title: Směrnice Komise 92/70/EHS ze dne 30. července 1992, kterou se stanoví podrobná pravidla pro průzkumy prováděné za účelem uznávání chráněných zón ve Společenství

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0070

Úřední věstník L 250 , 29/08/1992 S. 0037 - 0039 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 44 S. 0201  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 44 S. 0201

		Směrnice Komise 92/70/EHSze dne 30. července 1992,kterou se stanoví podrobná pravidla pro průzkumy prováděné za účelem uznávání chráněných zón ve SpolečenstvíKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 77/93/EHS ze dne 21. prosince 1976 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do členských států a proti jejich rozšiřování na území Společenství [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 92/10/EHS [2], a zejména na čl. 2 odst. 1 písm. h) čtvrtý pododstavec této směrnice,vzhledem k tomu, že podle ustanovení směrnice 77/93/EHS lze definovat "chráněné zóny" vystavené zvláštním rostlinolékařským rizikům, a poskytnout jim zvláštní ochranu za podmínek slučitelných s vnitřním trhem;vzhledem k tomu, že členské státy mohou nadto požádat o uznání za chráněnou zónu především u takové zóny, ve které jeden nebo více škodlivých organismů uvedených v dané směrnici, jež jsou usídlené v jedné nebo více částech Společenství, nejsou původní ani usídlené, ačkoliv jsou zde příznivé podmínky pro jejich usídlení;vzhledem k tomu, že i přesto musí uznání za chráněnou zónu v takovém případě vycházet ze skutečnosti, že výsledky příslušných průzkumů neprokáží opak;vzhledem k tomu, že neexistují obecně přijatá pravidla pro provádění těchto průzkumů, je třeba je stanovit s přihlédnutím k současným vědeckým a statistickým zásadám;vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny na úrovni Společenství obecné podmínky zpočátku zahrnující metodiky pro průzkum škodlivých organismů živočišného původu, především hmyzu a roztočů, kteří napadají porosty obvykle rostoucí ve volné přírodě, s možností jejich následného rozšíření o nové metodiky pro průzkum dalších škodlivých organismů ve chvíli, kdy budou dostupné příslušné technické informace;vzhledem k tomu, že tyto podmínky musí členské státy splnit, pokud žádají o uznání chráněné zóny;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy zajistí, aby byly splněny podmínky uvedené v odstavci 2, pokud žádají o uznání chráněné zóny v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. h) prvním pododstavcem první odrážkou směrnice 77/93/EHS.2. Pro účely odstavce 1 musí být splněny následující podmínky:a) stanoví se úřední akční program, který si klade za cíl potvrdit, že jeden nebo více škodlivých organismů vyjmenovaných ve výše uvedené směrnici, vůči nimž má být daná zóna uznána za chráněnou zónu, není v této zóně původní ani usídlený;b) program uvedený pod písmenem a) je kontrolován osobami oprávněnými k zastupování odpovědných úředních subjektů členských států uvedených ve směrnici 77/93/EHS.3. a) Program uvedený v odst. 2 písm. a) zahrnuje:- průzkum vycházející z porozumění biologickým charakteristikám daného škodlivého organismu nebo organismů, jakož i agronomickým a environmentálním charakteristikám dané zóny, a to za použití vhodných analytických metod, včetně rozboru zeminy nebo jiného pěstebního substrátu a prohlídky porostů, a je-li to nutné, i laboratorních testů.- režim trvalých průzkumů výskytu škodlivého organismu, vůči kterému má být daná zóna uznána za chráněnou zónu, prováděných pravidelně a systematicky, v příhodnou dobu, avšak nejméně jedenkrát ročně,- systém uchovávání výsledků průzkumu.b) Průzkumy uvedené pod písmenem a) provádějí osoby oprávněné k zastupování odpovědných úředních subjektů členského státu uvedených ve směrnici 77/93/EHS. Kromě toho musí mít tyto osoby přístup na veškerou dotčenou půdu a musí být oprávněny odebírat vzorky rostlin, rostlinných produktů nebo pěstebního substrátu, přičemž musí mít pro řádné provádění průzkumů nezbytnou odbornou způsobilost.c) Použité metody, způsob vedení průzkumů a jejich výsledky jsou dostupné odborníkům uvedeným v článku 19a směrnice 77/93/EHS.d) Použité metody a způsob vedení průzkumů se oznámí Komisi. Komise tuto informaci postoupí ostatním členským státům.4. U škodlivých organismů živočišného původu jiných než háďátek, které jsou závažné pro lesní dřeviny nebo rostlinné produkty a které napadají porosty obvykle rostoucí ve volné přírodě, zohlední členské státy při provádění průzkumů uvedených v odst. 3 písm. a) následující zásady:a) průzkum se provádí v příslušné zóně;b) metoda průzkumu je založena na grafickém záznamu, který se provádí následovně: na základě systematického rozčlenění na čtverce je stanovena síť pozorovacích bodů pokrývající celou zónu; u každého bodu se zaznamenávají následující parametry: počet, skutečná zeměpisná šířka a délka, topografie, popřípadě se vyhotoví popis místa.Je-li to nutné, členské státy shromáždí dodatečné informace; pozorovací body mohou být vyznačeny a je možno vyhotovit mapy těchto pozorovacích bodů;c) při hodnocení vhodnosti pozorovacího bodu se zohledňují následující kritéria:- oblast v okolí bodu musí být dostatečně rozlehlá, aby mohl být bod vybrán,- bod je ve výše uvedené zóně obvykle umístěn tak, aby bylo možno provádět potřebná vyhodnocení,- v nutném případě a za určených podmínek budou zvoleny další body; například na místech, kde je velké riziko zavlečení škodlivého organismu nebo organismů;d) je-li to nutné, získávají se meteorologické údaje, především srážky a teplota, ale i údaje edafické přednostně v místě pozorovacího bodu. V každém případě však je možné použít i data z blízké stanice, kde se tyto proměnné měří pravidelně. Výjimečné jevy (např. sucho nebo hojné deště), které by mohly pozorování ovlivnit, se rovněž zaznamenávají;e) v každém pozorovacím bodě musí průzkum splňovat alespoň následující podmínky:- je zaměřen na reprezentativní počet rostlin nebo rostlinných produktů,- je zaměřen na jednu nebo více hlavních hostitelských rostlin nebo rostlinných produktů daného škodlivého organismu nebo daných škodlivých organismů a popřípadě je rozšířen i o další hostitele,- zahrnuje:- vizuální prohlídku prováděn s cílem zjistit příznaky napadení daným škodlivým organismem nebo danými škodlivými organismy v době, kdy lze předpokládat, že tyto příznaky napadení budou nejzřetelnější,- ve sporných případech se provede laboratorní testování vzorků;f) je-li to nutné, v místech pozorovacích bodů se použijí pasti, které dané škodlivé organismy přitahují; při volbě druhu a počtu pastí a způsobu jejich použití se přihlíží k biologickým charakteristikám škodlivého organismu.5. Je možno přijmout jakékoli další opatření, které zaručí, že podmínky uvedené v odstavci 2 budou splněny.6. Jakmile budou dostupné nezbytné technické informace, budou zásady definované v odstavci 4 rozšířeny o škodlivé organismy, na které se prozatím daný odstavec nevztahuje.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do šesti měsíců po revizi příloh I až V směrnice 77/93/EHS. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy neprodleně sdělí Komisi všechny vnitrostátní předpisy, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o tom uvědomí ostatní členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. července 1992.Za KomisiRay Mac Sharryčlen Komise[1] Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 20.[2] Úř. věst. L 70, 17.3.1992, s. 27.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 30. listopadu 1989 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na pracovišti (první samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0654

Úřední věstník L 393 , 30/12/1989 S. 0001 - 0012 Finské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 4 S. 0170  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 4 S. 0170

