiv na trh, zejména ohledně oblasti původu, aby bylo zajištěno, že se uvádění osiva na trh uskutečňuje v kontextu zachování in situ a trvalého využívání genetických zdrojů rostlin. V tomto kontextu by členské státy měly mít možnost schválit další oblasti, ve kterých může množství osiva uváděného na trh přesáhnout množství potřebné k zajištění zachování dotyčné odrůdy v její oblasti původu, jestliže jsou tyto další oblasti srovnatelné, pokud jde o přirozené a polopřirozené biotopy. Aby bylo zajištěno zachování souvislosti s oblastí původu, neměla by se tato možnost vztahovat na případ, kdy členský stát schválil další oblasti produkce.

               (9)

               Pro uvádění na trh by pro každou uchovávanou odrůdu a každou odrůdu vyšlechtěnou pro pěstování za zvláštních podmínek měla být pevně stanovena množstevní omezení.

               (10)

               V případě uchovávaných odrůd by množství osiva uváděného na trh pro každou odrůdu nemělo překročit množství nezbytné k produkci dotyčné odrůdy zeleniny na omezené ploše pevně stanovené podle důležitosti pěstování dotyčných druhů. K zajištění toho, aby byla tato množství dodržována, by měly členské státy od producentů vyžadovat, aby oznamovali množství osiva uchovávaných odrůd, které chtějí vyprodukovat, a měly by v odůvodněných případech producentům příslušná množství přidělit.

               (11)

               U odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek by množstevní omezení měla mít podobu požadavku, aby bylo osivo uváděno na trh v malém balení, přičemž relativně vysoké náklady na osivo prodávané v malém balení by měly účinek množstevního omezení.

               (12)

               U uchovávaných odrůd a odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek by sledovatelnost osiva měla být zajištěna prostřednictvím vhodných požadavků na uzavírání a označování.

               (13)

               K zajištění správného používání této směrnice by množitelské porosty pro produkci osiva uchovávaných odrůd a odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek měly splňovat zvláštní podmínky, pokud jde o uznávání a kontrolu osiva. Měly by se provádět úřední následné kontroly osiva. Úřední monitorování by mělo být prováděno ve všech fázích produkce a uvádění na trh. Množství osiva uchovávaných odrůd uváděné na trh by dodavatelé měli oznamovat členským státům a členské státy Komisi.

               (14)

               Komise by měla po třech letech posoudit, zda jsou opatření stanovená touto směrnicí, zejména ustanovení týkající se množstevních omezení pro uvádění na trh pro osivo uchovávaných odrůd a odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek, účinná.

               (15)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:

      KAPITOLA I

         Předmět a definice

   Článek 1
   Předmět
   1.   Pokud jde o druhy zeleniny, na které se vztahuje směrnice 2002/55/ES, tato směrnice stanoví některé odchylky týkající se zachování in situ a trvalého využívání genetických zdrojů rostlin prostřednictvím pěstování a uvádění na trh

               a)

               pro povolování k zařazení krajových odrůd a odrůd, které se tradičně pěstují v určitých místech a oblastech a jsou ohroženy genetickou erozí, do národních katalogů odrůd druhů zeleniny podle směrnice 2002/55/ES, dále jen „uchovávané odrůdy“, a

               b)

               pro povolování k zařazení odrůd, které samy o sobě nemají hodnotu pro obchodní pěstování zeleniny, ale jsou vyšlechtěny pro pěstování za zvláštních podmínek, do katalogů uvedených v písmeně a), dále jen „odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek“, a

               c)

               pro uvádění osiva těchto uchovávaných odrůd a odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek na trh.

         2.   Pokud tato směrnice nestanoví jinak, použije se směrnice 2002/55/ES.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely této směrnice se

               a)

               „zachováním in situ“ rozumí zachování genetického materiálu v jeho přirozeném prostředí, a v případě pěstovaných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;

               b)

               „genetickou erozí“ rozumí postupná ztráta genetické rozmanitosti mezi populacemi nebo odrůdami téhož druhu a uvnitř těchto populací nebo odrůd, nebo zužování genetického základu druhu v důsledku zásahu člověka nebo změn životního prostředí;

               c)

               „krajovou odrůdou“ rozumí soubor populací nebo klonů rostlinného druhu, které jsou přirozeně adaptované na podmínky životního prostředí v jejich oblasti.

