title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES ze dne 20. května 1997 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených na dálku

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0007

Úřední věstník L 144 , 04/06/1997 S. 0019 - 0027

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ESze dne 20. května 1997o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených na dálkuEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem podle článku 189b Smlouvy [3] s přihlédnutím ke společnému textu schválenému smírčím výborem dne 27. listopadu 1996,(1) vzhledem k tomu, že v souvislosti s dosažením cílů vnitřního trhu musí být přijata opatření pro postupné upevňování tohoto trhu;(2) vzhledem k tomu, že volný pohyb zboží a služeb ovlivňuje nejen podnikatelský sektor, ale také soukromé fyzické osoby; že to představuje možnost přístupu spotřebitelů ke zboží a službám jiného členského státu za stejných podmínek, jaké má obyvatelstvo tohoto státu;(3) vzhledem k tomu, že by pro spotřebitele mohl být přeshraniční prodej na dálku jedním z hlavních hmatatelných výsledků dotvoření vnitřního trhu, jak bylo mimo jiné poznamenáno ve sdělení Komise určenému Radě a nazvanému "K jednotnému trhu v distribuci"; že pro plynulé fungování jednotného trhu je podstatné, aby spotřebitelé byli schopni vést jednání s podnikem mimo území svého státu, a to i tehdy, má-li pobočku v zemi trvalého pobytu spotřebitele;(4) vzhledem k tomu, že zavádění nových technologií zvyšuje počet způsobů, jakými mohou spotřebitelé získávat informace o nabídkách kdekoli ve Společenství a zadávat objednávky; že některé členské státy již přijaly rozdílná nebo odchylná opatření na ochranu spotřebitelů v případě prodeje na dálku, která měla nežádoucí dopad na soutěž mezi podniky na vnitřním trhu; že je proto nutné zavést na úrovni Společenství minimální soubor společných pravidel v této oblasti;(5) vzhledem k tomu, že body 18 a 19 přílohy usnesení Rady ze dne 14. dubna 1975 o předběžném programu Evropského hospodářského společenství pro politiku v oblasti ochrany a informovanosti spotřebitele [4] poukazují na potřebu chránit kupující zboží nebo služeb před vynucováním zaplacení neobjednaného zboží a před vysoce nátlakovými metodami prodeje;(6) vzhledem k tomu, že bod 33 sdělení Komise určeného Radě, nazvaného "Nový podnět pro politiku na ochranu spotřebitele" a schváleného usnesením Rady ze dne 23. června 1986 [5] uvádí, že Komise bude předkládat návrhy o použití nových informačních technologií umožňujících spotřebitelům zadávat objednávky dodavatelům ze svých domovů;(7) vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 9. listopadu 1989 o budoucích prioritách pro opětovné zahájení politiky na ochranu spotřebitele [6] vyzývá Komisi, aby dala přednost oblastem uvedeným v příloze tohoto usnesení; že tato příloha odkazuje na nové technologie zahrnující nákupy prostřednictvím televize; že Komise reagovala na toto usnesení přijetím tříletého akčního plánu pro politiku na ochranu spotřebitele v Evropském hospodářském společenství (1990—1992); že tento plán předpokládá přijetí směrnice;(8) vzhledem k tomu, že volba jazyků používaných při uzavírání smluv na dálku je záležitostí členských států;(9) vzhledem k tomu, že smlouvy uzavřené na dálku zahrnují použití jednoho nebo více komunikačních prostředků na dálku; že se jako součást systému organizovaného prodeje nebo poskytování služeb na dálku používají různé komunikační prostředky nevyžadující současnou přítomnost dodavatele a spotřebitele; že neustálý vývoj těchto komunikačních prostředků neumožňuje vypracování úplného seznamu, avšak vyžaduje vymezení zásad platných i pro ty prostředky, které ještě nedosáhly širokého využití;(10) vzhledem k tomu, že stejná transakce skládající se z operací, které na sebe navazují, nebo z řady samostatných operací může za určitou dobu vést ke vzniku rozdílných právních výkladů závisejících na právu členských států; že se ustanovení této směrnice nemohou používat odchylně od práva členských států, pokud se odvolají na článek 14; že koneckonců proto existuje důvod zvážit nezbytnost být v souladu alespoň s ustanoveními této směrnice k datu první z řady na sebe navazujících operací nebo první z řady samostatných operací, které mohou být po určité době považovány za celek, jestliže tato operace nebo řady operací je předmětem jediné smlouvy nebo samostatných, na sebe navazujících smluv;(11) vzhledem k tomu, že použití komunikačních prostředků na dálku nesmí vést k omezení informací poskytovaných spotřebiteli; že informace, jejichž zaslání spotřebitel vyžaduje, by proto měly být bez ohledu na použitý komunikační prostředek vymezeny; že poskytované informace musí být rovněž v souladu s jinými příslušnými předpisy Společenství, zejména těmi, které jsou uvedeny ve směrnici Rady 84/450/EHS ze dne 10. září 1984 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy [7]; že při povolování výjimek z povinnosti poskytovat informace je věcí spotřebitele vyžadovat podle vlastního uvážení některé základní informace, jako je totožnost dodavatele, základní vlastnosti zboží nebo služeb a jejich cena;(12) vzhledem k tomu, že v případě komunikace po telefonu je vhodné, aby spotřebitel obdržel dostatek informací již na počátku hovoru, aby měl možnost se rozhodnout, zda v hovoru pokračovat či nikoli;(13) vzhledem k tomu, že informace rozšiřované určitými elektronickými technologiemi mají často tak pomíjivý charakter, že nemohou být považovány za trvalý komunikační prostředek; že spotřebitel proto musí včas obdržet písemné oznámení o informacích nezbytných pro řádné plnění smlouvy;(14) vzhledem k tomu, že spotřebitel nemá před uzavřením smlouvy možnost výrobek skutečně vidět nebo se ujistit o charakteru poskytované služby; že nestanoví-li tato směrnice jinak, mělo by existovat ustanovení o právu odstoupit od smlouvy; že nemá-li mít toto právo pouze formální charakter, pak náklady, které nese při uplatnění práva odstoupit od smlouvy spotřebitel, musí být omezeny na skutečně vynaložené náklady spojené s vrácením zboží; že právo odstoupit od smlouvy nesmí mít právní účinky na práva spotřebitelů podle vnitrostátních předpisů, zejména s ohledem na převzetí vadných výrobků a služeb nebo výrobků a služeb neodpovídajících popisu uvedenému v nabídce takových výrobků a služeb; že je věcí členských států, aby stanovily další podmínky a opatření pro uplatnění práva odstoupit od smlouvy;(15) vzhledem k tomu, že je rovněž nezbytné stanovit dobu plnění smlouvy, není-li určena v době zadání objednávky;(16) vzhledem k tomu, že reklama prováděná způsobem zahrnujícím odeslání výrobku nebo poskytnutí služby spotřebiteli oproti zaplacení ceny není bez předchozí žádosti spotřebitele nebo jeho výslovného souhlasu dovolena, ledaže se jedná o náhradní výrobek nebo službu;(17) vzhledem k tomu, že platí zásady stanovené v článcích 8 a 10 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950; že by mělo být uznáno právo spotřebitele na soukromí, zejména pokud jde o svobodu spočívající v tom, že nikdo nesmí být obtěžován některými zvlášť neodbytnými komunikačními prostředky; že by proto měla být stanovena zvláštní omezení týkající se používání takových prostředků; že by členské státy měly přijmout vhodná opatření na účinnou ochranu těch spotřebitelů, kteří si nepřejí být kontaktováni prostřednictvím některých komunikačních prostředků, na ochranu proti takovým kontaktům, aniž je dotčena konkrétní ochrana, které se spotřebitel může dovolat v rámci práva Společenství na ochranu osobních údajů a soukromí;(18) vzhledem k tomu, že je důležité, aby byla podle potřeby doplněna minimální závazná pravidla obsažená v této směrnici prostřednictvím smluvních ujednání dotyčných dodavatelů v souladu s doporučením Komise 92/295/EHS ze dne 7. dubna 1992 o souborech zvyklostí na ochranu spotřebitelů v případě smluv uzavřených na dálku [8];(19) vzhledem k tomu, že je v zájmu optimální ochrany pro spotřebitele důležité, aby byli uspokojivě informováni o ustanoveních této směrnice a o souborech zvyklostí, které mohou v této oblasti existovat;(20) vzhledem k tomu, že neplnění této směrnice může poškozovat nejen spotřebitele, ale rovněž účastníky soutěže; že proto mohou být stanovena opatření umožňující sledovat její provádění, a to orgánům veřejné moci nebo jejich zástupcům nebo organizacím spotřebitelů, které mají v souladu s vnitrostátním právem oprávněný zájem na ochraně spotřebitele, nebo profesním organizacím, které mají oprávněný zájem na přijímání opatření;(21) vzhledem k tomu, že z hlediska ochrany spotřebitele je důležité zabývat se otázkou přeshraničních stížností ihned, jakmile to bude účelné; že dne 14. února 1996 zveřejnila Komise plán činnosti o možnosti spotřebitelů obracet se na soudy a urovnávat spory za účasti spotřebitelů v rámci vnitřního trhu; že plán činnosti zahrnuje zvláštní iniciativy podporující mimosoudní řízení; že jsou navržena objektivní kritéria (příloha II) pro zajištění spolehlivosti těchto řízení a vymezena ustanovení o použití standardních formulářů žalob (příloha III);(22) vzhledem k tomu, že při používání nových technologií nemá spotřebitel možnost kontroly použitých komunikačních prostředků; že je proto nezbytné zajistit, aby důkazní břemeno nesl výhradně dodavatel;(23) vzhledem k tomu, že existuje nebezpečí, že v určitých případech může být spotřebitel zbaven ochrany vyplývající z této směrnice prostřednictvím volby práva třetího státu jako práva rozhodného pro smlouvu; že tato směrnice by proto měla obsahovat ustanovení k odvrácení tohoto nebezpečí;(24) vzhledem k tomu, že členský stát může ve veřejném zájmu zakázat uvádět na trh na svém území určité zboží nebo poskytovat služby prostřednictvím smluv uzavřených na dálku; že tento zákaz musí být v souladu s předpisy Společenství; že již existují ustanovení o takových zákazech, zejména u léčiv podle směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání [9] a směrnice Rady 92/28/EHS ze dne 31. března 1992 o reklamě na humánní léčivé přípravky [10],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1PředmětPředmětem této směrnice je sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se smluv mezi spotřebiteli a dodavateli uzavřených na dálku.