		Směrnice Radyze dne 30. listopadu 1989o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na pracovišti (první samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)(89/654/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 118a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1], předložený po konzultaci s Poradním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že článek 118a Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabezpečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracovníků;vzhledem k tomu, že podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků;vzhledem k tomu, že sdělení Komise o jejím programu v oblasti bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví při práci [4] předpokládá přijetí směrnic určených k zajištění bezpečnosti a zdraví zaměstnanců na pracovišti;vzhledem k tomu, že Rada v usnesení ze dne 21. prosince 1987 o bezpečnosti, hygieně a ochraně zdraví při práci [5] vzala na vědomí úmysl Komise předložit Radě v blízké budoucnosti minimální požadavky týkající se uspořádání pracoviště;vzhledem k tomu, že dodržování minimálních požadavků určených k zajištění vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví při práci je nezbytné pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců;vzhledem k tomu, že tato směrnice je samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [6]; že se proto uvedená směrnice vztahuje v plném rozsahu na pracoviště, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice;vzhledem k tomu, že tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu,vzhledem k tomu, že na základě rozhodnutí 74/325/EHS [7] naposledy pozměněného aktem o přistoupení z roku 1985, konzultuje Komise při vypracovávání návrhů v této oblasti Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:ODDÍL IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1Účel1. Tato směrnice, která je první samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, stanoví minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví na pracovišti, jak je vymezeno v článku 2.2. Tato směrnice se nevztahuje na:a) dopravní prostředky používané mimo podnik nebo závod, ani na pracoviště uvnitř dopravních prostředků;b) dočasná nebo mobilní staveniště;c) těžební průmysl;d) rybářské lodě;e) pole, lesy a jiné pozemky tvořící součást zemědělského nebo lesního podniku, ale umístěné mimo budovy podniku.3. Směrnice 89/391/EHS se vztahuje v plném rozsahu na celou oblast uvedenou v odstavci 1, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení obsažená v této směrnici.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se "pracovištěm" rozumí místo určené pro umístění pracovních míst v budovách podniku nebo závodu a jakékoli jiné místo na ploše podniku nebo závodu, na které má zaměstnanec přístup v rámci své práce.ODDÍL IIPOVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELŮČlánek 3Pracoviště používaná poprvéPracoviště používaná poprvé po 31. prosinci 1992 musí splňovat minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví stanovené v příloze I.Článek 4Pracoviště již používanáPracoviště již používaná před 1. lednem 1993 musí splňovat minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví stanovené v příloze II nejpozději do tří let po tomto dni.V případě Portugalské republiky musí pracoviště používaná před 1. lednem 1993 splňovat minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví stanovené v příloze II nejpozději do čtyř let po tomto dni.Článek 5Změny pracovišťDojde-li ke změně, rozšíření nebo reorganizaci pracoviště po 31. prosinci 1992, přijme zaměstnavatel nezbytná opatření pro zajištění toho, aby tyto změny, rozšíření nebo reorganizace byly v souladu s odpovídajícími minimálními požadavky stanovenými v příloze I.Článek 6Obecné požadavkyZa účelem ochrany bezpečnosti a zdraví zaměstnanců dbá zaměstnavatel na to, aby- dopravní cesty k nouzovým východům a východy samotné byly udržovány bez překážek, aby je bylo možné kdykoli použít,- byla prováděna technická údržba pracoviště a vybavení a zařízení, zejména uvedeného v přílohách I a II, a jakékoli zjištěné nedostatky, které by mohly mít vliv na bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců, byly co nejrychleji odstraněny,- pracoviště a vybavení a zařízení, a zejména ta uvedená v bodě 6 přílohy I a příloze II, byla pravidelně čištěna pro zajištění přiměřené úrovně hygieny,- bezpečnostní vybavení a zařízení určené pro předcházení či odstraňování nebezpečí, a zejména to uvedené v přílohách I a II, bylo pravidelně udržováno a kontrolováno.Článek 7Informování zaměstnancůAniž je dotčen článek 10 směrnice 89/391/EHS, jsou zaměstnanci nebo jejich zástupci informováni o všech opatřeních, která mají být přijata a týkají se bezpečnosti a ochrany zdraví na pracovišti.Článek 8Projednání se zaměstnanci a jejich účastV souladu s článkem 11 směrnice 89/391/EHS projednávají zaměstnavatelé se zaměstnanci nebo jejich zástupci záležitosti, na které se vztahuje tato směrnice včetně příloh, a umožňují jejich účast.ODDÍL IIIRŮZNÁ USTANOVENÍČlánek 9Úpravy přílohÚpravy příloh čistě technického rázu v souvislosti s- přijetím směrnic v oblasti technické harmonizace a normalizace návrhu, výroby nebo stavby částí pracovišť nebo- technickým rozvojem, změnami v mezinárodních předpisech či specifikacích nebo poznatcích v oblasti pracovišť,se přijímají postupem podle článku 17 směrnice 89/391/EHS.Článek 10Závěrečná ustanovení1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.V případě Řecké republiky se uvedený den nahrazuje dnem 31. prosince 1994.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.3. Každých pět let předloží členské státy Komisi zprávu o praktickém provádění této směrnice a uvedou stanoviska sociálních partnerů.Komise o tom uvědomí Evropský parlament, Radu, Hospodářský a sociální výbor a Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci.4. Komise podává pravidelně Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o provádění této směrnice s ohledem na odstavce 1 až 3.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. listopadu 1989.Za RadupředsedaJ. P. Soisson[1] Úř. věst. C 141, 30.5.1988, s.6,Úř. věst. C 115, 8.5.1989, s. 34 aÚř. věst. C 284, 10.11.1989, s. 8.[2] Úř. věst. C 326, 19.12.1988, s. 123 aÚř. věst. C 256, 9.10.1988, s. 51.[3] Úř. věst. C 175, 4.7.1988, s. 28.[4] Úř. věst. C 28, 3.2.1988, s. 3.[5] Úř. věst. C 28, 3.2.1988, s. 1.[6] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[7] Úř. věst. L 185, 9.7.1974, s. 15.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA BEZPEČNOST A OCHRANU ZDRAVÍ PRO PRACOVIŠTĚ POUŽÍVANÁ POPRVÉ, UVEDENÁ V ČLÁNKU 3 TÉTO SMĚRNICE1. Úvodní poznámkaPovinnosti stanovené v této příloze se uplatní pokaždé, když to vyžadují vlastnosti pracoviště, činnosti, okolnosti nebo mimořádné riziko.2. Stabilita a pevnostBudovy, ve kterých jsou umístěna pracoviště, musí mít konstrukci a pevnost odpovídající povaze jejich použití.3. Elektrická instalaceElektrická instalace musí být navržena a provedena tak, aby nepředstavovala nebezpečí požáru nebo výbuchu, a osoby musí být přiměřeně chráněny proti nebezpečí úrazu následkem přímého nebo nepřímého kontaktu.Návrh, provedení a volba materiálů a ochranných zařízení musí odpovídat napětí, vnějším podmínkám a odborným znalostem osob, které mají k součástem instalace přístup.4. Únikové cesty a nouzové východy4.1. Únikové cesty a nouzové východy musí zůstat volně průchodné a musí nejkratší možnou cestou směřovat ven nebo do bezpečné oblasti.4.2. V případě nebezpečí musí mít zaměstnanci možnost rychle a co nejbezpečněji opustit svá pracovní místa.4.3. Počet, rozmístění a rozměry únikových cest a nouzových východů závisí na využívání, vybavení a rozměrech pracovišť a na nejvyšším možném počtu přítomných zaměstnanců.4.4. Dveře nouzových východů se musí otevírat směrem ven.Dveře nouzových východů nesmějí být uzamčeny ani zajištěny způsobem, který by znemožňoval jejich snadné a rychlé otevření kýmkoli, kdo by je mohl v případě nebezpečí potřebovat.Pro východy, které jsou výhradně určeny jako nouzové východy, je zakázáno používat posuvných nebo otáčivých dveří.4.5. Zvláštní únikové cesty a nouzové východy musí být označeny symboly v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými je směrnice 77/576/EHS [1] provedena ve vnitrostátním právu.Tyto symboly musí být umístěny na vhodných místech a musí být odolné.4.6. Dveře nouzových východů nesmějí být uzamčeny.