      KAPITOLA II

         Uchovávané odrůdy

      Oddíl I

         Povolování uchovávaných odrůd

   Článek 3
   Uchovávané odrůdy
   1.   Členské státy mohou povolovat uchovávané odrůdy, pokud jsou splněny požadavky stanovené v článcích 4 a 5.
   2.   Uchovávané odrůdy se povolují takto:

               a)

               Členské státy mohou povolit odrůdu jako odrůdu, jejíž osivo může být buď certifikováno jako „certifikované osivo uchovávané odrůdy“, nebo ověřeno jako „standardní osivo uchovávané odrůdy“. Taková odrůda se zapíše do společného katalogu odrůd druhů zeleniny jako „uchovávaná odrůda, jejíž osivo musí být certifikováno podle článku 10 směrnice Komise 2009/145/ES nebo ověřeno podle článku 11 uvedené směrnice“.

               b)

               Členské státy mohou povolit odrůdu jako odrůdu, jejíž osivo může být ověřeno pouze jako „standardní osivo uchovávané odrůdy“. Taková odrůda se zapíše do společného katalogu odrůd druhů zeleniny jako „uchovávaná odrůda, jejíž osivo musí být ověřeno podle článku 11 směrnice Komise 2009/145/ES“.

         Článek 4
   Věcné požadavky
   1.   Aby mohla být krajová odrůda nebo odrůda podle čl. 1 odst. 1 písm. a) povolena jako uchovávaná odrůda, musí mít význam s ohledem na zachování genetických zdrojů rostlin.
   2.   Odchylně od čl. 1 odst. 2 směrnice 2003/91/ES mohou členské státy přijmout vlastní předpisy týkající se odlišnosti, stálosti a uniformity uchovávaných odrůd.
   V takových případech členské státy zajistí, aby pro odlišnost a stálost platily alespoň znaky uvedené v těchto dokumentech:

               a)

               technické dotazníky k testovacím protokolům Odrůdového úřadu Společenství v případě druhů uvedených v příloze I směrnice 2003/91/ES, platné pro dané druhy, nebo

               b)

               technické dotazníky k obecným zásadám Mezinárodní unie pro ochranu nových odrůd rostlin v případě druhů uvedených v příloze II směrnice 2003/91/ES, platné pro dané druhy.

         Pro posouzení uniformity se použije směrnice 2003/91/ES.
   Pokud je však úroveň uniformity stanovena na základě odchylných typů, použije se populační standarda 10 % a pravděpodobnost přijetí alespoň 90 %.
   Článek 5
   Procesní požadavky
   Odchylně od první věty čl. 7 odst. 1 směrnice 2002/55/ES není vyžadováno žádné úřední zkoušení, pokud jsou pro rozhodnutí o povolení uchovávaných odrůd dostačující níže uvedené informace:

               a)

               popis uchovávané odrůdy a její název;

               b)

               výsledky neúředních zkoušek;

               c)

               poznatky získané na základě praktických zkušeností při pěstování, množení a využívání, které žadatel oznámil dotyčnému členskému státu;

               d)

               ostatní informace, zejména od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizací uznaných pro tento účel členskými státy.

         Článek 6
   Odepření povolení
   Zařazení uchovávané odrůdy do národního katalogu odrůd se nepovolí, pokud

               a)

               je již ve společném katalogu odrůd druhů zeleniny zapsána jako odrůda jiná než uchovávaná odrůda nebo byla v průběhu posledních dvou let z uvedeného společného katalogu vymazána nebo lhůta stanovená podle čl. 15 odst. 2 směrnice 2002/55/ES vypršela před méně než dvěma roky nebo

               b)

               je chráněna odrůdovým právem Společenství, jak je stanoveno v nařízení Rady (ES) č. 2100/94 (8), nebo vnitrostátním odrůdovým právem nebo je podána odpovídající žádost v souvislosti s těmito právy.