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:1. "smlouvou uzavřenou na dálku" jakákoli smlouva týkající se zboží nebo služeb uzavřená mezi dodavatelem a spotřebitelem v rámci systému organizovaného prodeje na dálku nebo systému poskytování služeb prováděného dodavatelem, který pro účely smlouvy používá až do dne uzavření smlouvy výhradně jeden nebo více komunikačních prostředků na dálku,2. "spotřebitelem" jakákoli fyzická osoba, která ve smlouvách v oblasti působnosti této směrnice jedná za účelem, který nelze považovat za jeho podnikatelskou činnost nebo výkon povolání,3. "dodavatelem" jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která ve smlouvách v oblasti působnosti této směrnice jedná v rámci své podnikatelské činnosti nebo výkonu povolání,4. "komunikačními prostředky na dálku" jakékoli prostředky, které mohou být použity k uzavření smlouvy mezi dodavatelem a spotřebitelem bez jejich současné fyzické přítomnosti. Příkladmý seznam prostředků spadajících do oblasti působnosti této směrnice je uveden v příloze I.5. "provozovatelem komunikačních prostředků" jakákoli fyzická nebo právnická osoba veřejného nebo soukromého práva, jejíž podnikatelská činnost nebo výkon povolání zahrnuje poskytování jednoho nebo více komunikačních prostředků na dálku dodavatelům.Článek 3Výjimky1. Tato směrnice se nevztahuje na smlouvy:- o finančních službách, jejichž neúplný seznam je uveden v příloze II,- uzavřené za použití prodejních automatů nebo automatizovaných prostorů pro obchodní účely,- uzavřené s provozovateli telekomunikací za použití veřejných placených telefonů,- uzavřených za účelem výstavby a prodeje nemovitostí nebo týkajících se jiných práv k nemovitostem s výjimkou nájmu,- uzavřené na veřejné dražbě.2. Ustanovení článků 4, 5, 6 a čl. 7 odst. 1 se nevztahují:- na smlouvy o dodávce potravin, nápojů nebo jiného zboží denní potřeby dodávaného do domu spotřebitele, do místa jeho bydliště nebo na jeho pracoviště pravidelnou donáškovou službou,- na smlouvy o poskytování ubytovacích, přepravních, stravovacích nebo zábavních služeb, v nichž se dodavatel po uzavření smlouvy zavazuje, že tyto služby poskytne ke konkrétnímu datu nebo během konkrétní lhůty, v případech zábavních podniků, pořádaných venku, si dodavatel výjimečně může vyhradit právo nepoužít za okolností hodných zvláštního zřetele ustanovení čl. 7 odst. 2.Článek 4Předběžné informace1. Před uzavřením jakékoli smlouvy na dálku musí být spotřebiteli s dostatečným časovým předstihem přístupné následující informace:a) totožnost dodavatele a v případě smluv vyžadujících platbu předem rovněž jeho adresa;b) základní vlastnosti zboží nebo služeb;c) cena zboží nebo služeb, včetně veškerých daní;d) případné náklady na dopravu;e) ujednání o platebních podmínkách, způsobu dodání nebo plnění;f) existence práva odstoupit od smlouvy, s výjimkou případů uvedených v čl. 6 odst. 3;g) náklady na použití komunikačních prostředků na dálku, jsou-li vypočteny odlišně od základní sazby;h) doba, po kterou je nabídka nebo cena platná;i) případná minimální doba platnosti smlouvy v případě smluv o dodávce výrobků nebo poskytnutí služeb, které mají být dodávány stále nebo opakovaně.2. Informace uvedené v odstavci 1, jejichž obchodní účel musí být zřejmý, musí být poskytnuty jasně a srozumitelně, způsobem odpovídajícím použitým komunikačním prostředkům na dálku s náležitým ohledem zejména na zásady dobré víry v obchodních jednáních a zásady na ochranu osob podle práva členských států nezpůsobilých udělit svůj souhlas, jako například nezletilých.3. V případě komunikace po telefonu musí být kromě toho totožnost dodavatele a obchodní účel hovoru jednoznačně zřejmé na počátku hovoru se spotřebitelem.Článek 5Písemné potvrzení informací1. Spotřebitel musí v průběhu plnění smlouvy včas obdržet potvrzení informací uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. a) až f), a to písemně nebo jiným stálým, jemu dosažitelným a přístupným komunikačním prostředkem, a v případě zboží, které není určeno k dodání třetím osobám, nejpozději v okamžiku dodání, nebyly-li již tyto informace spotřebiteli písemně nebo jiným stálým, jemu dosažitelným a přístupným komunikačním prostředkem poskytnuty před uzavřením smlouvy.V každém případě musí být poskytnuty následující informace:- písemná informace o podmínkách a postupu při uplatnění práva odstoupit od smlouvy ve smyslu článku 6, včetně případů uvedených v čl. 6 odst. 3 první odrážce,- adresa místa podnikání dodavatele, na kterou může spotřebitel zasílat své stížnosti,- informace o službách poskytovaných dodavatelem po určitou dobu od prodeje zboží a o zárukách,- existence možnosti zrušit smlouvu, nemá-li určenou dobu platnosti nebo přesahuje-li platnost smlouvy jeden rok.2. Ustanovení odstavce 1 se nevztahuje na služby, které jsou plněny za použití komunikačních prostředků na dálku, poskytovány jednorázově a vyúčtovány provozovatelem komunikačních prostředků na dálku. Spotřebitel však musí mít ve všech případech možnost získat adresu místa podnikání dodavatele, kam může zasílat své reklamace.Článek 6Právo odstoupit od smlouvy1. V případě jakékoli smlouvy uzavřené na dálku musí být spotřebiteli poskytnuta lhůta alespoň sedmi pracovních dnů, v rámci které může od smlouvy odstoupit bez sankcí a bez uvedení důvodu. Jedinou platbou, která může být po spotřebiteli požadována, jsou skutečně vynaložené náklady spojené s vrácením zboží.Lhůta pro uplatnění tohoto práva počíná běžet:- u zboží ode dne převzetí spotřebitelem, byly-li splněny povinnosti stanovené v článku 5,- u služeb ode dne uzavření smlouvy nebo ode dne splnění povinností stanovených v článku 5, jsou-li splněny po uzavření smlouvy, za předpokladu, že tato lhůta nepřesáhne tříměsíční lhůtu uvedenou v následujícím pododstavci.Nesplnil-li dodavatel povinnosti stanovené v článku 5, trvá tato lhůta tři měsíce a počíná běžet:- u zboží ode dne převzetí spotřebitelem,- u služeb ode dne uzavření smlouvy.Jsou-li informace stanovené v článku 5 poskytnuty v průběhu této tříměsíční lhůty, začne lhůta sedmi pracovních dnů uvedená v prvním pododstavci běžet od tohoto okamžiku.2. Uplatnil-li spotřebitel právo odstoupit od smlouvy podle tohoto článku, je dodavatel povinen bezúplatně vrátit částky zaplacené spotřebitelem. Jedinou platbou, jejíž zaplacení může být po spotřebiteli požadováno, jsou skutečně vynaložené náklady spojené s vrácením zboží. Vrácení zboží musí být uskutečněno co nejdříve, nejpozději však do 30 dnů.3. Nedohodnou-li se smluvní strany jinak, nesmí spotřebitel uplatnit právo odstoupit od smlouvy stanovené v odstavci 1 u následujících smluv:- o poskytování služeb, bylo-li se souhlasem spotřebitele zahájeno plnění před uplynutím lhůty sedmi pracovních dnů uvedené v odstavci 1,- o dodávce zboží nebo služeb, jejichž cena závisí na výkyvech finančního trhu, které dodavatel nemůže ovlivnit,- o dodávce zboží upraveného podle požadavků spotřebitele nebo zboží přizpůsobené osobním požadavkům nebo zboží, které nemůže být pro svůj charakter vráceno nebo které snadno podléhá zkáze nebo které má prošlou dobu spotřeby,- o dodávce audionahrávek nebo videonahrávek nebo počítačových programů, které byly spotřebitelem rozpečetěny,- o dodávce novin, periodik a časopisů,- o poskytování sázkových a loterijních služeb.4. Členské státy přijmou ve svých právních řádech opatření k zajištění toho, aby:- je-li cena zboží nebo služeb zcela nebo zčásti kryta úvěrem poskytnutým dodavatelem nebo- je-li tato cena zcela nebo zčásti kryta úvěrem poskytnutým spotřebiteli třetí osobou na základě smlouvy mezi třetí osobou a dodavatelem,byla smlouva o úvěru bez jakýchkoli sankcí zrušena, uplatní-li spotřebitel své právo odstoupit od smlouvy v souladu s odstavcem 1.