title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES ze dne 18. března 2002 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, kterou se zrušuje směrnice Rady 92/61/EHSText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0024

Úřední věstník L 124 , 09/05/2002 S. 0001 - 0044

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ESze dne 18. března 2002o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, kterou se zrušuje směrnice Rady 92/61/EHS(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [4] stanovila postup pro ES schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků vyrobených v souladu s technickými požadavky stanovenými ve zvláštních směrnicích.(2) Všechny zvláštní směrnice, které jsou uvedeny v úplném seznamu systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které mají být regulovány na úrovni Společenství, již byly přijaty.(3) Zahájení uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES ze dne 7. června 1997 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [5] dovoluje, aby postup schvalování typu byl uplatněn v plné šíři.(4) Aby systém schvalování typu mohl řádně fungovat, je nepochybně nezbytné přesněji stanovit určité správní požadavky a doplnit předpisy obsažené v přílohách směrnice 92/61/EHS. Z tohoto důvodu je nezbytné zavést harmonizované předpisy zejména pro číslování certifikátů schválení typu a udělování výjimek pro vozidla z výběhu sérií a pro vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky vyráběné podle nových technologií, dosud nezahrnutých do opatření Společenství, jako tomu bylo v obdobných předpisech směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [6].(5) S ohledem na současnou úroveň zavedených technologií vedly zkoušky konstrukčních částí a vlastností uvedených vozidel k tomu, že konstrukční části a vlastnosti budou omezeny jen na ty, které jsou uvedeny v příloze I této směrnice, protože všechny ostatní nejsou vhodné pro to, aby pro ně byly vytvářeny předpisy. Vzhledem k pokroku a rozvoji techniky bude však vhodné zkoušet jakékoli další konstrukční části a vlastnosti, zejména ty, které souvisí se sekundární bezpečností, a doplnit jimi seznam v uvedené příloze I.(6) Postup ES schvalování typu má umožnit každému členskému státu potvrdit, že každý typ vozidla byl podroben ověřením, která jsou stanovena ve zvláštních směrnicích, a že pro něj byl vydán certifikát schválení typu. Tento postup má rovněž umožnit výrobci vystavit prohlášení o shodě pro všechna vozidla, která se shodují se schváleným typem. Pokud je k vozidlu přiloženo toto prohlášení, smí být uvedeno na trh, prodáno a registrováno pro užívání v celém Společenství.(7) Cíle zlepšení fungování systému schvalování typu vozidel na úrovni Společenství nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, proto, z důvodu rozsahu a účinků navrhované akce, jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, a proto může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 dohody. V souladu se zásadou proporcionality podle uvedeného článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné k dosažení uvedeného cíle.(8) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].(9) Z důvodů přehlednosti se doporučuje zrušit směrnici Rady 92/61/EHS a nahradit ji touto směrnicí,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IOblast pŭsobnosti a definiceČlánek 11. Tato směrnice se vztahuje na všechna dvoukolová a tříkolová motorová vozidla, ať se zdvojenými koly, nebo jiná, určená k používání na pozemních komunikacích a na konstrukční části nebo samostatné technické celky takových vozidel.Tato směrnice se nevztahuje na tato vozidla:a) vozidla s maximální konstrukční rychlostí nepřekračující 6 km/h;b) vozidla určená pro ovládání pěšími osobami;c) vozidla určená pro používání tělesně postiženými osobami;d) vozidla určená pro používání v soutěžích na pozemních komunikacích i v terénu;e) vozidla, která byla v provozu již přede dnem použitelnosti směrnice 92/61/EHS;f) traktory a stroje používané pro zemědělské nebo podobné účely;g) vozidla určená především pro zábavní účely mimo pozemní komunikace, která mají souměrně uspořádaná kola s jedním kolem vpředu a dvěma koly vzadu;h) jízdní kola s pedály, která jsou vybavena přídavným elektrickým motorem s maximálním trvalým výkonem 0,25 kW, jehož výkon je postupně snižován až do vyřazení motoru z činnosti, když vozidlo dosáhne rychlosti 25 km/h, nebo dříve, jestliže cyklista přestane šlapat;ani na jejich konstrukční části nebo technické celky, nejsou-li určeny k montáži do vozidel, na něž se vztahuje tato směrnice.Tato směrnice se nevztahuje na schvalování typu jednotlivých vozidel, avšak členský stát, který uděluje taková schválení typu, musí uznat každé schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku, které bylo uděleno podle této směrnice a nikoli podle odpovídajících vnitrostátních předpisů.2. Vozidla uvedená v odstavci 1 se dělí naa) mopedy, tj. dvoukolová vozidla (kategorie L1e) nebo tříkolová vozidla (kategorie L2e) s nejvyšší konstrukční rychlostí nepřekračující 45 km/h a charakterizovanái) u dvoukolového typu motorem, jehož- zdvihový objem nepřekračuje 50 cm3, jedná-li se o spalovací typ, nebo- maximální trvalý jmenovitý výkon není vyšší než 4 kW, jedná-li se o elektrický motor;ii) u tříkolového typu motorem, jehož- zdvihový objem nepřekračuje 50 cm3, jedná-li se o zážehový typ, nebo- maximální netto výkon nepřekračuje 4 kW, jedná-li se o jiné spalovací motory, nebo- maximální trvalý jmenovitý výkon není vyšší než 4 kW, jedná-li se o elektrický motor;b) motocykly, tj. dvoukolová vozidla bez postranního vozíku (kategorie L3e) nebo s ním (kategorie L4e) vybavená motorem, který má zdvihový objem větší než 50 cm3, jedná-li se o spalovací motor, nebo s nejvyšší konstrukční rychlostí vyšší než 45 km/h;c) motorové tříkolky, tj. vozidla se třemi symetricky uspořádanými koly (kategorie L5e) vybavená motorem, který má zdvihový objem větší než 50 cm3, jedná-li se o spalovací motor, nebo s nejvyšší konstrukční rychlosti vyšší než 45 km/h.3. Tato směrnice se vztahuje také na čtyřkolky, tj. motorová vozidla se čtyřmi koly, která mají tyto vlastnosti:a) lehké čtyřkolky, jejichž hmotnost v nenaloženém stavu není větší než 350 kg (kategorie L6e), do níž se nezapočítává hmotnost baterií v případě elektrických vozidel; dále lehké čtyřkolky, jejichž nejvyšší konstrukční rychlost nepřekračuje 45 km/h ai) jejichž zdvihový objem motoru nepřekračuje 50 cm3u zážehových motorů neboii) jejichž maximální netto výkon nepřekračuje 4 kW u elektrických motorů neboiii) maximální trvalý jmenovitý výkon není vyšší než 4 kW, jedná-li se o elektrický motor;Tato vozidla musí splňovat technické požadavky vztahující se na tříkolové mopedy kategorie L2e, pokud není v některé zvláštní směrnici stanoveno jinak.b) čtyřkolky, jiné než jsou uvedeny pod písmenem a), jejichž hmotnost v nenaloženém stavu nepřekračuje 400 kg (kategorie L7e) (550 kg u vozidel určených k přepravě zboží), do níž se nezapočítává hmotnost baterií v případě elektrických vozidel, a u nichž maximální netto výkon motoru nepřekračuje 15 kW. Tato vozidla se považují za motorové tříkolky a musí splňovat technické požadavky platné pro motorové tříkolky kategorie L5e, pokud není v některé zvláštní směrnici stanoveno jinakČlánek 2Pro účely této směrnice se rozumí:1) "typem vozidla" vozidlo, nebo skupina vozidel (varianty), kteréa) patří do jediné kategorie (dvoukolový moped L1e, tříkolový moped L2e atd., jak je uvedeno v článku 1);b) jsou vyráběny týmž výrobcem;c) mají tentýž podvozek, rám, pomocný rám, podlahovou část nebo konstrukci, do kterých jsou upevněny hlavní konstrukční části;d) mají motor se stejným pracovním principem (spalovací, elektrický, hybridní atd.);e) mají totéž označení typu dané výrobcem.Typ vozidla může zahrnovat varianty a verze;2) "variantou" buď vozidlo, nebo skupina vozidel (verze) téhož typu, jestližea) mají stejný tvar karoserie (základní vlastnosti);b) u skupiny vozidel (verze) rozdíl provozní hmotnosti mezi nejnižší hodnotou a nejvyšší hodnotou nepřekračuje 20 % nejnižší hodnoty;c) u skupiny vozidel (verze) rozdíl maximální přípustné hmotnosti mezi nejnižší hodnotou a nejvyšší hodnotou nepřekračuje 20 % nejnižší hodnoty;d) mají stejný pracovní cyklus (dvoudobý nebo čtyřdobý, zážehové nebo vznětové zapalování);e) u skupiny vozidel (verze) rozdíl zdvihového objemu pohonné jednotky (u spalovacího motoru) mezi nejnižší hodnotou a nejvyšší hodnotou nepřekračuje 30 % nejnižší hodnoty;f) mají stejný počet a uspořádání válců;g) u skupiny vozidel (verze) rozdíl ve výkonu pohonné jednotky mezi nejnižší hodnotou a nejvyšší hodnotou nepřekračuje 30 % nejnižší hodnoty;h) mají stejný pracovní způsob (elektrických motorů);i) mají stejný druh převodovky (s ručním řazením, automatická atd.);3) "verzí" vozidlo téhož typu a téže varianty, které však může zahrnovat jakákoli zařízení, konstrukční části nebo systémy uvedené v informačním dokumentu podle vzoru v příloze II za podmínky, že existuje pouzea) jedna hodnota uvedená proi) hmotnost v provozním stavu,ii) maximální přípustnou hmotnost,iii) výkon hnací jednotky,iv) zdvihový objem hnací jednotky;b) jeden soubor z výsledků zkoušek uvedený v souladu s přílohou VII;4) "systémem" každý systém vozidla, jako jsou brzdy, zařízení pro snížení emisí atd., který musí splňovat požadavky některé zvláštní směrnice;5) "samostatným technickým celkem" zařízení, jako je například náhradní výfukový systém, které musí splňovat požadavky některé zvláštní směrnice, které má být částí vozidla a které může být schváleno jako typ nezávisle, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla, stanoví-li takto výslovně dotyčná zvláštní směrnice;6) "konstrukční částí" zařízení, jako je například svítilna, které musí splňovat požadavky některé zvláštní směrnice, které má být částí vozidla a které může být schváleno jako typ nezávisle na vozidle, stanoví-li takto výslovně dotyčná zvláštní směrnice;7) "schvalováním typu" správní postup, kterým členský stát osvědčuje, že určitý typ vozidla, systém, samostatný technický celek nebo konstrukční část splňuje technické požadavky této směrnice nebo některé ze zvláštních směrnic a že zároveň splňuje požadavky na ověřování správnosti údajů výrobce, které jsou uvedeny v soupisu v příloze I;8) "zdvojenými koly" dvě kola namontovaná na téže nápravě tak, že vzdálenost mezi středy jejich ploch styku se zemí je menší než 460 mm. Zdvojená kola se posuzují jako jedno kolo;9) "vozidly s dvojím pohonem" vozidla se dvěma různými systémy pohonu, například s elektrickým systémem a s termickým systémem;10) "výrobcem" osoba nebo subjekt, který schvalovacímu orgánu odpovídá za všechna hlediska schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby. Osoba nebo subjekt přitom nemusí být nutně zapojeni přímo do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schvalování typu;11) "technickou zkušebnou" organizace nebo subjekt, které byly určeny jako zkušební laboratoř pro zkoušky nebo kontroly jménem schvalovacího orgánu členského státu. Tuto činnost může rovněž vykonávat schvalovací orgán sám.KAPITOLA IIPostupy pro udělení schválení typuČlánek 3Žádosti o schválení typu podává výrobce schvalovacímu orgánu členského státu. K žádosti musí být přiložen informační dokument, jehož vzor, který je pro účely schválení typu vozidla uveden v příloze II a pro účely schválení typu systémů, samostatných technických celků nebo konstrukčních částí v příloze nebo v dodatku k odpovídající zvláštní směrnici, spolu s dalšími dokumenty uvedenými v informačním dokumentu. Žádost pro daný typ vozidla, systém, samostatný technický celek nebo konstrukční část smí být podána pouze jednomu členskému státu.