         Článek 7
   Názvy
   1.   S ohledem na názvy uchovávaných odrůd, které byly známy před 25. květnem 2000, mohou členské státy povolit odchylky od nařízení (ES) č. 637/2009, s výjimkou případů, kdy by byly tyto odchylky v rozporu s předchozími právy třetí strany, která jsou chráněna podle článku 2 uvedeného nařízení.
   2.   Bez ohledu na čl. 9 odst. 2 směrnice 2002/55/ES mohou členské státy pro jednu odrůdu povolit více než jeden název, jsou-li dotyčné názvy historicky známy.
   Článek 8
   Oblast původu
   1.   Pokud členský stát povolí uchovávanou odrůdu, určí místo nebo místa, oblast nebo oblasti, v nichž je odrůda tradičně pěstována a na které je přirozeně adaptovaná (dále jen „oblast původu“). Zohlední informace od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizací uznaných pro tento účel členskými státy.
   Nachází-li se oblast původu ve více než jednom členském státě, určí ji všechny dotyčné členské státy společnou dohodou.
   2.   Členský stát nebo členské státy, které provádějí určení oblasti původu, oznámí určenou oblast Komisi.
   Článek 9
   Udržovací šlechtění
   Členské státy zajistí, aby uchovávaná odrůda musela být udržována ve své oblasti původu.

      Oddíl II

         Produkce osiva uchovávaných odrůd a jeho uvádění na trh

   Článek 10
   Osvědčení
   Odchylně od článku 20 směrnice 2002/55/ES mohou členské státy stanovit, že osivo uchovávané odrůdy může být certifikováno jako certifikované osivo uchovávané odrůdy, pokud je v souladu s těmito požadavky:

               a)

               osivo pochází z osiva produkovaného podle přesně stanovených zásad udržovacího šlechtění odrůdy;

               b)

               osivo je v souladu s požadavky na uznávání „certifikovaného osiva“ stanovenými v čl. 2 odst. 1 písm. d) směrnice 2002/55/ES, s výjimkou požadavků týkajících se minimální odrůdové čistoty a požadavků týkajících se úřední zkoušky nebo zkoušky provedené pod úředním dohledem;

               c)

               osivo vykazuje dostatečnou odrůdovou čistotu.

         Článek 11
   Ověřování
   Odchylně od článku 20 směrnice 2002/55/ES mohou členské státy stanovit, že osivo uchovávané odrůdy může být ověřeno jako standardní osivo uchovávané odrůdy, pokud je v souladu s těmito požadavky:

               a)

               osivo je v souladu s požadavky na uvádění „standardního osiva“ na trh stanovenými ve směrnici 2002/55/ES, s výjimkou požadavků týkajících se minimální odrůdové čistoty;

               b)

               osivo vykazuje dostatečnou odrůdovou čistotu.

         Článek 12
   Zkoušení osiva
   1.   Členské státy zajistí, aby byly prováděny zkoušky za účelem kontroly, zda osivo uchovávaných odrůd splňuje požadavky podle článků 10 a 11.
   2.   Zkoušky uvedené v odstavci 1 musí být prováděny v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
   3.   Členské státy zajistí, aby byly vzorky pro zkoušky podle odstavce 1 odebírány z homogenních partií. Členské státy zajistí, aby byla použita pravidla o hmotnosti partie a hmotnosti vzorku podle čl. 25 odst. 2 směrnice 2002/55/ES.
   Článek 13
   Oblast produkce osiva
   1.   Členské státy zajistí, aby bylo osivo uchovávané odrůdy produkováno pouze v oblasti původu.
   Nemůže-li být osivo produkováno v uvedené oblasti v důsledku zvláštního problému životního prostředí, mohou členské státy schválit další oblasti pro produkci osiva, přičemž zohlední informace od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizací uznaných pro tento účel členskými státy. Osivo vyprodukované v těchto dalších oblastech však musí být využíváno pouze v oblasti původu.
   2.   Členské státy oznámí další oblasti, které chtějí schválit pro produkci osiva podle odstavce 1, Komisi a ostatním členským státům.
   Komise a ostatní členské státy mohou během 20 pracovních dnů od obdržení těchto oznámení požádat o předání záležitosti Stálému výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví. V případě potřeby se rozhodnutím podle čl. 48 odst. 1 písm. b) směrnice 2002/55/ES stanoví omezení nebo podmínky označování těchto oblastí.
   Jestliže ani Komise, ani ostatní členské státy nepředloží žádost podle druhého pododstavce, může dotyčný členský stát povolit produkci osiva v dalších oblastech, které oznámil.
   Článek 14
   Podmínky uvádění na trh
   1.   Členské státy zajistí, aby bylo osivo uchovávané odrůdy uváděno na trh pouze za těchto podmínek:

               a)

               bylo vyprodukováno ve své oblasti původu nebo v oblasti podle článku 13;

               b)

               je uváděno na trh v oblasti původu.