Únikové cesty a nouzové východy ani přístupové dveře a přístupové dopravní cesty nesmějí být zataraseny předměty, aby je bylo možné kdykoli a bez překážek použít.4.7. Únikové cesty a nouzové východy vyžadující osvětlení musí být pro případ selhání osvětlení opatřeny dostatečně intenzivním nouzovým osvětlením.5. Odhalování a zdolávání požáru5.1. Pracoviště musí mít vhodné protipožární vybavení přiměřené vzhledem k rozměrům a využití budov, jejich vybavení, fyzikálním a chemickým vlastnostem látek, které se zde mohou nacházet, a k nejvyššímu možnému počtu přítomných osob, a pokud je potřeba, požární detektory a poplašné systémy.5.2. Manuální protipožární vybavení musí být snadno dostupné a jednoduché na používání.Toto vybavení musí být označeno symboly v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými je směrnice 77/576/EHS provedena ve vnitrostátním právu.Tyto symboly musí být umístěny na vhodných místech a musí být odolné.6. Větrání uzavřených pracovišť6.1. Na uzavřených pracovištích musí být zajištěn dostatečný přísun čerstvého vzduchu, s přihlédnutím k používaným pracovním metodám a fyzickému zatížení zaměstnanců.Je-li využíváno větrací zařízení, musí být udržováno ve funkčním stavu.Kontrolní systém musí signalizovat každé selhání, pokud je to nezbytné pro ochranu zdraví zaměstnanců.6.2. Při využívání klimatizačního zařízení nebo mechanického větracího zařízení nesmějí být zaměstnanci vystaveni nepříjemnému průvanu.Veškeré usazeniny či nečistoty, které by mohly bezprostředně ohrozit zdraví zaměstnanců znečištěním ovzduší, musí být rychle odstraněny.7. Teplota v pracovních prostorech7.1. V pracovní době musí být v pracovních prostorech teplota vhodná pro lidský organismus, s přihlédnutím k používaným pracovním metodám a fyzickému zatížení zaměstnanců.7.2. V prostorech určených pro odpočinek, pro stálou službu, v hygienických zařízeních, jídelnách a v ošetřovnách musí být udržována teplota odpovídající účelu těchto míst.7.3. Okna, světlíky a skleněné přepážky musí umožňovat ochranu před nadměrným množstvím slunečního záření s přihlédnutím k povaze práce a pracoviště.8. Přirozené a umělé osvětlení prostor8.1. Pracoviště musí pokud možno využívat přirozeného denního světla a musí být vybavena umělým osvětlením vhodným pro zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců.8.2. Osvětlovací zařízení v pracovních prostorech a na spojovacích cestách musí být rozmístěna tak, aby osvětlení nemohlo přispívat ke vzniku nehod zaměstnanců.8.3. Pracoviště, na kterých jsou zaměstnanci vystaveni nebezpečí v případě výpadku umělého osvětlení, musí být vybavena dostatečně intenzivním nouzovým osvětlením.9. Podlahy, stěny, stropy a střechy prostorů9.1. Podlahy pracovišť nesmějí mít nebezpečné hrboly, díry ani nakloněné plochy; musí být pevné, stabilní a nekluzké.Pracoviště s jednotlivými pracovními místy musí být řádně tepelně izolována, s přihlédnutím k typu podniku a k fyzické činnosti zaměstnanců.9.2. Prostory musí mít takové povrchy podlah, stěn a stropů, aby mohly být čištěny a renovovány v souladu s běžnými zásadami hygieny.9.3. Průhledné nebo průsvitné stěny, zvláště celoskleněné přepážky v prostorech nebo v blízkosti pracovních míst a dopravních cest musí být zřetelně označeny a vyrobeny z bezpečnostních materiálů nebo musí být pracovní místa a dopravní cesty spolehlivě chráněny tak, aby zaměstnanci nepřišli do styku se stěnami a nebyli zraněni v případě, že dojde k jejich rozbití.9.4. Přístup na střechy zhotovené z materiálů nedostatečné pevnosti nesmí být povolen, pokud není k dispozici vybavení, s jehož pomocí lze příslušnou práci provést bezpečně.10. Okna a světlíky10.1. Zaměstnanci musí mít možnost bezpečně otevírat, zavírat, nastavovat nebo upevňovat okna, světlíky a větrací zařízení. Musí být umístěny tak, aby nepředstavovaly nebezpečí pro zaměstnance, když jsou otevřené.10.2. Okna a světlíky musí být navrženy spolu s vybavením nebo musí být vybaveny zařízením, které umožňuje jejich čištění bez nebezpečí pro zaměstnance vykonávající práci nebo pro zaměstnance přítomné v budově nebo kolem ní.11. Dveře a vrata11.1. Umístění, počet a rozměry dveří a vrat a materiály použité na jejich zhotovení jsou určeny vlastnostmi a způsobem použití prostorů a pásem.11.2. Dveře z průhledných materiálů musí být označeny ve výši očí.11.3. Kyvadlové (létací) dveře a vrata musí být průhledné, nebo musí mít průhledné výplně.11.4. Pokud průhledné nebo průsvitné plochy dveří a vrat nejsou zhotoveny z bezpečnostních materiálů a pokud by při jejich rozbití mohlo dojít ke zranění zaměstnanců, musí být plochy chráněny před rozbitím.11.5. Posuvné dveře musí být doplněny bezpečnostním zařízením, které zabraňuje jejich vypadnutí z vodicích kolejnic a pádu.11.6. Dveře a vrata, které se otevírají směrem nahoru, musí být doplněny mechanismem, který zabraňuje jejich pádu zpět.11.7. Dveře umístěné na únikových cestách musí být patřičně označeny.Musí je být možné kdykoli zevnitř otevřít bez zvláštní pomoci.Dveře musí být možné otevírat, pokud jsou pracoviště obsazená zaměstnanci.11.8. Pokud průchod vraty pro chodce není bezpečný, musí být v těsné blízkosti každých vrat určených zásadně pro vozidla dveře pro chodce; dveře musí být zřetelně označené a musí být stále volně průchodné.11.9. Mechanické dveře a vrata musí fungovat bez nebezpečí vzniku nehody pro zaměstnance.Musí být vybaveny snadno rozpoznatelným a přístupným nouzovým vypínacím zařízením, a pokud se při výpadku proudu samy automaticky neotevřou, musí být možné otevřít je též manuálně.12. Dopravní cesty — Nebezpečné prostory12.1. Dopravní cesty, včetně schodišť, pevně instalovaných žebříků, nakládacích prostorů a ramp musí být umístěny a dimenzovány tak, aby zajistily chodcům a vozidlům snadný, bezpečný a vhodný přístup způsobem, který neohrožuje bezpečnost zaměstnanců, kteří jsou v blízkosti těchto dopravních cest zaměstnáni.12.2. Vyměření dopravních cest sloužících pro pěší nebo pro přepravu zboží musí být závislé na počtu potenciálních uživatelů a typu podniku.Pokud jsou na dopravních cestách používány i dopravní prostředky, musí být pro chodce vymezen dostatečný bezpečný prostor.12.3. Dostatečně velký prostor musí být ponechán rovněž mezi cestami pro vozidla a dveřmi, vraty, průchody pro chodce, chodbami a schodišti.12.4. Pokud to vyžaduje využití a vybavení prostorů pro ochranu zaměstnanců, musí být dopravní cesty zřetelně rozpoznatelné.12.5. Pokud se na pracovištích vyskytují nebezpečné prostory v důsledku povahy práce, zahrnující nebezpečí pádu pro zaměstnance nebo padajících předmětů, musí být tato místa podle možností vybavena zařízeními bránícími neoprávněným zaměstnancům ve vstupu do těchto prostor.Musí být provedena vhodná opatření pro ochranu zaměstnanců, kteří jsou oprávněni do těchto prostor vstupovat.Nebezpečné prostory musí být zřetelně označeny.13. Zvláštní opatření pro eskalátory a pohyblivé chodníkyEskalátory a pohyblivé chodníky musí fungovat bezpečně.Musí být vybaveny nezbytným bezpečnostním zařízením.Musí být vybaveny snadno rozpoznatelným a přístupným zařízením pro nouzové zastavení.14. Nakládací prostory a rampy14.1. Nakládací prostory a rampy musí odpovídat rozměrům nákladů, které mají být přepravovány.14.2. Nakládací prostory musí mít alespoň jeden východ.Pokud je to technicky možné, musí mít nakládací prostory přesahující určitou délku východ na každém konci.14.3. Nakládací rampy musí být dostatečně zabezpečené proti pádům zaměstnanců.15. Rozměry prostorů a objem vzduchu v prostorech — volnost pohybu na pracovním místě15.1. Pracovní prostory musí mít dostatečnou půdorysnou plochu, výšku a objem prostoru umožňující zaměstnancům provádět práci bez ohrožení bezpečnosti a zdraví nebo pracovní pohody.15.2. Rozměry volné plochy na pracovním místě musí být vypočteny tak, aby umožňovaly zaměstnancům dostatečnou volnost pohybu pro jejich činnost.Není-li to možné z důvodů příznačných pro toto pracovní místo, musí být pro zaměstnance zajištěna dostatečná volnost pohybu v blízkosti jejich pracovního místa.16. Odpočívárny16.1. Pokud to bezpečnost nebo zdraví zaměstnanců vyžadují, zejména kvůli druhu činnosti nebo překročení určitého počtu přítomných zaměstnanců, musí být pro zaměstnance zřízena snadno přístupná odpočívárna.Toto ustanovení se nepoužije, jde-li o zaměstnance pracující v kancelářích nebo v obdobných pracovních prostorech poskytujících během přestávek rovnocennou možnost odpočinku.16.2. Odpočívárny musí být dostatečně velké a vybavené stoly a židlemi s opěradly, jejichž počet odpovídá počtu zaměstnanců.16.3. V odpočívárnách musí být přijata přiměřená opatření na ochranu nekuřáků před obtěžováním tabákovým kouřem.16.4. Pokud je pracovní doba pravidelně a často přerušována a není k dispozici odpočívárna, musí být vyčleněny jiné prostory, ve kterých mohou zaměstnanci během přerušení práce pobývat, pokud to vyžadují bezpečnost a ochrana zdraví zaměstnanců.I zde musí být přijata přiměřená opatření na ochranu nekuřáků před obtěžováním tabákovým kouřem.17. Těhotné ženy a kojící matkyTěhotné ženy a kojící matky musí mít možnost odpočívat vleže za vhodných podmínek.18. Hygienická zařízení18.1. Šatny a šatní skříňky18.1.1. Zaměstnanci musí mít k dispozici vhodné šatny, pokud musí nosit zvláštní pracovní oděvy a pokud ze zdravotních nebo společenských důvodů není možné požadovat, aby se převlékali v jiné místnosti.Šatny musí být snadno přístupné, s dostatečnou kapacitou a musí být vybaveny místy k sezení.18.1.2. Šatny musí být dostatečně prostorné a musí mít vybavení umožňující každému zaměstnanci, aby si svůj civilní oděv během pracovní doby uzamkl.Vyžadují-li to okolnosti (například práce s nebezpečnými látkami, vlhkost, špína), musí být pracovní a civilní oděvy ukládány do oddělených skříněk.18.1.3. Pro muže a ženy musí být zařízeny oddělené šatny nebo oddělené používání šaten společných.18.1.4. Pokud šatny podle bodu 18.1.1. nejsou nutné, musí mít každý zaměstnanec k dispozici prostor, kam si může své oděvy ukládat.18.2. Sprchy a umyvadla18.2.1. Pokud to vyžaduje povaha činnosti nebo zdravotní důvody, musí mít zaměstnanci k dispozici dostačující počet vhodných sprchPro muže a ženy musí být zařízeny oddělené místnosti se sprchami nebo oddělené používání místností se sprchami.18.2.2. Místnosti se sprchami musí být dostatečně velké, aby umožňovaly každému zaměstnanci umýt se bez překážek a za přiměřených hygienických podmínek.Sprchy musí být vybaveny teplou a studenou tekoucí vodou.18.2.3. Pokud sprchy podle prvního pododstavce bodu 18.2.1 nejsou nezbytné, musí být v blízkosti pracovních míst a šaten umístěna vhodná a dostačující umyvadla s tekoucí vodou (je-li to nezbytné, teplou).Tato umyvadla nebo jejich používání musí být pro muže a ženy oddělené, je-li to nezbytné ze společenských důvodů.18.2.4. Pokud jsou sprchy nebo umývárny oddělené od šaten, musí být navzájem snadno dostupné.18.3. Záchody a umyvadlaV blízkosti pracovních míst, odpočíváren, šaten a místností se sprchami či umývárnami musí být zařízeny oddělené místnosti s dostatečným počtem záchodů a umyvadel.Pro muže a ženy musí být zařízeny oddělené záchody nebo jejich oddělené používání.19. Ošetřovny19.1. V