Členské státy stanoví podrobná pravidla pro zrušení smlouvy o úvěru.Článek 7Plnění1. Nedohodly-li se smluvní strany jinak, musí dodavatel splnit objednávku nejpozději do třiceti dnů ode dne následujícího po dni, v němž spotřebitel zaslal svou objednávku dodavateli.2. Nesplní-li dodavatel svoji smluvní povinnost z důvodu nedostupnosti objednaného zboží nebo služeb, musí být spotřebitel o takové situaci informován a musí mu být co nejdříve vráceny veškeré zaplacené částky, nejpozději však do 30 dnů.3. Členské státy však mohou stanovit, že dodavatel může spotřebiteli poskytnout zboží nebo služby odpovídající jakosti a ceny za předpokladu, že tato možnost byla před uzavřením smlouvy nebo ve smlouvě dohodnuta. Spotřebitel bude o této možnosti jasně a srozumitelně informován. Náklady spojené s vrácením zboží po uplatnění práva odstoupit od smlouvy ponese v tomto případě dodavatel a spotřebitel o tom musí být informován. V takových případech nesmí být dodávka zboží nebo služeb považována za setrvačný prodej ve smyslu článku 9.Článek 8Placení kartouČlenské státy zajistí existenci vhodných opatření umožňujících spotřebiteli:- požadovat zrušení platby při zneužití jeho platební karty v souvislosti se smlouvami uzavřenými na dálku, které spadají do oblasti působnosti této směrnice,- zpětné připsání vyplacených částek nebo jejich vrácení v případech zneužití karty.Článek 9Setrvačný prodejČlenské státy přijmou nezbytná opatření pro:- zákaz dodávky zboží nebo služeb spotřebiteli, aniž byly spotřebitelem předem objednány, zahrnují-li takové dodávky požadavek zaplatit cenu,- zproštění spotřebitele povinnosti zaplatit cenu v případech nevyžádané dodávky, přičemž neexistence akceptace neznamená souhlas.Článek 10Omezující ustanovení pro použití některých komunikačních prostředků na dálku1. Použití níže uvedených prostředků dodavatelem vyžaduje předchozí souhlas spotřebitele:- automatický systém volání bez lidské účasti (automatický volací přístroj),- faxový přístroj (fax).2. Členské státy zajistí, aby jiné komunikační prostředky na dálku než ty, které jsou uvedeny v odstavci 1 a které umožňují osobní komunikaci, směly být použity pouze tam, kde spotřebitel zjevně nemá námitky.Článek 11Právní ochrana poskytovaná soudy nebo správními orgány1. Členské státy zajistí existenci vhodných a účinných nástrojů, které v zájmu spotřebitelů zajistí soulad s touto směrnicí.2. Nástroje uvedené v odstavci 1 zahrnují opatření, jejichž prostřednictvím může jeden nebo více z níže uvedených orgánů v souladu s vnitrostátním právem dát podnět k zahájení soudního řízení nebo řízení před příslušnými správními orgány za účelem zajištění používání vnitrostátních právních předpisů při provádění této směrnice:a) orgány veřejné moci nebo jejich zástupci;b) organizacemi spotřebitelů, které mají oprávněný zájem na ochraně spotřebitelů;c) profesními organizacemi s oprávněným zájmem.3. a) Členské státy mohou stanovit, že důkazní břemeno o existenci předběžných informací, písemného potvrzení, o splnění lhůt nebo o existenci souhlasu spotřebitele může nést dodavatel.b) Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby dodavatelé a provozovatelé komunikačních prostředků upustili všude tam, kde je to možné, od zvyklostí, které nejsou v souladu s opatřeními přijatými na základě této směrnice.4. Členské státy mohou za účelem doplnění systému nástrojů, které musí členské státy stanovit k zajištění souladu s ustanoveními této směrnice, upravit dobrovolný dohled nad dodržováním souladu s ustanoveními této směrnice, vykonávaný samostatnými nezávislými orgány, jakož i možnost podat u takových orgánů opravný prostředek za účelem urovnání sporů.Článek 12Nepromlčitelnost1. Spotřebitel se nemůže vzdát svých práv, která mu vznikají provedením této směrnice ve vnitrostátním právu.2. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby spotřebitel nepozbyl ochrany, která mu je poskytována touto směrnicí na základě volby práva třetího státu jako práva rozhodného pro smlouvu, má-li tento stát úzké spojení s územím jednoho nebo více členských států.Článek 13Předpisy Společenství1. Ustanovení této směrnice se budou používat po dobu, po kterou nebudou v předpisech práva Společenství existovat žádná konkrétní ustanovení upravující některé typy smluv uzavřených na dálku jako celek.2. Obsahují-li zvláštní předpisy Společenství ustanovení, která upravují pouze některá hlediska dodávky zboží nebo poskytování služeb, bude mít použití těchto ustanovení na uvedená zvláštní hlediska smluv uzavřených na dálku přednost před použitím ustanovení této směrnice.Článek 14Minimální doložkaČlenské státy mohou v oblasti působnosti této směrnice zavést nebo ponechat v platnosti přísnější ustanovení slučitelná se Smlouvou za účelem zajištění vyššího stupně ochrany spotřebitele. Taková ustanovení mohou s náležitým ohledem na Smlouvu obsahovat v případech obecného zájmu zákaz uvádět na trh na jejich území prostřednictvím smluv uzavřených na dálku některé druhy zboží a služeb, zejména léčivých přípravků.Článek 15Provádění1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do tří let po jejím vstupu v platnost. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Opatření uvedená v odstavci 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.4. Nejpozději do čtyř let po vstupu této směrnice v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění této směrnice, popřípadě doplněnou návrhem na její revizi.Článek 16Informování spotřebitelůČlenské státy přijmou vhodná opatření k tomu, aby byli spotřebitelé informováni o vnitrostátních právních předpisech, na jejichž základě dojde k provedení této směrnice, a popřípadě vyzvou profesní organizace, aby informovaly spotřebitele o svých souborech zvyklostí.Článek 17Systémy stížnostíKomise přezkoumá proveditelnost vypracování účinných postupů pro vyřizování stížností spotřebitelů v případě prodeje na dálku. Do dvou let po vstupu této směrnice v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledcích tohoto přezkoumání, která je popřípadě doplněna návrhy.Článek 18Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 19Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. května 1997.Za Evropský parlamentpředsedaJ. M. Gil-roblesZa RadupředsedaJ. Van Aartsen[1] Úř. věst. C 156, 23.6.1992, s. 14 aÚř. věst. C 308, 15.11.1993, s. 18.[2] Úř. věst. C 19, 25.1.1993, s. 111.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 26. května 1993 (Úř. věst. C 176, 28.6.1993, s. 95), společný postoj Rady ze dne 29. června 1995 (Úř. věst. C 288, 30.10.1995, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 13. prosince 1995 (Úř. věst. C 17, 22.1.1996, s. 51). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. ledna 1997 a rozhodnutí Rady ze dne 20. ledna 1997.[4] Úř. věst. C 92, 25.4.1975, s. 1.[5] Úř. věst. C 167, 5.7.1986, s. 1.[6] Úř. věst. C 294, 22.11.1989, s. 1.[7] Úř. věst. L 250, 19.9.1984, s. 17.[8] Úř. věst. L 156, 10.6.1992, s. 21.[9] Úř. věst. L 298, 17.10.1989, s. 23.[10] Úř. věst. L 113, 30.4.1992, s. 13.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IKomunikační prostředky podle čl. 2 odst. 4- Tiskovina bez adresy- Tiskovina s adresou- Standardní dopis- Reklama v tisku s objednávkovým formulářem- Katalog- Telefon s lidskou účastí- Telefon s účastí automatu (automatický volací přístroj, audiotext)- Rozhlas- Videofon (telefon s obrazovkou)- Videotext (mikropočítač s televizní obrazovkou) s klávesnicí nebo dotykovou obrazovkou- Elektronická pošta- Faxový přístroj (fax)- Televize (teleshopping)--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIFinanční služby podle čl. 3 odst. 1- Investiční služby- Operace pojišťovací a zajišťovací- Bankovní služby- Operace spojené s termínovanými nebo opčními obchodyTyto služby zahrnují zejména:- investiční služby uvedené v příloze směrnice 93/22/EHS [1]; služby podniků kolektivního investování,- služby spojené s činnostmi uvedenými v příloze směrnice 89/646/EHS [2], které podléhají vzájemnému uznání,- operace zahrnující činnosti pojišťovací a zajišťovací uvedené:- v článku 1 směrnice 73/239/EHS [3],- v příloze směrnice 79/267/EHS [4],- ve směrnici 64/225/EHS [5],- ve směrnicích 92/49/EHS [6] a 92/96/EHS [7].[1] Úř. věst. L 141, 11.6.1993, s. 27.[2] Úř. věst. L 286, 30.12.1989, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 92/30/EHS (Úř. věst. L 110, 28.4.1992, s. 52).[3] Úř. věst. L 228, 16.8.1973, s. 3. Směrnice ve znění směrnice 92/49/EHS (Úř. věst. L 228, 11.8.1992, s. 1).[4] Úř. věst. L 63, 13.3.1979, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 90/619/EHS (Úř. věst. L 330, 29.11.1990, s. 50).[5] Úř. věst. 56, 4.4.1964, s. 878/64. Směrnice ve znění aktu o přistoupení z roku 1973.[6] Úř. věst. L 228, 11.8.1992, s. 1.[7] Úř. věst. L 260, 9.12.1992, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2011/18/EU ze dne 1. března 2011 , kterou se mění přílohy II, V a VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES o interoperabilitě železničního systému ve Společenství  Text s významem pro EHP