         2.   Odchylně od odst. 1 písm. b) může členský stát schválit další oblasti na svém vlastním území pro uvádění osiva uchovávané odrůdy na trh, jestliže jsou tyto oblasti srovnatelné s oblastí původu, pokud jde o přirozené a polopřirozené biotopy dané odrůdy.
   Pokud členské státy takové další oblasti schválí, musí zajistit, aby bylo k zachování odrůdy v její oblasti původu rezervováno množství osiva potřebné k produkci alespoň množství osiva podle článku 15.
   Členské státy uvědomí Komisi a ostatní členské státy o schválení takových dalších oblastí.
   3.   Pokud členský stát schválí další oblasti pro produkci osiva v souladu s článkem 13, nepoužije odchylku stanovenou v odstavci 2 tohoto článku.
   Článek 15
   Množstevní omezení
   Každý členský stát zajistí, aby množství osiva ročně uváděného na trh v případě každé uchovávané odrůdy nepřesáhlo množství potřebné k produkci zeleniny na počtu hektarů stanoveném pro příslušné druhy v příloze I.
   Článek 16
   Uplatňování množstevních omezení
   1.   Členské státy zajistí, aby jim producenti před začátkem každého pěstitelského období oznámili výměru a umístění množitelské plochy.
   2.   Je-li na základě oznámení uvedených v odstavci 1 pravděpodobné, že množství stanovená členskými státy podle článku 15 budou překročena, přidělí členské státy každému dotyčnému producentovi množství, které může v příslušném pěstitelském období uvést na trh.
   Článek 17
   Uzavírání obalů
   1.   Členské státy zajistí, aby osivo uchovávaných odrůd bylo uváděno na trh pouze v uzavřených obalech opatřených uzávěrem.
   2.   Obaly s osivem uzavře dodavatel takovým způsobem, aby nemohly být otevřeny bez poškození uzavíracího systému nebo bez zanechání stop po manipulaci buď na návěsce dodavatele, nebo na obalu.
   3.   Aby bylo zajištěno uzavření v souladu s odstavcem 2, musí být součástí uzavíracího systému alespoň návěska nebo připevněná plomba.
   Článek 18
   Označování
   Členské státy zajistí, aby byly obaly nebo nádoby osiva uchovávaných odrůd označeny návěskou dodavatele nebo vytištěným či orazítkovaným nápisem s těmito informacemi:

               a)

               slova „pravidla a normy ES“;

               b)

               jméno a adresa osoby odpovědné za připevňování návěsek nebo její identifikační značka;

               c)

               rok uzavření vyjádřený slovy: „uzavřeno …“ (rok), nebo rok posledního odběru vzorků pro účely poslední zkoušky klíčivosti vyjádřený slovy: „odběr vzorků …“ (rok);

               d)

               druh;

               e)

               název uchovávané odrůdy;

               f)

               slova „certifikované osivo uchovávané odrůdy“ nebo „standardní osivo uchovávané odrůdy“;

               g)

               oblast původu;

               h)

               oblast produkce osiva, pokud je jiná než oblast původu;

               i)

               číslo partie přidělené osobou odpovědnou za připevňování návěsek;

               j)

               deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost nebo deklarovaný počet semen;

               k)

               druh chemického ošetření nebo přídavných látek a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností, pokud je vyznačena hmotnost a použijí se granulované pesticidy, granulovací látky nebo jiné tuhé přídavné látky.

         Článek 19
   Úřední následná kontrola
   Členské státy zajistí, aby se na osivo uchovávané odrůdy uváděné na trh podle této směrnice vztahovala úřední následná kontrola prováděná na základě namátkových kontrol za účelem ověření jeho odrůdové pravosti a odrůdové čistoty.
   Úřední následná kontrola uvedená v prvním pododstavci musí být prováděna v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
   Článek 20
   Sledování
   Členské státy zajistí prostřednictvím úředního monitorování v průběhu produkce a uvádění na trh, aby bylo osivo v souladu s touto kapitolou, přičemž je třeba zvláštní pozornost věnovat odrůdě, umístění produkce osiva a množstvím.