Článek 41. Každý členský stát udělí schválení typu pro všechny typy vozidel, systémů, samostatných technických celků nebo konstrukčních částí, splňují-li tyto podmínky:a) typ vozidla splňuje technické požadavky uvedené ve zvláštních směrnicích a odpovídá údajům, které uvádí výrobce podle úplného seznamu v příloze I;b) systém, samostatný technický celek nebo konstrukční část splňuje technické požadavky odpovídající zvláštní směrnice a odpovídá údajům, které uvádí výrobce podle úplného seznamu v příloze I.2. Před schválením typu přijmou příslušné orgány členského státu provádějící tento akt, v případě potřeby ve spolupráci s příslušnými orgány členského státu, v němž probíhá výroba nebo v němž je výrobek uváděn do Společenství, veškerá nezbytná opatření zajišťující splnění přílohy VI tak, aby nová vozidla, systémy, samostatné technické celky nebo konstrukční části vyráběné, uváděné na trh, nabízené k prodeji nebo uváděné do provozu odpovídaly typu, který byl schválen.3. Příslušné orgány uvedené v odstavci 2, v případě potřeby ve spolupráci s příslušnými orgány členského státu, v němž probíhá výroba nebo v němž je výrobek uváděn do Společenství, zajistí, aby příloha VI byla nadále dodržována.4. Je-li žádost o schválení typu vozidla doprovázena jedním nebo více certifikáty schválení typu systému, samostatného technického celku nebo konstrukční části vydanými jedním nebo několika jinými členskými státy, musí je členský stát, který schvaluje typ vozidla, přijmout a v případě systémů, samostatných technických celků nebo konstrukčních částí, pro něž bylo uděleno schválení typu, neověřuje splnění požadavků uvedených v odst. 1 písm. b).5. Každý členský stát odpovídá za schválení typu systému, samostatného technického celku nebo konstrukční části, která udělí. Příslušné orgány členského státu, které udělují schválení typu vozidla, v případě potřeby ve spolupráci s příslušnými orgány jiných členských států, které vydaly certifikát schválení typu pro systémy, samostatné technické celky nebo konstrukční části, ověří shodnost výroby.6. Pokud však členský stát zjistí, že vozidlo, systém, samostatný technický celek nebo konstrukční část splňující, které vyhovují odstavci 1, přesto vážně ohrožují bezpečnost provozu po pozemních komunikacích, může udělení schválení typu odmítnout. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.Článek 51. Příslušný orgán členského státu vyplní tiskopis pro schválení typu uvedený v příloze III pro všechny typy vozidel, které schvaluje, a navíc uvede výsledky zkoušek podle odpovídajících oddílů v tiskopise připojeném k certifikátu schválení typu vozidla, jehož vzor je uveden v příloze VII.2. Příslušný orgán členského státu vyplní tiskopis pro schválení typu uvedený v příloze nebo dodatku každé odpovídající zvláštní směrnice pro každý schvalovaný typ systému, samostatného technického celku nebo konstrukční části.3. Certifikáty schválení typu vozidla, systému, samostatného technického celku nebo konstrukční části se číslují postupem popsaným v části A přílohy V.Článek 61. Příslušný orgán každého členského státu zašle do jednoho měsíce příslušným orgánům ostatních členských států kopie certifikátu schválení typu spolu s přílohami pro každý typ vozidla, pro který schválení typu udělil nebo odmítl udělit.2. Příslušný orgán každého členského státu zasílá měsíčně příslušným orgánům ostatních členských států seznam schválení typu systémů, samostatných technických celků nebo konstrukčních částí, která udělil nebo odmítl udělit v průběhu daného měsíce.Kromě toho na žádost příslušného orgánu jiného členského státu zašle ihned kopii certifikátu schválení typu spolu s přílohami pro každý typ systému, samostatného technického celku nebo konstrukční části.Článek 71. Prohlášení o shodě, jehož vzor je uveden v části A přílohy IV, vystaví výrobce pro každé vozidlo, které bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem. Toto prohlášení musí doprovázet každé vozidlo. Členské státy však mohou pro účely zdaněná vozidla nebo vystavení registračního dokumentu vozidla, poté co nejméně tři měsíce předem upozorní Komisi a ostatní členské státy, vyžadovat doplnění prohlášení o údaje, které nejsou uvedeny v části A přílohy IV, za podmínky, že tyto údaje jsou výslovně uvedeny v informačním dokumentu.Prohlášení o shodě musí být vyhotoveno tak, aby byla vyloučena jakákoli možnost jeho padělání. Z tohoto důvodu musí být tištěno na papíru chráněném barevnou grafikou nebo vodotiskem s identifikačním označením výrobce vozidla.2. Prohlášení o shodě, jehož vzor je uveden v části B přílohy IV, vystaví výrobce pro každý nepůvodní samostatný technický celek nebo konstrukční část, které byly vyrobeny ve shodě se schváleným typem. Toto prohlášení se nevyžaduje pro původní samostatné technické celky nebo konstrukční části.3. Pokud schvalovaná konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla a z tohoto důvodu je možné ověřit shodu s jedním nebo více požadavky, pouze pokud schvalovaná konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s jinými částmi vozidla, skutečnými nebo simulovanými, musí být rozsah schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku odpovídajícím způsobem omezen. Certifikát schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku musí pak uvádět případná omezení jejich užití a musí udávat případné podmínky pro jejich montáž. Dodržení těchto omezení a podmínek musí být v průběhu schvalování typu vozidla ověřováno.4. Aniž je dotčen odstavec 2, je držitel schválení typu pro samostatný technický celek nebo konstrukční část uděleného podle článku 4 povinen umístit na každý takový samostatný technický celek nebo konstrukční část vyrobené ve shodě se schváleným typem svou výrobní nebo obchodní značku, a pokud to vyžaduje odpovídající zvláštní směrnice, i značku schválení typu uvedenou v článku 8. V posledním případě se od něho nevyžaduje vyplnění prohlášení uvedeného v odstavci 2.5. Každý držitel certifikátu schválení typu pro samostatný technický celek nebo konstrukční část, který podle odstavce 3 obsahuje omezení pro jeho užití, musí s každou vyrobenou konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem poskytnout podrobné informace o těchto omezeních a uvede případné podmínky pro jejich montáž.6. Každý držitel certifikátu schválení typu pro samostatný technický celek nepůvodního zařízení, který byl vydán ve spojení s jedním nebo více typy vozidla, musí s každým z těchto technických celků dodat podrobné informace umožňující identifikaci těchto vozidel.Článek 81. Každé vozidlo vyrobené ve shodě se schváleným typem musí být opatřeno značkou schválení typu sestavenou v souladu s částmi 1, 3 a 4 čísla schválení typu podle části A přílohy V.2. Každý samostatný technický celek a každá konstrukční část, které byly vyrobeny ve shodě se schváleným typem, musí být opatřen, stanoví-li tak odpovídající zvláštní směrnice, značkou schválení typu, která splňuje požadavky části B přílohy V. Číslo schválení typu uvedené v bodě 1.2 části B přílohy V musí být sestaveno v souladu s částí 4 čísla schválení typu podle části A přílohy V.Údaje obsažené ve značce schválení typu mohou být doplněny dalšími informacemi umožňujícími identifikovat určité vlastnosti specifické pro daný samostatný technický celek nebo konstrukční část. Tyto další informace budou případně upřesněny ve zvláštních směrnicích pro tyto samostatné technické celky nebo konstrukční části.Článek 91. Výrobce odpovídá za výrobu každého vozidla nebo výrobu každého systému, samostatného technického celku nebo konstrukční části ve shodě se schváleným typem. Konečné zastavení výroby nebo jakékoli změny údajů obsažených v informačním dokumentu musí držitel schválení typu sdělit příslušným orgánům členského státu, který toto schválení typu vydal.2. Usoudí-li příslušné orgány členského státu uvedené v odstavci 1, že z dané změny nevyplývají žádné změny stávajícího certifikátu schválení typu nebo nutnost vydání nového certifikátu schválení typu, informuje o tom výrobce.3. Shledají-li příslušné orgány členského státu uvedené v odstavci 1, že změna v údajích uvedených v informačním dokumentu vyžaduje nová ověření nebo zkoušky, informuje výrobce a provede tyto zkoušky. Mají-li ověření nebo zkoušky za následek změny již vydaného certifikátu schválení typu nebo nutnost vydání nového certifikátu, zajistí příslušné orgány, aby byly příslušné orgány ostatních členských států informovány podle článku 6.4. Změní-li se údaje v informačním dokumentu pro schválení typu vozidla, nahradí výrobce pro schvalovací orgán revidované stránky a zřetelně na nich vyznačí podstatu změny a datum jejího nového vydání. Pořadové číslo v informačním dokumentu se změní pouze v případě, že změny v něm provedené vyžadují změnu jednoho nebo více údajů uvedených v prohlášení o shodě podle přílohy IV (kromě bodů 19.1 a 45 až 51).5. Pokud certifikát schválení typu pozbývá účinku z důvodu ukončení výroby schváleného typu vozidla anebo schváleného typu systému nebo samostatného technického celku nebo konstrukční části, uvědomí o tom příslušné orgány členského státu, které udělily dané schválení typu, do jednoho měsíce příslušné orgány ostatních členských států.