text:
               2.3.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 57/21

         SMĚRNICE KOMISE 2011/18/EU
   ze dne 1. března 2011,
   kterou se mění přílohy II, V a VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES o interoperabilitě železničního systému ve Společenství
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES ze dne 17. června 2008 o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (1), a zejména na čl. 30 odst. 3 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky směrnice 2008/57/ES, které se týkají úpravy příloh II až IX uvedené směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 29 odst. 4. směrnice 2008/57/ES.

               (2)

               Subsystém řízení a zabezpečení se skládá z traťového a palubního vybavení, které je třeba považovat za dva oddělené subsystémy. Příloha II směrnice 2008/57/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (3)

               Palubní vybavení pro měření spotřeby elektrické energie je fyzicky zabudováno do kolejových vozidel. Příloha II směrnice 2008/57/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (4)

               Členské státy by v souladu s čl. 17 odst. 3 směrnice 2008/57/ES měly určit subjekty pověřené prováděním postupu ověřování týkajícího se vnitrostátních předpisů. Přílohy V a VI směrnice 2008/57/ES by proto měly být změněny, aby určovaly uvedené postupy používané zmíněnými subjekty.

               (5)

               Pokud jde o oddíl 2 přílohy VI směrnice 2008/57/ES a používání dočasných prohlášení o ověření (dále jen „ISV“), měl by oznámený subjekt nejprve vypracovat certifikát ES o dočasném prohlášení o ověření a poté by měl žadatel vypracovat související ES prohlášení. Přílohy V a VI směrnice 2008/57/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 29 odst. 1 směrnice 2008/57/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Přílohy II, V a VI směrnice 2008/57/ES se nahrazují zněním příloh I, II a III této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději 31. prosince 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   2.   Předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   3.   Povinnost provést a uplatňovat tuto směrnici se nevztahuje na Kyperskou republiku a na Republiku Malta po dobu, po kterou na svém území nemají železniční systém.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 1. března 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 191, 18.7.2008, s. 1.

      PŘÍLOHA I

            „PŘÍLOHA II

               SUBSYSTÉMY

            1.   Seznam subsystémů

            Pro účely této směrnice může být železniční systém rozčleněn na tyto subsystémy:

                        a)

                        strukturální oblasti:

                                    —

                                    infrastruktura,

                                    —

                                    energetika,

                                    —

                                    traťové řízení a zabezpečení,

                                    —

                                    palubní řízení a zabezpečení,

                                    —

                                    kolejová vozidla;

                        b)

                        funkční oblasti:

                                    —

                                    provoz a řízení dopravy,

                                    —

                                    údržba,

                                    —

                                    využití telematiky v osobní a nákladní dopravě.

                  2.   Popis subsystémů

            Pro každý subsystém nebo část subsystému navrhuje agentura v době vypracovávání odpovídajícího návrhu TSI seznam prvků a hledisek týkajících se interoperability. Aniž je dotčena volba hledisek a prvků týkajících se interoperability a aniž je dotčeno pořadí, v jakém budou předmětem TSI, zahrnují tyto subsystémy toto:
            2.1   Infrastruktura

            Trať, výhybky, inženýrské stavby (mosty, tunely atd.), související staniční infrastruktura (nástupiště, přístupové cesty včetně potřeb osob se sníženou pohyblivostí atd.), bezpečnostní a ochranná zařízení.
            2.2   Energetika

            Trakční proudová soustava, včetně trakčního vedení a traťové části systému měření spotřeby elektrické energie.
            2.3   Traťové řízení a zabezpečení

            Všechna traťová zařízení nezbytná k zajištění bezpečnosti, řízení a kontroly pohybu vlaků oprávněných k provozu v síti.
            2.4   Palubní řízení a zabezpečení

            Všechna palubní zařízení nezbytná k zajištění bezpečnosti, řízení a kontroly pohybu vlaků oprávněných k provozu v síti.
            2.5   Provoz a řízení dopravy

            Postupy a související zařízení umožňující souvislý provoz různých strukturálních subsystémů jak během normálního, tak zhoršeného provozu, včetně zejména řazení a řízení vlaků, plánování a řízení provozu.
            Odborná kvalifikace, která může být vyžadována pro provádění přeshraničních dopravních služeb.
            2.6   Využití telematiky

            V souladu s přílohou I se tento subsystém skládá ze dvou prvků:

                        a)

                        využití v osobní dopravě, včetně systémů poskytujících cestujícím informace před cestou a v průběhu cesty, rezervačních a platebních systémů, odbavování zavazadel, zabezpečování spojení mezi vlaky a mezi železniční dopravou a jinými druhy dopravy;

                        b)

                        využití v nákladní dopravě, včetně informačních systémů (sledování nákladů a vlaků v reálném čase), systémů seřaďování a přidělování, rezervačních, platebních a fakturačních systémů, zabezpečování spojení s jinými druhy dopravy a pořizování elektronických průvodních dokumentů.

