title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/108/ES ze dne 21. ledna 2002, kterou se mění směrnice Rady 85/611/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) s ohledem na investice SKIPCP

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0108

Úřední věstník L 041 , 13/02/2002 S. 0035 - 0042

		Směrnice Evropského parlamentu A Rady 2001/108/ESze dne 21. ledna 2002,kterou se mění směrnice Rady 85/611/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) s ohledem na investice SKIPCPEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Oblast působnosti směrnice Rady 85/611/EHS [4] byla zprvu omezena na subjekty kolektivního investování otevřeného typu, které nabízejí své podílové jednotky ke koupi veřejnosti ve Společenství a jejichž výhradním předmětem činnosti je investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP). V preambuli směrnice 85/611/EHS bylo stanoveno, že subjekty kolektivního investování, na něž se uvedená směrnice nevztahuje, by měly být předmětem pozdější koordinace.(2) Vzhledem k vývoji na trhu je žádoucí, aby byl investiční cíl SKIPCP rozšířen i na jiné dostatečně likvidní finanční nástroje, než jsou převoditelné cenné papíry. Finanční nástroje, které mohou být investičními aktivy portfolia SKIPCP, jsou uvedeny v této směrnici. Výběr investic pro portfolio pomocí indexu je technikou řízení.(3) Definice převoditelných cenných papírů obsažená v této směrnici platí pouze pro tuto směrnici a v žádném případě nemá vliv na různé definice, které jsou používány ve vnitrostátních právních předpisech za jiným účelem, například pro daňové účely. V důsledku toho se tato definice nevztahuje na akcie a jiné cenné papíry rovnocenné akciím, které emitovaly subjekty typu "building societies" a "industrial and provident societies", u nichž může být vlastnictví prakticky převedeno pouze tím, že je emitent odkoupí zpět.(4) Mezi nástroje peněžního trhu se řadí ty převoditelné nástroje, s nimiž se běžně neobchoduje na regulovaných trzích, nýbrž na peněžním trhu, jako např. státní a obecní pokladniční poukázky, depozitní certifikáty, komerční cenné papíry, střednědobé směnky a bankovní akceptace.(5) Je účelné zajistit, aby pojem regulovaného trhu použitý v této směrnici odpovídal tomuto pojmu použitému ve směrnici Rady 93/22/EHS ze dne 10. května 1993 o investičních službách v oblasti cenných papírů [5].(6) Je žádoucí umožnit, aby SKIPCP mohly investovat svá aktiva do podílových jednotek SKIPCP a/nebo jiných subjektů kolektivního investování otevřeného typu, které rovněž investují do likvidních finančních aktiv uvedených v této směrnici a které fungují na principu rozložení rizika. Je nezbytné, aby SKIPCP nebo jiné subjekty kolektivního investování, do nichž SKIPCP investují, podléhaly účinnému dohledu.(7) Rozvoj příležitostí SKIPCP investovat do SKIPCP a jiných subjektů kolektivního investování by měl být usnadněn. Je tedy nezbytné zajistit, aby takové investiční aktivity nesnižovaly ochranu investorů. Z důvodu rozšířených možností SKIPCP investovat do podílových jednotek jiných SKIPCP a/nebo subjektů kolektivního investování je nezbytné, aby byla stanovena určitá pravidla ohledně kvantitativních omezení, zveřejňování údajů a ochrany před kaskádním fenoménem.(8) Pro zohlednění vývoje na trhu a vzhledem k potřebě dokončení hospodářské a měnové unie je žádoucí umožnit, aby SKIPCP mohly investovat do bankovních vkladů. Aby byla zajištěna přiměřená likvidita investic do vkladů, musí se jednat o vklady splatné na požádání (na viděnou) nebo o vypověditelné vklady. Jestliže se vklady nacházejí u úvěrové instituce se sídlem ve třetí zemi, měla by tato úvěrová instituce podléhat pravidlům obezřetnostního dohledu, jež odpovídají pravidlům stanoveným právními předpisy Společenství.(9) Nejen SKIPCP, které podle svého statutu fondu nebo zakládacích dokumentů investují do bankovních vkladů, nýbrž všem SKIPCP může být nezbytné umožnit držet pomocná likvidní aktiva, jako jsou bankovní vklady na viděnou. Držení takových pomocných likvidních aktiv může být odůvodněno například v následujících případech: za účelem krytí běžných nebo mimořádných plateb, v případě prodeje na dobu nezbytnou k reinvestování do převoditelných cenných papírů, nástrojů peněžního trhu a/nebo jiných finančních aktiv podle této směrnice; na naprosto nezbytnou dobu, pokud z důvodu nepříznivých tržních podmínek musí být investice do převoditelných cenných papírů, nástrojů peněžního trhu a/nebo jiných finančních aktiv pozastavena.(10) Z důvodu obezřetnosti je třeba zabránit SKIPCP v nadměrné koncentraci svých investic spojených s rizikem selhání protistrany u jednoho a téhož subjektu, případně subjektů patřících do téže skupiny.(11) SKIPCP by mělo být v rámci jejich obecné investiční politiky a/nebo za účelem zajištění při dosahování stanoveného finančního cíle nebo rizikového profilu uvedeného v prospektu výslovně umožněno investovat do finančních derivátových nástrojů. Pro zajištění ochrany investorů je nezbytné omezit maximální potenciální riziko související s derivátovými nástroji tak, aby nepřekračovalo celkovou čistou hodnotu portfolia SKIPCP. Aby bylo zachováno stálé vědomí rizika a závazků vyplývajících z derivátových transakcí a aby bylo ověřováno dodržování investičních omezení, budou muset být tato rizika a závazky hodnoceny a sledovány průběžně. Konečně s cílem zajistit ochranu investorů prostřednictvím zveřejňování informací, měly by SKIPCP popsat své strategie, postupy a investiční omezení, jimiž se jejich derivátové transakce řídí.(12) Pokud jde o mimoburzovní (OTC) deriváty, měly by být stanoveny dodatečné požadavky týkající se způsobilosti protistran a nástrojů, likvidity a průběžného hodnocení pozice. Účelem takových dodatečných požadavků je zajistit přiměřenou úroveň ochrany investorů blížící se úrovni, jež je investorům poskytována při pořizování derivátů obchodovaných na regulovaných trzích.(13) Operace s deriváty nesmí být nikdy použity k obcházení zásad a pravidel stanovených v této směrnici. Pokud jde o OTC deriváty, měly by se na angažovanost vůči jedné protistraně nebo skupině protistran uplatňovat další pravidla rozložení rizika.(14) Některé postupy správy portfolia pro subjekty kolektivního investování, které investují v první řadě do akcií a/nebo dluhových cenných papírů, se opírají o kopírování akciových indexů a/nebo indexů dluhových cenných papírů. Je žádoucí umožnit, aby SKIPCP mohly kopírovat známé a uznávané akciové indexy a/nebo indexy dluhových cenných papírů. Může být tedy za tímto účelem nezbytné zavést pružnější pravidla rozložení rizika pro SKIPCP, které investují do akcií a/nebo dluhových cenných papírů.(15) Subjekty kolektivního investování, na něž se vztahuje tato směrnice, by měly být používány pouze pro účely kolektivního investování peněžních prostředků získaných od veřejnosti v souladu s pravidly stanovenými v této směrnici. V případech uvedených touto směrnicí může mít SKIPCP dceřiné společnosti pouze tehdy, pokud je to nezbytné k účinnému provádění určitých činností jménem SKIPCP, které jsou rovněž definovány v této směrnici. Je nezbytné zajistit účinný dohled nad SKIPCP. Zřízení dceřiné společnosti ve třetí zemi by mělo být SKIPCP povoleno pouze v případech a za podmínek, které jsou ve směrnici uvedeny. Všeobecná povinnost jednat výlučně v zájmu podílníků, a zejména cíl zvyšovat efektivnost nákladů, nemohou v žádném případě ospravedlňovat taková opatření SKIPCP, která by příslušným orgánům bránila v účinném provádění dohledu.(16) Je třeba zajistit volné přeshraniční obchodování s podílovými jednotkami širšího spektra subjektů kolektivního investování a přitom zaručit jednotnou minimální úroveň ochrany investorů. Žádoucích cílů je tudíž možno dosáhnout pouze pomocí závazné směrnice Společenství, která stanoví dohodnuté minimální normy. Tato směrnice provádí pouze minimální požadovanou harmonizaci a podle čl. 5 třetího odstavce Smlouvy nepřekračuje rámec toho, co je k dosažení cílů nezbytné.(17) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [6].(18) Komise může v přiměřené lhůtě po přijetí návrhů zvážit navržení kodifikace,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 85/611/EHS se mění takto:1. v čl. 1 odst. 2 se první odrážka nahrazuje tímto:- "— jejichž výhradním předmětem činnosti je kolektivní investování kapitálu získaného od veřejnosti do převoditelných cenných papírů a/nebo do jiných likvidních finančních aktiv podle čl. 19 odst. 1 a které provozují svou činnost na základě zásady rozložení rizika a";2. v článku 1 se doplňují nové odstavce, které znějí:"8. Pro účely této směrnice se "převoditelnými cennými papíry"; rozumí:- akcie společností a další cenné papíry rovnocenné akciím společností ("akcie";),- dluhopisy a jiné formy dluhových cenných papírů ("dluhové cenné papíry";) a- všechny ostatní obchodovatelné cenné papíry, s nimiž je spojeno právo nabýt takové převoditelné cenné papíry upisováním nebo výměnou,s výjimkou postupů a nástrojů uvedených v článku 21.9. Pro účely této směrnice se "nástroji peněžního trhu"; rozumějí ty typy nástrojů, s nimiž se běžně obchoduje na peněžním trhu, jež jsou likvidní a mají hodnotu, kterou je možno kdykoli přesně stanovit.";3. v čl. 19 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:"a) převoditelných cenných papírů a nástrojů peněžního trhu přijatých ke kótování nebo obchodovaných na regulovaném trhu ve smyslu čl. 1 odst. 13 směrnice o investičních službách, a/nebo;"4. v čl. 19 odst. 1 písm. b) a c) se za slova "převoditelných cenných papírů" vkládají slova "a nástrojů peněžního trhu";5. v čl. 19 odst. 1:- na konci písmene d) se doplňují slova "a/nebo",- doplňují se nová písmena, která znějí:"e) podílových jednotek SKIPCP povolených podle této směrnice a/nebo jiných subjektů kolektivního investování ve smyslu první a druhé odrážky čl. 1 odst. 2, ať mají sídlo v členském státě či nikoliv, za předpokladu, že:- jsou tyto jiné subjekty kolektivního investování povoleny podle právních předpisů, které stanovují, že podléhají dohledu považovanému příslušnými orgány SKIPCP za rovnocenný dohledu podle právních předpisů Společenství a že je dostatečně zajištěna spolupráce mezi orgány,- úroveň ochrany podílníků v jiných subjektech kolektivního investování je rovnocenná úrovni jejich ochrany v SKIPCP, a zejména že pravidla pro oddělování aktiv, výpůjčky, půjčky a nekryté prodeje převoditelných