Článek 101. Pokud členský stát, který udělil schvalování typu, zjistí, že se vozidla, systémy, samostatné technické celky nebo konstrukční části neshodují se schváleným typem, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost výrobku se schváleným typem. O přijatých opatřeních, která mohou vést až k odejmutí schválení typu, uvědomí příslušný orgán takového členského státu příslušné orgány ostatních členských států.2. Pokud některý členský stát zjistí, že se vozidla, systémy, samostatné technické celky nebo konstrukční části neshodují se typem, který byl schválen, může požádat členský stát, který schválení typu udělil, o ověření zjištěných nesrovnalostí. Členský stát, který udělil schválení typu, provede toto ověření do šesti měsíců ode dne obdržení žádosti. Je-li zjištěna neshodnost, přijmou příslušné orgány členského státu, které udělil schválení typu, opatření uvedená v odstavci 1.3. Příslušné orgány členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí schválení typu s uvedením důvodů.4. Pokud členský stát, který udělil schválení typu, popírá závadu ve shodnosti, o které byl uvědomen, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uskuteční vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.Článek 11Na návrh Komise může Rada kvalifikovanou většinou uznat v rámci mnohostranných nebo dvoustranných dohod Společenství se třetími zeměmi rovnocennost podmínek nebo předpisů pro schvalování typu vozidel, systémů, samostatných technických celků nebo konstrukčních částí stanovených touto směrnicí a podle dalšími zvláštními směrnicemi s postupy stanovenými mezinárodními předpisy nebo předpisy třetích zemí.Článek 12Pokud členský stát zjistí, že vozidla, systémy, samostatné technické celky nebo konstrukční části ohrožují bezpečnost provozu po pozemních komunikacích, třebaže pro ně bylo uděleno schválení typu, může na dobu nejvýše šesti měsíců zakázat jejich prodej, uvedení do provozu nebo užívání na svém území. O tomto rozhodnutí neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede jeho důvody.Článek 13Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí schválení typu, zákazu prodeje nebo užívání vozidla, samostatného technického celku nebo konstrukční části učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, které jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.Článek 141. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům názvy a adresya) orgánů udělujících schválení typu vozidla a popřípadě oblastí jejich působnosti ab) jimi schválených technických zkušeben s uvedením, pro které zkušební postupy tyto zkušebny schválily. Oznámené zkušebny musí splňovat harmonizované normy pro práci zkušebních laboratoří (EN 45001) s následujícími podmínkami:i) výrobce nesmí být schválen jako technická zkušebna, pokud to zvláštní směrnice výslovně nepřipouští,ii) pro účely této směrnice se nepovažuje za výjimku, pokud technická zkušebna užívá se souhlasem schvalovacího orgánu vybavení z vnějšího zdroje.2. U oznámené zkušebny se předpokládá, že splňuje harmonizovanou normu, avšak Komise může požádat členský stát, aby to prokázal.Zkušebny třetí země mohou být oznámeny jako určené technické zkušebny pouze v rámci dvoustranné nebo mnohostranné dohody mezi Společenstvím a danou třetí zemí.KAPITOLA IIIPodmínky pro volný pohyb, přechodná ustanovení, výjimky a alternativní postupyČlánek 151. Členské státy nesmějí zakázat uvedení na trh, prodej, uvedení do provozu nebo užívání nových vozidel, která splňují požadavky této směrnice. První registraci lze provést pouze u vozidel splňujících požadavky této směrnice.2. Členské státy nesmějí zakázat uvedení na trh, prodej, nebo užívání nových samostatných technických celků nebo nových konstrukčních částí, které splňují požadavky této směrnice. Pouze samostatné technické celky a konstrukční části splňující požadavky této směrnice smějí být uváděny na trh a prodávány k prvnímu použití v členských státech.3. Odchylně od odstavců 1 a 2a) členské státy mohou vozidla, systémy, samostatné technické celky a konstrukční části určenéi) buď pro malosériovou výrobu maximálně 200 jednotek ročně typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku,ii) nebo pro ozbrojené síly, pořádkové orgány, civilní ochranu, požární sbory nebo subjekty veřejných pracíosvobodit od uplatňování shody s jedním nebo více požadavky zvláštních směrnic.Ostatní členské státy musí být o těchto osvobozeních informovány do jednoho měsíce od jejich udělení. Do tří měsíců se musí tyto členské státy rozhodnout, zda přijmou schválení typu udělená pro vozidla, která mají být registrována na jejich území. Certifikát takového schválení typu nesmí být opatřen označením "Certifikát ES schválení typu";b) certifikát schválení typu vozidla vydaný na vnitrostátní úrovni před 17. červnem 1999 musí v členských státech, které jej vydaly, zůstat v platnosti po dobu čtyř let ode dne, od kterého se požaduje, aby byly vnitrostátní právní předpisy v souladu s odpovídajícími směrnicemi.Stejné prodloužení se vztahuje na typy vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které splňují vnitrostátní požadavky členských států používajících jiné právní a správní systémy, než je schválení typu, platné před provedením odpovídajících směrnic.Vozidla, na která se vztahuje posledně jmenovaná odchylka, mohou být během této doby uváděna na trh, prodávána a uváděna do provozu, aniž by bylo jejich užívání časově omezeno.Uvádění na trh, prodej a užívání systémů, samostatných technických celků a konstrukčních částí pro tato vozidla jsou časově neomezené.4. Tato směrnice se nedotýká práva členských států přijmout v souladu se Smlouvou opatření, která považují za nutná pro zajištění ochrany uživatelů při užívání dotyčných vozidel, za předpokladu, že důsledkem těchto opatření nejsou změny na vozidlech.Článek 161. Odchylně od čl. 15 odst. 1 a 2 smějí členské státy v mezích stanovených v příloze VIII na omezenou dobu registrovat a povolit prodej nebo uvedení do provozu nových vozidel shodných s typem vozidla, jehož schválení již pozbylo platnosti. Tato možnost je omezena na dobu 12 měsíců ode dne, kdy schválení typu pozbude platnosti.První pododstavec se vztahuje pouze na vozidla, která se nacházela na území Společenství a byla doprovázena platným prohlášením o shodě vystaveným v době, kdy bylo schválení typu dotyčného vozidla ještě platné, ale vozidlo bylo registrováno nebo uvedeno do provozu až poté, co toto schválení typu pozbylo platnosti.2. Aby mohl být odstavec 1 použit na jeden nebo více typů dané kategorie, musí výrobce podat žádost příslušnému orgánu každého členského státu, jehož se uvedení těchto typů vozidel do provozu týká. Žádost musí uvádět technické nebo ekonomické důvody, na kterých je založena.Tyto členské státy rozhodnou do tří měsíců, zda a jaký počet celků daného typu vozidla povolí k registraci na svém území. Každý členský stát, kterého se uvádění takového typu vozidla do provozu týká, zajistí, aby výrobce dodržoval přílohu VIII. Členské státy sdělí každý rok Komisi seznam udělených výjimek.3. Na vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které vzhledem ke zvláštním použitým technickým řešením nebo koncepcím nemohou plnit jeden nebo více požadavků jedné nebo více zvláštních směrnic, se vztahuje směrnice 70/156/EHS čl. 8 odst. 2 písm. c).KAPITOLA IVPostup přizpůsobování technickému pokrokuČlánek 17Veškeré změny nezbytné pro přizpůsobení příloh této směrnice nebo zvláštních směrnic uvedených v příloze I technickému pokroku se přijímají postupem podle čl. 18 odst. 2.Článek 181. Komisi je nápomocen Výbor pro přizpůsobení technickému pokroku zřízený článkem 13 směrnice 70/156/EHS (dále jen "výbor").2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.KAPITOLA VZávěrečná ustanoveníČlánek 19Směrnice Rady 92/61/EHS se zrušuje s účinkem od 9. listopadu 2003. Odkazy na směrnici 92/61/EHS se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.Článek 201. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 9. května 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy použijí předpisy uvedené v odst. 1 prvním pododstavci ode dne 9. listopadu 2003. Na žádost výrobce může však být předchozí vzor prohlášení o shodě používán od tohoto dne ještě po dobu 12 měsíců.3. Od 9. května 2003 nesmějí členské státy zakázat první uvedení vozidel vyhovujících této směrnici do provozu.4. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 21Tato směrnicí neruší platnost žádných schválení typu udělených před 9. listopadem 2003, ani nebrání rozšíření takových schválení typu za podmínek stanovených směrnicí, podle které byla původně udělena. Od 9. listopadu 2004 však musí prohlášení o shodě vystavená výrobcem být v souladu se vzorem uvedeným v příloze IV.Článek 22Až do harmonizace registrace systémů a daňových systémů členských států týkajících se vozidel, na která se vztahuje tato směrnice, mohou členské státy na svých územích použít vnitrostátní systémy kódování pro usnadnění registrace a zdaňování. Členské státy také mohou požadovat, aby prohlášení o shodě bylo doplněno vnitrostátním kódovým číslem.Článek 23Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 24Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. března 2002.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaM. Arias Cañete[1] Úř. věst. C 307 E, 26. 10. 1999, s. 1.[2] Úř. věst. C 368, 20.12.1999, s. 1.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 27. října 1999 (Úř. věst. C 154, 5.6.2000, s. 50), společný postoj Rady ze dne 29. října 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. února 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 72. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/7/ES (Úř. věst. L 106, 3.5.2000, s. 1).[5] Úř. věst. L 226, 18.8.1997, s. 1.[6] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/40/ES (Úř. věst. L 203, 10.8.2000, s. 9).[7] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------SEZNAM PŘÍLOHPříloha I: | Seznam požadavků pro účely schválení typu vozidla |Příloha II: | Informační dokument |Příloha III: | Certifikát ES schválení typu |Příloha IV: | Prohlášení o shodě |Příloha V: | Číslování a značení |Příloha VI: | Ustanovení o kontrole shodnosti výroby |Příloha VII: | Výsledky zkoušek |Příloha VIII: | Vozidla z výběhu série |Příloha IX: | Srovnávací tabulka |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/35/EU ze dne 16. června 2010 o přepravitelných tlakových zařízeních a o zrušení směrnic Rady 76/767/EHS, 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS a 1999/36/ES  (Text s významem pro EHP)