závislosti na velikosti zařízení, druhu vykonávané činnosti a frekvenci nehod musí být zřízena jedna nebo více ošetřoven.19.2. Ošetřovny musí být vybaveny nezbytnými prostředky a zařízením pro poskytování první pomoci a musí být snadno přístupné s nosítky.Musí být označeny v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými je směrnice 77/576/EHS provedena ve vnitrostátním právu.19.3. Prostředky první pomoci musí být navíc dostupné na všech místech, kde to vyžadují pracovní podmínky.Prostředky musí být vhodným způsobem označené a snadno přístupné.20. Zdravotně postižení zaměstnanciPracoviště musí být v případě potřeby zařízena s přihlédnutím ke zdravotně postiženým zaměstnancům.Toto ustanovení se použije zejména na řešení dveří, spojovacích cest, schodišť, sprch, umyvadel, záchodů používaných zdravotně postiženými osobami nebo pracovních míst, na nichž přímo vykonávají činnost.21. Venkovní pracoviště (zvláštní ustanovení)21.1. Pracovní místa, dopravní cesty a ostatní venkovní prostory nebo zařízení, kde zaměstnanci pobývají nebo které používají během pracovní činnosti, musí být navrženy tak, aby byl zaručen bezpečný pohyb vozidel i chodců.Body 12, 13 a 14 se také použijí na hlavní dopravní cesty na území podniku (dopravní cesty vedoucí k pevným pracovním místům), na dopravní cesty používané pro pravidelnou údržbu a dozor nad zařízením podniku a na nakládací prostory.Bod 12 se použije na venkovní pracoviště obdobně.21.2. Venkovní pracoviště musí být dostatečně osvětlena umělým světlem, pokud denní světlo není dostatečné.21.3. Pokud jsou zaměstnanci zaměstnáni na venkovních pracovních místech, musí být tato pracovní místa podle možnosti upravena tak, aby zaměstnancia) byli chráněni před nepříznivými povětrnostními vlivy a podle potřeby i před padajícími předměty;b) nebyli vystaveni škodlivým hladinám hluku nebo škodlivým vnějším vlivům, jako jsou plyny, páry a prach;c) mohli v případě nouze pracovní místo rychle opustit nebo aby jim mohla být rychle poskytnuta pomoc;d) nemohli uklouznout nebo upadnout.[1] Úř. věst. L 229, 7.9.1977, s. 12.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIMINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA BEZPEČNOST A OCHRANU ZDRAVÍ PRO PRACOVIŠTĚ JIŽ POUŽÍVANÁ, UVEDENÁ V ČLÁNKU 3 TÉTO SMĚRNICE1. Úvodní poznámkaPovinnosti stanovené v této příloze se uplatní pokaždé, když to vyžadují vlastnosti pracoviště, činnosti, okolností nebo mimořádné riziko.2. Stabilita a pevnostBudovy, ve kterých jsou umístěna pracoviště, musí mít konstrukci a pevnost odpovídající povaze jejich použití.3. Elektrická instalaceElektrická instalace musí být navržena a provedena tak, aby nepředstavovala nebezpečí požáru nebo výbuchu, a osoby musí být přiměřeně chráněny proti nebezpečí úrazu následkem přímého nebo nepřímého kontaktu.Elektrická instalace a ochranná zařízení musí odpovídat napětí, vnějším podmínkám a odborným znalostem osob, které mají k součástem instalace přístup.4. Únikové cesty a nouzové východy4.1. Únikové cesty a nouzové východy musí zůstat volně průchodné a musí nejkratší možnou cestou směřovat ven nebo do bezpečné oblasti.4.2. V případě nebezpečí musí mít zaměstnanci možnost rychle a co nejbezpečněji opustit svá pracovní místa.4.3. Musí být dostatečný počet únikových cest a nouzových východů.4.4. Dveře nouzových východů se musí otevírat směrem ven.Pro nouzové východy je zakázáno používat posuvných nebo otáčivých dveří.Dveře nouzových východů nesmějí být uzamčeny ani zajištěny způsobem, který by znemožňoval jejich snadné a rychlé otevření kýmkoli, kdo by je mohl v případě nebezpečí potřebovat.4.5. Zvláštní únikové cesty a nouzové východy musí být označeny symboly v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými je směrnice 77/576/EHS provedena ve vnitrostátním právu.Tyto symboly musí být umístěny na vhodných místech a musí být odolné.4.6. Dveře nouzových východů nesmějí být uzamčeny.Únikové cesty a nouzové východy ani přístupové dopravní cesty a dveře nesmějí být zataraseny předměty, aby je bylo možné kdykoli a bez překážek použít.4.7. Únikové cesty a nouzové východy vyžadující osvětlení musí být pro případ selhání osvětlení opatřeny dostatečně intenzivním nouzovým osvětlením.5. Odhalování a zdolávání požáru5.1. Pracoviště musí mít vhodné protipožární vybavení přiměřené vzhledem k rozměrům a využití budov, jejich vybavení, fyzikálním a chemickým vlastnostem látek, které se zde mohou nacházet, a k nejvyššímu možnému počtu přítomných osob, a pokud je potřeba, požární detektory a poplašné systémy.5.2. Manuální protipožární vybavení musí být snadno dostupné a jednoduché na používání.Toto zařízení musí být označeno symboly v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kterými je směrnice 77/576/EHS provedena ve vnitrostátním právu.Tyto symboly musí být umístěny na vhodných místech a musí být odolné.6. Větrání uzavřených pracovišťNa uzavřených pracovištích musí být zajištěn dostatečný přísun čerstvého vzduchu s přihlédnutím k používaným pracovním metodám a fyzickému zatížení zaměstnanců.Je-li využíváno větrací zařízení, musí být udržováno ve funkčním stavu.Kontrolní systém musí signalizovat každé selhání, pokud je to nezbytné pro ochranu zdraví zaměstnanců.7. Teplota v pracovních prostorech7.1. V pracovní době musí být v pracovních prostorech teplota vhodná pro lidský organismus, s přihlédnutím k používaným pracovním metodám a fyzickému zatížení zaměstnanců.7.2. V prostorech určených pro odpočinek, pro stálou službu, v hygienických zařízeních, jídelnách a na ošetřovnách musí být udržována teplota odpovídající účelu těchto míst.8. Přirozené a umělé osvětlení prostorů8.1. Pracoviště musí pokud možno využívat přirozeného denního světla a musí být vybavena umělým osvětlením vhodným pro zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců.8.2. Pracoviště, na kterých jsou zaměstnanci vystaveni nebezpečí v případě výpadku umělého osvětlení, musí být vybavena dostatečně intenzivním nouzovým osvětlením.9. Dveře a vrata9.1. Dveře z průhledných materiálů musí být vhodně označeny ve výši očí.9.2. Kyvadlové (létací) dveře a vrata musí být průhledné, nebo musí mít průhledné výplně.10. Nebezpečné prostoryPokud se na pracovištích vyskytují nebezpečné prostory v důsledku povahy práce, zahrnující nebezpečí pádu pro zaměstnance nebo padajících předmětů, musí být tato místa podle možností vybavena prostředky zabraňujícími neoprávněným zaměstnancům ve vstupu do těchto prostor.Musí být provedena vhodná opatření pro ochranu zaměstnanců, kteří jsou oprávněni do těchto prostor vstupovat.Nebezpečné prostory musí být zřetelně označeny.11. Odpočívárny11.1. Pokud to bezpečnost nebo ochrana zdraví zaměstnanců vyžadují, zejména kvůli druhu činnosti nebo překročení určitého počtu přítomných zaměstnanců, musí být pro zaměstnance zřízena snadno přístupná odpočívárna nebo vhodné místo pro odpočinek.Toto ustanovení se nepoužije, jde-li o zaměstnance pracující v kancelářích nebo v obdobných pracovních prostorech poskytujících během přestávek rovnocennou možnost odpočinku.11.2. Odpočívárny a místa pro odpočinek musí být vybaveny stoly a židlemi s opěradly.11.3. V odpočívárnách musí být přijata přiměřená opatření na ochranu nekuřáků před obtěžováním tabákovým kouřem.12. Těhotné ženy a kojící matkyTěhotné ženy a kojící matky musí mít možnost odpočívat vleže za vhodných podmínek.13. Hygienická zařízení13.1. Šatny a šatní skříňky13.1.1. Zaměstnanci musí mít k dispozici vhodné šatny, pokud musí nosit zvláštní pracovní oděvy a pokud ze zdravotních nebo společenských důvodů není možné požadovat, aby se převlékali v jiné místnosti.Šatny musí být snadno přístupné, s dostatečnou kapacitou.13.1.2. Šatny musí mít vybavení umožňující každému zaměstnanci, aby si svůj oděv během pracovní doby uzamkl.Vyžadují-li to okolnosti (například práce s nebezpečnými látkami, vlhkost, špína), musí být pracovní a civilní oděvy ukládány do oddělených skříněk.13.1.3. Pro muže a ženy musí být zařízeny oddělené šatny nebo oddělené používání šaten společných.13.2. Sprchy, záchody a umyvadla13.2.1. Pracoviště musí být uspořádána tak, aby zaměstnanci měli v blízkosti:- sprchy, jsou-li vyžadovány povahou jejich práce,- zvláštní zařízení vybavená dostatečným počtem záchodů a umyvadel.13.2.2. Sprchy a umyvadla musí být vybaveny tekoucí vodou (je-li to nezbytné, teplou).13.2.3. Pro muže a ženy musí být zařízeny oddělené sprchy nebo oddělené používání sprch.Pro muže a ženy musí být zařízeny oddělené záchody nebo jejich oddělené používání.14. Prostředky první pomociPracoviště musí být vybavena prostředky první pomoci.Prostředky musí být vhodně označené a snadno přístupné.15. Zdravotně postižení zaměstnanciPracoviště musí být v případě potřeby zařízena s přihlédnutím ke zdravotně postiženým zaměstnancům.Toto ustanovení se použije zejména na řešení dveří, spojovacích cest, schodišť, sprch, umyvadel, záchodů a pracovních míst používaných zdravotně postiženými osobami nebo na nichž přímo vykonávají činnost.16. Pohyb chodců a vozidelPracoviště v budově a venkovní pracoviště musí být uspořádána tak, aby byl zaručen bezpečný pohyb vozidel i chodců.17. Venkovní pracoviště (zvláštní ustanovení)Pokud jsou zaměstnanci zaměstnáni na venkovních pracovních místech, musí být tato pracovní místa podle možnosti upravena tak, aby zaměstnancia) byli chráněni před nepříznivými povětrnostními vlivy a podle potřeby i před padajícími předměty;b) nebyli vystaveni škodlivým hladinám hluku nebo škodlivým vnějším vlivům, jako jsou např. plyny, páry a prach;c) mohli v případě nouze pracovní místa rychle opustit nebo aby jim mohla být rychle poskytnuta pomoc;d) nemohli uklouznout nebo upadnout.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2004/81/ES ze dne 29. dubna 2004 o povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány

text:
Důležité právní upozornění

|

32004L0081

Směrnice Rady 2004/81/ES ze dne 29. dubna 2004 o povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou obětmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány

Úřední věstník L 261 , 06/08/2004 S. 0019 - 0023

		Směrnice Rady 2004/81/ESze dne 29. dubna 2004o povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgányRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 63 bod 3 uvedené smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],po konzultaci s Výborem regionů,vzhledem k těmto důvodům:(1) Vytvoření společné přistěhovalecké politiky, včetně vymezení podmínek pro vstup a pobyt cizinců a opatření pro boj proti nedovolenému přistěhovalectví, je základním prvkem cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva.(2) Evropská rada na zvláštním zasedání ve dnech 15. a 16. října 1999 v Tampere vyjádřila své odhodlání řešit nedovolené přistěhovalectví u jeho zdroje, zvláště zaměřením se na ty, kdo se zabývají obchodováním s lidmi a hospodářským vykořisťováním migrujících osob. Vyzvala členské státy, aby své úsilí soustředily na odhalování a rozbíjení zločineckých sítí a současně na ochranu práv obětí.(3) Projevem rostoucího znepokojení nad tímto jevem na mezinárodní úrovni bylo přijetí Úmluvy OSN proti nadnárodnímu organizovanému zločinu Valným shromážděním, doplněné Protokolem o prevenci, potlačování a trestání obchodu s lidmi, zvláště se ženami a dětmi, a Protokolu o pašování přistěhovalců po zemi, po moři a letecky. Tyto dokumenty byly podepsány Společenstvím a patnácti členskými státy v prosinci roku 2000.(4) Touto směrnicí není dotčena ochrana poskytovaná uprchlíkům, příjemcům podpůrné ochrany a osobám domáhajícím se mezinárodní ochrany na základě vnitrostátního uprchlického práva ani jiné akty na ochranu lidských práv.(5) Touto směrnicí nejsou dotčena jiná ustanovení o ochraně obětí, svědků nebo zvláště zranitelných osob. Nejsou jí dotčeny ani výsady členských států týkající se práva pobytu uděleného z humanitárních nebo jiných důvodů.(6) Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznávané mimo jiné Listinou základních práv Evropské unie.(7) Členské státy by měly používat tuto směrnici bez diskriminace z důvodu pohlaví, rasy, barvy pleti, etnického nebo sociálního původu, genetických znaků, jazyka, náboženství nebo přesvědčení, politického nebo jiného smýšlení, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.(8) K posílení předcházení výše uvedeným trestným činům a boje proti nim byla na evropské úrovni přijata směrnice Rady 2002/90/ES ze dne 28. listopadu 2002, kterou se definuje napomáhání k nepovolenému vstupu, přechodu a pobytu [4], a rámcové rozhodnutí Rady 2002/629/SVV ze dne 19. července 2002 o boji proti obchodování s lidmi [5].(9) Tato směrnice zavádí povolení k pobytu pro oběti obchodování s lidmi nebo, rozhodne-li se členský stát rozšířit oblast působnosti této směrnice, pro státní příslušníky třetí země, kteří obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a pro které je povolení k pobytu dostatečnou pobídkou ke spolupráci s příslušnými orgány, přičemž obsahuje některé podmínky k ochraně proti zneužití.(10) Za tímto účelem je nezbytné stanovit předpoklady pro vydávání povolení k pobytu, podmínky pobytu a důvody pro neprodloužení jeho platnosti a jeho odnětí. Právo pobytu podle této směrnice je vázáno na podmínky a má prozatímní povahu.(11) Dotyční státní příslušníci třetí země by měli být informováni o možnosti obdržet toto povolení k pobytu a o lhůtě na rozmyšlenou. Toto by jim mělo pomoci vycházet ze skutečného stavu věcí při jejich rozhodování, zda mají s příslušnými orgány, například s policií, orgány činnými v trestním řízení a soudy, s přihlédnutím k možným rizikům spolupracovat tak, aby spolupráce byla svobodná, a tedy účinnější.(12) Státním příslušníkům třetích zemí by vzhledem k jejich zranitelnosti měla být zaručena pomoc stanovená touto směrnicí. Tato pomoc by jim měla umožnit zotavit se a uniknout vlivu pachatelů uvedených trestných činů. Lékařská péče poskytovaná státním příslušníkům třetích zemí spadajících do oblasti působnosti této směrnice zahrnuje v případě potřeby také psychoterapeutickou péči.(13) Rozhodnutí o vydání povolení k pobytu na dobu alespoň šest měsíců nebo prodloužení jeho platnosti přijímají příslušné orgány, které by měly posuzovat splnění příslušných podmínek.(14) Tato směrnice by se měla uplatňovat bez dotčení činnosti příslušných vnitrostátních orgánů na všech stupních použitelných vnitrostátních řízení, zejména při vyšetřování dotyčných trestných činů.(15) Členské státy by měly zvážit povolení pobytu z jiných důvodů, v souladu se svými vnitrostátními předpisy, pro státní příslušníky třetích zemí, kteří by mohli spadat do oblasti působnosti této směrnice, kteří však nesplňují nebo již nesplňují její podmínky, a pro jejich rodinné příslušníky nebo osoby, s nimiž se zachází jako s jejich rodinnými příslušníky.(16) Aby mohli státní příslušníci třetí země získat nezávislost a nevraceli se do zločinecké sítě, měl by být držitelům povolení k pobytu, za podmínek stanovených touto směrnicí, umožněn přístup na trh práce a k odbornému a všeobecnému vzdělávání. Při povolování přístupu držitelů povolení k pobytu k odbornému vzdělávání by členské státy měly posuzovat zejména pravděpodobnou délku pobytu.(17) Účast dotyčných státních příslušníků třetích zemí v programech a systémech již zavedených nebo těch, které mají být zavedeny, by měla přispívat k obnovení jejich běžného společenského života.(18) Žádají-li dotyční státní příslušníci třetí země o povolení pobytu jiného druhu, rozhodně o něm členský stát na základě obecného vnitrostátního cizineckého práva. Při posuzování takových žádostí by členské státy měly vzít v úvahu skutečnost, že dotyčným státním příslušníkům třetích zemí bylo vydáno povolení k pobytu podle této směrnice.(19) Při provádění této směrnice by členské státy měly poskytovat Komisi informace zjištěné v rámci činnosti vyvíjené při sběru a zpracování statistických údajů o věcech spadajících do oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí.(20) Jelikož cíle zavedení povolení k pobytu pro dotyčné státní příslušníky třetích zemí, kteří spolupracují v boji proti obchodování s lidmi, nemůže být dostatečně dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodu rozsahu této činnosti, jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.(21) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 zmíněného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.(22) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1ÚčelÚčelem této směrnice je definovat podmínky pro vydávání časově omezeného povolení k pobytu, souvisejícího s délkou příslušného vnitrostátního řízení, státním příslušníkům třetích zemí, kteří spolupracují v boji proti obchodování s lidmi nebo proti napomáhání k nedovolenému přistěhovalectví.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:a) "státním příslušníkem třetí země" osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 17 odst. 1 Smlouvy;b) "napomáháním k nedovolenému přistěhovalectví" činy uvedené v článcích 1 a 2 směrnice 2002/90/ES;c) "obchodováním s lidmi" činy uvedené v článcích 1, 2 a 3 rámcového rozhodnutí 2002/629/SVV;d) "opatřením k výkonu příkazu k vyhoštění" opatření přijaté členským státem k výkonu rozhodnutí příslušných orgánů, které přikazuje vyhoštění státního příslušníka třetí země;e) "povolením k pobytu" povolení udělené členským státem, které povoluje zákonný pobyt na jeho území státnímu příslušníkovi třetí země, který splňuje podmínky této směrnice;f) "nezletilými osobami bez doprovodu" státní příslušníci třetích zemí mladší 18 let, kteří vstoupili na území členského státu bez doprovodu dospělé osoby, jež je za ně odpovědná podle právních předpisů nebo zvyklostí, a to dokud je taková osoba skutečně nepřevezme do své péče, nebo nezletilé osoby, které jsou po jejich vstupu na území členského státu ponechány bez doprovodu.Článek 3Oblast působnosti1. Členské státy použijí tuto směrnici na státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou nebo byli obětí trestného činu týkajícího se obchodování s lidmi, i když vstoupili na území členských států bez povolení.2. Členské státy mohou použít tuto směrnici na státní příslušníky třetích zemí, kteří obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví.3. Tato směrnice se vztahuje na dotyčné státní příslušníky třetích zemí, kteří dosáhli zletilosti stanovené právem dotyčného členského státu.Odchylně se členské státy mohou rozhodnout používat tuto směrnici pro nezletilé osoby za podmínek stanovených svým vnitrostátním právem.