      KAPITOLA III

         Odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek

      Oddíl I

         Povolování odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek

   Článek 21
   Odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek
   1.   Členské státy mohou povolovat odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek, pokud jsou splněny požadavky stanovené v článcích 22 a 23.
   2.   Členské státy mohou povolit odrůdu vyšlechtěnou pro pěstování za zvláštních podmínek jako odrůdu, jejíž osivo může být ověřeno pouze jako „standardní osivo odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek“. Taková odrůda se zapíše do společného katalogu odrůd druhů zeleniny jako „odrůda vyšlechtěná pro pěstování za zvláštních podmínek, jejíž osivo musí být ověřeno podle článku 26 směrnice Komise 2009/145/ES“.
   Článek 22
   Věcné požadavky
   1.   Aby mohla být odrůda povolena jako odrůda vyšlechtěná pro pěstování za zvláštních podmínek podle čl. 1 odst. 1 písm. b), nesmí mít tato odrůda sama o sobě žádnou hodnotu pro obchodní pěstování zeleniny, ale musí být vyšlechtěna pro pěstování za zvláštních podmínek.
   Odrůda je považována za odrůdu vyšlechtěnou pro pěstování za zvláštních podmínek, byla-li vyšlechtěna pro pěstování za zvláštních klimatických, půdních či agrotechnických podmínek.
   2.   Odchylně od čl. 1 odst. 2 směrnice 2003/91/ES mohou členské státy přijmout vlastní předpisy týkající se odlišnosti, stálosti a uniformity odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek.
   V takových případech členské státy zajistí, aby pro odlišnost a stálost platily alespoň znaky uvedené v těchto dokumentech:

               a)

               technické dotazníky k testovacím protokolům Odrůdového úřadu Společenství v případě druhů uvedených v příloze I směrnice 2003/91/ES, platné pro dané druhy, nebo

               b)

               technické dotazníky k obecným zásadám Mezinárodní unie pro ochranu nových odrůd rostlin v případě druhů uvedených v příloze II směrnice 2003/91/ES, platné pro dané druhy.

         Pro posouzení uniformity se použije směrnice 2003/91/ES.
   Pokud je však úroveň uniformity stanovena na základě odchylných typů, použije se populační standarda 10 % a pravděpodobnost přijetí alespoň 90 %.
   Článek 23
   Procesní požadavky
   Odchylně od první věty čl. 7 odst. 1 směrnice 2002/55/ES není vyžadováno žádné úřední zkoušení, pokud jsou pro rozhodnutí o povolení odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek dostačující níže uvedené informace:

               a)

               popis odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek a její název;

               b)

               výsledky neúředních zkoušek;

               c)

               poznatky získané na základě praktických zkušeností při pěstování, množení a využívání, které žadatel oznámil dotyčnému členskému státu;

               d)

               ostatní informace, zejména od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizací uznaných pro tento účel členskými státy.

         Článek 24
   Odepření povolení
   Zařazení odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek do národního katalogu odrůd se nepovolí, pokud

               a)

               je již ve společném katalogu odrůd druhů zeleniny zapsána jako odrůda jiná než odrůda vyšlechtěná pro pěstování za zvláštních podmínek nebo byla v průběhu posledních dvou let z uvedeného společného katalogu odrůd druhů zeleniny vymazána nebo lhůta stanovená podle čl. 15 odst. 2 směrnice 2002/55/ES vypršela před méně než dvěma roky nebo

               b)

               je chráněna odrůdovým právem Společenství, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 2100/94, nebo vnitrostátním odrůdovým právem nebo je podána odpovídající žádost v souvislosti s těmito právy.

         Článek 25
   Názvy
   1.   S ohledem na názvy odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek, které byly známy před 25. květnem 2000, mohou členské státy povolit odchylky od nařízení (ES) č. 637/2009, s výjimkou případů, kdy by byly tyto odchylky v rozporu s předchozími právy třetí strany, která jsou chráněna podle článku 2 uvedeného nařízení.
   2.   Bez ohledu na čl. 9 odst. 2 směrnice 2002/55/ES mohou členské státy pro jednu odrůdu povolit více než jeden název, jsou-li dotyčné názvy historicky známy.

      Oddíl II

         Uvádění osiva odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek na trh

   Článek 26
   Ověřování
   Odchylně od článku 20 směrnice 2002/55/ES mohou členské státy stanovit, že osivo odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek může být ověřeno jako standardní osivo odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek, pokud je v souladu s těmito požadavky:

               a)

               osivo je v souladu s požadavky na uvádění „standardního osiva“ na trh stanovenými ve směrnici 2002/55/ES, s výjimkou požadavků týkajících se minimální odrůdové čistoty;

               b)

               osivo vykazuje dostatečnou odrůdovou čistotu.