text:
               30.6.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 165/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/35/EU
   ze dne 16. června 2010
   o přepravitelných tlakových zařízeních a o zrušení směrnic Rady 76/767/EHS, 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS a 1999/36/ES
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 1999/36/ES ze dne 29. dubna 1999 o přepravitelném tlakovém zařízení (3) byla přijata jako první krok ke zvýšení bezpečnosti přepravy přepravitelných tlakových zařízení při současném zajištění volného pohybu přepravitelných tlakových zařízení na jednotném dopravním trhu.

               (2)

               Vzhledem k vývoji v oblasti bezpečnosti přepravy je nutné aktualizovat některá technická ustanovení směrnice 1999/36/ES.

               (3)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (4) rozšířila uplatňování některých mezinárodních dohod i na vnitrostátní dopravu s cílem harmonizovat v celé Unii podmínky, za kterých je možné přepravovat nebezpečné věci po silnici, po železnici a po vnitrozemských vodních cestách.

               (4)

               Proto je nezbytné odpovídajícím způsobem aktualizovat ustanovení směrnice 1999/36/ES, aby se předešlo rozporům mezi pravidly, zejména pokud jde o požadavky týkající se shody, o posuzování shody a o postupy posuzování shody, které se vztahují na přepravitelná tlaková zařízení.

               (5)

               Za účelem zvýšení bezpečnosti přepravitelných tlakových zařízení schválených pro vnitrozemskou přepravu nebezpečných věcí a zajištění jejich volného pohybu, včetně uvádění těchto přepravitelných tlakových zařízení na trh, jejich dodávání na trh a jejich používání v rámci Unie, je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se povinností různých subjektů a požadavků, které musí dotčená zařízení splňovat.

               (6)

               Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (5) představuje obecný horizontální rámec pro budoucí právní předpisy harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh. V souladu s cílem harmonizovat pravidla pro volný pohyb výrobků by se měl tento rámec ve vhodných případech vztahovat na odvětví přepravitelných tlakových zařízení.

               (7)

               Aby se nebránilo přepravním operacím mezi členskými státy a třetími zeměmi, neměla by se tato směrnice vztahovat na přepravitelná tlaková zařízení používaná výlučně pro přepravu nebezpečných věcí mezi územím Unie a územím třetích zemí.

               (8)

               V zájmu bezpečnosti přepravy a volného pohybu přepravitelných tlakových zařízení by měly být jasně vymezeny povinnosti různých hospodářských subjektů, včetně vlastníků a provozovatelů přepravitelných tlakových zařízení.

               (9)

               Hospodářské subjekty by podle své role, kterou mají v dodavatelském řetězci, měly být odpovědné za to, že jsou přepravitelná tlaková zařízení v souladu s bezpečnostními pravidly a pravidly přístupu na trh.

               (10)

               Splnění technických požadavků uvedených v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici by mělo být u nových přepravitelných tlakových zařízení prokazováno prostřednictvím posouzení shody, které poskytne důkazy o bezpečnosti daného přepravitelného tlakového zařízení.

               (11)

               Periodické inspekce, kontroly v mezidobí a mimořádné kontroly přepravitelných tlakových zařízení by se měly provádět v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES a s touto směrnicí s cílem zajistit trvalé plnění bezpečnostních požadavků těchto směrnic.

               (12)

               Přepravitelná tlaková zařízení by měla být za účelem zajištění jejich volného pohybu a volného používání opatřena označením vyjadřujícím jejich soulad se směrnicí 2008/68/ES a touto směrnicí.

               (13)

               Tato směrnice by se neměla vztahovat na přepravitelná tlaková zařízení, která byla uvedena na trh přede dnem, k němuž měla být provedena směrnice 1999/36/ES, a která neprošla novým posouzením shody.

               (14)

               Pokud by se měl volný pohyb a volné používání vztahovat na stávající přepravitelná tlaková zařízení, jejichž shoda se směrnicí 1999/36/ES nebyla dosud posouzena, měla by projít novým posouzením shody.

               (15)

               V zájmu zajištění trvalé úrovně kvality činnosti oznámených subjektů je nezbytné stanovit požadavky, které musí splňovat orgány odpovědné za posuzování, oznamování a kontrolu oznámených subjektů.

               (16)

               Postupy posuzování shody stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici vyžadují zásah kontrolních subjektů stanovující podrobné požadavky týkající se činnosti s cílem zajistit jednotnou úroveň výkonnosti v celé Unii vyžadují zásah kontrolních subjektů. Následně by členské státy měly tyto kontrolní subjekty oznámit Komisi.

               (17)

               V zájmu zajištění jednoznačné odpovědnosti za průběžnou kontrolu by měla oznamujícímu orgánu zůstat odpovědnost za kontrolu oznámeného subjektu bez ohledu na to, kde oznámený subjekt vykonává své činnosti.

               (18)

               Je nutné stanovit společná pravidla pro vzájemné uznávání oznámených subjektů, které zajišťují dodržování směrnice 2008/68/ES a této směrnice. Tato společná pravidla povedou k odstranění zbytečných nákladů a administrativních postupů souvisejících se schvalováním zařízení a k odstranění technických překážek obchodu.

               (19)

               Členské státy by měly mít možnost přijmout opatření s cílem omezit nebo zakázat uvádění zařízení na trh a jeho používání v případech, kdy za určitých stanovených okolností představuje bezpečnostní riziko, a to včetně případů, kdy jsou zařízení v souladu se směrnicí 2008/68/ES a s touto směrnicí.

               (20)

               V zájmu usnadnění praktického provádění technických ustanovení této směrnice by Komise měla vypracovat konkrétní pokyny, a to s přihlédnutím k výsledkům výměny zkušeností podle článků 28 a 29.

               (21)

               Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o některé úpravy příloh. Je obzvláště důležité, aby Komise během svých přípravných prací vedla příslušné konzultace, včetně konzultací na úrovni odborníků.

               (22)

               Směrnice Rady 76/767/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro tlakové nádoby a metody jejich inspekce (6), směrnice Rady 84/525/EHS ze dne 17. září 1984 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezešvých ocelových lahví na plyny (7), směrnice Rady 84/526/EHS ze dne 17. září 1984 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezešvých lahví na plyny z nelegovaného hliníku a hliníkových slitin (8), směrnice Rady 84/527/EHS ze dne 17. září 1984 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se svařovaných lahví na plyny z nelegované oceli (9) a směrnice 1999/36/ES se staly zastaralými, a proto by měly být zrušeny.

               (23)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (10) se členské státy vybízejí, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA 1
   OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
   Článek 1
   Oblast působnosti
   1.   Tato směrnice stanoví podrobná pravidla pro přepravitelná tlaková zařízení s cílem zvýšit bezpečnost a zajistit volný pohyb těchto zařízení v rámci Unie.
   2.   Tato směrnice se vztahuje na:

               a)

               nová přepravitelná tlaková zařízení podle definice v čl. 2 odst. 1, která nejsou opatřena označeními shody stanovenými ve směrnicích 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS nebo 1999/36/ES, za účelem jejich dodávání na trh;

               b)

               přepravitelná tlaková zařízení podle definice v čl. 2 odst. 1, která jsou opatřena označeními shody stanovenými v této směrnici nebo ve směrnicích 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS nebo 1999/36/ES, za účelem jejich periodických inspekcí, kontrol v mezidobí, mimořádných kontrol a používání;

               c)

               přepravitelná tlaková zařízení podle definice v čl. 2 odst. 1, která nejsou opatřena označeními shody stanovenými ve směrnici 1999/36/ES, za účelem nového posouzení shody.

         3.   Tato směrnice se nevztahuje na přepravitelná tlaková zařízení, která byla uvedena na trh před uplynutím lhůty pro provedení směrnice 1999/36/ES a která neprošla novým posouzením shody.
   4.   Tato směrnice se nevztahuje na přepravitelná tlaková zařízení, která se používají výlučně pro přepravu nebezpečných věcí mezi členskými státy a třetími zeměmi provozovanou v souladu s článkem 4 směrnice 2008/68/ES.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               1)

               „přepravitelným tlakovým zařízením“

                           a)

                           všechny tlakové nádoby a případně jejich ventily a další příslušenství, na něž se vztahuje kapitola 6.2 příloh směrnice 2008/68/ES,

                           b)

                           cisterny, bateriová vozidla/cisternové vozy, vícečlánkové kontejnery na plyn (MEGC) a případně jejich ventily a další příslušenství, na něž se vztahuje kapitola 6.8 příloh směrnice 2008/68/ES,

                     pokud se zařízení uvedená v písmeně a) nebo b) používají v souladu s uvedenými přílohami pro přepravu plynů třídy 2 s výjimkou plynů nebo zboží, které mají v klasifikačním kódu číslici 6 nebo 7, nebo pro přepravu nebezpečných látek jiných tříd, které jsou uvedeny v příloze I této směrnice.
               Za přepravitelné tlakové zařízení se považují též plynové patrony (UN 2037), avšak nepovažují se za ně aerosoly (UN 1950), otevřené kryogenické nádoby, lahve se stlačeným plynem pro dýchací zařízení, hasicí přístroje (UN 1044), přepravitelná tlaková zařízení vyjmutá podle pododdílu 1.1.3.2 příloh směrnice 2008/68/ES ani přepravitelná tlaková zařízení vyjmutá z působnosti pravidel pro konstrukci a zkoušení obalů podle zvláštních ustanovení v kapitole 3.3 příloh směrnice 2008/68/ES;

               2)

               „přílohami směrnice 2008/68/ES“ oddíl I.1 přílohy I, oddíl II.1 přílohy II a oddíl III.1 přílohy III směrnice 2008/68/ES;

               3)

               „uvedením na trh“ první dodání přepravitelného tlakového zařízení na trh Unie;

               4)

               „dodáním na trh“ dodání přepravitelného tlakového zařízení k distribuci nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti nebo veřejné služby, ať za úplatu nebo bezúplatně;

               5)

               „použitím“ plnění, dočasné skladování v souvislosti s přepravou, vyprazdňování a opětovné plnění přepravitelného tlakového zařízení;

               6)

               „stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit tomu, aby bylo přepravitelné tlakové zařízení dodáváno na trh nebo používáno;

               7)

               „stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení přepravitelného tlakového zařízení, které bylo již dodáno koncovému uživateli;

               8)

               „výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba uvádějící na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou přepravitelné tlakové zařízení nebo jeho části, které vyrábí nebo které si nechává navrhnout nebo vyrobit;

               9)

               „zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně zplnomocněna výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;

               10)

               „dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie přepravitelné tlakové zařízení nebo jeho části ze třetí země;

               11)

               „distributorem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, kromě výrobce či dovozce, která přepravitelné tlakové zařízení nebo jeho části dodává na trh;

               12)