                  2.7   Kolejová vozidla

            Struktura, systém řízení a zabezpečení všech vlakových zařízení, sběrače proudu, hnací vozidla a agregáty na přeměnu energie, palubní vybavení pro měření spotřeby elektrické energie, brzdové, spřáhlové a pojezdové ústrojí (podvozky, nápravy atd.) a zavěšení, dveře, rozhraní člověk/stroj (strojvedoucí, doprovod vlaku a cestující, včetně potřeb osob se sníženou pohyblivostí), pasivní a aktivní bezpečnostní zařízení a zařízení nezbytná pro ochranu zdraví cestujících a doprovodu vlaku.
            2.8   Údržba

            Postupy, související zařízení, logistická střediska pro údržbu a rezervy umožňující povinné opravné práce a preventivní údržbu k zajištění interoperability železničního systému a k zaručení požadované výkonnosti.“

      PŘÍLOHA II

            „PŘÍLOHA V

               PROHLÁŠENÍ O OVĚŘENÍ SUBSYSTÉMŮ

            1.   ES Prohlášení o ověření subsystémů

            ES prohlášení o ověření a průvodní dokumenty musí být datovány a podepsány.
            Uvedené dokumenty musí vycházet z informací, které jsou výsledkem postupu ES ověřování subsystémů, jak je definováno v oddíle 2 přílohy VI. Prohlášení musí být napsáno ve stejném jazyce jako soubor technické dokumentace a musí obsahovat:

                        —

                        odkazy na směrnici,

                        —

                        jméno a adresu zadavatele nebo výrobce či jeho zplnomocněného zástupce usazeného v Evropské unii (uvede se obchodní firma a úplná adresa, a v případě zplnomocněného zástupce se uvede rovněž obchodní firma zadavatele nebo výrobce),

                        —

                        stručný popis subsystému,

                        —

                        jméno a adresu oznámeného subjektu, který provedl ES ověření podle článku 18,

                        —

                        odkazy na dokumenty obsažené v souboru technické dokumentace,

                        —

                        veškerá příslušná dočasná nebo konečná ustanovení, kterým má subsystém vyhovovat, a zejména případná provozní omezení nebo podmínky,

                        —

                        v případě, že jde o dočasné prohlášení: doba trvání platnosti ES prohlášení,

                        —

                        identifikaci podepisující osoby.

                  V případě, že se v příloze VI uvádí odkaz na prohlášení ES ISV, uplatní se na toto prohlášení ustanovení tohoto oddílu.
            2.   Prohlášení o ověření subsystémů v případě vnitrostátních předpisů

            Jestliže se v příloze VI uvádí odkaz na prohlášení o ověření subsystémů v případě vnitrostátních předpisů, uplatní se obdobně na uvedené prohlášení ustanovení oddílu 1.“

      PŘÍLOHA III

            „PŘÍLOHA VI

               POSTUP OVĚŘOVÁNÍ SUBSYSTÉMŮ

            1.   OBECNÉ ZÁSADY
            Postup ověřování subsystému zahrnuje kontrolu a osvědčení toho, že subsystém:

                        —

                        je projektován, konstruován a instalován takovým způsobem, aby splňoval základní požadavky, které se ho týkají, a

                        —

                        může být povolen k uvedení do provozu.

                  2.   POSTUP ES OVĚŘOVÁNÍ
            2.1   Úvod

            ES ověřování je postup, kterým oznámený subjekt kontroluje a osvědčuje, že subsystém:

                        —

                        je v souladu s příslušnými TSI,

                        —

                        vyhovuje ostatním nařízením odvozeným ze Smlouvy.

                  2.2   Části subsystému a fáze

            2.2.1   Dočasné prohlášení o ověření (ISV)

            Pokud je to uvedeno v TSI nebo případně v žádosti žadatele, může být subsystém rozdělen do několika částí nebo může být během postupu ověřování kontrolován v různých fázích.
            Dočasné prohlášení o ověření (ISV) je postup, kterým oznámený subjekt kontroluje a osvědčuje některé části subsystému nebo některé fáze postupu ověřování.
            Na základě každého ISV vydává oznámený subjekt zvolený žadatelem certifikát ES ISV. Žadatel poté případně vypracuje prohlášení ES ISV. Osvědčení ISV a prohlášení ISV musejí uvádět odkaz na TSI, s nimiž byla posuzována shoda.
            2.2.2   Části subsystému

            Žadatel může požádat o ISV pro každou část. Každá část se zkontroluje v každé fázi, jak je popsáno v části 2.2.3.
            2.2.3   Fáze postupu ověřování

            Subsystém nebo některé jeho části se kontrolují v každé z následujících fází:

                        —

                        celkový návrh,

                        —

                        realizace: konstrukce, a zejména pak inženýrské práce, výroba, montáž prvků a celkové nastavení,

                        —

                        závěrečné zkoušení.

                  Žadatel může požádat o ISV pro fázi návrhu (včetně zkoušek typu) a fázi realizace.
            2.3   Certifikát o ověření

            2.3.1   Oznámený subjekt odpovědný za ES ověřování posoudí návrh, realizaci a závěrečné zkoušení subsystému a vydá certifikát o ověření ES určený pro žadatele, který poté vypracuje ES prohlášení o ověření. Certifikát o ověření ES musí uvádět odkaz na TSI, s nimiž byla posuzována shoda.
            Pokud u subsystému nebyla posuzována shoda se všemi příslušnými TSI (např. v případě odchylky, částečného uplatňování TSI za účelem aktualizace nebo prodloužení, přechodného období v TSI nebo zvláštního případu), uvede se v certifikátu ES přesný odkaz na TSI nebo jejich části, u nichž oznámený subjekt shodu během postupu ES ověřování nezkoumal.
            2.3.2   V případě, že byly vydány certifikáty ES ISV, vezme oznámený subjekt zodpovědný za ES ověření subsystému tyto ES ISV certifikáty v úvahu a dříve, než vydá certifikát o ověření ES, provede tyto úkony:

                        —

                        ověří, že certifikáty ES ISV odpovídajícím způsobem pokrývají příslušné požadavky TSI,

                        —

                        zkontroluje všechna hlediska, která nejsou pokryta certifikáty ES ISV, a

                        —

                        zkontroluje závěrečné zkoušení subsystému jako celku.

                  2.4   Soubor technické dokumentace

            Soubor technické dokumentace přiložený k ES prohlášení o ověření musí obsahovat:

                        —

                        technické charakteristiky související s návrhem, včetně celkových a podrobných výkresů, pokud jde o realizaci, schémat elektrických obvodů a hydraulických obvodů, schémat ovládacích okruhů, popisu systémů zpracování dat a automatických systémů, dokumentace o provozu a údržbě apod., vztahujících se k dotčenému subsystému,

                        —

                        seznam prvků interoperability podle čl. 5 odst. 3 písm. d), které jsou zahrnuty do subsystému,

                        —

                        kopie ES prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití, kterými musí být uvedené prvky opatřeny v souladu s článkem 13 směrnice, k nimž budou v případě potřeby přiloženy příslušné výpočty a kopie protokolů o zkouškách a přezkoušeních provedených oznámenými subjekty na základě společných technických specifikací,

                        —

                        je-li to možné, certifikáty ISV ES, a v takovém případě případně prohlášení ISV ES, které je přiložené k certifikátu o ověření ES, včetně výsledku ověření oznámeným subjektem o jejich platnosti,

                        —

                        certifikát o ověření ES podepsaný oznámeným subjektem odpovědným za ES ověřování, k němuž budou přiloženy příslušné výpočty a kde bude uvedeno, že subsystém je v souladu s požadavky příslušných TSI a budou uvedeny nevyřešené výhrady zaznamenané během vykonávání prací; k certifikátu o ověření ES by měly být přiloženy též protokoly o inspekci a zprávy o auditu vypracované týmž subjektem v souvislosti s jeho úkolem, jak je uvedeno v bodech 2.5.3 a 2.5.4,

                        —

                        certifikáty ES vydané v souladu s ostatními předpisy, které vyplývají ze Smlouvy,

                        —

                        v případech, kdy se podle nařízení Komise ES/352/2009 (1) vyžaduje bezpečné začlenění, zahrne žadatel do souboru technické dokumentace zprávu odborníka o společných bezpečnostních metodách zaměřenou na posouzení rizik, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 3 směrnice 2004/49/ES.