Článek 4Příznivější ustanoveníTato směrnice nebrání členským státům v přijetí nebo zachovávání ustanovení příznivějších pro osoby spadající do oblasti působnosti této směrnice.KAPITOLA IIŘÍZENÍ O VYDÁVÁNÍ POVOLENÍ K POBYTUČlánek 5Informování dotyčných příslušníků třetích zemíJsou-li příslušné orgány členských států toho názoru, že příslušník třetí země může spadat do oblasti působnosti této směrnice, informují dotyčnou osobu o možnostech nabízených v rámci této směrnice.Členské státy mohou rozhodnout, že takovou informaci může poskytovat také nevládní organizace nebo sdružení zvláště k tomu určené dotyčným členským státem.Článek 6Lhůta na rozmyšlenou1. Členské státy zajistí, aby dotyčným státním příslušníkům třetích zemí byla poskytnuta lhůta na rozmyšlenou, která jim umožní zotavit se a uniknout vlivu pachatelů uvedených trestných činů, aby tak mohli při svém rozhodování, zda mají s příslušnými orgány spolupracovat, lépe vycházet ze skutečného stavu věcí.Doba trvání a začátek lhůty uvedené v prvním pododstavci se určuje podle vnitrostátního práva.2. Ve lhůtě na rozmyšlenou a během doby čekání na rozhodnutí příslušných orgánů mají dotyční státní příslušníci třetích zemí přístup k zacházení uvedenému v článku 7 a nelze vykonat žádný příkaz k jejich vyhoštění.3. Lhůta na rozmyšlenou nezakládá právo na pobyt podle této směrnice.4. Členský stát může lhůtu na rozmyšlenou kdykoli ukončit, pokud příslušné orgány zjistí, že dotyčná osoba aktivně, dobrovolně a z vlastního podnětu obnovila styk s pachateli trestných činů uvedených v čl. 2 písm. b) a c), nebo z důvodů týkajících se veřejného pořádku a bezpečnosti státu.Článek 7Zacházení před vydáním povolení k pobytu1. Členské státy zajistí, aby dotyčným státním příslušníkům třetích zemí, kteří nemají dostatečné prostředky, byly zaručeny životní podmínky schopné zajistit jejich výživu a přístup k naléhavé léčebné péči. Dbají na zajištění zvláštních potřeb těch nejzranitelnějších osob, zejména psychologické pomoci, je-li jí třeba a stanoví-li tak vnitrostátní právo.2. Při uplatňování této směrnice členské státy v souladu s vnitrostátním právem náležitě zohlední potřeby bezpečnosti a ochrany dotyčných státních příslušníků třetích zemí.3. V případě potřeby poskytují členské státy dotyčným státním příslušníkům třetích zemí překladatelské a tlumočnické služby.4. Členské státy mohou za podmínek stanovených vnitrostátním právem poskytovat dotyčným státním příslušníkům třetích zemí bezplatnou právní pomoc, je-li zřízena.Článek 8Vydání a prodloužení platnosti povolení k pobytu1. Po uplynutí lhůty na rozmyšlenou nebo dříve, mají-li příslušné orgány za to, že dotyčný státní příslušník třetí země již splnil podmínku stanovenou v písmenu b), členský stát posoudía) zda je účelné prodloužit jeho pobyt na území členského státu pro účely vyšetřování nebo soudní řízení ab) zda projevil jasný úmysl spolupracovat ac) zda ukončil veškeré styky s osobami podezřelými z činů, které lze kvalifikovat jako trestné činy uvedené v čl. 2 písm. b a c).2. Pro vydání povolení k pobytu, aniž jsou dotčeny důvody týkající se veřejného pořádku a ochrany bezpečnosti státu, se vyžaduje splnění podmínek uvedených v odstavci 1.3. Aniž jsou dotčena ustanovení o odnětí uvedená v článku 14, platí povolení k pobytu po dobu alespoň šesti měsíců. Prodlužuje se, jsou-li nadále splněny podmínky uvedené v odstavci 2 tohoto článku.KAPITOLA IIIZACHÁZENÍ S DRŽITELI POVOLENÍ K POBYTUČlánek 9Zacházení po vydání povolení k pobytu1. Členské státy zajistí, aby bylo držitelům povolení k pobytu, kteří nemají dostatečné prostředky, zaručeno alespoň zacházení stanovené v článku 7.2. Členské státy poskytnou nezbytnou lékařskou nebo jinou péči dotyčným státním příslušníkům třetích zemí, kteří nemají dostatečné prostředky a mají zvláštní potřeby, například těhotné ženy, zdravotně postižení a oběti sexuálního násilí či jiných forem násilí, a pokud členské státy využijí možnosti uvedené v čl. 3 odst. 3, také nezletilé osoby.Článek 10Nezletilé osobyPokud členské státy využijí možnosti uvedené v čl. 3 odst. 3, použijí se tato ustanovení:a) členské státy při uplatňování této směrnice náležitě přihlížejí k nejlepším zájmům dítěte. Zajistí, aby postup byl přiměřený věku a vyspělosti dítěte. Dobu na rozmyšlenou mohou prodloužit zvláště tehdy, mají-li za to, že je to v nejlepším zájmu dítěte;b) členské státy zajistí, aby nezletilé osoby měly přístup k systému vzdělávání za stejných podmínek jako státní příslušníci. Členské státy mohou stanovit, že tento přístup je omezen na systém veřejného vzdělávání;c) v případě státních příslušníkům třetích zemí, kteří jsou nezletilými osobami bez doprovodu, přijmou členské státy veškerá nezbytná opatření ke zjištění jejich totožnosti, státní příslušnosti a skutečnosti, zda jsou bez doprovodu. Vynaloží veškeré úsilí k co nejrychlejšímu nalezení jejich rodin a přijmou nezbytná opatření k okamžitému zajištění, v souladu s vnitrostátním právem, jejich právního zastoupení a případně zejména zastoupení v trestním řízení.Článek 11Výdělečná činnost, odborné a všeobecné vzdělávání1. Členské státy vymezí pravidla, podle nichž jsou držitelé povolení k pobytu oprávněni mít přístup na trh práce a k odbornému i všeobecnému vzdělávání.Tento přístup se omezuje na dobu trvání platnosti povolení k pobytu.2. Podmínky a postupy schvalování přístupu na trh práce, k odbornému i všeobecnému vzdělávání určují příslušné orgány podle vnitrostátních právních předpisů.Článek 12Programy a systémy pro dotyčné státní příslušníky třetích zemí1. Dotyčným státním příslušníků třetích zemí je zaručen přístup ke stávajícím programům nebo systémům poskytovaným členskými státy nebo nevládními organizacemi nebo sdruženími, které uzavřely s členskými státy zvláštní dohody zaměřené na obnovení běžného společenského života dotyčných osob, v případě potřeby zejména pořádání kurzů určených ke zvýšení jejich odborné kvalifikace, nebo přípravu na jejich podporovaný návrat do země jejich původu.Členské státy mohou poskytovat zvláštní programy nebo systémy pro dotyčné státní příslušníky třetích zemí.2. Rozhodne-li se členský stát zavést a provádět programy nebo systémy uvedené v odstavci 1, může podmínit vydání povolení k pobytu nebo prodloužení jeho platnosti účastí v uvedených programech nebo systémech.KAPITOLA IVNEPRODLOUŽENÍ PLATNOSTI A ODNĚTÍČlánek 13Neprodloužení platnosti1. Platnost povolení k pobytu vydaného na základě této směrnice se neprodlouží, jestliže podmínky uvedené v čl. 8 odst. 2 již nejsou plněny nebo jestliže dotyčné řízení bylo rozhodnutím příslušného orgánu ukončeno.2. Skončí-li platnost povolení k pobytu vydaného na základě této směrnice, použije se obecné cizinecké právo.Článek 14OdnětíPovolení k pobytu může být kdykoliv odňato, nejsou-li podmínky pro jeho udělení nadále plněny. Povolení k pobytu lze odejmout zejména v těchto případech:a) jestliže držitel povolení aktivně, dobrovolně a z vlastního podnětu obnovil styky s osobami podezřelými ze spáchání trestných činů uvedených v čl. 2 písm. b) a c) nebob) jestliže se příslušný orgán domnívá, že spolupráce oběti je podvodná nebo její stížnost je podvodná nebo nepodložená neboc) z důvodů týkajících se veřejného pořádku a ochrany bezpečnosti státu nebod) přestane-li oběť spolupracovat neboe) rozhodnou-li se příslušné orgány dotyčné řízení zastavit.KAPITOLA VZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 15Ochranná doložkaTato směrnice se použije, aniž jsou dotčeny zvláštní vnitrostátní předpisy týkající se ochrany obětí a svědků.Článek 16Zpráva1. Komise předloží nejpozději do 6. srpna 2008 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech a navrhne případné potřebné změny. Členské státy předají Komisi veškeré důležité informace pro vypracování této zprávy.2. Po předložení zprávy uvedené v odstavci 1 alespoň každé tři roky podává Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech.Článek 17ProvedeníČlenské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 6. srpna 2006. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 18Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 19AdresátiTato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.V Lucemburku dne 29. dubna 2004.Za RadupředsedaM. McDowell[1] Úř. věst. C 126 E, 28. 5. 2002, s. 393.[2] Stanovisko ze dne 5. prosince 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 221, 17. 9. 2002. s. 80.[4] Úř. věst. L 328, 5.12.2002, s. 17.[5] Úř. věst. L 203, 1.8.2002, s. 1.--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