               „vlastníkem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která vlastní přepravitelné tlakové zařízení;

               13)

               „provozovatelem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která používá přepravitelné tlakové zařízení;

               14)

               „hospodářským subjektem“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce, distributor, vlastník nebo provozovatel jednající v rámci své obchodní činnosti nebo v rámci jím poskytované veřejné služby, ať za úplatu nebo bezúplatně;

               15)

               „posouzením shody“ posouzení a postup posouzení shody uvedený v přílohách směrnice 2008/68/ES;

               16)

               „označením pí“ označení, které udává, že je přepravitelné tlakové zařízení v souladu s příslušnými požadavky na posouzení shody uvedenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici;

               17)

               „novým posouzením shody“ postup následného posouzení shody přepravitelného tlakového zařízení vyrobeného a uvedeného na trh přede dnem uplynutí lhůty pro provedení směrnice 1999/36/ES, které se provádí na žádost vlastníka nebo provozovatele;

               18)

               „periodickou inspekcí“ periodická inspekce a postupy pro periodickou inspekci uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES;

               19)

               „kontrolou v mezidobí“ kontrola v mezidobí a postupy pro takovou kontrolu uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES;

               20)

               „mimořádnou kontrolou“ mimořádná kontrola a postupy pro mimořádnou kontrolu uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES;

               21)

               „vnitrostátním akreditačním orgánem“ jediný orgán v daném členském státě, který na základě státem delegované pravomoci provádí akreditaci;

               22)

               „akreditací“ osvědčování vnitrostátním akreditačním orgánem toho, že oznámený subjekt splňuje požadavky stanovené v pododdíle 1.8.6.8 druhém odstavci příloh směrnice 2008/68/ES;

               23)

               „oznamujícím orgánem“ orgán určený členským státem podle článku 17;

               24)

               „oznámeným subjektem“ kontrolní subjekt splňující požadavky stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a podmínky stanovené v článcích 20 a 26 této směrnice a oznámený v souladu s článkem 22 této směrnice;

               25)

               „oznámením“ postup, kterým kontrolní subjekt získává status oznámeného subjektu a který zahrnuje sdělení této informace Komisi a členským státům;

               26)

               „dozorem nad trhem“ činnosti a opatření orgánů veřejné správy, které mají zajistit, aby bylo přepravitelné tlakové zařízení během svého životního cyklu v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 2008/68/ES a v této směrnici a neohrožovalo zdraví, bezpečnost nebo jiný veřejný zájem.

         Článek 3
   Požadavky pro použití na místě
   Členské státy mohou na svém území zavést požadavky pro použití na místě týkající se střednědobého nebo dlouhodobého skladování přepravitelných tlakových zařízení nebo používání těchto zařízení na místě. Členské státy však nezavedou dodatečné požadavky pro samotná přepravitelná tlaková zařízení.
   KAPITOLA 2
   POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
   Článek 4
   Povinnosti výrobců
   1.   Při uvádění přepravitelného tlakového zařízení na trh musí výrobci zajistit, aby bylo toto zařízení navrženo, vyrobeno a opatřeno dokumentací v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
   2.   Pokud byl soulad přepravitelného tlakového zařízení s příslušnými požadavky prokázán postupem posuzování shody stanoveným v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici, výrobci k němu připojí označení pí podle článku 15 této směrnice.
   3.   Výrobci uchovávají technickou dokumentaci uvedenou v přílohách směrnice 2008/68/ES. Tato dokumentace se uchovává po dobu stanovenou v uvedených přílohách.
   4.   Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení, které uvedli na trh, není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, přijmou okamžitě nápravná opatření nezbytná k uvedení tohoto přepravitelného tlakového zařízení do souladu nebo je případně stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud navíc přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, výrobci o tom neprodleně informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž přepravitelné tlakové zařízení dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
   5.   Všechny případy nesouladu a nápravná opatření výrobci zdokumentují.
   6.   Výrobci předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody přepravitelného tlakového zařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná přepravitelným tlakovým zařízením, které uvedli na trh.
   7.   Výrobci poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
   Článek 5
   Zplnomocnění zástupci
   1.   Výrobci mohou písemně jmenovat svého zplnomocněného zástupce.
   Povinnosti stanovené v čl. 4 odst. 1 a 2 a vypracování technické dokumentace nesmí být součástí mandátu zplnomocněného zástupce.
   2.   Zplnomocněný zástupce plní své úkoly podle zmocnění, které obdržel od výrobce. Zmocnění musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:

               a)

               uchovávat technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru alespoň po dobu, která je v přílohách směrnice 2008/68/ES stanovena pro výrobce;

               b)

               podávat příslušným vnitrostátním orgánům na základě jejich odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody přepravitelného tlakového zařízení v jazyce, kterému daný orgán snadno rozumí;

               c)

               spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány, pokud o to požádají, na činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná přepravitelným tlakovým zařízením, na které se vztahuje zmocnění.

         3.   Totožnost a adresa zplnomocněného zástupce se uvede na osvědčení o shodě, které je stanoveno v přílohách směrnice 2008/68/ES.
   4.   Zplnomocnění zástupci poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici
   Článek 6
   Povinnosti dovozců
   1.   Dovozci uvádějí na trh Unie pouze přepravitelná tlaková zařízení, která jsou v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES a s touto směrnicí.
   2.   Před uvedením přepravitelného tlakového zařízení na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posouzení shody. Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby přepravitelné tlakové zařízení neslo označení pí a aby k němu bylo přiloženo osvědčení o shodě stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES.
   Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, nesmí přepravitelné tlakové zařízení uvést na trh, dokud nebude uvedeno do tohoto souladu. Pokud přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, informuje o tom dovozce výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
   3.   Dovozci uvedou své jméno a adresu, na níž je lze kontaktovat, buď v osvědčení o shodě stanoveném v přílohách směrnice 2008/68/ES, nebo v dokumentu přiloženém k tomuto osvědčení.
   4.   Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za přepravitelné tlakové zařízení odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES.
   5.   Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení, které uvedli na trh, není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto přepravitelného tlakového zařízení do souladu nebo je případně stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud navíc přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, dovozci o tom neprodleně informují výrobce a příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž přepravitelné tlakové zařízení dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o uvedeném nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
   Všechny případy nesouladu a nápravná opatření dovozci zdokumentují.
   6.   Dovozci alespoň po dobu stanovenou v přílohách směrnice 2008/68/ES pro výrobce, uchovávají kopii technické dokumentace pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajistí, aby mohla být technická dokumentace těmto orgánům na jejich žádost předložena.
   7.   Dovozci předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody přepravitelného tlakového zařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná přepravitelným tlakovým zařízením, které uvedli na trh.
   8.   Dovozci poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
   Článek 7
   Povinnosti distributorů
   1.   Distributoři dodávají na trh Unie pouze přepravitelná tlaková zařízení, která jsou v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES a s touto směrnicí. Distributoři před dodáním přepravitelného tlakového zařízení na trh ověří, zda toto přepravitelné tlakové zařízení nese označení pí a zda je k němu přiloženo osvědčení o shodě a kontaktní adresa uvedená v čl. 6 odst. 3 této směrnice.
   Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, může přepravitelné tlakové zařízení dodávat na trh pouze po jeho uvedení do souladu s uvedenými předpisy. Pokud přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
   2.   Distributor zajistí, aby v době, kdy nese za přepravitelné tlakové zařízení odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES.
   3.   Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení, které dodali na trh, není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, zajistí, že budou přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto přepravitelného tlakového zařízení do uvedeného souladu, nebo jej případně stáhnou z trhu či z oběhu. Pokud navíc přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, distributoři o tom neprodleně informují výrobce, případně dovozce, jakož i příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž přepravitelné tlakové zařízení dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
   Všechny případy nesouladu a nápravná opatření distributoři zdokumentují.
   4.   Distributoři předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody přepravitelného tlakového zařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná přepravitelným tlakovým zařízením, které dodali na trh.
   5.   Distributoři poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
   Článek 8
   Povinnosti vlastníků
   1.   Domnívá-li se vlastník nebo má-li důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES, včetně požadavků na periodickou inspekci, nebo s touto směrnicí, nesmí je dodat ani používat, dokud nebude uvedeno do tohoto souladu. Pokud navíc přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, informuje o tom vlastník výrobce nebo dovozce nebo distributora, jakož i orgány dozoru nad trhem.
   Všechny případy nesouladu a nápravná opatření vlastníci zdokumentují.
   2.   Vlastníci zajistí, aby v době, kdy nesou za přepravitelné tlakové zařízení odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES.
   3.   Vlastníci poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnicí.
   4.   Tento článek se nevztahuje na jednotlivce, kteří mají v úmyslu používat přepravitelné tlakové zařízení, případně jej používají, k osobním či domácím účelům nebo k rekreačním či sportovním aktivitám.
   Článek 9
   Povinnosti provozovatelů
   1.   Provozovatelé používají pouze přepravitelná tlaková zařízení, která jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
   2.   Pokud přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, informuje o tom provozovatel vlastníka, jakož i orgány dozoru nad trhem.
   Článek 10
   Případy, kdy se povinnosti výrobce vztahují na dovozce a distributory
   Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce, na kterého se vztahují povinnosti výrobce podle článku 4, pokud uvede přepravitelné tlakové zařízení na trh pod svým jménem nebo pod svou ochrannou známkou nebo pokud upraví přepravitelné tlakové zařízení, jež bylo na trh již uvedeno, způsobem, který může ovlivnit jeho soulad s příslušnými požadavky.
   Článek 11
   Identifikace hospodářských subjektů
   Hospodářské subjekty musí na žádost orgánu dozoru nad trhem alespoň po dobu 10 let identifikovat:

               a)

               všechny hospodářské subjekty, které jim dodaly přepravitelné tlakové zařízení;

               b)

               všechny hospodářské subjekty, kterým dodaly přepravitelné tlakové zařízení.