                  2.5   Dozor

            2.5.1   Účelem ES dozoru je zajistit, aby při výrobě subsystému byly plněny povinnosti vyplývající ze souboru technické dokumentace.
            2.5.2   Oznámený subjekt odpovědný za kontrolu výroby musí mít stálý přístup na místo staveniště, do prostor určených pro výrobu, skladování a v případě potřeby do míst, kde probíhá prefabrikace, nebo do prostor určených pro zkoušení a obecně do veškerých prostor, jejichž návštěvu považuje za nezbytnou ke splnění svých úkolů. Oznámený subjekt musí od žadatele obdržet všechny dokumenty nezbytné k uvedenému účelu, zejména pak prováděcí plány a technické podklady týkající se subsystému.
            2.5.3   Oznámený subjekt odpovědný za kontrolu provádění pravidelně provádí audity, aby se ujistil, že jsou dodržována ustanovení všech příslušných TSI. Osobám odpovědným za provádění poskytne zprávu o auditu. Jeho přítomnost může být vyžadována při určitých fázích stavebních činností.
            2.5.4   Kromě toho může oznámený subjekt uskutečnit neočekávané návštěvy na staveništi nebo v prostorách určených pro výrobu. Při těchto návštěvách může oznámený subjekt provést úplné nebo částečné audity. Osobám odpovědným za provádění poskytne zprávu o inspekci a případně rovněž zprávu o auditu.
            2.5.5   Oznámený subjekt, jehož úkolem je vydat ES prohlášení o vhodnosti pro použití uvedené v oddílu 2 přílohy IV, musí být schopen vykonávat dozor nad subsystémem, který obsahuje prvek interoperability, aby v případě, že to příslušná TSI požaduje, zhodnotil vhodnost jeho používání v železničním prostředí, pro které je určen.
            2.6   Předložení

            Úplný soubor technické dokumentace podle bodu 2.4 je uložen u žadatele společně s certifikáty ES ISV, pokud jsou k dispozici, vydanými oprávněným oznámeným subjektem nebo společně s certifikáty o ověření vydaným oznámeným subjektem odpovědným za ES ověření subsystému. Soubor technické dokumentace je přiložen k ES prohlášení o ověření, které žadatel zašle příslušnému orgánu, u něhož podává žádost o uvedení do provozu.
            Kopii souboru technické dokumentace uchovává žadatel po celou dobu životnosti subsystému. Kopie se zašle každému členskému státu, který o to požádá.
            2.7   Zveřejňování

            Každý oznámený subjekt pravidelně předkládá příslušné informace týkající se:

                        —

                        přijatých žádostí o ověření ES a ISV,

                        —

                        žádostí o posouzení shody a/nebo vhodnosti použití IC,

                        —

                        vydaných nebo zamítnutých certifikátů ES ISV,

                        —

                        vydaných nebo zamítnutých certifikátů ES o shodě a/nebo vhodnosti pro použití,

                        —

                        vydaných nebo odmítnutých certifikátů o ověření ES.

                  2.8   Jazyk

            Soubor technické dokumentace a korespondence týkající se ES postupů ověřování se vypracují v úředním jazyce členského státu EU, v němž je žadatel usazen, nebo v úředním jazyce EU jím akceptovaném.
            3.   POSTUP OVĚŘOVÁNÍ V PŘÍPADĚ VNITROSTÁTNÍCH PŘEDPISŮ
            3.1   Úvod

            Postup ověřování v případě vnitrostátních předpisů je postup, kterým subjekt určený podle čl. 17 odst. 3 (určený subjekt) kontroluje a ověřuje, že subsystém je v souladu s vnitrostátními předpisy oznámenými podle čl. 17 odst. 3.
            3.2   Certifikát o ověření

            Určený subjekt zodpovědný za postup ověřování v případě vnitrostátních předpisů vyhotoví certifikát o ověření určený žadateli.
            Certifikát musí obsahovat přesný odkaz na vnitrostátní předpisy, s nimiž zkoumá určený subjekt soulad během postupu ověřování, včetně předpisů týkajících se částí, které jsou předmětem odchylky od TSI, aktualizace nebo prodloužení.
            V případě vnitrostátních předpisů souvisejících se subsystémy tvořícími vozidlo rozdělí určený subjekt certifikát na dvě části. V první části musí být obsaženy odkazy na vnitrostátní předpisy, které se vztahují výhradně na technickou kompatibilitu vozidla a dotčené sítě, zatímco druhá část se týká všech ostatních vnitrostátních předpisů.
            3.3   Soubor technické dokumentace

            Soubor technické dokumentace přiložený k certifikátu o ověření v případě vnitrostátních předpisů musí být součástí souboru technické dokumentace uvedené v bodě 2.4 a musí obsahovat technické údaje týkající se posouzení shody subsystému s vnitrostátními předpisy.“

         (1)  Úř. věst. L 108, 22.4.2009, s. 4.


title: Směrnice Komise ze dne 17. července 1980, kterou se mění příloha II směrnice Rady 66/401/EHS o uvádění na trh osiva pícnin

text:
Důležité právní upozornění

|

31980L0754

Úřední věstník L 207 , 09/08/1980 S. 0036 - 0036 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 18 S. 0286  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 18 S. 0286  Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 12 S. 0084  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 12 S. 0084

		Směrnice Komiseze dne 17. července 1980,kterou se mění příloha II směrnice Rady 66/401/EHS o uvádění na trh osiva pícnin(80/754/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění na trh osiva pícnin [1], naposledy pozměněnou směrnicí 79/692/EHS [2], a zejména na článek 21a této směrnice,vzhledem k tomu, že z níže uvedeného důvodu by se měla změnit příloha II směrnice 66/401/EHS s ohledem na vývoje vědeckých a technických poznatků;vzhledem k tomu, že norma týkající se nejvyššího povoleného výskytu počtu semen rodu Rumex by se měla upravit podle běžně dosahované kvality osiva;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha II směrnice 66/401/EHS se mění takto:1. V části I bodě 2 oddíle A se název sloupce 14 nahrazuje tímto: "Rumex spp. kromě Rumex acetosella a Rumex maritimus";2. V části I bodě 2 oddíle B se písmeno n) nahrazuje tímto:"Stanovení počtu semen rodu Rumex, s výjimkou Rumex acetosella a Rumex maritimus, není třeba provádět, pokud neexistují pochybnosti o splnění norem uvedených ve sloupci 14.";3. V části II bodě 2 oddíle A se název sloupce 4 nahrazuje tímto: "Rumex spp. kromě Rumex acetosella a Rumex maritimus".Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději 1. července 1980.2. Členské státy zajistí, aby uvádění osiva pícnin na trh nepodléhalo žádným omezením na základě rozdílných dat pro provedení této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. července 1980.Za KomisiFinn Gundelachmístopředseda[1] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2298/66.[2] Úř. věst. L 205, 13.8.1979, s. 1.--------------------------------------------------


title: Council Directive 92/101/EEC of 23 November 1992 amending Directive 77/91/EEC on the formation of public limited- liability companies and the maintenance and alteration of their capital

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0101

Úřední věstník L 347 , 28/11/1992 S. 0064 - 0066 Finské zvláštní vydání: Kapitola 17 Svazek 1 S. 0115  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 17 Svazek 1 S. 0115