31987L0217

Směrnice Rady ze dne 19. března 1987 o předcházení a snižování znečištění životního prostředí azbestem

Úřední věstník L 085 , 28/03/1987 S. 0040 - 0045 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 7 S. 0211  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 7 S. 0211  CS.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269  ET.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269  HU.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269  LT.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269  LV.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269  MT.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269  PL.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269  SK.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269  SL.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 269

		Směrnice Radyze dne 19. března 1987o předcházení a snižování znečištění životního prostředí azbestem(87/217/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že v akčních programech Evropských společenství [4] pro životní prostředí se zdůrazňuje důležitost předcházení a snižování znečištění životního prostředí; že azbest je v této souvislosti uveden mezi znečišťujícími látkami první kategorie, které je nutno zkoumat na základě jejich toxicity a možných závažných vlivů na lidské zdraví a životní prostředí;vzhledem k tomu, že směrnicí Rady 83/478/EHS [5] se do směrnice 76/769/EHS [6] naposledy pozměněné směrnicí 85/467/EHS [7] vložila ustanovení omezující uvádění krokydolitu (modrý azbest) a výrobků obsahujících krokydolitová vlákna na trh a jejich používání a zvláštní ustanovení o označování výrobků obsahujících azbest;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 83/477/EHS [8] obsahuje ustanovení o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí azbestu při práci;vzhledem k tomu, že směrnice 84/360/EHS [9] obsahuje ustanovení o boji proti znečišťování ovzduší z průmyslových závodů;vzhledem k tomu, že členské státy by měly přijmout opatření nezbytná k tomu, aby emise azbestu do ovzduší, vypouštění azbestu do vodního prostředí a tuhý azbestový odpad byly, pokud je to možné, snižovány u zdroje a aby se jim předcházelo;vzhledem k tomu, že je vhodné poskytnout dostatečné období pro uplatnění těchto opatření v existujících závodech;vzhledem k tomu, že členské státy by měly mít možnost zavádět přísnější opatření k ochraně zdraví a životního prostředí při respektování ustanovení Smlouvy;vzhledem k tomu, že rozdíly v platných nebo pozměněných předpisech členských států týkajících se omezování znečištění z průmyslových závodů mohou vytvářet nerovné podmínky soutěže, a tak přímo ovlivňovat fungování společného trhu; že je tedy nutné sblížit právní předpisy v této oblasti podle článku 100 Smlouvy;vzhledem k tomu, že snížení znečištění azbestem přispěje k podpoře jednoho z cílů Společenství, který se týká ochrany a zlepšení životního prostředí; že však pro tento účel nejsou ve smlouvě výslovně stanoveny zvláštní pravomoci, musí být uplatňován článek 235,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Cílem této směrnice je stanovit opatření a doplnit již platná ustanovení s cílem předcházet a snížit znečištění azbestem v zájmu ochrany zdraví člověka a životního prostředí.2. Tato směrnice se použije aniž jsou dotčena ustanovení směrnice 83/477/EHS.Článek 2Pro účely této směrnice se:1. azbestem rozumějí tyto vláknité křemičitany:- krokydolit (modrý azbest),- aktinolit,- anthofyllit,- chrysolit (bílý azbest),- amosit (hnědý azbest),- tremolit;2. surovým azbestem se rozumí:produkt získaný počátečním drcením azbestové rudy;3. použitím azbestu rozumějí:činnosti, s kterými je spojeno nakládání s více než 100 kilogramy surového azbestu ročně a které se týkají:a) produkce surové azbestové rudy s výjimkou procesů přímo souvisejících s těžbou rudy a/nebob) výroby a průmyslového zpracování těchto výrobků při použití surového azbestu: azbestový cement nebo výrobky z azbestového cementu, třecí výrobky z azbestu, azbestové filtry, azbestové textilie, azbestový papír a lepenka, azbestové spojovací, obalové a zpevňující materiály, azbestové podlahové krytiny, azbestová plnidla;4. zpracováním výrobků obsahujících azbest rozumějí:činnosti jiné než je použití azbestu, při kterých se azbest uvolňuje do životního prostředí;5. odpady rozumějí:všechny látky nebo předměty definované v článku 1 směrnice 75/442/EHS [10].Článek 31. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby emise azbestu do ovzduší, vypouštění azbestu do vodního prostředí a tuhý azbestový odpad byly, pokud je to možné, snižovány u zdroje a aby se jim předcházelo. Tato opatření by měla při používání azbestu zahrnovat používání nejlepší dosažitelné technologie nezvyšující náklady, popřípadě včetně recyklace nebo úprav.2. Požadavek uvedený v odstavci 1, podle něhož se ke snížení a zabránění emisí asbestu do ovzduší mají použít nejlepší dostupné technologie nezvyšující náklady, se použije u existujících závodů, přičemž se zohlední prvky stanovené v článku 13 směrnice 84/360/EHS.Článek 41. Členské státy přijmou, aniž je dotčen článek 3, opatření nezbytná k tomu, aby koncentrace azbestu emitovaná výduchy do ovzduší během používání azbestu nepřekročila mezní hodnotu 0,1 mg/m3 (miligramy azbestu na m3 vypouštěného vzduchu).2. Členské státy mohou závody, které emitují méně než 5000 m3 celkových plynných emisí za hodinu, zbavit povinnosti stanovené v odstavci 1, když jsou emise azbestu do ovzduší za běžných pracovních podmínek vždy menší než 0,5 gramu za hodinu.Bude-li tato výjimka použita, přijmou příslušné orgány členských států vhodná opatření, aby prahy uvedené v prvním pododstavci nebudou překročeny.Článek 5Členské státy přijmou opatření nezbytná opatření, abya) všechny odpadní vody vznikající při výrobě azbestového cementu byly recyklovány. Není-li recyklace ekonomicky proveditelná, přijmou členské státy nezbytná opatření, aby při odstraňování kapalných odpadů obsahujících azbest nedocházelo ke znečišťování vodního prostředí a jiných složek životního prostředí, včetně ovzduší.Pro tento účel:- se použije mezní hodnota 30 gramů celkových nerozpustných látek na m3 vypouštěné odpadní vody,- příslušné orgány členských států stanoví pro každý dotčený závod objem vypouštěných odpadních vod do vody nebo celkový objem vypouštěných nerozpustných látek na tunu výrobku, přičemž se zohlední zvláštní situace závodu.Tyto limity se použijí v místě, kde odpadní vody opouštějí průmyslový závod;b) všechny odpadní vody vznikající při výrobě azbestového papíru nebo lepenky byly recyklovány.Je však možné povolit vypouštění odpadních vod neobsahujících více než 30 gramů nerozpustných látek na m3 vody během běžného čištění nebo údržby zařízení.Článek 61. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění pravidelných měření emisí do ovzduší a vypouštěných odpadních vod ze zařízení, pro něž se použijí mezní hodnoty uvedené v článcích 4 a 5.2. Pro kontrolu dodržování mezních hodnot uvedených v článcích 4 a 5 musí být metody pro odběr vzorků a analytické postupy a metody provedeny v souladu s postupy a metodami popsanými v příloze nebo s jinými postupy a metodami, které poskytují rovnocenné výsledky.3. Členské státy oznámí Komisi postupy a metody, které používají, spolu s informacemi potřebnými pro posouzení vhodnosti těchto postupů a metod. Na základě těchto informací Komise vykoná kontrolu rovnocennosti různých postupů a metod a předloží zprávu Radě do pěti let od oznámení této směrnice.Článek 7Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby- činnosti zahrnující zpracování výrobků obsahujících azbest nezpůsobily významné znečištění životního prostředí azbestovými vlákny nebo prachem,- demolice budov, konstrukcí a zařízení obsahujících azbest a odstraňování azbestu nebo materiálů obsahujících azbest z budov, konstrukcí a zařízení, při nichž se uvolňují azbestová vlákna nebo prach, nezpůsobily významné znečištění životního prostředí azbestem; za tím účelem zkontrolují, zda plán práce uvedený v článku 12 směrnice 83/477/EHS stanoví zavedení všech nezbytných preventivních opatření vedoucích k tomuto cíli.Článek 8Aniž je dotčena směrnice 78/319/EHS [11] naposledy pozměněná v roce 1985 aktem o přistoupení, členské státy přijmou nezbytná opatření, aby- během přepravy a ukládání odpadu obsahujícího azbestová vlákna nebo prach se žádná taková vlákna nebo prach neuvolňovaly do ovzduší a aby neunikaly žádné kapaliny, které mohou obsahovat azbestová vlákna,- byl odpad obsahující azbestová vlákna nebo prach při ukládání na skládky na místech schválených pro tento účel zpracován, zabalen nebo zakryt s ohledem na místní podmínky tak, aby se předešlo úniku azbestových částic do životního prostředí.Článek 9Členský stát může v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvou s ohledem na ochranu zdraví a životního prostředí zavést opatření, která jsou přísnější než opatření této směrnice.Článek 10Pro přizpůsobení přílohy technickému pokroku je stanoven postup uvedený v článcích 11 a 12 a použije se při každé změně metod pro odběr vzorků a metod analýzy uvedených v příloze. Toto přizpůsobování nesmí vést k přímé ani nepřímé úpravě mezních hodnot uvedených v článcích 4 a 5.Článek 11Zřizuje se výbor pro přizpůsobování této směrnice vědeckému a technickému pokroku (dále jen "výbor") složený z představitelů členských států, kterému předsedá zástupce Komise.Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 121. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 54 hlasů, přičemž hlasům členských států je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnáší kvalifikovanou většinou.Pokud Rada nepřijme žádná opatření po uplynutí lhůty tří měsíců od data, kdy jí byl návrh oznámen, přijme Komise navrhovaná opatření a okamžitě je použije.