         Článek 27
   Zkoušení osiva
   1.   Členské státy zajistí, aby byly prováděny zkoušky za účelem kontroly, zda osivo odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek splňuje požadavky podle článku 26.
   2.   Zkoušky uvedené v odstavci 1 musí být prováděny v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
   Článek 28
   Množstevní omezení
   Členské státy zajistí, aby osivo odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek bylo uváděno na trh v malých baleních, která nepřekračují maximální čistou hmotnost stanovenou pro jednotlivé druhy v příloze II.
   Článek 29
   Uzavírání obalů
   1.   Členské státy zajistí, aby osivo odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek bylo uváděno na trh pouze v uzavřených obalech opatřených uzávěrem.
   2.   Obaly s osivem uzavře dodavatel takovým způsobem, aby nemohly být otevřeny bez poškození uzavíracího systému nebo bez zanechání stop po manipulaci buď na návěsce dodavatele, nebo na obalu.
   3.   Aby bylo zajištěno uzavření v souladu s odstavcem 2, musí být součástí uzavíracího systému alespoň návěska nebo připevněná plomba.
   Článek 30
   Označování
   Členské státy zajistí, aby byly obaly osiva odrůd vyšlechtěných pro pěstování za zvláštních podmínek označeny návěskou dodavatele nebo vytištěným či orazítkovaným nápisem s těmito informacemi:

               a)

               slova „pravidla a normy ES“;

               b)

               jméno a adresa osoby odpovědné za připevňování návěsek nebo její identifikační značka;

               c)

               rok uzavření vyjádřený slovy: „uzavřeno …“ (rok), nebo rok posledního odběru vzorků pro účely poslední zkoušky klíčivosti vyjádřený slovy: „odběr vzorků …“ (rok);

               d)

               druh;

               e)

               název odrůdy;

               f)

               slova „odrůda vyšlechtěná pro pěstování za zvláštních podmínek“;

               g)

               číslo partie přidělené osobou odpovědnou za připevňování návěsek;

               h)

               deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost nebo deklarovaný počet semen;

               i)

               druh chemického ošetření nebo přídavných látek a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností, pokud je vyznačena hmotnost a použijí se granulované pesticidy, granulovací látky nebo jiné tuhé přídavné látky.

         Článek 31
   Úřední následná kontrola
   Členské státy zajistí, aby se na osivo odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek uváděné na trh podle této směrnice vztahovala úřední následná kontrola prováděná na základě namátkových kontrol za účelem ověření jeho odrůdové pravosti a čistoty.
   Úřední následná kontrola uvedená v prvním pododstavci musí být prováděna v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
   Článek 32
   Sledování
   Členské státy zajistí prostřednictvím úředního monitorování v průběhu produkce a uvádění na trh, aby bylo osivo v souladu s touto kapitolou, přičemž je třeba zvláštní pozornost věnovat odrůdě a množstvím.

      KAPITOLA IV

         Obecná a závěrečná ustanovení

   Článek 33
   Podávání zpráv
   Členské státy zajistí, aby dodavatelé působící na jejich území podali za každé pěstitelské období zprávu o množství osiva uvedeného na trh u každé uchovávané odrůdy a každé odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek.
   Na požádání podají členské státy Komisi a ostatním členským státům zprávu o množství osiva uvedeného na trh na jejich území u každé uchovávané odrůdy a každé odrůdy vyšlechtěné pro pěstování za zvláštních podmínek.
   Článek 34
   Oznámení uznaných organizací odpovědných za genetické zdroje rostlin
   Členské státy oznámí Komisi uznané organizace uvedené v čl. 5 písm. d), čl. 8 odst. 1, čl. 13 odst. 1 a čl. 23 písm. d).
   Článek 35
   Hodnocení
   Do 31. prosince 2013 Komise zhodnotí provádění této směrnice.
   Článek 36
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 37
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 38
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 26. listopadu 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 33.

      (2)  Úř. věst. L 309, 13.12.1993, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 378, 23.12.2004, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 162, 30.4.2004, s. 18.

      (5)  Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1.

      (6)  Úř. věst. L 254, 8.10.2003, s. 11.

      (7)  Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 10.

      (8)  Úř. věst. L 227, 1.9.1994, s. 1.

      PŘÍLOHA I

         Množstevní omezení pro uvádění osiva uchovávaných odrůd na trh podle článku 15

                  Botanický název

                  Maximální počet hektarů na členský stát pro produkci zeleniny pro jednotlivé uchovávané odrůdy

                     Allium cepa L. – skupina Cepa

                     Brassica oleracea L.