		Směrnice Rady 92/101/EHSze dne 23. listopadu 1992,kterou se mění směrnice 77/91/EHS o zakládání akciových společností a o udržování a změnách jejich základního kapitáluRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 54 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice 77/91/EHS [4] omezuje možnost akciových společností nabývat vlastní akcie s cílem zachovat celistvost upsaného základního kapitálu a zajistit rovné zacházení akcionářům;vzhledem k tomu, že omezení nabývat vlastní akcie se vztahují na nabývání vlastních akcií společností samou a na nabývání prostřednictvím osoby jednající vlastním jménem, avšak na účet této společnosti;vzhledem k tomu, že má-li se akciové společnosti zabránit, aby využívala jinou společnost, ve které vlastní většinu hlasovacích práv nebo ve které může uplatňovat dominantní vliv, s cílem provádět toto nabývání, aniž by dodržovala omezení stanovená pro tento případ, je třeba rozšířit nabývání vlastních akcií společností na nejdůležitější a nejčastější případy nabývání akcií těmito jinými společnostmi; že je vhodné rozšířit tento režim na upisování akcií akciové společnosti;vzhledem k tomu, že má-li se zamezit obcházení směrnice 77/91/EHS, je vhodné zaměřit se na společnosti upravené směrnicí 68/151/EHS [5], jakož i na společnosti, které se řídí právem třetích zemí a které mají srovnatelnou právní formu;vzhledem k tomu, že pokud je vztah mezi akciovou společností a jinou společností, která je uvedena ve třetím bodě odůvodnění, pouze nepřímý, je vhodné zmírnit ustanovení použitelná tehdy, je-li tento vztah přímý, zavedením možnosti pozastavení hlasovacích práv jako minimálního opatření pro dosažení cílů této směrnice;vzhledem k tomu, že pokud některý členský stát stanoví systém sankcí rovnocenných těm, které stanoví směrnice 77/91/EHS, a pozastavení hlasovacích práv, lze tyto právní předpisy považovat za splňující účel této směrnice;vzhledem k tomu, že je mimo jiné opodstatněné vyjmout případy, ve kterých zvláštní povaha profesionální činnosti vylučuje možnost, aby došlo k ohrožení cílů této směrnice;vzhledem k tomu, že je vhodné stanovit přiměřenou lhůtu pro přizpůsobení členského státu, aby se na jedné straně vyloučilo narušení jeho finančního trhu vyplývající z jeho hospodářské struktury a na straně druhé prudké dopady na úroveň úpravy vlastní kontroly,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Za článek 24 směrnice 77/91/EHS se vkládá nový článek, který zní:"Článek 24a1. a) Upisování, nabývání nebo držení akcií akciové společnosti jinou společností ve smyslu článku 1 směrnice 68/151/EHS, ve které akciová společnost přímo či nepřímo drží většinu hlasovacích práv nebo ve které může přímo či nepřímo uplatňovat dominantní vliv, se považuje za jednání samotné akciové společnosti.b) Písmeno a) se použije rovněž tehdy, pokud se jiná společnost řídí právem třetí země a má právní formu srovnatelnou s právní formou uvedenou v článku 1 směrnice 68/151/EHS.2. Pokud však akciová společnost drží nepřímo většinu hlasovacích práv nebo může nepřímo uplatňovat dominantní vliv, nemusí členské státy uplatnit odstavec 1, pokud stanoví pozastavení hlasovacích práv spojených s akciemi akciové společnosti, které drží jiná společnost.3. Nedojde-li ke koordinaci vnitrostátních předpisů v oblasti práva koncernů, mohou členské státya) vymezit případy, ve kterých se předpokládá, že akciová společnost je schopna uplatňovat dominantní vliv na jinou společnost; pokud členský stát využije této možnosti, musí jeho právní předpisy v každém případě stanovit, že možnost uplatňovat dominantní vliv existuje, pokud akciová společnost- má právo jmenovat nebo odvolat většinu členů správního, řídícího nebo dozorčího orgánu a zároveň je akcionářem nebo společníkem jiné společnosti, nebo- je akcionářem nebo společníkem jiné společnosti a sama kontroluje většinu hlasovacích práv jejích akcionářů nebo společníků na základě dohody uzavřené s ostatními akcionáři nebo společníky této společnosti.Členské státy nejsou povinny stanovit jiné případy, než které jsou uvedené v první a druhé odrážce;b) vymezit případy, kdy je akciová společnost považována za nepřímého držitele hlasovacích práv nebo za schopnou nepřímo uplatňovat dominantní vliv;c) upřesnit okolnosti, za kterých je akciová společnost považována za společnost držící hlasovací práva.4. a) Členské státy nemusí uplatňovat odstavec 1, pokud k upisování, nabývání nebo držení dochází na účet osoby jiné, než která upisuje, nabývá či drží akcie a která není ani akciovou společností podle odstavce 1, ani jinou společností, ve které akciová společnost přímo či nepřímo drží většinu hlasovacích práv, nebo ve které může přímo či nepřímo uplatňovat dominantní vliv.b) Členské státy nemusí uplatňovat odstavec 1, pokud upisování, nabývání nebo držení provádí jiná společnost jako obchodník s cennými papíry a v rámci svého předmětu podnikání, pokud je členem burzy cenných papírů se sídlem nebo působící v členském státu nebo jde o společnost schválenou orgánem nebo pod dohledem orgánu členského státu příslušného pro dohled nad obchodníky s cennými papíry, mezi které je možné ve smyslu této směrnice zahrnout i úvěrové instituce.5. Členské státy nejsou povinny uplatňovat odstavec 1, pokud držení akcií akciové společnosti jinou společností vyplývá z nabytí, ke kterému došlo před tím, než vztah mezi těmito dvěma společnostmi odpovídal kritériím stanoveným v odstavci 1.Hlasovací práva spojená s těmito akciemi jsou však pozastavena a tyto akcie se vezmou v úvahu při stanovení, zda je splněna podmínka podle čl. 19 odst. 1 písm. b).6. Členské státy nemusí uplatňovat čl. 20 odst. 2 nebo 3 ani článek 21 v případě nabytí akcií akciové společnosti jinou společností, pokud stanovía) pozastavení hlasovacích práv spojených s akciemi akciové společnosti, které drží jiná společnost, ab) že členové správního nebo řídícího orgánu akciové společnosti jsou povinni odkoupit od jiné společnosti akcie uvedené v čl. 20 odst. 2 a 3 a v článku 21 za cenu, za kterou je tato jiná společnost nabyla; tato sankce se neuplatní výlučně v případě, že zmínění členové prokáží, že akciová společnost se na upisování ani nabývání zmíněných akcií nijak nepodílela."Článek 21. Členské státy nemusí uplatňovat článek 24a směrnice 77/91/EHS na nabytí akcií, ke kterým došlo přede dnem uvedeným v čl. 3 odst. 2.Hlasovací práva spojená s těmito akciemi jsou však pozastavena a k těmto akciím se přihlédne při stanovení, zda je splněna podmínka podle čl. 19 odst. 1 písm. b) zmíněné směrnice.2. Za účelem vyloučit narušení finančního trhu může Belgické království odložit pozastavení těchto hlasovacích práv až do 1. ledna 1998 za podmínky, že- jsou spojena s akciemi nabytými před oznámením této směrnice a- nepřevyšují pro všechny společnosti, jejichž vztah s akciovou společností splňuje kritéria uvedená v čl. 24a odst. 1 směrnice 77/91/EHS, 10 % všech hlasovacích práv dané akciové společnosti.Článek 31. Členské státy přijmou do 1. ledna 1994 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy stanoví den nabytí účinnosti těchto předpisů nejpozději na 1. ledna 1995.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních předpisů, která přijmou v oblasti působnosti této směrnice.4. Předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. listopadu 1992.Za RadupředsedaN. Lamont[1] Úř. věst. C 8, 12.1.1991, s. 5 aÚř. věst. C 317. 7.12.1991, s. 13.[2] Úř. věst. C 240, 16.9.1991, s. 103 a rozhodnutí ze dne 28. října 1992 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 269, 14.10.1991, s. 21.[4] Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná přístupovým aktem Španělska a Portugalska.[5] Úř. věst. L 65, 14.3.1968, s. 8.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/62/ES ze dne 13. července 2009 týkající se místa pro montáž zadní registrační tabulky dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP )

text:
               30.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 198/20

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/62/ES
   ze dne 13. července 2009
   týkající se místa pro montáž zadní registrační tabulky dvoukolových a tříkolových motorových vozidel
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 93/94/EHS ze dne 29. října 1993 týkající se místa pro montáž zadní registrační tabulky dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (3) byla podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Směrnice 93/94/EHS je jednou ze zvláštních směrnic pro postup ES schvalování typu zavedený směrnicí Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, která byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES ze dne 18. března 2002 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (5), a stanoví technické požadavky týkající se projektování a konstrukce dvoukolových nebo tříkolových motorových vozidel z hlediska místa pro montáž zadní registrační tabulky. Tyto technické požadavky se týkají sbližování právních předpisů členských států tak, aby umožnily použití postupu pro ES schvalování typu stanoveného směrnicí 2002/24/ES na každý typ vozidla. Proto se ustanovení směrnice 2002/24/ES týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vozidel vztahují na tuto směrnici.

               (3)

               Účelem této směrnice není sjednotit rozměry registračních tabulek užívaných v různých členských státech. Členské státy by proto měly zajistit, aby vyčnívající registrační tabulky nebyly pro uživatele nebezpečné, aniž by to vyžadovalo jakoukoliv změnu konstrukce vozidla.