         KAPITOLA 3
   SHODA PŘEPRAVITELNÉHO TLAKOVÉHO ZAŘÍZENÍ
   Článek 12
   Shoda a posuzování shody přepravitelných tlakových zařízení
   1.   Přepravitelná tlaková zařízení uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) musí splňovat příslušné požadavky na posouzení shody, periodickou inspekci, kontrolu v mezidobí a mimořádné kontroly stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v kapitolách 3 a 4 této směrnice.
   2.   Přepravitelné tlakové zařízení uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) musí splňovat specifikace obsažené v dokumentaci, podle níž bylo zařízení vyrobeno. Zařízení se podrobuje periodickým inspekcím, kontrolám v mezidobí a mimořádným kontrolám v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES a podle požadavků uvedených v kapitolách 3 a 4 této směrnice.
   3.   Osvědčení o posouzení shody, osvědčení o novém posouzení shody a protokoly o periodických inspekcích, kontrolách v mezidobí a mimořádných kontrolách vydané oznámeným subjektem jsou platné ve všech členských státech.
   U demontovatelných částí plnicích přepravitelných tlakových zařízení je možné provést samostatné posouzení shody.
   Článek 13
   Nové posouzení shody
   Nové posouzení shody přepravitelných tlakových zařízení uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. c), která byla vyrobena a uvedena do provozu přede dnem uplynutí lhůty k provedení směrnice 1999/36/ES, se uskuteční podle postupu nového posouzení shody stanoveného v příloze III této směrnice.
   Označení pí se připojí v souladu s přílohou III této směrnice.
   Článek 14
   Obecné zásady pro označení pí
   1.   Označení pí smí být připojeno pouze výrobcem nebo, v případě nového posouzení shody, v souladu s přílohou III. Pokud jde o lahve se stlačeným plynem, které byly doposud v souladu se směrnicemi 84/525/EHS, 84/526/EHS nebo 84/527/EHS, musí být označení pí připojeno oznámeným subjektem nebo pod jeho dohledem.
   2.   Označení pí se připojí pouze k přepravitelnému tlakovému zařízení, které:

               a)

               splňuje požadavky posouzení shody uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici, nebo

               b)

               splňuje požadavky nového posouzení shody uvedené v článku 13.

         K žádným jiným přepravitelným tlakovým zařízením být připojeno nesmí.
   3.   Tím, že připojí nebo nechá připojit označení pí, dává výrobce na srozuměnou, že nese odpovědnost za shodu přepravitelného tlakového zařízení se všemi příslušnými požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
   4.   Pro účely této směrnice je označení pí jediné označení osvědčující shodu přepravitelného tlakového zařízení s příslušnými požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
   5.   Je zakázáno připojovat na přepravitelné tlakové zařízení označení, značky a nápisy, které by mohly uvádět třetí stranu v omyl, pokud jde o význam nebo tvar označení pí. Jakékoli jiné označení se k přepravitelnému tlakovému zařízení připojí způsobem, který neomezuje viditelnost, čitelnost ani význam označení pí.
   6.   Demontovatelné části plnicího přepravitelného tlakového zařízení s přímou bezpečnostní funkcí se opatří označením pí.
   7.   Členské státy zajistí řádné provádění pravidel pro označení pí a přijmou vhodná opatření v případě nesprávného použití označení. Členské státy rovněž stanoví sankce za porušení těchto pravidel, a to včetně případných trestních sankcí za závažná porušení. Tyto sankce musí být přiměřené závažnosti porušení a musí účinně odrazovat od nesprávného používání.
   Článek 15
   Pravidla a podmínky pro připojování označení pí
   1.   Označení pí je tvořeno tímto symbolem v tomto tvaru:
   2.   Minimální výška označení pí činí 5 mm. Pro přepravitelná tlaková zařízení o průměru menším nebo rovném 140 mm se tato minimální výška stanoví na 2,5 mm.
   3.   Proporce dané mřížkou na obrázku uvedeném v odstavci 1 musí být zachovány. Mřížka není součástí označení.
   4.   Označení pí musí být viditelně, čitelně a trvale připojeno k přepravitelnému tlakovému zařízení nebo k jeho výrobnímu štítku, jakož i k demontovatelným částem plnicího přepravitelného tlakového zařízení, které mají přímou bezpečnostní funkci.
   5.   Označení pí se připojí před tím, než jsou nové přepravitelné tlakové zařízení nebo demontovatelné části plnicího přepravitelného tlakového zařízení s přímou bezpečnostní funkcí uvedeny na trh.
   6.   Označení pí je doplněno identifikačním číslem oznámeného subjektu, který se zúčastnil počátečních kontrol a zkoušek.
   Identifikační číslo oznámeného subjektu připojuje sám subjekt nebo je připojeno podle jeho pokynů výrobcem.
   7.   U data periodické inspekce, případně kontroly v mezidobí, je vyznačeno i identifikační číslo oznámeného subjektu, který za periodickou inspekce odpovídá.
   8.   Pokud jde o lahve se stlačeným plynem, které byly doposud v souladu se směrnicemi 84/525/EHS, 84/526/EHS nebo 84/527/EHS a které nejsou opatřeny označením pí, při první periodické inspekci provedené v souladu s touto směrnicí se před identifikačním číslem odpovědného oznámeného subjektu uvede označení pí.
   Článek 16
   Volný pohyb přepravitelných tlakových zařízení
   Aniž jsou dotčeny ochranné postupy uvedené v článcích 30 a 31 této směrnice a rámec pro dozor nad trhem stanovený v nařízení (ES) č. 765/2008 (11), nesmí žádný členský stát na svém území zakazovat nebo omezovat volný pohyb, dodávání na trh a používání přepravitelných tlakových zařízení, která jsou v souladu s touto směrnicí, ani tomuto volnému pohybu, dodávání a používání jinak bránit.
   KAPITOLA 4
   OZNAMUJÍCÍ ORGÁNY A OZNÁMENÉ SUBJEKTY
   Článek 17
   Oznamující orgány
   1.   Členské státy určí oznamující orgány odpovědné za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování, oznamování a následnou kontrolu oznámených subjektů.
   2.   Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí jejich vnitrostátní akreditační orgány ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 v souladu s uvedeným nařízením.
   3.   Pokud oznamující orgán přenese na subjekt, který není ústředním orgánem veřejné správy, kontrolu uvedenou v odstavci 1 nebo jej tímto úkolem jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v čl. 18 odst. 1 až 6. Dále musí tento pověřený subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.
   4.   Oznamující orgán nese za úkoly provedené subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
   Článek 18
   Požadavky týkající se oznamujících orgánů
   1.   Oznamující orgán musí být zřízen takovým způsobem, aby nedocházelo k žádným střetům zájmů s oznámenými subjekty.
   2.   Oznamující orgán musí být organizován a provozován tak, aby chránil objektivitu a nestrannost své činnosti.
   3.   Oznamující orgán musí být organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznamování oznámených subjektů činily kvalifikované osoby jiné než osoby provádějící posouzení.
   4.   Oznamující orgán nesmí nabízet ani poskytovat žádné činnosti ani poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě, které provádějí oznámené subjekty.
   5.   Oznamující orgán musí zajistit důvěrnost získaných informací.
   6.   Oznamující orgán musí mít k dispozici dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své povinnosti.
   Článek 19
   Informační povinnost oznamujících orgánů
   Členské státy informují Komisi o svých vnitrostátních postupech pro posuzování, oznamování a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto informací.
   Komise tyto informace zveřejní.
   Článek 20
   Požadavky týkající se oznámených subjektů
   1.   Pro účely oznamování musí oznámený subjekt splňovat požadavky stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
   2.   Příslušný orgán ve smyslu příloh směrnice 2008/68/ES může být oznámeným subjektem za předpokladu, že splňuje požadavky stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici a že není současně oznamujícím orgánem.
   3.   Oznámený subjekt se zřizuje podle vnitrostátních právních předpisů a musí mít právní subjektivitu.
   4.   Oznámený subjekt se podílí na příslušných normalizačních činnostech a na činnostech koordinační skupiny oznámených subjektů zřízené podle článku 29 nebo zajistí, aby byli jeho pracovníci zabývající se posuzováním o těchto činnostech informováni, a používá jakožto všeobecné pokyny správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.
   Článek 21
   Žádost o provedení oznámení
   1.   Kontrolní subjekt podává žádost o provedení oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
   2.   Součástí žádosti je popis:

               a)

               činností týkajících se posuzování shody, periodických inspekcí, kontrol v mezidobí, mimořádných kontrol a nového posuzování shody;

               b)

               postupů souvisejících s činnostmi uvedenými v písmenu a);

               c)

               přepravitelných tlakových zařízení, pro něž se subjekt prohlašuje za způsobilý;

               d)

               osvědčení o akreditaci vydaného vnitrostátním akreditačním orgánem ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008, které potvrzuje, že kontrolní subjekt splňuje požadavky stanovené v článku 20 této směrnice.

         Článek 22
   Postup oznamování
   1.   Oznamující orgány oznámí pouze subjekty, které splňují požadavky stanovené v článku 20.
   2.   K oznámení Komisi a ostatním členským státům využijí elektronický prostředek vyvinutý a spravovaný Komisí.
   3.   Oznámení obsahuje údaje, které jsou vyžadovány podle čl. 21 odst. 2.
   4.   Dotčený subjekt může provádět činnosti oznámeného subjektu, pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení.
   Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.
   5.   Komisi a ostatním členským státům se oznamují jakékoli následné významné změny v oznámení.
   6.   Vnitropodnikové kontrolní útvary žadatele vymezené v přílohách směrnice 2008/68/ES se neoznamují.
   Článek 23
   Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
   1.   Komise oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
   Přidělí mu jediné identifikační číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
   2.   Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a činností, pro něž byly oznámeny.
   Komise zajistí, aby byl tento seznam aktualizován.
   Článek 24
   Změny v oznámeních
   1.   Pokud oznamující orgán zjistí nebo byl informován o tom, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 20 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně odvolá oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Informuje o tom neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
   2.   V případě odvolání, omezení nebo pozastavení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, podnikne dotčený oznamující členský stát příslušné kroky a zajistí, aby byly doklady tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo aby byly na vyžádání k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem.
   Článek 25
   Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
   1.   Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které se ho týkají.
   2.   Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se obsahu oznámení nebo toho, že je dotčený subjekt nadále způsobilý.
   3.   Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
   4.   Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro to, aby mohl být oznámen, informuje o tom oznamující členský stát a požádá ho, aby přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného odvolání oznámení.
   Článek 26
   Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
   1.   Oznámené subjekty provádějí posuzování shody, periodické inspekce, kontroly v mezidobí a mimořádné kontroly v rozsahu působnosti svého oznámení a v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES.
   2.   Oznámené subjekty provádějí nové posuzování shody v souladu s přílohou III.
   3.   Oznámené subjekty oznámené jedním členským státem jsou oprávněny pracovat ve všech členských státech. Oznamujícímu orgánu, který provedl počáteční posouzení a oznámení, zůstává odpovědnost za průběžnou kontrolu činností oznámeného subjektu.
   Článek 27
   Informační povinnost oznámených subjektů
   1.   Oznámené subjekty informují oznamující orgán:

               a)

               o veškerých zamítnutích, omezeních, pozastaveních platnosti nebo odejmutích osvědčení;

               b)

               o všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky oznámení;

               c)

               o všech žádostech o informace o provedených činnostech, které obdržely od orgánů dozoru nad trhem;

               d)

               na vyžádání o činnostech provedených v rámci působnosti jejich oznámení a o jakýchkoli jiných provedených činnostech, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.