                     Brassica rapa L.

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium intybus L.

                     Cucumis melo L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cynara cardunculus L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                  40

                     Allium cepa L. – skupina Aggregatum

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Beta vulgaris L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita pepo L.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Solanum melongena L.

                     Spinacia oleracea L.

                  20

                     Allium fistulosum L.

                     Allium schoenoprasum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Cichorium endivia L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Phaseolus coccineus L.

                     Raphanus sativus L.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Zea mays L. (partim)

                  10

      PŘÍLOHA II

         Maximální čistá hmotnost balení podle článku 28

                  Botanický název

                  Maximální čistá hmotnost jednotlivých balení vyjádřená v gramech

                     Phaseolus coccineus L.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                     Spinacia oleracea L.

                     Zea mays L. (partim)

                  250

                     Allium cepa L. (skupina Cepa, skupina Aggregatum)

                     Allium fistulosum L.

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Beta vulgaris L.

                     Brassica rapa L.

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cucurbita pepo L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Raphanus sativus L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                  25

                     Allium schoenoprasum L.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Brassica oleracea L. (all)

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium endivia L.

                     Cichorium intybus L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis melo L.

                     Cynara cardunculus L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Solanum melongena L.

                  5


title: Směrnice Komise 2006/124/ES ze dne 5. prosince 2006 , kterou se mění směrnice Rady 92/33/EHS o uvádění sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny mimo osivo na trh a směrnice Rady 2002/55/ES o uvádění osiva zeleniny na trh   (Text s významem pro EHP)

text:
               6.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 339/12

      SMĚRNICE KOMISE 2006/124/ES
   ze dne 5. prosince 2006,
   kterou se mění směrnice Rady 92/33/EHS o uvádění sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny mimo osivo na trh a směrnice Rady 2002/55/ES o uvádění osiva zeleniny na trh
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 92/33/EHS ze dne 28. dubna 1992 o uvádění sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny mimo osivo na trh (1), a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (2), a zejména čl. 2 odst. 2 a článek 45 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2002/55/ES nezahrnuje všechny rody a druhy zeleniny spadající do působnosti směrnice 92/33/EHS. Je vhodné rozšířit působnost směrnice 2002/55/ES tak, aby se vztahovala na stejné rody a druhy jako směrnice 92/33/EHS.

               (2)

               Směrnice 2002/55/ES a 92/33/EHS nezahrnují Zea mays L. (kukuřice pukancová nebo kukuřice cukrová), rostlinu, která je z velké části pěstovaná v některých nových členských státech. Je vhodné rozšířit působnost obou směrnic na Zea mays L. Ačkoliv je kukuřice, včetně kukuřice pukancové a kukuřice cukrové, klasifikována jako obilovina podle právních předpisů týkajících se společné zemědělské politiky, semena k setí kukuřice cukrové a kukuřice pukancové se musí podřizovat zvláštním právním předpisům týkajícím se uvádění osiva zeleniny na trh.

               (3)

               V důsledku vývoje vědeckých a technických poznatků se ukázalo, že některé botanické názvy použité ve směrnicích 92/33/EHS a 2002/55/ES jsou nesprávné nebo jejich hodnověrnost je nejistá. Tyto názvy by se měly sjednotit s názvy běžně užívanými na mezinárodním úrovni.

               (4)

               Směrnice 92/33/EHS a 2002/55/ES by proto měly být změněny.

               (5)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Rody a druhy uvedené v příloze II směrnice 92/33/EHS se nahrazují rody a druhy uvedenými v příloze této směrnice.
   Článek 2
   Směrnice 2002/55/ES se mění takto:

               1.

               Rody a druhy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b) se nahrazují rody a druhy uvedenými v příloze této směrnice.

               2.

               V příloze II se bod 3 písm. a) mění takto:

                           a)

                           v abecedním pořadí se vkládají tyto řádky:

                                       „Allium fistulosum

                                       97

                                       0,5

                                       65“

                                       „Allium sativum

                                       97

                                       0,5

                                       65“

                                       „Allium schoenoprasum

                                       97

                                       0,5

                                       65“

                                       „Rheum rhabarbarum

                                       97

                                       0,5

                                       70“

                                       „Zea mays

                                       98

                                       0,1

                                       85“;

                           b)

                           slova „Brassica oleracea (ostatní poddruhy)“ se nahrazují slovy „Brassica oleracea (jiné než květák)“;

                           c)

                           slova „Brassica pekinensis“ se nahrazují slovy „Brassica rapa (Zelí pekingské)“;

                           d)

                           slova „Brassica rapa“ se nahrazují slovy „Brassica rapa (vodnice)“;

                           e)

                           slova „Lycopersicon lycopersicum“ se nahrazují slovy „Lycopersicon esculentum“.