               (4)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v části B přílohy II,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Tato směrnice se vztahuje na místo určené pro montáž zadní registrační tabulky u všech typů motorových vozidel definovaných v článku 1 směrnice 2002/24/ES.
   Článek 2
   Postup pro udělení dílčího ES schválení typu dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska místa určeného pro montáž zadní registrační tabulky a podmínky volného pohybu těchto vozidel jsou stanoveny v kapitolách II a III směrnice 2002/24/ES.
   Článek 3
   Veškeré změny nutné pro přizpůsobení požadavků přílohy I technickému pokroku se přijímají postupem podle čl. 18 odst. 2 směrnice 2002/24/ES.
   Článek 4
   1.   Členské státy nesmějí z důvodů týkajících se místa pro montáž zadní registrační tabulky:

               —

               odmítnout udělit ES schválení typu pro typ dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla ani

               —

               zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel,

         pokud místo pro montáž zadní registrační tabulky splňuje požadavky této směrnice.
   2.   Členské státy odmítnou udělit ES schválení typu pro jakýkoli typ dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z důvodů týkajících se místa pro montáž zadní registrační tabulky, pokud toto místo nesplňuje požadavky této směrnice.
   3.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 5
   Směrnice 93/94/EHS ve znění směrnice uvedené v části A přílohy II se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v části B přílohy II.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
   Článek 6
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2010.
   Článek 7
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 13. července 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         E. ERLANDSSON

      (1)  Úř. věst. C 324, 30.12.2006, s. 11.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 25.září 2007 (Úř. věst. C 219 E, 28.8.2008, s. 66) a rozhodnutí Rady ze dne 22. června 2009.

      (3)  Úř. věst. L 311, 14.12.1993, s. 83.

      (4)  Viz část A přílohy II.

      (5)  Úř. věst. L 124, 9.5.2002, s. 1.

      PŘÍLOHA I
      1.   ROZMĚRY
      Rozměry místa pro montáž zadní registrační tabulky dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla (1) jsou tyto:
      1.1   Mopedy a lehké čtyřkolky bez karoserie

                  1.1.1

                     šířka: 100 mm;

                  1.1.2

                     výška: 175 mm;
                  nebo

                  1.1.3

                     šířka: 145 mm;

                  1.1.4

                     výška: 125 mm.

            1.2   Motocykly, tříkolky do maximálního výkonu 15 kW a čtyřkolky jiné než lehké čtyřkolky bez karoserie

                  1.2.1

                     šířka: 280 mm;

                  1.2.2

                     výška: 210 mm.

            1.3   Tříkolky s maximálním výkonem přesahujícím 15 kW, lehké čtyřkolky s karoserií a čtyřkolky jiné než lehké čtyřkolky s karoserií

                  1.3.1

                  Použijí se požadavky pro osobní automobily stanovené ve směrnici Rady 70/222/EHS (2).

            2.   VŠEOBECNÉ POKYNY PRO UMÍSTĚNÍ

                  2.1

                  Zadní registrační tabulka musí být umístěna na zadní části vozidla tímto způsobem:

                  2.1.1

                  tabulka může být umístěna mezi podélnými rovinami procházejícími vnějšími krajními body vozidla.

            3.   SKLON

                  3.1

                  Zadní registrační tabulka:

                              3.1.1

                              musí být umístěna kolmo ke střední podélné rovině vozidla;

                              3.1.2

                              směřuje-li zadní tabulka registračního čísla nahoru, nesmí být u vozidla s pohotovostní hmotností její sklon od svislice větší než 30°;

                              3.1.3

                              směřuje-li zadní tabulka registračního čísla dolů, nesmí být u vozidla s pohotovostní hmotností její sklon od svislice větší než 15°.

            4.   MAXIMÁLNÍ VÝŠKA

                  4.1

                  Má-li vozidlo svou pohotovostní hmotnost, nesmí být žádný bod místa pro registrační tabulku výše než 1,50 m nad vozovkou.

            5.   MINIMÁLNÍ VÝŠKA

                  5.1

                  Má-li vozidlo svou pohotovostní hmotnost, nesmí být žádný bod místa pro registrační tabulku níže než 0,20 m nad vozovkou nebo níže, než je poloměr kola, je-li tento poloměr menší než 0,20 m nad vozovkou.

            6.   GEOMETRICKÁ VIDITELNOST

                  6.1

                  Viditelnost místa pro montáž tabulky musí být zajištěna v prostoru, který je definován dvěma prostorovými úhly: jeden z těchto prostorových úhlů je prostorový úhel s vodorovnou hranou vymezený dvěma rovinami, které procházejí horní a dolní hranou místa pro montáž tabulky a které svírají s vodorovnou rovinou úhly uvedené na obrázku 1; druhý prostorový úhel se svislou hranou je vymezen dvěma rovinami, které procházejí levou a pravou hranou místa pro montáž tabulky a které svírají se střední podélnou rovinou úhly uvedené na obrázku 2.

         (1)  V případě mopedů je to každá registrační nebo identifikační tabulka.

         (2)  Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 25.

         Dodatek 1

            Informační dokument pro typ dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska místa pro montáž zadní registrační tabulky

         (připojí se k žádosti o udělení dílčího ES schválení typu, je-li podávána odděleně od žádosti o ES schválení typu vozidla)
         Pořadové číslo (přidělené žadatelem):
         Žádost o udělení dílčího ES schválení typu dvoukolového nebo tříkolového vozidla z hlediska místa pro montáž zadní registrační tabulky musí obsahovat údaje stanovené v příloze II směrnice 2002/24/ES části 1 oddíle A bodech:

                     —

                     0.1,

                     —

                     0.2,

                     —

                     0.4 až 0.6,

                     —

                     2.2,

                     —

                     2.2.1,

                     —

                     9.6,

                     —

                     9.6.1.

         Dodatek 2

            Certifikát dílčího ES schválení typu dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska místa určeného pro montáž zadní registrační tabulky

            VZOR

         Protokol č. … technické zkušebny … ze dne: …
         Dílčí ES schválení typu č. … Rozšíření č. …

                     1.

                     Obchodní značka nebo název vozidla …

                     2.

                     Typ vozidla …

                     3.

                     Název a adresa výrobce …
                     …

                     4.

                     Název a adresa zástupce výrobce …
                     …

                     5.

                     Datum předání vozidla ke zkouškám …

                     6.

                     Dílčí ES schválení typu uděleno/odmítnuto (1).

                     7.

                     Místo …

                     8.

                     Datum …

                     9.

                     Podpis …

            (1)  Nehodící se škrtněte.

      PŘÍLOHA II
      ČÁST A

         Zrušená směrnice a její následné změny

         (uvedená v článku 5)

                  Směrnice Rady 93/94/EHS

                  (Úř. věst. L 311, 14.12.1993, s. 83).

                  Směrnice Komise 1999/26/ES

                  (Úř. věst. L 118, 6.5.1999, s. 32).

            ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost

         (uvedené v článku 5)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  93/94/EHS

                  30. dubna 1995

                  1. listopadu 1995 (1)

                  1999/26/ES

                  31. prosince 1999

                  1. ledna 2000 (2)

         (1)  V souladu s článkem 4 směrnice 93/94/EHS:

         „Ode dne [1. května 1995] nesmějí členské státy z důvodů týkajících se místa určeného pro montáž zadní registrační tabulky zakázat první uvedení vozidel, která vyhovují této směrnici, do provozu.“

         (2)  V souladu s článkem 2 směrnice 1999/26/ES:

         „1.   Od 1. ledna 2000 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se místa pro montáž zadní registrační tabulky:

                     —

                     odmítnout udělit ES schválení typu pro typ dvoukolového nebo tříkolového vozidla,

                     —

                     zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu dvoukolových nebo tříkolových vozidel,

               jestliže místo pro montáž zadní registrační tabulky vyhovuje požadavkům směrnice 93/94/EHS ve znění této směrnice.
         2.   Od 1. července 2000 členské státy odmítnou udělit ES schválení typu pro jakýkoli typ dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z důvodů týkajících se místa pro montáž zadní registrační tabulky, jestliže nejsou splněny požadavky směrnice 93/94/EHS ve znění této směrnice.“

      PŘÍLOHA III

         Srovnávací tabulka

                  Směrnice 93/94/EHS

                  Směrnice 1999/26/ES

                  Tato směrnice

                  Články 1, 2 a 3

                  Články 1, 2 a 3

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 4 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 1

                  —

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 3

                  —

                  Článek 5

                  —

                  Článek 6

                  Článek 5

                  Článek 7

                  Příloha

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II

                  —

                  Příloha III