cenných papírů a nástrojů peněžního trhu odpovídají požadavkům této směrnice,- obchodní činnost jiných subjektů kolektivního investování je vykazována v pololetních a výročních zprávách, jež umožňují hodnotit aktiva a pasiva, příjmy a operace během vykazovaného období,- SKIPCP nebo jiné subjekty kolektivního investování, jejichž podíly mají být pořízeny, mohou v souladu se svým statutem fondu nebo zakládacími dokumenty investovat do podílových jednotek jiných SKIPCP nebo subjektů kolektivního investování celkem nejvýše 10 % svých aktiv, a/nebof) vkladů splatných na požádání nebo vkladů s výpovědní lhůtou nejdéle dvanáct měsíců u úvěrových institucí, pokud má úvěrová instituce sídlo v členském státě nebo, má-li sídlo ve třetí zemi, podléhá pravidlům obezřetnostního dohledu, která příslušné orgány SKIPCP považují za rovnocenná pravidlům podle právních předpisů Společenství, a/nebog) finančních derivátových nástrojů, včetně rovnocenných nástrojů, ze kterých vyplývá právo na vypořádání v penězích, s nimiž se obchoduje na regulovaném trhu podle písmen a), b) a c); a/nebo finančních derivátových nástrojů, s nimiž se obchoduje na mimoburzovních trzích ("OTC derivátů";), za předpokladu, že:- podkladem jsou nástroje podle tohoto odstavce, finanční indexy, úrokové sazby, směnné kurzy nebo měny, do kterých může SKIPCP investovat v souladu se svými investičními cíly uvedenými ve statutu fondu nebo v zakládacích dokumentech SKIPCP,- protistranami transakcí s OTC deriváty jsou instituce, které podléhají obezřetnostnímu dohledu a které patří do kategorií schválených příslušnými orgány SKIPCP, a- OTC deriváty podléhají spolehlivému a ověřitelnému ocenění, které se provádí každý den, a mohou být z podnětu SKIPCP kdykoli za spravedlivou cenu prodány, likvidovány nebo ukončeny vzájemnou kompenzací; a/neboh) nástrojů peněžního trhu, s nimiž se neobchoduje na regulovaném trhu a na něž se vztahuje ustanovení čl. 1 odst. 9, pokud jsou emise nebo emitent takových nástrojů sami regulováni za účelem ochrany investorů a úspor, a za předpokladu, že:- je emitoval nebo se za ně zaručil ústřední, regionální nebo místní orgán nebo centrální banka členského státu, Evropská centrální banka, Evropská unie nebo Evropská investiční banka, třetí země nebo, v případě federativního státu, jedna z částí federace, či veřejná mezinárodní instituce, k níž náleží jeden nebo více členských států, nebo- je emitoval podnik, jehož cenné papíry jsou obchodovány na regulovaných trzích podle písmen a), b) nebo c), nebo- je emitoval nebo se za ně zaručil subjekt, který v souladu s kritérii stanovanými právními předpisy Společenství podléhá obezřetnostnímu dohledu, nebo subjekt, který podléhá a vyhovuje pravidlům obezřetnostního dohledu, která jsou podle názoru příslušných orgánů alespoň stejně přísná jako pravidla stanovená právními předpisy Společenství, nebo- je emitovali jiní emitenti patřící do kategorií, které schválily příslušné orgány SKIPCP, za předpokladu, že se na investice do takových nástrojů vztahuje ochrana investorů rovnocenná ochraně investorů podle první, druhé nebo třetí odrážky a že emitentem je společnost, jejíž základní kapitál a rezervy činí nejméně 10 milionů eur a která sestavuje a zveřejňuje svou roční účetní závěrku v souladu se směrnicí 78/660/EHS [7], nebo subjekt, který v rámci skupiny společností zahrnující jednu nebo několik společností kótovaných na burze odpovídá za financování skupiny, nebo subjekt, který má financovat zajištění závazků pomocí úvěrové linky poskytnuté bankou.";6. v čl. 19 odst. 2 písm. a) se za slova "převoditelných cenných papírů" vkládají slova "a nástrojů peněžního trhu";7. v článku 19 se odst. 2 písm. b) a odstavec 3 zrušují;8. článek 20 se zrušuje;9. článek 21 se nahrazuje tímto:"Článek 211. Správcovská nebo investiční společnost musí uplatňovat proces řízení rizika, který jí umožní sledovat a v kterémkoli okamžiku posuzovat riziko investičních pozic a jejich podíl na celkovém rizikovém profilu portfolia; musí uplatňovat postup pro přesné a nezávislé hodnocení hodnoty OTC derivátů. Musí příslušným orgánům pravidelně a v souladu s prováděcími pravidly, která tyto orgány stanoví, sdělovat za každý SKIPCP, který spravuje, typy derivátových nástrojů, podkladová rizika, kvantitativní omezení a metody, které byly vybrány k provedení odhadu rizika spojeného s derivátovými transakcemi.2. Členské státy mohou SKIPCP povolit, aby za podmínek a v mezích, které stanoví, využívaly postupy a nástroje vztahující se k převoditelným cenným papírům a k nástrojům peněžního trhu, pokud jsou takové postupy a nástroje využívány k účinné správě portfolia. Pokud se tyto operace týkají používání derivátových nástrojů, musí být tyto podmínky a meze v souladu s ustanoveními této směrnice.Za žádných okolností nesmějí tyto operace způsobit, že se SKIPCP odkloní od svých investičních cílů určených ve statutu fondu, zakládacích dokumentech nebo prospektu SKIPCP.3. SKIPCP zajistí, že celkové riziko spojené s derivátovými nástroji nepřekročí celkovou čistou hodnotu jeho portfolia.Při výpočtu rizika se bere v úvahu současná hodnota podkladových aktiv, riziko selhání protistrany, budoucí pohyby na trhu a doba k likvidaci pozic. To platí rovněž pro následující pododstavce.SKIPCP může v rámci své investiční politiky a v mezích stanovených v čl. 22 odst. 5 investovat do finančních derivátových nástrojů za předpokladu, že riziko spojené s podkladovými aktivy nepřekročí souhrnně investiční omezení podle článku 22. Členské státy mohou povolit, aby v případě, kdy SKIPCP investuje do finančních derivátových nástrojů založených na indexu, nemusely být tyto investice zohledňovány u omezení podle článku 22.Pokud převoditelný cenný papír nebo nástroj peněžního trhu zahrnuje derivát, musí být tento derivát při plnění požadavků tohoto článku brán v úvahu.4. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 13. února 2004 veškeré informace o metodách, které se používají k výpočtu rizika podle odstavce 3 včetně rizika selhání protistrany při transakcích s OTC deriváty, jakož i veškeré následné změny týkající se jejich regulace. Komise tyto informace předá ostatním členským státům. Tyto informace budou předmětem výměny názorů v rámci kontaktního výboru v souladu s postupem podle čl. 53 odst. 4.";10. článek 22 se nahrazuje tímto:"Článek 221. Do převoditelných cenných papírů nebo nástrojů peněžního trhu téhož emitenta může SKIPCP investovat nejvýše 5 % svých aktiv. Do vkladů u téhož subjektu může SKIPCP investovat nejvýše 20 % svých aktiv.Riziko selhání protistrany při transakcích SKIPCP s OTC deriváty nesmí překročit:- 10 % jeho aktiv, pokud je protistranou úvěrová instituce podle čl. 10 odst. 1 písm. f), nebo- 5 % jeho aktiv v ostatních případech.2. Členské státy mohou mez ve výši 5 % stanovenou v první větě odstavce 1 zvýšit nejvýše na 10 %. Avšak celková hodnota převoditelných cenných papírů a nástrojů peněžního trhu, které SKIPCP drží v emitentech, do nichž investuje více než 5 % svých aktiv, nesmí překročit 40 % hodnoty jeho aktiv. Toto omezení se netýká vkladů a transakcí s OTC deriváty, které se realizují s finančními institucemi podléhajícími obezřetnostnímu dohledu.Bez ohledu na jednotlivé meze stanovené v odstavci 1 nesmí SKIPCP u jednoho subjektu v kombinaci:- investic do převoditelných cenných papírů nebo nástrojů peněžního trhu, které tento subjekt emitoval,— vkladů u tohoto subjektu, a/nebo- rizik vyplývajících z transakcí s OTC deriváty s tímto subjektempřekročit 20 % svých aktiv.3. Členské státy mohou mez ve výši 5 % stanovenou v první větě odstavce 1 zvýšit nejvýše na 35 %, pokud jsou převoditelné cenné papíry nebo nástroje peněžního trhu emitovány nebo zaručeny členským státem, orgány jeho územní samosprávy, třetím státem nebo veřejnými mezinárodními institucemi, k nimž jeden nebo více členských států náleží.4. Členské státy mohou mez ve výši 5 % stanovenou v první větě odstavce 1 zvýšit nejvýše na 25 % v případě některých dluhopisů, které emitovala úvěrová instituce se sídlem ve členském státě a na základě právních předpisů podléhající zvláštnímu veřejnému dohledu určenému na ochranu držitelů dluhopisů. Zejména musí být výnosy z emise těchto dluhopisů investovány v souladu s právními předpisy do aktiv, která jsou po celou dobu platnosti dluhopisů schopna krýt závazky spojené s těmito dluhopisy a která by v případě neplnění emitenta byla přednostně použita pro výplatu jistiny a narostlého úroku.Pokud SKIPCP investuje více než 5 % svých aktiv do dluhopisů podle prvního pododstavce, které emitoval jeden emitent, nesmí celková hodnota těchto investic překročit 80 % hodnoty aktiv SKIPCP.Členské státy zašlou Komisi seznam výše uvedených kategorií dluhopisů a emitentů, kteří jsou v souladu s právními předpisy a předpisy o dohledu podle prvního pododstavce oprávněni emitovat dluhopisy splňující výše stanovená kritéria. K těmto seznamům připojí oznámení o statusu nabízených záruk. Komise tyto informace společně s případnými poznámkami předá neprodleně ostatním členským státům a zpřístupní je veřejnosti. Tato sdělení mohou být předmětem výměny názorů v kontaktním výboru v souladu s postupem podle čl. 53 odst. 4.5. Pro účely uplatnění meze 40 % stanovené v odstavci 2 se neberou v úvahu převoditelné cenné papíry a nástroje peněžního trhu uvedené v odstavcích 3 a 4.Meze stanovené v odstavcích 1, 2, 3 a 4 nesmí být kombinovány, a tudíž investice do převoditelných cenných papírů nebo nástrojů peněžního trhu emitovaných týmž subjektem nebo do vkladů u tohoto subjektu či do derivátových nástrojů tohoto subjektu, uskutečněné v souladu s odstavci 1, 2, 3 a 4, nesmí za žádných okolností překročit celkem 35 % aktiv SKIPCP.Společnosti, které pro účely konsolidované účetní závěrky, ve smyslu směrnice 83/349/EHS [8], nebo v souladu s uznávanými mezinárodními účetními pravidly náleží do stejné skupiny, se pro účely výpočtu omezení uvedených v tomto článku považují za jeden subjekt.