               3.

               V příloze III se bod 2 mění takto:

                           a)

                           v abecedním pořadí se vkládají tyto řádky:

                                       „Allium fistulosum

                                       15“

                                       „Allium sativum

                                       20“

                                       „Allium schoenoprasum

                                       15“

                                       „Rheum rhabarbarum

                                       135“

                                       „Zea mays

                                       1 000“;

                           b)

                           slova „Brassica pekinensis“ se zrušují;

                           c)

                           slova „Lycopersicon lycopersicum“ se nahrazují slovy „Lycopersicon esculentum“.

         Článek 3
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. června 2007 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění uvedených předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními uvedených předpisů a této směrnice.
   Budou tyto předpisy používat ode dne 1. července 2007. Mohou však až do 31. prosince 2009 odložit uplatňování ustanovení pro úřední uznání odrůd Allium cepa L. (skupina aggregatum), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. a Zea mays L.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 5. prosince 2006.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 157, 10.6.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2005/55/ES (Úř. věst. L 22, 26.1.2005, s. 17).

      (2)  Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 33. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/117/ES (Úř. věst. L 14, 18.1.2005, s. 18).

      PŘÍLOHA

                     „Allium cepa L.

                                 —

                                 skupina Cepa

                     Cibule

                        Echalion

                                 —

                                 skupina Aggregatum

                     Šalotka

                        Allium fistulosum L.

                     Cibule sečka

                        Allium porrum L.

                     Pór

                        Allium sativum L.

                     Česnek

                        Allium schoenoprasum L.

                     Pažitka

                        Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Kerblík

                        Apium graveolens L.

                     Celer řapíkatý
                     Celer bulvový

                        Asparagus officinalis L.

                     Chřest

                        Beta vulgaris L.

                     Řepa salátová včetně ‚Cheltenham beet‘
                     Mangold

                        Brassica oleracea L.

                     Kadeřávek
                     Květák
                     Brokolice
                     Kapusta růžičková
                     Kapusta hlávková
                     Zelí hlávkové bílé
                     Zelí hlávkové červené
                     Kedluben

                        Brassica rapa L.

                     Zelí pekingské
                     Vodnice

                        Capsicum annuum L.

                     Chilli nebo paprika

                        Cichorium endivia L.

                     Endivie kadeřavá
                     Eskariol

                        Cichorium intybus L.

                     Čekanka pro puky
                     Čekanka hlávková
                     Čekanka průmyslová

                        Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Meloun vodní

                        Cucumis melo L.

                     Meloun cukrový

                        Cucumis sativus L.

                     Okurka salátová
                     Okurka nakládačka

                        Cucurbita maxima Duchesne

                     Tykev velkoplodá

                        Cucurbita pepo L.

                     Tykev obecná

                        Cynara cardunculus L.

                     Artyčok
                     Karda

                        Daucus carota L.

                     Mrkev
                     Mrkev krmná

                        Foeniculum vulgare Mill.

                     Fenykl

                        Lactuca sativa L.

                     Salát

                        Lycopersicon esculentum Mill.

                     Rajče

                        Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Petržel

                        Phaseolus coccineus L.

                     Fazol šarlatový

                        Phaseolus vulgaris L.

                     Fazol obecný keříčkový
                     Fazol obecný pnoucí

                        Pisum sativum L. (partim)

                     Hrách dřeňový
                     Hrách kulatosemenný
                     Hrách cukrový

                        Raphanus sativus L.

                     Ředkvička
                     Ředkev

                        Rheum rhabarbarum L.

                     Reveň

                        Scorzonera hispanica L.

                     Hadí mord španělský neboli černý kořen

                        Solanum melongena L.

                     Lilek vejcoplodý

                        Spinacia oleracea L.

                     Špenát

                        Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Kozlíček polníček

                        Vicia faba L. (partim)

                     Bob zahradní

                        Zea mays L. (partim)

                     Kukuřice cukrová
                     Kukuřice pukancová“