Článek 131. Komise provádí pravidelné srovnávací hodnocení, jak členské státy uplatňují tuto směrnici. Členské státy poskytují Komisi veškeré informace potřebné k tomuto účelu. Respektuje se důvěrná povaha všech poskytnutých informací.2. V případě potřeby předloží Komise na základě vývoje znalostí v lékařství a technologického pokroku další návrhy s cílem předcházet a snižovat znečištění azbestem v zájmu ochrany lidského zdraví a životního prostředí.Článek 141. Členské státy uvedou s výhradou odstavce 2 v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1988. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy přijmou a zveřejní opatření nezbytná pro dosažení souladu s články 4 a 5 co nejdříve a v každém případě nejpozději do 30. června 1991 pro závody vybudované nebo povolené před datem uvedeným v odstavci 1.3. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 15Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 19. března 1987.Za RadupředsedkyněM. Smet[1] Úř. věst. C 349, 31.12.1985, s. 27.[2] Stanovisko ze dne 9. března 1987 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 207, 18.8.1986, s. 21.[4] Úř. věst. C 112, 20.12.1973, s. 1, Úř. věst. C 139, 13.6.1977, s. 1 a Úř. věst. C 46, 17.2.1983, s. 1.[5] Úř. věst. L 263, 24.9.1983, s. 33.[6] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201.[7] Úř. věst. L 269, 11.10.1985, s. 56.[8] Úř. věst. L 263, 24.9.1983, s. 25.[9] Úř. věst. L 188, 16.7.1984, s. 20.[10] Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 47.[11] Úř. věst. L 84, 31.3.1978, s. 43.--------------------------------------------------PŘÍLOHAMETODY ODBĚRU VZORKŮ A ANALÝZYA. VYPOUŠTĚNÍ ODPADNÍCH VODReferenční metodou analýzy pro stanovení množství celkových nerozpustných látek (filtrovatelné látky z nevysráženého vzorku) vyjádřených v mg/l je filtrace přes filtrační membránu 0,45 μm, sušení při 105 °C a vážení [1].Vzorky musí být odebrány tak, aby byly reprezentativní pro vypouštění za období 24 hodin.Toto měření se musí provádět s přesností [2] ±5 % a správností [3] ±10 %.B. SPECIFIKACE, KTERÉ JE NUTNO DODRŽET PŘI VÝBĚRU METODY MĚŘENÍ EMISÍ DO OVZDUŠÍI. Gravimetrická metoda1. Použije se gravimetrická metoda, kterou je možné měřit celková množství prachu emitovaného výduchy.Je nutné zohlednit koncentraci azbestu v prachu. Požaduje-li se měření koncentrace, změří nebo vyhodnotí se koncentrace azbestu v prachu. Kontrolní orgány rozhodnou o periodicitě těchto měření na základě charakteristik závodu a jeho produkce, ale zpočátku by to mělo být nejméně každých šest měsíců. Zjistí-li členský stát, že koncentrace se významně nemění, může se četnost měření snížit. Neprovádí-li se pravidelná měření, použije se pro celkové emise prachu mezní hodnota stanovená v článku 4 směrnice.Odběr vzorků se provádí před každým zředěním průtoku, který má být měřen.2. Odběr vzorků se musí provádět s přesností ±40 % a správností ±20 % mezní hodnoty. Mez detekce musí být 20 %. Pro kontrolu dodržení mezní hodnoty je nutné provést nejméně dvě měření za stejných podmínek.3. Provoz zařízeníMěření je platné pouze probíhá-li odběr vzorků při běžné činnosti zařízení.4. Výběr místa odběruOdběr vzorků se musí uskutečňovat v místě s laminárním průtokem vzduchu. Je-li to možné, je nutné se vyhnout turbulenci a překážkám, které by mohly narušit průtok vzduchu.5. Změny požadované při odběru vzorkůV potrubích se vytvoří vhodné otvory, v nichž probíhá odběr vzorků, a vybudují se potřebné plošiny.6. Měření, která je nutno uskutečnit před odběrem vzorkůPřed zahájením měření se nejprve musí změřit teplota, tlak a rychlost průtoku vzduchu v potrubí. Teplota a tlak vzduchu se obvykle měří v odběrné lince při běžných rychlostech průtoku. Za výjimečných podmínek je rovněž nutné změřit koncentraci vodních par, aby bylo možné opravit výsledky.7. Všeobecné požadavky na postup odběru vzorkůPostup vyžaduje, aby se přefiltroval vzorek vzduchu z potrubí, kterým jsou vypouštěny emise azbestového prachu a změřil se obsah azbestu v prachu zadrženém na filtru.7.1 Nejprve je třeba zkontrolovat, že odběrná linka je vzduchotěsná a že nedochází k únikům, které by mohly způsobit chyby při měření. Odběrnou hlavu je nutné pečlivě utěsnit a zapnout odběrné čerpadlo. Množství uniklého vzduchu by nemělo přesáhnout 1 % běžného odběrného průtoku.7.2 Odběr vzorků se obvykle provádí za isokinetických podmínek.7.3 Doba odběru vzorků závisí na typu procesu, který je monitorován, a na použité odběrní lince a doba odběru vzorků by měla být přiměřená pro shromáždění dostatečného množství materiálu pro vážení. Měla by být reprezentativní pro celý proces, který je monitorován.7.4 Není-li filtr odběrné linky v bezprostřední blízkosti odběrné hlavy, je důležité shromáždit materiál uložený v odběrné sondě.7.5 Odběrná hlava a počet míst odběru se stanoví v souladu s přijatými národními normami.8. Typ odběrného filtru8.1 Zvolí se filtr vhodný z hlediska techniky použité analýzy. Pro gravimetrickou metodu jsou preferovány filtry ze skleněných vláken.8.2 Požaduje se minimální filtrační účinnost 99 %, které je definována odkazem na DOP test používající aerosol s částicemi o průměru 0,3 μm.9. Vážení9.1 Použijí se vhodné váhy s vysokou přesností.9.2 Aby se dosáhlo požadované správnosti vážení, je důležitá pečlivá temperace filtrů na laboratorní teplotu před odběrem vzorků a po něm.10. Vyjádření výsledkůKromě naměřených údajů se ve výsledcích uvedou údaje o teplotě, tlaku a průtoku, stejně jako všechny relevantní informace, jakými jsou např. jednoduchý nákres zobrazující umístění míst odběru, rozměry potrubí, odebrané objemy a metody výpočtu použité k získání výsledků. Tyto výsledky se vyjádří při běžné teplotě (273 K) a tlaku (101,3 kPa).II. Metoda počítání vlákenPoužijí-li se pro kontrolu dodržování mezní hodnoty podle článku 4 směrnice, s výhradou ustanovení čl. 6 odst. 3 směrnice, postupy počítání vláken, je možné použít přepočítací faktor, podle kterého dvě vlákna/ml odpovídají 0,1 mg/m3 azbestu.Pro účely této směrnice se vláknem rozumí každý předmět s délkou větší než 5 μm, šířkou menší než 3 μm, který má poměr délky k šířce větší než 3/1, a je počitatelný pod optickým mikroskopem s fázovým kontrastem při použití evropské referenční metody stanovené v příloze I směrnice 83/477/EHS.Metoda počítání vláken musí splňovat následující specifikace:1. Metoda musí být schopná měřit koncentraci počitatelných vláken v emitovaných plynech.Kontrolní orgány rozhodnou o periodicitě těchto měření na základě charakteristik závodu a jeho produkce, ale zpočátku by to mělo být nejméně každých šest měsíců. Neprovádí-li se pravidelná měření, použije se pro celkové emise prachu mezní hodnota stanovená v článku 4 směrnice.Odběr vzorků se provádí před každým zředěním průtoku, který má být měřen.2. Provoz zařízeníMěření je platné, pouze probíhá-li odběr vzorků při běžné činnosti zařízení.3. Výběr místa odběruOdběr vzorků se musí uskutečňovat v místě s laminárním průtokem vzduchu. Je-li to možné, je nutné se vyhnout turbulenci a překážkám, které by mohly narušit průtok vzduchu.4. Změny požadované při odběru vzorkůV potrubích se vytvoří vhodné otvory, v nichž probíhá odběr vzorků, a vybudují se potřebné plošiny.5. Měření, která je nutno uskutečnit před odběrem vzorkůPřed zahájením měření se nejprve musí změřit teplota, tlak a rychlost průtoku vzduchu v potrubí. Teplota a tlak vzduchu se obvykle měří v odběrné lince při běžných rychlostech průtoku. Za výjimečných podmínek je rovněž nutné změřit koncentraci vodních par, aby bylo možné opravit výsledky.6. Všeobecné požadavky na postup odběru vzorkůPostup vyžaduje, aby se přefiltroval vzorek vzduchu z potrubí, kterým jsou vypouštěny emise azbestového prachu a změřila se počitatelná vlákna azbestu v prachu zadrženém na filtru.6.1 Nejprve je třeba zkontrolovat, že odběrná linka je vzduchotěsná a že nedochází k únikům, které by mohly způsobit chyby při měření. Odběrnou hlavu je nutné pečlivě utěsnit a zapnout odběrné čerpadlo. Množství uniklého vzduchu by nemělo přesáhnout 1 % běžného odběrného průtoku.6.2 Odběr vzorků emisních plynů se provádí uvnitř výduchů za isokinetických podmínek.6.3 Doba odběru vzorků závisí na typu procesu, který je monitorován a na velikosti použité odběrné hubice. Doba odběru vzorků by měla být přiměřená pro shromáždění 100–600 počitatelných vláken azbestu na mm2 filtru odběrné linky. Měla by být reprezentativní pro celý proces, který je monitorován.6.4 Odběrná hlava a počet míst odběru se stanoví v souladu s přijatými národními normami.7. Typ odběrného filtru7.1 Zvolí se filtr vhodný z hlediska techniky měření. Pro metodu počítání vláken se používají membránové filtry (směs esterů celulosy nebo nitrátu celulosy) se jmenovitou velikostí pórů 5 μm, s předtištěnými čtverci a průměrem 25 mm.7.2 Filtr odběrné linky má mít minimální filtrační účinnost 99 % s ohledem na počitatelná vlákna azbestu.8. Počítání vlákenMetoda počítání vláken musí odpovídat evropské referenční metodě stanovené v příloze I směrnice 83/477/EHS.9. Vyjádření výsledkůKromě naměřených údajů se ve výsledcích uvedou údaje o teplotě, tlaku a průtoku, stejně jako všechny relevantní informace, jakými jsou např. jednoduchý nákres zobrazující umístění míst odběru, rozměry potrubí, odebrané objemy a metody výpočtu použité k získání výsledků. Tyto výsledky se vyjádří při běžné teplotě (273 K) a tlaku (101,3 kPa).[1] Viz příloha III směrnice 82/883/EHS (Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 1).[2] Tyto pojmy jsou definovány v článku 2 směrnice 79/869/EHS (Úř. věst. L 271, 29.10.1979, s. 44) ve znění směrnice 81/855/EHS (Úř. věst. L 319, 7.11.1981, s. 16).[3] Tyto pojmy jsou definovány v článku 2 směrnice 79/869/EHS (Úř. věst. L 271, 29.10.1979, s. 44) ve znění směrnice 81/855/EHS (Úř. věst. L 319, 7.11.1981, s. 16).--------------------------------------------------