Členské státy mohou povolit kumulované investice do převoditelných cenných papírů a nástrojů peněžního trhu v rámci téže skupiny až do výše 20 %."11. vkládá se nový článek, který zní:"Článek 22a1. Aniž jsou dotčena omezení stanovená v článku 25, mohou členské státy zvýšit meze podle článku 22 až na 20 % u investic do akcií a/nebo dluhových cenných papírů téhož emitenta, pokud v souladu se statutem fondu nebo zakládacími dokumenty je účelem investiční politiky SKIPCP kopírovat složení určitého akciového indexu a indexu dluhových cenných papírů, které uznávají příslušné orgány, a to za předpokladu, že:- složení indexu je v dostatečné míře diverzifikováno,- index představuje odpovídající vztažný bod pro trh, na který se vztahuje,- index je náležitým způsobem zveřejněn.2. Členské státy mohou mez stanovenou v odstavci 1 zvýšit nejvýše na 35 %, pokud to ospravedlňují mimořádné tržní podmínky zejména na regulovaných trzích, kde silně převládají určité převoditelné cenné papíry nebo nástroje peněžního trhu. Investice až do výše této meze je povolena pouze pro jediného emitenta.";12. v čl. 23 odst. 1 se za slova "převoditelných cenných papírů" vkládají slova "a nástrojů peněžního trhu";13. článek 24 se nahrazuje tímto:"Článek 241. SKIPCP smí nabývat podílové jednotky jiného SKIPCP a/nebo jiných subjektů kolektivního investování ve smyslu čl. 19 odst. 1 písm. e) za předpokladu, že do podílových jednotek jediného SKIPCP nebo jiného subjektu kolektivního investování investuje nejvýše 10 % svých aktiv. Členské státy mohou tuto mez zvýšit nejvýše na 20 %.2. Investice do podílových jednotek subjektů kolektivního investování jiných než SKIPCP nesmí překročit celkem 30 % aktiv SKIPCP.Členské státy mohou povolit, aby v případě, kdy SKIPCP nebyl podílových jednotek jiného SKIPCP a/nebo jiných subjektů kolektivního investování, nemusela být aktiva příslušného SKIPCP nebo jiných subjektů kolektivního investování zohledňována pro účely omezení podle článku 22.3. Jestliže SKIPCP investuje do podílových jednotek jiných SKIPCP a/nebo jiných subjektů kolektivního investování, které spravuje přímo nebo na základě pověření tatáž správcovská společnost nebo jakákoli jiná společnost, s níž je správcovská společnost ekonomicky spjata prostřednictvím společného řízení nebo kontroly nebo podstatného přímého nebo nepřímého majetkového podílu, nesmí si tato správcovská společnost nebo jiná společnost účtovat za investici SKIPCP do podílových jednotek takových jiných SKIPCP a/nebo jiných subjektů kolektivního investování poplatky za upsání nebo vyplacení.SKIPCP, který investuje podstatnou část svých aktiv do jiných SKIPCP a/nebo jiných subjektů kolektivního investování, zveřejní ve svém prospektu maximální výši poplatků za správu, které mohou být účtovány jak samotnému SKIPCP, tak i jiným SKIPCP a/nebo jiným subjektům kolektivního investování, do nichž hodlá investovat. Ve své výroční zprávě uvede maximální podíl poplatků za správu účtovaných jak samotnému SKIPCP, tak i jiným SKIPCP a/nebo jiným subjektům kolektivního investování, do nichž investuje.";14. vkládá se nový článek, který zní:"Článek 24a1. V prospektu je uvedeno, do jakých kategorií aktiv je SKIPCP oprávněna investovat. Dále je v něm uvedeno, zda jsou povoleny transakce s finančními derivátovými nástroji; v takovém případě musí být v prospektu výrazně uvedeno, zda mohou být tyto operace prováděny za účelem zajištění nebo za účelem splnění investičních cílů a jaký může být výsledek uplatnění finančních derivátových nástrojů na rizikový profil.2. Jestliže SKIPCP investuje v první řadě do některé kategorie aktiv podle článku 19, které nejsou převoditelnými cennými papíry a nástroji peněžního trhu, nebo kopíruje akciový index nebo index dluhových cenných papírů v souladu s článkem 22a, musí jeho prospekt a případně jakýkoli další propagační materiál výrazně upozorňovat na jeho investiční politiku.3. Je-li pravděpodobné, že se čistá hodnota aktiv SKIPCP bude z důvodu složení jeho portfolia nebo postupů správy portfolia, jež mohou být uplatňovány, vyznačovat značnou kolísavostí, musí jeho prospekt a případně jakýkoli další propagační materiál na tento jev výrazně upozorňovat.4. Na žádost investora musí správcovská společnost rovněž poskytnout doplňkové informace týkající se kvantitativních omezení, která se uplatňují při řízení rizika SKIPCP, na metody zvolené za tímto účelem a na poslední vývoj rizika a výnosů hlavních kategorií nástrojů.";15. v čl. 25 odst. 2:1. se třetí odrážka nahrazuje tímto:- "— 25 % podílových jednotek téhož SKIPCP a/nebo jiného subjektu kolektivního investování ve smyslu čl. 1 odst. 2 první a druhé odrážky,";2. doplňuje se nová odrážka, která zní:- "— 10 % nástrojů peněžního trhu téhož emitenta.";16. v čl. 25 odst. 2 se druhá věta nahrazuje tímto:"Omezení stanovená ve druhé, třetí a čtvrté odrážce nemusí být dodržena v okamžiku nabytí, pokud v té době nelze vypočítat hrubý objem dluhových cenných papírů či nástrojů peněžního trhu nebo čistý objem emitovaných cenných papírů.";17. v čl. 25 odst. 3 písmenech a), b) a c) se za slova "převoditelné cenné papíry" vkládají slova "a nástroje peněžního trhu";18. čl. 25 odst. 3 se písmeno e) nahrazuje tímto:"e) podíly držené investiční společností případně investičními společnostmi na základním kapitálu dceřiných společností, které provozují řídicí, poradenskou nebo obchodní činnost v zemi, kde se dceřiná společnost nachází, v souvislosti s odkupem podílových jednotek na žádost podílníků výhradně ve prospěch dané investiční společnosti případně investičních společností.";19. v článku 26 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. SKIPCP nemusí dodržovat omezení stanovená v tomto oddíle při výkonu upisovacích práv spojených s převoditelnými cennými papíry nebo nástroji peněžního trhu, které tvoří součást jejich aktiv.Zajistí-li dohled nad dodržováním zásady rozložení rizika, mohou členské státy dovolit, aby nedávno povolené SKIPCP jednaly odchylně od článků 22, 22a, 23 a 24 po dobu šesti měsíců od jejich povolení.";20. v článku 41 se odstavec 2 nahrazuje tímto:"2. Odstavec 1 nebrání tomu, aby tyto subjekty nabývaly převoditelné cenné papíry, nástroje peněžního trhu či jiné finanční nástroje podle čl. 19 odst. 1 písmen e), g) a h), které nejsou plně splaceny.";21. článek 42 se nahrazuje tímto:"Článek 42Nekrytý prodej převoditelných cenných papírů, nástrojů peněžního trhu či jiných finančních nástrojů uvedených v čl. 19 odst. 1 písmenech e), g) a h) nesmí provádět- ani investiční společnost,- ani správní společnost ani depozitář jednající jménem podílového fondu.";22. za článek 53 se vkládá nový článek, který zní:"Článek 53a1. Kromě funkcí stanovených v čl. 53 odst. 1 se může kontaktní výbor scházet rovněž jako regulativní výbor ve smyslu článku 5 rozhodnutí 1999/468/ES [9], aby Komisi pomohl v souvislosti s technickými změnami této směrnice v těchto oblastech:- objasnění definicí s cílem zajistit jednotné používání této směrnice v celém Společenství,- přizpůsobení terminologie a vypracování definic v souladu s následnými právními akty týkajícími se SKIPCP a souvisejících otázek.2. V případě odkazu na tento odstavec se použijí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES, s přihlédnutím k ustanovením článku 8 uvedeného rozhodnutí.Lhůta uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se stanovuje na tři měsíce.3. Komise přijme svůj jednací řád."Článek 21. Nejpozději do 13. února 2005 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování pozměněné směrnice 85/611/EHS a případně návrhy změn. Zpráva bude obsahovat zejména:a) analýzu, jak prohloubit a rozšířit jednotný trh pro SKIPCP, zejména v souvislosti s přeshraničním obchodováním SKIPCP (včetně fondů třetích stran), fungováním pasu pro správcovské společnosti, fungováním zjednodušeného prospektu jako informačního a marketingového nástroje, přezkumem rozsahu pomocných činností a s možnostmi zlepšené spolupráce orgánů dohledu ohledně společného výkladu a uplatňování směrnice;b) přezkum oblasti působnosti této směrnice, pokud jde o její uplatňování na různé typy produktů (např. instituční fondy, realitní fondy, fondy "master-feeder" a zajišťovací fondy); studie by se měla zaměřit zejména na velikost trhu pro takové fondy, případně regulaci těchto fondů v členských státech a hodnocení potřeby další harmonizace těchto fondů;c) hodnocení organizace fondů včetně pravidel a praxe udělování pověření a vztahu mezi správcem fondu a depozitářem;d) přezkum investičních pravidel pro SKIPCP, například používání derivátů a jiných nástrojů a postupů týkajících se cenných papírů, regulace indexových fondů, regulace nástrojů peněžního trhu, vkladů, regulace investic fondů investujících do jiných fondů (investic "fund of fund"), jakož i různých investičních omezení;e) analýzu konkurenční situace mezi fondy, které spravují správcovské společnosti, a investičními společnostmi s "vlastní správou".Při vyhotovování této zprávy konzultuje Komise pokud možno co nejvíce různá dotčená odvětví a spotřebitelské skupiny a orgány dohledu.2. Členské státy mohou SKIPCP, které existují v den vstupu této směrnice v platnost, poskytnout ke splnění nových vnitrostátních právních předpisů lhůtu v délce nejvýše šedesáti měsíců od uvedeného dne.Článek 3Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 13. srpna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tyto předpisy nabudou účinnosti nejpozději dnem 13. února 2004.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. ledna 2002.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaM. Arias Cañete[1] Úř. věst. C 280, 9.9.1998, s. 6 a Úř. věst. C 311 E, 31.10.2000, s. 302.[2] Úř. věst. C 116, 28.4.1999, s. 44.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. února 2000 (Úř. věst. C 339, 29.11.2000, s. 220), společný postoj Rady ze dne 5. června 2001 (Úř. věst. C 297, 23.10.2001, s. 35) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 23. října 2001. Rozhodnutí Rady ze dne 4. prosince 2001.[4] Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 3. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/64/ES (Úř. věst. L 290, 17.11.2000, s. 27).[5] Úř. věst. L 141, 11.6.1993, s. 27. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2000/64/ES.[6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[7] Čtvrtá směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností (Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11). Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 1999/60/ES (Úř. věst. L 162, 26.6.1999, s. 65).[8] Sedmá směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o konsolidovaných účetních závěrkách (Úř. věst. L 193, 18.7.1983, s. 1). Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[9] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 7. června 1990 o svobodě přístupu k informacím o životním prostředí