         2.   Oznámené subjekty poskytnou ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které provádějí obdobné činnosti posuzování shody, periodických inspekcí, kontrol v mezidobí a mimořádných kontrol a zabývají se stejnými přepravitelnými tlakovými zařízeními, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních a na žádost pozitivních výsledků posuzování shody.
   Článek 28
   Výměny zkušeností
   Komise organizuje výměnu zkušeností mezi příslušným vnitrostátními orgány členských států, které podle této směrnice provádějí:

               a)

               politiku oznamování;

               b)

               dozor nad trhem.

         Článek 29
   Koordinace oznámených subjektů
   Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.
   Členské státy zajistí účast jimi oznámených subjektů na práci této skupiny, a to přímo nebo prostřednictvím určených zástupců.
   KAPITOLA 5
   OCHRANNÉ POSTUPY
   Článek 30
   Postup pro nakládání s přepravitelnými tlakovými zařízeními představujícími riziko na vnitrostátní úrovni
   1.   Pokud orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu přijaly opatření podle článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo pokud mají dostatečné důvody domnívat se, že přepravitelné tlakové zařízení, na něž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro jiný veřejný zájem, na nějž se vztahuje tato směrnice, provedou hodnocení, zda dotčené přepravitelné tlakové zařízení splňuje všechny požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty spolupracují v nezbytné míře s orgány dozoru nad trhem, včetně zpřístupnění svých objektů, případně poskytnutí vzorků.
   Pokud v průběhu tohoto hodnocení orgány dozoru nad trhem zjistí, že přepravitelné tlakové zařízení nesplňuje požadavky stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici, požádají neprodleně dotčený hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení přepravitelného tlakového zařízení do souladu s těmito požadavky nebo aby přepravitelné tlakové zařízení stáhnul z trhu nebo z oběhu ve lhůtě přiměřené povaze rizika, podle toho, co tyto orgány stanoví.
   Orgány dozoru nad trhem o tom informují příslušný oznámený subjekt.
   Na nápravná opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
   2.   Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
   3.   Hospodářský subjekt zajistí, aby byla všechna náležitá nápravná opatření přijata u přepravitelných tlakových zařízení, která dodával na trh v Unii.
   4.   Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná prozatímní opatření a zakáží nebo omezí dodávání přepravitelného tlakového zařízení na trh daného členského státu, nebo je stáhnou z trhu nebo z oběhu.
   O takových opatřeních neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
   5.   Součástí informací uvedených v odstavci 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího přepravitelného tlakového zařízení, údaje o původu zařízení, povaze údajného nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a stanoviska příslušného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:

               a)

               přepravitelné tlakové zařízení nesplňuje požadavky na zdraví nebo bezpečnost osob nebo požadavky týkající se ochrany jiného veřejného zájmu stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici, nebo

               b)

               nedostatky v normách nebo technických kodexech uvedených v přílohách směrnice 2008/68/ES nebo v jiných ustanoveních uvedené směrnice.

         6.   Členské státy jiné než členský stát, který zahájil tento postup, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích o nesouladu dotčeného přepravitelného tlakového zařízení, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámenými vnitrostátními opatřeními o svých námitkách.
   7.   Pokud do dvou měsíců od přijetí informací uvedených v odstavci 4 nepodá žádný členský stát ani Komise námitku, pokud jde o prozatímní opatření, které členský stát přijal, považuje se opatření za oprávněné.
   8.   Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným přepravitelným tlakovým zařízením přijata vhodná omezující opatření, jako je bezodkladné stažení daného přepravitelného tlakového zařízení z jejich trhů.
   Článek 31
   Ochranný postup Unie
   1.   Pokud jsou po uplatnění postupu stanoveného v čl. 30 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti vnitrostátním opatřením členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že jsou vnitrostátní opatření v rozporu s právně závazným aktem Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou vnitrostátní opatření oprávněná, či nikoli.
   Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
   2.   Pokud jsou vnitrostátní opatření považována za oprávněná, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo nevyhovující přepravitelné tlakové zařízení staženo z jejich trhů; členské státy o tom informují Komisi.
   Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát ho zruší.
   3.   Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je-li nesoulad přepravitelného tlakového zařízení přisuzován nedostatkům v normách uvedeným v čl. 30 odst. 5 písm. b), informuje Komise příslušný evropský normalizační orgán nebo orgány a může záležitost předložit výboru zřízenému podle článku 5 směrnice 98/34/ES (12). Tento výbor může před zaujetím stanoviska konzultovat příslušný evropský normalizační orgán nebo orgány.
   Článek 32
   Vyhovující přepravitelná tlaková zařízení, která představují riziko pro zdraví a bezpečnost
   1.   Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 30 odst. 1 zjistí, že ačkoli je přepravitelné tlakové zařízení v souladu se směrnicí 2008/68/ES a s touto směrnicí, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiného veřejného zájmu, požádá příslušný hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná opatření a zajistil, aby dotčené přepravitelné tlakové zařízení, pokud bylo uvedeno na trh, dále nepředstavovalo toto riziko, nebo aby je stáhnul z trhu nebo z oběhu ve lhůtě přiměřené povaze rizika, podle toho, co tento členský stát stanoví.
   2.   Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata nápravná opatření u všech dotčených přepravitelných tlakových zařízení, která dodával na trh nebo která používá v celé Unii.
   3.   Členský stát o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace obsahují všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčeného přepravitelného tlakového zařízení, jeho původu a dodavatelského řetězce, údaje o povaze souvisejícího rizika a o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.
   4.   Komise neprodleně zahájí konzultaci s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou opatření oprávněná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
   5.   Uvedené rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
   Článek 33
   Formální nesoulad
   1.   Aniž je dotčen článek 30, členský stát požádá příslušný hospodářský subjekt o odstranění dotčeného nesouladu, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:

               a)

               označení pí bylo připojeno v rozporu s článkem 12, 13, 14 nebo 15;

               b)

               označení pí nebylo připojeno;

               c)

               technická dokumentace chybí nebo je neúplná;

               d)

               nebyly splněny požadavky uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.

         2.   Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, dotčený členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání přepravitelného tlakového zařízení na trh, nebo zajistí, aby bylo zařízení staženo z oběhu nebo z trhu.
   KAPITOLA 6
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 34
   Přechodná ustanovení
   Členské státy mohou na svém území ponechat v platnosti ustanovení uvedená v příloze II.
   Členské státy, které uvedená ustanovení ponechají v platnosti, o tom uvědomí Komisi. Komise uvědomí ostatní členské státy.
   Článek 35
   Přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku
   Komise může přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení příloh této směrnice vědeckému a technickému pokroku, zejména v souvislosti se změnami příloh směrnice 2008/68/ES.
   Pokud jde o akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto odstavci, použijí se postupy stanovené v článcích 36, 37 a 38.
   Článek 36
   Výkon přenesení pravomoci
   1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 35 je svěřena Komisi na neurčitou dobu.
   2.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
   3.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 37 a 38.
   Článek 37
   Zrušení přenesení pravomoci
   1.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 35 zrušit.
   2.   Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhého orgánu a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
   3.   Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených; rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm uveden. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 38
   Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
   1.   Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vznést námitky ve lhůtě do dvou měsíců od data oznámení.
   Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
   2.   Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitku proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, zveřejní se akt v přenesené pravomoci v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným.
   Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
   3.   Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
   Článek 39
   Zrušení
   Směrnice 76/767/EHS, 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS a 1999/36/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. července 2011.
   Odkazy na zrušenou směrnici 1999/36/ES se považují za odkazy na tuto směrnici.
   Článek 40
   Uznání rovnocennosti
   1.   Certifikáty EHS schválení vzoru přepravitelných tlakových zařízení vydané v souladu se směrnicemi 84/525/EHS, 84/526/EHS a 84/527/EHS a certifikáty ES přezkoušení návrhu vydané v souladu se směrnicí 1999/36/ES se uznávají za rovnocenné certifikátům schválení typu uvedeným v přílohách směrnice 2008/68/ES a řídí se ustanoveními o časově omezeném schválení typu, která jsou obsažena v těchto přílohách.
   2.   Ventily a příslušenství uvedené v čl. 3 odst. 3 směrnice 1999/36/ES a opatřené označením uvedeným ve směrnici 97/23/ES (13) v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice 1999/36/ES se mohou nadále používat.
   Článek 41
   Povinnosti členských států
   Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby příslušné hospodářské subjekty splňovaly ustanovení kapitol 2 a 5. Členské státy rovněž zajistí, že budou přijata nezbytná prováděcí opatření k článkům 12 až 15.
   Článek 42
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. června 2011. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   3.   Bez ohledu na odstavec 1 členské státy zajistí, aby byl čl. 21 odst. 2 písm. d) uplatňován nejpozději ke dni 1. ledna 2012.
   4.   Členské státy zajistí, aby se právní a správní předpisy uvedené v odstavci 1 uplatňovaly nejpozději ke dni 1. července 2013 na tlakové nádoby, jejich ventily a další příslušenství používané pro přepravu látek s čísly UN 1745, UN 1746 a UN 2495.
   Článek 43
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 44
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 16. června 2010.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         D. LÓPEZ GARRIDO

      (1)  Stanovisko ze dne 17. února 2010 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 31. května 2010.

      (3)  Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 20.

      (4)  Úř. věst. L 260, 30.9.2008, p. 13.

      (5)  Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 82.

      (6)  Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 153.

      (7)  Úř. věst. L 300, 19.11.1984, s. 1.

      (8)  Úř. věst. L 300, 19.11.1984, s. 20.

      (9)  Úř. věst. L 300, 19.11.1984, s. 48.

      (10)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (11)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30).

      (12)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37).

      (13)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/23/ES ze dne 29. května 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se tlakových zařízení (Úř. věst. L 181, 9.7.1997, s. 1).