text:
Důležité právní upozornění

|

31990L0313

Úřední věstník L 158 , 23/06/1990 S. 0056 - 0058 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 9 S. 0233  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 9 S. 0233

		Směrnice Radyze dne 7. června 1990o svobodě přístupu k informacím o životním prostředí(90/313/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 130s této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],po zvážení zásad a cílů stanovených akčními programy Evropských společenství pro životní prostředí z let 1973 [4], 1977 [5] a 1983 [6], a především akčním programem z roku 1987 [7], který vyzývá zejména k "nalezení způsobů lepšího přístupu veřejnosti k informacím, které jsou v držení orgánů zabývajících se životním prostředím";vzhledem k tomu, že Rada Evropských společenství a zástupci vlád členských států, kteří se sešli na zasedání Rady, uvádějí ve svém usnesení ze dne 19. října 1987 o pokračování a provádění akčního programu Evropského společenství v oblasti životního prostředí (v letech 1987-1992) [8], že pokládají za důležité, aby se ve shodě s odpovědností, kterou na sebe Společenství a členské státy vzaly, soustředila činnost Společenství i členských států na určité prioritní oblasti, včetně zlepšení přístupu k informacím o životním prostředí;vzhledem k tomu, že Evropský parlament ve svém stanovisku ke čtvrtému akčnímu programu Evropských společenství pro životní prostředí [9] zdůraznil, že "přístup k informacím musí být všem občanům umožněn pomocí zvláštního programu Společenství";vzhledem k tomu, že přístup k informacím o životním prostředí, které mají v držení orgány veřejné moci, může zároveň přispět k lepší ochraně životního prostředí;vzhledem k tomu, že jakékoli rozdíly mezi platnými právními předpisy členských států týkajícími se přístupu k informacím o životním prostředí, které jsou v držení orgánů veřejné moci, by mohly vést k vytvoření nerovných podmínek přístupu k informacím o životním prostředí a též nerovných podmínek hospodářské soutěže;vzhledem k tomu, že všem fyzickým či právnickým osobám ve Společenství je nezbytné zajistit volný přístup k informacím o životním prostředí, které jsou v písemné, vizuální, zvukové či elektronické podobě v držení orgánů veřejné moci, k informacím o činnosti či opatřeních, které nepříznivě ovlivňují nebo by mohly nepříznivě ovlivnit životní prostředí, a o činnostech či opatřeních, které mají sloužit k jeho ochraně;vzhledem k tomu, že v jistých a přesně stanovených případech může být žádost o informace oprávněně zamítnuta;vzhledem k tomu, že takové zamítnutí žádosti o poskytnutí informací musí orgán veřejné moci zdůvodnit;vzhledem k tomu, že žadateli musí být dána možnost se proti takovému rozhodnutí orgánu veřejné moci odvolat;vzhledem k tomu, že by měl být rovněž zajištěn přístup k informacím o životním prostředí, které jsou v držení organizací veřejně odpovědných za záležitosti životního prostředí a které jsou pod dohledem orgánů veřejné moci;vzhledem k tomu, že součástí celkové strategie pro šíření informací o životním prostředí musí být i aktivní přístup k informování veřejnosti o stavu životního prostředí;vzhledem k tomu, že použití této směrnice by mělo podléhat přezkoumání s přihlédnutím k získaným zkušenostem,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Cílem této směrnice je zajistit svobodu přístupu k informacím o životním prostředí, které jsou v držení orgánů veřejné moci, a šíření těchto informací a stanovit základní podmínky, za kterých by měly být tyto informace poskytovány.Článek 2Pro účely této směrnice se:a) "informací o životním prostředí" rozumí jakákoli dostupná informace v písemné, vizuální, zvukové či elektronické podobě týkající se stavu vody, ovzduší, půdy, živočichů, rostlin, krajiny a přírodních krajinných útvarů, dále činností (včetně činností, které mají rušivé účinky, jako například hluk) a opatření s nepříznivými či potenciálně nepříznivými účinky na životní prostředí, jakož i o činnostech a opatřeních, které mají za cíl vyjmenované jednotlivé složky chránit, a to včetně správních opatření a programů řízení životního prostředí;b) "orgánem veřejné moci" rozumí jakýkoli orgán na celostátní, regionální či místní úrovni s příslušnou odpovědností, který má v držení informace o životním prostředí, s výjimkou orgánů s pravomocí soudní a zákonodárnou.Článek 31. S výhradou ustanovení tohoto článku zajistí členské státy, aby orgány veřejné moci byly povinny zpřístupnit informace o životním prostředí všem fyzickým či právnickým osobám, aniž by tyto osoby musely svůj zájem odůvodnit.Členské státy stanoví náležitosti pro poskytování těchto informací.2. Členské státy mohou žádost odmítnout, jestliže by souhlas mohl nepříznivě ovlivnit:- důvěrnost jednání orgánů veřejné moci, mezinárodních vztahů a národní obrany,- veřejnou bezpečnost,- záležitosti, které jsou v soudní pravomoci nebo jsou předmětem vyšetřování (včetně disciplinárního řízení) nebo předmětem předběžného šetření,- obchodní a průmyslové tajemství, včetně ochrany duševního vlastnictví,- důvěrnost osobních údajů či archivních záznamů,- materiály poskytnuté třetí stranou bez toho, že by tato strana měla za povinnost tyto materiály poskytnout,- materiály, jejichž zveřejnění by mohlo prostředí, k němuž se vztahuje, spíše uškodit.Informace, které jsou v držení orgánů veřejné moci, se poskytují po částech, pokud je možné z nich vyjmout údaje související s výše uvedenými důvody odmítnutí.3. Žádost o informace může být odmítnuta, jestliže se vztahuje k nedokončeným dokumentům, nezpracovaným údajům či ke sdělením pro vnitřní potřebu orgánu, dále tam, kde je žádost očividně neopodstatněná anebo formulována příliš obecně.4. Orgán veřejné moci odpoví žadateli co nejdříve, nejpozději však do dvou měsíců. Pokud je žádost zamítnuta, musí být uveden důvod zamítnutí.Článek 4Osoba, která se domnívá, že její žádost o informace byla bezdůvodně zamítnuta anebo ignorována anebo odpověď nebyla dostatečná, může požádat o soudní či správní přezkoumání příslušného rozhodnutí ve shodě s platnými vnitrostátními právními předpisy.Článek 5Členské státy mohou stanovit za poskytnutí výše zmíněných informací poplatek, jeho výše však nesmí překročit přiměřenou mez.Článek 6Členské státy přijmou nezbytná opatření k tomu, aby informace o životním prostředí, které jsou v držení dalších organizací veřejně odpovědných za záležitosti životního prostředí a pod dohledem orgánů veřejné moci, byly poskytovány za stejných podmínek a při dodržení stejných časových termínů, jak je uvedeno v článcích 3, 4 a 5, a to buď prostřednictvím příslušných orgánů veřejné moci, nebo přímo prostřednictvím dané organizace.Článek 7Členské státy učiní nezbytné kroky k tomu, aby byly veřejnosti poskytnuty všeobecné informace o stavu životního prostředí, například prostřednictvím pravidelně uveřejňovaných zpráv popisujících stav životního prostředí.Článek 8Čtyři roky po dni uvedeném v čl. 9 odst. 1 poskytnou členské státy Komisi souhrn získaných zkušeností, na jejichž základě pak Komise vypracuje zprávu pro Evropský parlament a Radu spolu s návrhem úprav směrnice, které považuje za vhodné.Článek 91. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 1992. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 10Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 7. června 1990.Za RadupředsedaP. Flynn[1] Úř. věst. C 335, 30.12.1988, s. 5.[2] Úř. věst. C 120, 16.5.1989, s. 231.[3] Úř. věst. C 139, 5.6.1989, s. 47.[4] Úř. věst. C 112, 20.12.1973, s. 1.[5] Úř. věst. C 139, 13.6.1977, s. 1.[6] Úř. věst. C 46, 17.2.1983, s.1.[7] Úř. věst. C 70, 18.3.1987, s. 3[8] Úř. věst. C 289, 29.10.1987, s. 3.[9] Úř. věst. C 156, 15.6.1987, s. 138.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 28. března 1983 o osvobození od daní, které platí v rámci Společenství pro dočasný dovoz některých dopravních prostředků

text:
Důležité právní upozornění

|

31983L0182

Úřední věstník L 105 , 23/04/1983 S. 0059 - 0063 Finské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0112  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 09 Svazek 1 S. 0156  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0112  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 09 Svazek 1 S. 0156

		Směrnice Radyze dne 28. března 1983o osvobození od daní, které platí v rámci Společenství pro dočasný dovoz některých dopravních prostředků(83/182/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 99 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že volnému pohybu osob, které mají bydliště ve Společenství, uvnitř Společenství brání daňové režimy uplatňované na dočasný dovoz některých dopravních prostředků pro soukromé nebo obchodní použití;vzhledem k tomu, že odstranění překážek vyplývajících z těchto daňových opatření je zvláště potřebné, má-li být zřízen hospodářský trh s vlastnostmi obdobnými domácímu trhu;vzhledem k tomu, že musí být možné v určitých případech jednoznačně zjistit, zda má určitá osoba bydliště v daném členském státě;vzhledem k tomu, že se zdá být žádoucí v první etapě omezit působnost této směrnice u některých dopravních prostředků na ty, které byly pořízeny nebo dovezeny v souladu s obecnými podmínkami daňového systému na domácím trhu členského státu,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Oblast působnosti1. Členské státy osvobodí za podmínek níže stanovených motorová silniční vozidla (včetně jejich přívěsů), obytné přívěsy, rekreační lodě, rekreační letadla, jízdní kola, tříkolky a jezdecké koně dočasně dovezené z jiného členského státu od- daní z obratu, spotřebních daní a od jakýchkoli jiných nepřímých daní,- od daní uvedených v příloze této směrnice.2. Osvobození od daní podle odstavce 1 se vztahuje rovněž na běžné náhradní díly, příslušenství a vybavení dovážené s těmito dopravními prostředky.3. Osvobození od daní podle odstavce 1 se nevztahuje na užitková vozidla.4. a) Do oblasti působnosti této směrnice nespadá dočasný dovoz osobních vozidel, obytných přívěsů, rekreačních lodí, rekreačních letadel, jízdních kol a tříkolek k soukromému použití, jestliže nebyly získány nebo dovezeny v souladu s obecnými podmínkami daňového systému na domácím trhu členského státu nebo jestliže se na ně při jejich vývozu vztahuje jakékoli osvobození od daní z obratu, spotřebních nebo jiných nepřímých daní nebo vrácení těchto daní.Pro účely této směrnice se má za to, že dopravní prostředky získané za podmínek uvedených v čl. 15 bodě 10 směrnice 77/388/EHS [4] splňují obecné podmínky daňového systému na domácím trhu členského státu; členské státy však mohou mít za to, že dopravní prostředky získané za podmínek uvedených ve třetí odrážce zmíněného bodu 10 tyto podmínky nesplňují.b) Rada přijme jednomyslně na návrh Komise do 31. prosince 1985 pravidla Společenství o poskytování osvobození od daní pro dopravní prostředky uvedené výše v písm. a) prvním pododstavci, přičemž vezme v úvahu potřebu jednak zamezit dvojí zdanění, jednak zajistit běžné a plné zdanění dopravních prostředků určených k soukromému použití.Článek 2DefinicePro účely této směrnice sea) "užitkovým vozidlem" rozumí jakékoli silniční vozidlo, které je vzhledem k typu své konstrukce a vybavení vhodné a určené k přepravě za úplatu nebo bezúplatně- více než devíti osob včetně řidiče,- zboží,jakož i jakékoli silniční vozidlo pro jiné zvláštní použití než pro dopravu ve vlastním smyslu;b) "osobním vozidlem" rozumí jakékoli jiné silniční vozidlo, včetně případného přívěsu, než vozidla uvedená v písmenu a);c) "obchodním použitím" dopravního prostředku rozumí jeho použití při bezprostředním výkonu výdělečné činnosti nebo činnosti prováděné za účelem zisku;d) "soukromým použitím" rozumí jakékoli jiné než obchodní použití.Článek 3Dočasný dovoz některých dopravních prostředků pro soukromé použitíJe-li osobní vozidlo, obytný přívěs, rekreační loď, rekreační letadlo, jízdní kolo nebo tříkolka dováženo dočasně, je dovezený předmět osvobozen od daní uvedených v článku 1 na dobu přerušovanou či nepřetržitou, která v kterýchkoli 12 po sobě jdoucích měsících nepřekročí šest měsíců, za těchto podmínek:a) osoba dovážející toto zboží musíaa) mít obvyklé bydliště v jiném členském státě než v členském státě dočasného dovozu;bb) využívat daný dopravní prostředek k soukromému použití;b) dotyčný dopravní prostředek není v členském státě dočasného dovozu nikomu postoupen ani pronajat, ani není zapůjčen osobě s bydlištěm v daném státě. Avšak osobní vozidla patřící půjčovně vozidel, která má sídlo ve Společenství, mohou být znovu pronajata osobě, která nemá v dané zemi bydliště, ke zpětnému vývozu, pokud se nacházejí v dotyčné zemi v důsledku nájemní smlouvy, jejíž platnost v této zemi skončila. Zaměstnanec půjčovny vozidel je rovněž může dopravit do členského státu, kde byla původně pronajata, i když má bydliště v členském státě dočasného dovozu.Článek 4Dočasný dovoz osobních vozidel pro obchodní použití1. Osobní vozidlo dovezené dočasně pro obchodní použití je osvobozeno od daní uvedených v článku 1 za těchto podmínek:a) osoba dovážející osobní vozidloaa) má obvyklé bydliště v jiném členském státě než v členském státě dočasného dovozu;bb) nepoužívá vozidlo v členském státě dočasného dovozu k provozování přepravy cestujících za úplatu ani jinou hmotnou odměnu ani k průmyslové nebo obchodní přepravě zboží za úplatu nebo bezúplatně;b) osobní vozidlo nemůže být v členském státě dočasného dovozu na nikoho převedeno, nikomu pronajato ani zapůjčeno;c) osobní vozidlo bylo získáno nebo dovezeno v souladu s obecnými podmínkami daňového systému na domácím trhu členského státu, v němž má uživatel obvyklé bydliště, a nevztahuje se na ně při jeho vývozu žádné osvobození od daní z obratu, spotřebních daní nebo jiných nepřímých daní, ani vrácení těchto daní.Má se za to, že tato podmínka byla splněna, má-li osobní vozidlo běžnou poznávací značku členského státu, v němž je registrováno, vyjma všechny typy dočasných poznávacích značek.Avšak u osobních vozidel registrovaných v členském státě, v němž vydávání běžných poznávacích značek není podmíněno splněním obecných podmínek daňového systému na domácím trhu, je uživatel povinen vhodným způsobem předložit doklad o zaplacení nepřímých daní.2. Osvobození od daní uvedené v odstavci 1 platí po dobu přerušovanou či nepřetržitou- sedmi měsíců z kterýchkoli 12 po sobě jdoucích měsíců u osobních vozidel dovezených obchodnímzprostředkovatelem podle článku 3 směrnice 64/224/EHS [5],- šesti měsíců z kterýchkoli 12 po sobě jdoucích měsíců v ostatních případech.Článek 5Zvláštní případy dočasného dovozu osobních vozidel1. Dočasně dovezená osobní vozidla jsou osvobozena od daní uvedených v článku 1 v těchto případech:a) je-li osobní vozidlo registrované v zemi uživatelova obvyklého bydliště používáno pravidelně k cestám z jeho bydliště na jeho pracoviště v podniku na území jiného členského státu a zpět. Toto osvobození od daní nepodléhá časovému omezení;b) používá-li student osobní vozidlo registrované v členském státě svého obvyklého bydliště na území jiného členského státu, v němž student pobývá výhradně za účelem studia.2. Přiznání osvobození od daní uvedené v odstavci 1 je vázáno na jedinou podmínku, totiž že budou splněna ustanovení čl. 4 odst. 1 písm. a), b) a c).Článek 6Osvobození od daní pro dočasný dovoz jezdeckých koní na jezdeckých vyjížďkáchJezdečtí koně dočasně dovezení do členského státu jsou osvobozeni od daní uvedených v článku 1 po dobu tří měsíců za těchto podmínek:a) uvedení koně vstupují na území členského státu dočasného dovozu za účelem jezdecké vyjížďky se svým jezdcem nebo během takové vyjížďky. Členské státy mohou z tohoto osvobození od daní vyloučit dovoz koní v dopravních prostředcích, který uskutečňují osoby, které mají bydliště v těchto státech;b) osvobození od daní je požadováno nejpozději v době vstupu na území členského státu dočasného dovozu. Je-li o osvobození od daní žádáno před dočasným dovozem, může být jezdec osvobozen od požadavku, aby na území členského státu dočasného dovozu vstoupil přes stanoviště pohraniční kontroly;c) uvedení koně nejsou v členském státě dočasného dovozu pronajati, zapůjčeni třetí osobě ani na ni převedeni, ani nejsou použiti k jiným účelům než k vyjížďkám.Článek 7Obecná pravidla pro určování bydliště1. Pro účely této směrnice se "obvyklým bydlištěm" rozumí místo, kde určitá osoba žije obvykle, tj. alespoň 185 dnů v každém kalendářním roce, kvůli svým osobním a pracovním vazbám, popřípadě u osoby, která nemá žádné pracovní vazby, kvůli osobním vazbám, z nichž vyplývá úzké spojení mezi dotyčnou osobou a místem, kde žije.Za obvyklé bydliště osoby, kterou pracovní vazby poutají k jinému místu než vazby osobní a která proto žije střídavě na různých místech nacházejících se ve dvou nebo více členských státech, se však považuje místo, k němuž má osobní vazby, pokud se tam tato osoba pravidelně vrací. Poslední podmínka nemusí být splněna, žije-li dotyčná osoba v některém členském státě proto, aby vykonala úkol, který má určitou dobu trvání. Docházka na vysokou školu nebo do školy nemá za následek změnu obvyklého bydliště.2. Jednotlivci prokáží místo svého obvyklého bydliště jakýmikoli vhodnými prostředky, například průkazem totožnosti nebo jiným platným dokladem.3. Mají-li příslušné orgány členského státu dovozu pochybnosti o platnosti prohlášení o obvyklém bydlišti učiněného podle odstavce 2 nebo pro účely některých zvláštních kontrol, mohou požadovat další údaje nebo důkazy.Článek 8Doplňková pravidla pro určení bydliště v případě obchodního použití osobního vozidlaJestliže ve výjimečných případech i přes to, že příslušným orgánům členského státu dovozu byly dodány další údaje podle čl. 7 odst. 3, přetrvávají vážné pochybnosti, může být dočasný dovoz osobního vozidla pro obchodní použití podmíněn poskytnutím jistoty.Jestliže však uživatel vozidla předloží důkaz, že má obvyklé bydliště v jiném členském státě, uvolní úřady členského státu dočasného dovozu poskytnutou jistotu do dvou měsíců ode dne, kdy byl důkaz předložen.Článek 9Zvláštní úprava1. Členské státy si mohou zachovat nebo mohou zavést volnější opatření než ta, která jsou uvedena v této směrnici. Zejména mohou na žádost dovozce povolit dočasný dovoz na období delší, než jsou období uvedená v článku 3 a čl. 4 odst. 2. Ve druhém z těchto případů mohou členské státy vybírat daně uvedené v příloze za období překračující ta, která stanoví tato směrnice. Členské státy mohou také povolit, aby osobní vozidla podle čl. 3 písm. b) druhé věty byla dále pronajímána osobě, která má bydliště v členském státě dovozu, za účelem zpětného vývozu.2. Členské státy nesmějí za žádných okolností při provádění této směrnice uplatňovat ve Společenství osvobození od daní, která jsou méně výhodná než ta, která by poskytly v případě dopravních prostředků vyrobených ve třetí zemi.3. Dánské království je oprávněno zachovat si pravidla o obvyklém bydlišti, podle nichž se jakákoli osoba včetně studenta, jde-li o případ podle čl. 5 odst. 1 písm. b), považuje za osobu, která má obvyklé bydliště v Dánsku, jestliže tam žije po dobu jednoho roku nebo 365 dní v období 24 měsíců.Aby bylo zamezeno dvojí zdanění, je nicméně nutno:- vyplyne-li z použití těchto pravidel, že jedna osoba má dvě bydliště, je obvyklé bydliště uvedené osoby tam, kde žije jeho manžel nebo manželka a děti,- v podobných případech se Dánské království dohodne s příslušným členským státem, aby bylo rozhodnuto, které z obou bydlišť má být používáno pro účely zdanění.Než uplyne doba tří let, přezkoumá Rada na základě zprávy Komise znovu odchylku obsaženou v tomto odstavci a případně přijme na návrh Komise předložený podle článku 99 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství opatření, aby zajistila zrušení této odchylky.4. Členské státy uvědomí Komisi o opatřeních podle odstavce 1 současně s plněním závazků podle článku 10. Komise tato opatření následně sdělí ostatním členským státům.Článek 10Závěrečná ustanovení1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1984. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Vzniknou-li při praktickém použití této směrnice obtíže, učiní příslušné orgány dotyčných členských států na základě vzájemné dohody potřebná rozhodnutí, přičemž dbají zejména na úmluvy a směrnice Společenství o vzájemné pomoci.3. Členské státy dbají na to, aby Komisi sdělily znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.4. Komise každé dva roky po konzultaci členských států předloží Radě a Evropskému parlamentu zprávu o používání této směrnice v členských státech, zejména co se týče pojmu "obvyklé bydliště", a navrhne opatření Společenství potřebná k zavedení jednotného systému ve všech členských státech.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 28. března 1983.Za RadupředsedaJ. Ertl[1] Úř. věst. C 267, 21.11.1975, s. 8.[2] Úř. věst. C 53, 8.3.1976, s. 37.[3] Úř. věst. C 131, 12.6.1976, s. 50.[4] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1.[5] Úř. věst. 56, 4.4.1964, s. 869/64.--------------------------------------------------PŘÍLOHASeznam daní zmíněných v čl. 1 odst. 1 druhé odrážceBELGIUM- Taxe de circulation sur les véhicules automobiles(Arrêté royal du 23 november 1965 portant codification des dispositions légales relatives aux taxes assimilées aux impôts sur les revenus — Moniteur belge du 18 janvier 1966)- Verkeersbelasting op de autovoertuigen(Koninklijk Besluit van 23 november 1965 houdende codificatie van de wettelijke bepalingen betreffende de met de inkomstenbelastingen gelijkgestelde belastingen — Belgisch Staatsblad van 18 januari 1966)DENMARK- Vægtafgift af motorkøretøjer mv. (Bekendtgøerelse Nr. 658 af 28 december 1977)FEDERAL REPUBLIC OF GERMANY- Kraftfahrzeugsteuer (Kraftfahrzeugsteuergesetz — 1979)- Kraftfahrzeugsteuer (Durchführungsverordnung — 1979)GREECE- Τέλη κυκλοφορίας (Ν. 2367/53 ως ισχύει σήμερα)FRANCE- Taxe différentielle sur les véhicules à moteur(Loi no 77-1467 du 30 décembre 1977)- Taxe sur les véhicules d'une puissance fiscale supérieure à 16 CV immatriculés dans la catégorie des voitures particulières(Loi de finances 1979 — Article 1007 du code général des impôts)IRELAND- Motor vehicle excise duties(Finance (Excise Duties) (Vehicles) Act 1952 as amended, and Section 94, Finance Act, 1973 as amended)ITALY- Tassa sulla circolazione degli autoveicoli(TU delle leggi sulle tasse automobilistiche approvato con DPR n. 39 del 5 febbraio 1953 e successive modificazioni)LUXEMBOURG- Taxe sur les vehicules automoteursLoi allemande du 23 mars 1935 (Kraftfahrzeugsteuergesetz) maintenue en vigueur par l'arrêté grand-ducal du 26 octobre 1944, modifiée par la loi du 4 août 1975 et les réglements grand-ducaux du 15 septembre 1975 et du 31 octobre 1975NETHERLANDS- Motorrijtuigenbelasting (wet op de motorrijtuigenbelasting 21 juli 1966, Stb 332 — wet van 18 december 1969/Stb 548)UNITED KINGDOM- Vehicles excise duty (Vehicles (Excise) Act 1971).--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 20. února 1978 o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého

text:
Avis juridique important

|

31978L0176

Official Journal L 054 , 25/02/1978 P. 0019 - 0024 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 2 P. 0079  Greek special edition: Chapter 15 Volume 1 P. 0154  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 2 P. 0079  Spanish special edition: Chapter 15 Volume 1 P. 0092  Portuguese special edition Chapter 15 Volume 1 P. 0092

SMĚRNICE RADYze dne 20. února 1978o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého(78/176/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[2],vzhledem k tomu, že odpady pocházející z průmyslu oxidu titaničitého ohrožují lidské zdraví a životní prostředí; že je proto nezbytné předcházet znečišťování způsobenému těmito odpady a postupně je snižovat s cílem jeho úplného vyloučení;vzhledem k tomu, že akční programy Evropských společenství pro životní prostředí z roku 1973[3] a 1974[4] stanoví, že musí být zaveden společný postup Společenství proti vytváření odpadů z průmyslu oxidu titaničitého;vzhledem k tomu, že jakýkoli rozdíl v opatřeních týkajících se odpadů z průmyslu oxidu titaničitého, která jsou již v různých členských státech použitelná nebo se připravují, může vytvářet nerovné podmínky soutěže a tím přímo ovlivňovat fungování společného trhu; že je proto potřebné právní předpisy týkající se této oblasti podle ustanovení článku 100 Smlouvy sbližovat;vzhledem k tomu, že se zdá nezbytné spojit toto sbližování právních předpisů s činností Společenství tak, aby pomocí širších opatření bylo možné dosáhnout jednoho z cílů v oblasti ochrany životního prostředí a zvyšování kvality života; že k dosažení tohoto cíle musejí být přijata určitá zvláštní opatření; že je třeba použít článek 235 Smlouvy, neboť Smlouva nestanoví pravomoci potřebné k tomuto účelu;vzhledem k tomu, že směrnice 75/442/EHS[5] se uplatňuje na odstraňování odpadů obecně; že pro odpady pocházející z průmyslu oxidu titaničitého musí být přijata zvláštní úprava, která by zajistila ochranu lidského zdraví i životního prostředí před škodlivými účinky způsobovanými nekontrolovaným vypouštěním, shazováním do vodních těles či vysypáváním těchto odpadů;vzhledem k tomu, že k dosažení těchto cílů je třeba zavést systém předem udělovaných povolení vztahujících se na vypouštění a shazování odpadů do vodních těles, skladování, vysypávání odpadů a vstřikování do země; že vydání tohoto povolení bude vázáno na splnění zvláštních podmínek;vzhledem k tomu, že vypouštění a shazování odpadů do vodních těles, skladování, vysypávání a vstřikování odpadů musí být doprovázeno monitorováním těchto odpadů, jakož i monitorováním příslušné oblasti životního prostředí a dozorem nad ním;vzhledem k tomu, že členské státy musí pro stávající průmyslová zařízení do 1. července 1980 vypracovat programy na postupné snižování znečišťování způsobované těmito odpady s cílem jeho úplného vyloučení; že v těchto programech je třeba stanovit obecné cíle snižování znečišťování, kterých by mělo být dosaženo nejpozději do 1. července 1987, a opatření, která mají být přijata pro každé průmyslové zařízení;vzhledem k tomu, že novým průmyslovým zařízením musí členské státy předem udělit povolení; že tomuto povolení musí předcházet průzkum dopadů na životní prostředí a že toto povolení může být uděleno pouze takovým podnikům, které se zaváží k výhradnímu používání materiálů, postupů a technologií dostupných na trhu a co nejméně poškozujících životní prostředí,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Účelem této směrnice je předcházení a postupné omezování znečišťování způsobené odpady z průmyslu oxidu titaničitého s cílem jeho úplného odstranění.2. Pro účely této směrnice sea) "znečišťováním" rozumí vypouštění jakéhokoli pozůstatku z výroby či zpracování oxidu titaničitého do životního prostředí způsobované člověkem přímo nebo nepřímo, jehož důsledkem může být ohrožení lidského zdraví, poškození přírodních zdrojů a ekosystémů, znehodnocení rekreačních možností nebo rušivé zasahování do jiných oprávněných způsobů využívání příslušné oblasti životního prostředí;b) "odpady" rozumí- jakýkoli pozůstatek z výroby oxidu titaničitého, jež držitel odstraňuje nebo je povinen ho podle platných vnitrostátních právních předpisů odstranit,- jakýkoli pozůstatek ze zpracování odpadů uvedených v první odrážce;c) "odstraňováním" rozumí- sběr, třídění, přeprava a zpracování odpadů, jakož i jejich skladování a ukládání na skládky na povrchu nebo pod povrchem a vstřikování odpadů do půdy,- vypouštění odpadů do povrchové vody, podzemní vody a do moře, jakož i shazování odpadů do moře,- transformační procesy nezbytné pro jejich opakované použití, využití nebo recyklaci;d) "stávajícími průmyslovými zařízeními" rozumějí průmyslová zařízení, která jsou již v provozu ke dni oznámení této směrnice;e) "novými průmyslovými zařízeními" rozumějí průmyslová zařízení, která se ke dni oznámení této směrnice nacházejí ve stadiu výstavby nebo zahájí provoz až po tomto dni. Rozšíření stávajících průmyslových zařízení vedoucí ke zvýšení výrobní kapacity oxidu titaničitého příslušného zařízení v daném místě o 15 000 tun ročně nebo více se považuje za nové průmyslové zařízení.Článek 2Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění odstraňování odpadů bez ohrožování lidského zdraví a poškozování životního prostředí, zejména- bez ohrožování vody, ovzduší, půdy, rostlin a živočichů,- bez poškozování okolí a krajinného rázu.Článek 3Členské státy přijmou opatření vhodná k prevenci, recyklaci a zpracování odpadů, jakož i ke všem ostatním postupům vedoucím k podpoře opětovného využívání odpadů.Článek 41. Vypouštění a shazování odpadů do vodních těles, skladování, vysypávání a vstřikování odpadů je zakázáno bez předchozího povolení uděleného příslušným orgánem členského státu, na jehož území se odpady produkují. Povolení musí být rovněž předem uděleno příslušným orgánem členského státu,- na jehož území jsou odpady vypouštěny, skladovány, vysypávány nebo vstřikovány;- z jehož území jsou odpady vypouštěny nebo shazovány do vodních těles.2. Povolení může být uděleno pouze na omezenou dobu. Může být obnoveno.Článek 5V případě vypouštění nebo shazování odpadů do vodních těles může příslušný orgán v souladu s článkem 2 a na základě informací poskytnutých v souladu s přílohou I udělit povolení podle článku 4 za předpokladu, žea) odpady nemohou být odstraněny vhodnějšími prostředky;b) posouzení provedené na základě dostupných vědeckotechnických poznatků neprokáže okamžité ani pozdější škodlivé účinky na vodní prostředí;c) nedojde ke škodlivým účinkům na plavbu, rybolov, rekreační aktivity, těžbu surovin, odsolování, chov ryb a korýšů, oblasti zvláštního vědeckého významu nebo jiného oprávněného využívání dotyčných vod.Článek 6V případě skladování, vysypávání nebo vstřikování do země může příslušný orgán v souladu s článkem 2 a na základě informací poskytnutých v souladu s přílohou I udělit povolení podle článku 4 za předpokladu, žea) odpady nemohou být odstraněny vhodnějšími prostředky;b) posouzení provedené na základě dostupných vědeckotechnických poznatků neprokáže okamžité ani pozdější škodlivé účinky na podzemní vody, půdu ani ovzduší;c) nedojde ke škodlivým účinkům na provozování rekreačních aktivit, těžbu surovin, rostliny, živočichy, oblasti zvláštního vědeckého významu nebo na ostatní oprávněná využívání příslušné oblasti životního prostředí.Článek 71. Nezávisle na způsobu a rozsahu zpracování příslušných odpadů se uskutečňuje jejich vypouštění a shazování do vodních těles, skladování, vysypávání a vstřikování v souladu s monitorováním odpadů, jakož i příslušné oblasti životního prostředí, a to s ohledem na jejich fyzikální, chemické, biologické a ekologické aspekty uvedené v příloze II.2. Monitorovací opatření bude pravidelně vykonávat jeden nebo několik subjektů pověřených příslušným orgánem členského státu, který udělil povolení podle článku 4. V případě znečišťování přesahujícího hranice členských států bude příslušný subjekt společně jmenován dotyčnými členskými státy.3. Během jednoho roku po oznámení této směrnice Komise předloží Radě návrh týkající se podrobností provádění monitorování příslušné oblasti životního prostředí a dozoru nad ním. Rada projedná tento návrh do šesti měsíců od zveřejnění stanoviska Evropského parlamentu a Hospodářského a sociálního výboru v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 81. Příslušný orgán členského státu přijme veškerá opatření potřebná k nápravě některé z následujících situací a v případě potřeby bude požadovat pozastavení vypouštění a shazování odpadů do vodních těles, jeho skladování, vysypávání nebo vstřikování,a) pokud výsledky monitorování podle přílohy II části A bodu 1 prokáží, že nejsou splněny předpoklady pro udělení předchozího povolení podle článků 4, 5 a 6, nebob) pokud výsledky průzkumů ohledně akutní toxicity podle přílohy II část A bod 2 prokáží, že byly překročeny nejvyšší přípustné hodnoty tamtéž stanovené, neboc) pokud výsledky monitorování prokáží, že příslušná oblast životního prostředí je značně poškozena, nebod) pokud má vypouštění nebo shazování odpadů do vody škodlivé účinky na plavbu, rybolov, provozování rekreačních aktivit, těžbu surovin, odsolování, chov ryb a korýšů, na oblasti zvláštního vědeckého významu nebo na jiné oprávněné využívání dotyčných vod, neboe) pokud má skladování, vysypávání odpadů nebo jejich vstřikování škodlivé účinky na provozování rekreačních aktivit, těžbu surovin, rostliny, živočichy, na oblasti zvláštního vědeckého významu nebo na jiné oprávněné využívání příslušné oblasti životního prostředí.2. Pokud se některá z předchozích situací týká více členských států, opatření k její nápravě se přijmou až po vzájemné konzultaci dotyčných členských států.