      PŘÍLOHA I
      Seznam nebezpečných věcí mimo třídu 2

                  Číslo UN

                  Třída

                  Nebezpečná látka

                  1051

                  6.1

                  KYANOVODÍK, STABILIZOVANÝ
                  méně než 3 % vody

                  1052

                  8

                  FLUOROVODÍK, BEZVODÝ

                  1745

                  5.1

                  FLUORID BROMIČNÝ
                  mimo přepravu v cisternách

                  1746

                  5.1

                  FLUORID BROMITÝ
                  mimo přepravu v cisternách

                  1790

                  8

                  KYSELINA FLUOROVODÍKOVÁ
                  obsahující více než85 % fluorovodíku

                  2495

                  5.1

                  FLUORID JODIČNÝ
                  mimo přepravu v cisternách

      PŘÍLOHA II
      PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
      1.   Členské státy mohou ponechat v platnosti své vnitrostátní předpisy o zařízeních určených pro připojení k jiným zařízením a o barevném značení týkající se přepravitelných tlakových zařízení do doby, než budou do příloh směrnice 2008/68/ES doplněny příslušné normy pro jejich používání.
      2.   Členské státy, ve kterých je okolní teplota pravidelně nižší než –20 °C, mohou uplatňovat přísnější normy týkající se provozní teploty materiálů určených pro přepravitelná tlaková zařízení používaná ve vnitrostátní přepravě nebezpečných věcí na jejich území, dokud nebudou do příloh směrnice 2008/68/ES začleněna ustanovení o příslušných referenčních teplotách pro různá podnebná pásma.
      V tomto případě se na označení pí přepravitelného tlakového zařízení, včetně demontovatelných částí s přímou bezpečnostní funkcí, za identifikačním číslem oznámeného subjektu uvede „–40 °C“ nebo jiné vhodné označení schválené příslušným orgánem.

      PŘÍLOHA III
      POSTUP NOVÉHO POSOUZENÍ SHODY
      1.   V této příloze je stanovena metoda, jak zajistit, aby byla přepravitelná tlaková zařízení uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. c), která byla vyrobena a uvedena do provozu přede dnem provedení směrnice 1999/36/ES v souladu s příslušnými ustanoveními příloh směrnice 2008/68/ES a této směrnice použitelnými v době nového posouzení.
      2.   Vlastník nebo provozovatel musí oznámenému subjektu splňujícímu normu EN ISO/IEC 17020:2004, typ A, příslušnému k novému posouzení shody poskytnout informace o přepravitelném tlakovém zařízení, které tomuto subjektu umožní zařízení přesně identifikovat (původ, pravidla pro navrhování a v případě acetylenových lahví také údaje o porézní hmotě). Tyto informace v příslušných případech zahrnují veškerá předepsaná omezení použití a případná sdělení o možném poškození nebo provedených opravách.
      3.   Oznámený subjekt typu A, příslušný k novému posouzení shody, posoudí, zda přepravitelné tlakové zařízení splňuje alespoň stejnou úroveň bezpečnosti jako přepravitelné tlakové zařízení uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES. Toto posouzení se provede na základě informací poskytnutých podle bodu 2 a případně dalších kontrol.
      4.   Jsou-li výsledky posouzení podle bodu 3 uspokojivé, přepravitelné tlakové zařízení je nadále předmětem periodické inspekce podle příloh směrnice 2008/68/ES. Jsou-li splněny požadavky této periodické inspekce, je označení pí připojeno oznámeným subjektem odpovědným za tuto inspekci nebo pod jeho dohledem v souladu s čl. 14 odst. 1 až 5. Za označením pí se uvede identifikační číslo oznámeného subjektu, který odpovídá za periodickou inspekci. Oznámený subjekt odpovědný za periodickou inspekci vystaví v souladu s bodem 6 osvědčení o novém posouzení.
      5.   U sériově vyráběných tlakových nádob mohou členské státy povolit, aby posouzení nové shody jednotlivých tlakových nádob, včetně ventilů a dalšího příslušenství používaného pro přepravu, prováděly oznámené subjekty příslušné k periodické inspekci příslušných přepravitelných tlakových nádob, pokud byla shoda typu posouzena podle bodu 3 oznámeným subjektem typu A odpovědným za nové posouzení shody a pokud bylo vystaveno osvědčení o novém posouzení typu. Za označením pí se uvede identifikační číslo oznámeného subjektu, který odpovídá za periodickou inspekci.
      6.   Ve všech případech oznámený subjekt odpovědný za periodickou inspekci vystaví osvědčení o novém posouzení, které obsahuje alespoň:

                  a)

                  identifikační údaje o oznámeném subjektu, který vystavuje osvědčení, a jde-li o jiný subjekt, pak identifikační číslo oznámeného subjektu typu A, který v souladu s bodem 3 odpovídá za nové posouzení shody;

                  b)

                  jméno a adresu vlastníka nebo provozovatele uvedeného v bodu 2;

                  c)

                  údaje sloužící k identifikaci osvědčení o novém posouzení typu v případě, že se použije postup podle bodu 5;

                  d)

                  údaje sloužící k identifikaci přepravitelného tlakového zařízení, k němuž bylo připojeno označení pí, zahrnující alespoň sériové číslo nebo čísla, a

                  e)

                  datum vystavení.

            7.   Vystaví se osvědčení o novém posouzení.
      Jestliže se použije postup podle bodu 5, vystaví subjekt typu A odpovědný za nové posouzení shody osvědčení o novém posouzení typu, které obsahuje alespoň:

                  a)

                  identifikační údaje o oznámeném subjektu, který vystavuje osvědčení;

                  b)

                  jméno a adresu výrobce a držitele původního schválení typu přepravitelného tlakového zařízení, které je předmětem nového posouzení, pokud držitel není výrobcem;

                  c)

                  údaje sloužící k identifikaci přepravitelného tlakového zařízení, které je součástí série, a

                  d)

                  datum vystavení a

                  e)

                  text: „toto osvědčení nepovoluje výrobu přepravitelného tlakového zařízení či jeho částí“.

            8.   Tím, že připojí označení pí nebo jej nechá připojit, dává vlastník nebo provozovatel na srozuměnou, že nese odpovědnost za shodu přepravitelného tlakového zařízení se všemi příslušnými požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici platnými v době nového posouzení.
      9.   V případě potřeby se zohlední ustanovení bodu 2 přílohy II a připojí se rovněž označení nízké teploty zmíněné v uvedené příloze.

      Prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise k článku 290 SFEU
      Evropský parlament, Rada a Komise prohlašují, že ustanoveními této směrnice nejsou dotčeny případné budoucí postoje těchto orgánů, pokud jde o uplatňování článku 290 SFEU nebo jednotlivých legislativních aktů obsahujících tato ustanovení.

      Prohlášení Komise týkající se oznamování aktů v přenesené pravomoci
      Kromě případů, kdy legislativní akt stanoví postup pro naléhavé případy, Evropský parlament a Rada předpokládají, že oznámení o aktech v přenesené pravomoci zohledňuje období institucionálních prázdnin orgánů (zimní, letní a během evropských voleb) s cílem zajistit, aby Evropský parlament a Rada mohly uplatnit svá práva ve lhůtách stanovených příslušnými legislativními akty. Evropská komise toto bere na vědomí a je připravena podle toho jednat.


title: Směrnice Komise ze dne 15. prosince 1988, kterou se určují skupiny odrůd mangoldu a červené řepy, na které odkazují požadavky na nejmenší povolené vzdálenosti porostu v příloze I směrnice Rady 70/458/EHS o uvádění osiva zeleniny na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0014

Úřední věstník L 008 , 11/01/1989 S. 0009 - 0010 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 28 S. 0102  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 28 S. 0102

		Směrnice Komiseze dne 15. prosince 1988,kterou se určují skupiny odrůd mangoldu a červené řepy, na které odkazují požadavky na nejmenší povolené vzdálenosti porostu v příloze I směrnice Rady 70/458/EHS o uvádění osiva zeleniny na trh(89/14/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/458/EHS ze dne 29. září 1970 o uvádění osiva zeleniny na trh [1], naposledy pozměněnou směrnicí 88/380/EHS [2], a zejména na poslední větu přílohy I bodu 4 oddílu A uvedené směrnice;vzhledem k tomu, že směrnice Komise 87/481/EHS [3] změnila požadavky stanovené v příloze I bodě 4 směrnice 70/458/EHS na nejmenší povolené vzdálenosti porostů při produkci osiva mangoldu a červené řepy;vzhledem k tomu, že podle směrnice 87/481/EHS závisí nejmenší vzdálenost od sousedních porostů téhož poddruhu, které by mohly vést k nežádoucímu cizosprášení, na tom, zda daný porost mangoldu nebo červené řepy náleží k odrůdě patřící do stejné skupiny odrůd jako tento porost;vzhledem k tomu, že je proto nezbytné určit skupiny odrůd mangoldu a červené řepy, na které odkazuje příloha I bod 4 oddíl A směrnice 70/458/EHS;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze I bodě 4 oddíle A směrnice 70/458/EHS se odkazuje na skupiny odrůd mangoldu a červené řepy uvedené v příloze této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1990. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. prosince 1988.Za KomisiFrans Andriessenmístopředseda[1] Úř. věst. L 225, 12.10.1970, s. 7.[2] Úř. věst. L 187, 16.7.1988, s. 31.[3] Úř. věst. L 273, 26.9.1987, s. 45.--------------------------------------------------PŘÍLOHAI. Beta vulgaris L. var. vulgaris, mangold, a Beta vulgaris L. var. conditiva Alef., červená řepaJde-li o porost geneticky jednoklíčkové odrůdy, považují se víceklíčkové odrůdy za náležející k jiné skupině.II. Beta vulgaris L. var. vulgaris, mangoldAniž je dotčen bod I, zařazují se odrůdy do pěti skupin podle svých znaků takto:Skupina | Znaky |(1) | (2) |1 | Bílý řapík a světle zelená listová čepel, bez anthokyaninového zbarvení |2 | Bílý řapík a středně nebo tmavě zelená listová čepel, bez anthokyaninového zbarvení |3 | Zelený řapík a středně nebo tmavě zelená listová čepel, bez anthokyaninového zbarvení |4 | Růžový řapík a středně nebo tmavě zelená listová čepel |5 | Červený řapík a listová čepel s anthokyaninovým zbarvením |III. Beta vulgaris L. var. conditiva Alef., červená řepaAniž je dotčen bod I, zařazují se odrůdy do šesti skupin podle svých znaků takto:Skupina | Znaky |(1) | (2) |1 | Zešikmeně úzce eliptický nebo zešikmeně eliptický tvar podélného řezu kořene a dužina kořene červená nebo nachová |2 | Kruhový nebo široce eliptický tvar podélného řezu kořene a dužina kořene bílá |3 | Kruhový nebo široce eliptický tvar podélného řezu kořene a dužina kořene žlutá |4 | Kruhový nebo široce eliptický tvar podélného řezu kořene a dužina kořene červená nebo nachová |5 | Úzký podlouhlý tvar podélného řezu kořene a dužina kořene červená nebo nachová |6 | Úzký trojúhelníkový tvar podélného řezu kořene a dužina kořene červená nebo nachová |--------------------------------------------------