Článek 91. Členské státy vypracují programy na postupné snižování s cílem úplného vyloučení znečišťování způsobovaného odpady ze stávajících průmyslových zařízení.2. V rámci programů uvedených v odstavci 1 budou stanoveny ke snižování znečišťování kapalným, pevným a plynným odpadem obecné cíle, kterých by mělo být dosaženo nejpozději do 1. července 1987. Programy rovněž zahrnou dílčí cíle. Dále budou obsahovat údaje o stavu příslušné oblasti životního prostředí, o opatřeních ke snižování znečišťování a o metodách zpracování odpadů, které vznikají přímo během výrobních postupů.3. Programy uvedené v odstavci 1 se zašlou Komisi nejpozději do 1. července 1980 tak, aby Komise mohla během šesti měsíců po přijetí programů všech jednotlivých členských států předložit Radě vhodné návrhy harmonizace těchto programů s ohledem na snižování znečišťování s cílem jeho vyloučení a na zlepšování podmínek soutěže v oblasti průmyslového odvětví výroby oxidu titaničitého. Rada projedná tento návrh do šesti měsíců od zveřejnění stanoviska Evropského parlamentu a Hospodářského a sociálního výboru v Úředním věstníku Evropských společenství.4. Členské státy zahájí provádění některého z programů nejpozději do 1. ledna 1982.Článek 101. Programy uvedené v čl. 9 odst. 1 musí zahrnovat všechna stávající průmyslová zařízení a musí stanovit opatření, která je třeba přijmout s ohledem na každé z nich.2. Pokud má členský stát za to, že s ohledem na zvláštní okolnosti jednotlivých určitých zařízení není třeba ke splnění požadavků této směrnice přijmout žádná doplňková opatření, předloží do šesti měsíců od oznámení této směrnice Komisi doklady o skutečnostech, které jej k tomuto názoru přivedly.3. Po nezávislém ověření těchto dokladů může Komise vyslovit členskému státu souhlas s jeho názorem, že u příslušného zařízení není třeba učinit doplňková opatření. Komise musí vyjádřit svůj souhlas se zdůvodněním do šesti měsíců.4. Pokud Komise nesouhlasí s příslušným členským státem, pak je třeba zahrnout doplňková opatření týkající se dotyčného podniku do programu tohoto členského státu.5. Pokud Komise souhlasí, bude její souhlas pravidelně přezkoumáván se zřetelem k výsledkům monitorování prováděného podle této směrnice, jakož i s ohledem na všechny významné změny ve výrobních postupech nebo na cíle politiky životního prostředí.Článek 11Nová průmyslová zařízení podávají žádost o předem udělované povolení příslušnému orgánu členského státu, na jehož území se plánuje výstavba těchto zařízení. Těmto povolením musejí předcházet průzkumy dopadů na životní prostředí. Mohou být udělena pouze takovým podnikům, které se zaváží k výhradnímu používání materiálů, postupů a technologií dostupných na trhu a co nejméně poškozujících životní prostředí.Článek 12Aniž jsou dotčena ustanovení této směrnice, mohou členské státy přijmout předpisy přísnější, než stanoví tato směrnice.Článek 13Pro účely této směrnice poskytnou členské státy Komisi všechny nezbytné informace týkající se- povolení udělovaných podle článků 4, 5 a 6,- výsledků monitorování příslušné oblasti životního prostředí prováděného podle článku 7,- opatření přijatých podle článku 8.Rovněž poskytnou Komisi obecné informace týkající se materiálů, postupů a technik, které získaly v rámci opatření podle článku 11.2. Informace získané při provádění ustanovení tohoto článku mohou být použity pouze pro účely této směrnice.3. Komise a příslušné orgány členských států, jakož i jejich úředníci a další zaměstnanci nesmějí prozrazovat informace, které získali v souvislosti s prováděním této směrnice a na které se vztahuje služební tajemství.4. Odstavce 2 a 3 nebrání zveřejnění obecných informací nebo přehledů, jež neobsahují údaje o konkrétních podnicích nebo o sdruženích podniků.Článek 14Členské státy připraví každé tři roky Komisi zprávu o předcházení a postupném snižování znečišťování způsobeném odpady z průmyslu oxidu titaničitého, postoupí tuto zprávu Komisi, která jí sdělí ostatním členským státům.Komise podává každé tři roky Radě a Evropskému parlamentu zprávu o uplatňování této směrnice.Článek 151. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná k dosažení souladu s touto směrnicí do 12 měsíců po jejím oznámení. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 16Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. února 1978.Za RadupředsedaPer HAEKKERUPPŘÍLOHA INÁLEŽITOSTI POTŘEBNÉ K ZÍSKÁNÍ PŘEDEM UDĚLOVANÉHO POVOLENÍ PODLE ČLÁNKŮ 4, 5 A 6A. Vlastnosti a složení látek:1. celkové množství a průměrné složení látek (např. za rok);2. skupenství látky (pevné, kapalné nebo plynné) nebo její forma (např. emulze);3. vlastnosti: fyzikální (např. rozpustnost a hustota), chemické a biochemické (např. spotřeba kyslíku) a biologické;4. toxicita;5. perzistence: fyzikální, chemická a biologická;6. akumulace a biologická přeměna v biologických látkách nebo sedimentech;7. citlivost na fyzikální, chemické a biochemické změny a vzájemné ovlivňování látky s jinými organickými a anorganickými látkami v příslušné oblasti životního prostředí;8. pravděpodobnost poskvrnění nebo jiných změn, které snižují možnost prodeje přírodních zdrojů (ryb, korýšů atd.).B. Charakteristiky míst, kde se odpady vypouštějí nebo shazují do vodních těles, a způsoby jejich odstraňovaní:1. poloha (např. souřadnice oblasti vypouštění nebo shazování odpadů do vod, hloubka vody a vzdálenost od pobřeží), poloha ve vztahu k jiným oblastem (např. rekreačním oblastem, oblastem chovu rybího potěru a ryb, oblastem rybolovu, jakož i využitelným přírodním zdrojům);2. rozsah odstraňování odpadů za určité období (např. množství za den, za týden, za měsíc);3. případné způsoby balení a ochranného obalu, jsou-li používány;4. počáteční zředění dosahované navrženým způsobem uvolňování, zejména rychlostí plavidla;5. vlastnosti rozptýlení (např. účinky proudění, slapových proudů a větru na horizontální přemísťování a vertikální míšení);6. vlastnosti vody (např. teplota, hodnota pH, obsah soli, rozvrstvení, kyslíkové ukazatele znečištění - zejména rozpuštěný kyslík, chemická spotřeba kyslíku, biologická spotřeba kyslíku, dusík přítomný v organické a anorganické formě včetně amoniaku, suspendované částice, ostatní živiny a produktivita);7. vlastnosti dna (např. topografie, geochemické a geologické vlastnosti a biologická produktivita);8. existence a účinky látek dříve vypouštěných či shazovaných do vodních těles v dotyčné oblasti (např. stanovení přítomnosti těžkých kovů a obsahu organického uhlíku).C. Charakteristiky oblastí, kde se odpady skladují, vysypávají nebo vstřikují, a způsoby jejich odstraňování:1. geografickápoloha;2. charakteristiky přilehlých oblastí;3. případné způsoby balení a ochranného obalu;4. charakteristiky způsobů skladování, vysypávání a vstřikování odpadů, včetně posouzení preventivních opatření přijatých k vyloučení znečišťování vod, půdy a ovzduší.PŘÍLOHA IIMONITOROVÁNÍ ODSTRAŇOVÁNÍ ODPADŮ A DOZOR NAD JEHO PROVÁDĚNÍMA. Monitorování odpadůOdstraňování odpadů se uskuteční spolu s následujícími opatřeními:1. kontrolou množství, složení a toxicity odpadů, aby bylo zajištěno, že jsou plněny podmínky pro udělení předchozího povolení podle článků 4, 5 a 6;2. zkouškami akutní toxicity u některých druhů měkkýšů, korýšů, ryb a planktonu a přednostně u druhů, které se v oblastech vypouštění běžně vyskytují. Navíc se budou provádět zkoušky na vzorcích slanovodních druhů korýšů (Artemia salina).Tyto zkoušky nesmějí prokázat během 36 hodin a při zředění odpadních látek 1/5000:- u dospělých exemplářů testovaných druhů úmrtnost větší než 20 %,- u larev úmrtnost nepřekračující hodnotu kontrolované skupiny.B. Monitorování příslušné oblasti životního prostředí a dozor nad nímI. V případě vypouštění či shazování odpadů do sladkých vod nebo do moře se monitorování vztahuje na tyto tři oblasti: vodní sloupec, organismy a usazeniny. Pravidelně prováděná kontrola stavu oblasti ovlivněné vypouštěním umožní sledovat vývoj v příslušné oblasti životního prostředí.Monitorování bude zahrnovat zejména určení1. hodnoty pH;2. rozpuštěného kyslíku;3. zákal;4. hydratovaných oxidů a hydroxidů železa v suspenzi;5. toxických kovů ve vodě, v nerozpustných látkách, sedimentech a akumulace ve vybraných bentických a pelagických organismech;6. biologické rozmanitosti, jakož i relativního a absolutního výskytu rostlin a živočichů.II. V případě skladování, vysypávání nebo vstřikování odpadů zahrne monitorování zejména následující:1. zkoušky ke zjištění, zda povrchové nebo podzemní vody nejsou kontaminovány. Tyto zkoušky budou mimo jiné zahrnovat měření- kyselosti,- obsahu železa (rozpuštěného i nerozpustného),- obsahu vápníku,- případného obsahu toxických kovů (rozpuštěných i nerozpustných);2. v případě potřeby zkoušky ke stanovení jakýchkoli nepříznivých účinků na strukturu podloží;3. obecné ekologické posouzení oblasti v okolí míst skladování, vysypávání nebo vstřikování odpadů.[1] Úř. věst. C 28, 9.2.1976, s. 16.[2] Úř. věst. C 131, 12.6.1976, s. 18.[3] Úř. věst. C 112, 20.12.1973, s. 3.[4] Úř. věst. C 139, 13.6.1977, s. 3.[5] Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39.


title: Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0100

Úřední věstník L 346 , 27/11/1992 S. 0061 - 0066

		Směrnice Rady 92/100/EHSze dne 19. listopadu 1992o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právemRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 a články 66 a 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že v právní ochraně poskytované dílům chráněným autorským právem a předmětům ochrany podle práv souvisejících s právem autorským právními předpisy a praxí členských států existují, pokud jde o právo na pronájem a na půjčování, rozdíly; že tyto rozdíly jsou zdrojem překážek obchodu a narušování hospodářské soutěže, což brání procesu vytváření volného trhu a jeho správnému fungování;vzhledem k tomu, že tyto rozdíly v právní ochraně by se mohly prohloubit, pokud by členské státy přijímaly nové a vzájemně odlišné právní předpisy nebo pokud by se odlišně vyvíjela vnitrostátní judikatura;vzhledem k tomu, že je nezbytné tyto rozdíly v souladu s cílem vytvoření prostoru bez vnitřních hranic ve smyslu článku 8a Smlouvy odstranit, aby mohl být v souladu s čl. 3 písm. f) Smlouvy zaveden systém, který zajišťuje, že hospodářská soutěž v rámci společného trhu nebude narušena;vzhledem k tomu, že pronájem a půjčování autorských děl a předmětů práv souvisejících s právem autorským hraje stále významnější úlohu, zejména pro autory, výkonné umělce a výrobce zvukových záznamů a filmů; že výroba nedovolených napodobenin představuje stále větší hrozbu;vzhledem k tomu, že náležitá ochrana autorských děl a předmětů práv souvisejících s právem autorským prostřednictvím práva na pronájem a půjčování, stejně jako ochrana předmětů práv souvisejících s právem autorským prostřednictvím práva na záznam, práva na rozmnožování, práva na rozšiřování, práva na vysílání a práva na sdělování veřejnosti může mít tudíž zásadní význam pro hospodářský a kulturní vývoj Společenství;vzhledem k tomu, že ochrana podle práva autorského a práv souvisejících se musí přizpůsobit novému hospodářskému vývoji, například novým formám využívání;vzhledem k tomu, že pokračování v tvůrčí a umělecké práci autorů a výkonných umělců vyžaduje, aby tyto osoby pobíraly odpovídající příjmy a že investice jsou zejména v případě výroby zvukových záznamů a filmů obzvláště vysoké a riskantní; že pouze náležitá právní ochrana nositelů těchto práv může být účinnou zárukou možnosti získat uvedený příjem a návratnosti zmíněné investice;vzhledem k tomu, že tyto tvůrčí, umělecké a podnikatelské činnosti jsou velkou měrou záležitostí osob samostatně výdělečně činných; že výkon těchto činností musí být usnadněn zavedením harmonizované právní ochrany v rámci Společenství;vzhledem k tomu, že v míře, v jaké tyto činnosti představují v podstatě služby, musí být také poskytování těchto služeb usnadněno vytvořením harmonizovaného právního rámce Společenství;vzhledem k tomu, že je nezbytné sblížit právní předpisy členských států tak, aby byly v souladu s mezinárodními smlouvami, které jsou v mnoha členských státech základem úpravy autorského práva a práv souvisejících;vzhledem k tomu, že právní předpisy Společenství upravující právo na pronájem a na půjčování, jakož i některá práva související, se mohou omezit na to že stanoví, aby členské státy založily právo na pronájem a na půjčování pro určité skupiny nositelů těchto práv, a dále stanoví práva na záznam, práva na rozmnožování, práva na rozšiřování, práva na rozhlasové a televizní vysílání a práva na sdělování veřejnosti pro určité skupiny nositelů práv souvisejících;vzhledem k tomu, že pro účely této směrnice je nezbytné vymezit výrazy "pronájem" a "půjčování";vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby nebyly v zájmu jasnosti pod výrazy pronájem a půjčování ve smyslu této směrnice zahrnovány určité formy sdělování, například sdělování zvukových záznamů nebo filmů (kinematografických nebo audiovizuálních děl nebo pohyblivých obrazových sekvencí bez ohledu na to, zda jsou doprovázeny zvukem či nikoliv) pro účely veřejného předvádění nebo rozhlasového a televizního vysílání, přenechání pro výstavní účely nebo za účelem seznámení se na místě samém; že přitom půjčování ve smyslu této směrnice nezahrnuje sdělování mezi veřejně přístupnými zařízeními;vzhledem k tomu, že pokud při půjčování prováděném veřejně přístupným zařízením za úplatu nepřesahuje výše této úplaty částku nezbytnou na pokrytí provozních nákladů daného zařízení, nejde ve smyslu této směrnice o přímý ani o nepřímý hospodářský nebo obchodní prospěch;vzhledem k tomu, že je nezbytné zavést režim, který by zajišťoval autorům a výkonným umělcům spravedlivou odměnu, které se nelze vzdát, a zároveň by zachovával pro tyto osoby možnost svěřit výkon tohoto jejich práva organizacím pro kolektivní správu práv, které je zastupují;vzhledem k tomu, že tato spravedlivá odměna může být uhrazena najednou nebo formou několika plateb provedených kdykoliv, ať již při uzavření smlouvy či později;vzhledem k tomu, že tato spravedlivá odměna musí brát v úvahu význam přínosu dotyčných autorů nebo výkonných umělců ke zvukovému záznamu nebo k filmu;vzhledem k tomu, že je rovněž nezbytné chránit pomocí zvláštní úpravy přinejmenším práva autorů pokud jde o veřejné půjčování; že jakékoliv výjimky na základě článku 5 této směrnice musí být v souladu s právem Společenství a zejména s článkem 7 Smlouvy;vzhledem k tomu, že ustanovení kapitoly II této směrnice nebrání členským státům, aby rozšířily právní domněnku uvedenou v čl. 2 odst. 5 na výlučná práva zahrnutá do této kapitoly; že dále tato ustanovení nebrání členským státům, aby zavedly vyvratitelnou domněnku o svolení k využívání výlučných práv výkonných umělců, kterých se tato ustanovení týkají — tato domněnka však musí být v souladu s Mezinárodní úmluvou o ochraně výkonných umělců, výrobců zvukových záznamů a rozhlasových organizací (dále jen "Římská úmluva");vzhledem k tomu, že členské státy mohou stanovit širší ochranu nositelů práv souvisejících s právem autorským, než jakou vyžaduje článek 8 této směrnice;vzhledem k tomu, že harmonizovaná práva na pronájem a půjčování a harmonizovaná ochrana souvisejících práv nemohou být v žádném případě uplatňována tak, aby představovala zastřená omezení pro obchod mezi členskými státy nebo tak, aby odporovala "pravidlu časové posloupnosti využívání ve sdělovacích prostředcích", jak bylo uznáno v rozsudku ve věci "Société Cinéthèque vs. FNCF" [4],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IPRÁVO NA PRONÁJEM A PŮJČOVÁNÍČlánek 1Předmět harmonizace1. V souladu s ustanoveními této kapitoly stanoví členské státy s výhradou článku 5 právo udělit svolení nebo zakázat pronájem a půjčování původních děl a jejich rozmnoženin chráněných autorským právem, jakož i ostatních předmětů uvedených v čl. 2 odst. 1.2. Pro účely této směrnice se "pronájmem" rozumí zpřístupnění za účelem užívání na omezenou dobu, spojené s přímým či nepřímým hospodářským nebo obchodním prospěchem.3. Pro účely této směrnice se "půjčováním" rozumí zpřístupňování za účelem užívání na omezenou dobu, které není spojeno s přímým ani nepřímým hospodářským nebo obchodním prospěchem, pokud je uskutečňuje veřejně přístupné zařízení.4. Práva uvedená v odstavci 1 se nevyčerpají prodejem ani jakýmkoliv jiným rozšiřováním původních děl nebo jejich rozmnoženin chráněných autorským právem nebo jiných předmětů uvedených v čl. 2 odst. 1.Článek 2Nositelé a předmět práva na pronájem a půjčování1. Výlučné právo udělit svolení k pronájmu a půjčování anebo pronájem a půjčování zakázat náleží:- autorovi, pokud jde o původní dílo a jeho rozmnoženiny,- výkonnému umělci, pokud jde o záznamy jeho výkonu,- výrobci zvukového záznamu, pokud jde o jeho zvukové záznamy, a- výrobci prvotního záznamu filmu, pokud jde o původní dílo a jeho rozmnoženiny. Pro účely této směrnice se "filmem" rozumí kinematografické či audiovizuální dílo nebo pohyblivá obrazová sekvence, bez ohledu na to, zda jsou doprovázeny zvukem či nikoliv.2. Pro účely této směrnice se hlavní režisér kinematografického nebo audiovizuálního díla považuje za autora anebo za jednoho z autorů. Členské státy mohou stanovit, že za spoluautory mohou být považovány i jiné osoby.3. Tato směrnice se nevztahuje na právo na pronájem a půjčování budov a děl užitého umění.4. Práva uvedená v odstavci 1 lze převést, postoupit nebo se mohou stát předmětem smluvních licencí.5. Aniž je dotčen odstavec 7, pokud jsou mezi výkonnými umělci a výrobcem uzavřeny individuální či kolektivní smlouvy o výrobě filmu, má se za to, že pokud není ve smlouvě stanoveno jinak, převedl výkonný umělec, na něhož se tato smlouva vztahuje, s výhradou článku 4, své právo na pronájem.6. Členské státy mohou stanovit podobnou právní domněnku, jaká je uvedena v odstavci 5, i pro autory.7. Členské státy mohou stanovit, že podpis smlouvy o výrobě filmu sjednané mezi výkonným umělcem a výrobcem filmu se pokládá za svolení k pronájmu za podmínky, že uvedená smlouva stanoví spravedlivou odměnou ve smyslu článku 4. Členské státy mohou rovněž stanovit, že se tento odstavec přiměřeně použije na práva uvedená v kapitole II.Článek 3Pronájem počítačových programůTouto směrnicí není dotčen čl. 4 písm. c) směrnice Rady 91/250/EHS ze dne 14. května 1991 o právní ochraně počítačových programů [5].Článek 4Nezadatelné právo na spravedlivou odměnu1. Pokud autor nebo výkonný umělec převedl nebo postoupil své právo na pronájem zvukového záznamu nebo původního filmu nebo jeho rozmnoženiny na výrobce zvukového záznamu nebo filmu, zachovává si takový autor nebo výkonný umělec právo na spravedlivou odměnu za pronájem.2. Práva na spravedlivou odměnu za pronájem se autoři či výkonní umělci nemohou vzdát.3. Správa práva na spravedlivou odměnu může být svěřena organizacím pro kolektivní správu práv, které autory nebo výkonné umělce zastupují.4. Členské státy mohou upravit otázku, zda a v jakém rozsahu lze správu práv na spravedlivou odměnu prostřednictvím organizace pro kolektivní správu práv vykonávat, jakož i otázku, od koho může být tato odměna požadována či vybírána.Článek 5Výjimka z výlučného práva na veřejné půjčování1. Členské státy mohou stanovit výjimku z výlučného práva uvedeného v článku 1, pokud jde o veřejné půjčování, za podmínky, že alespoň autoři obdrží odměnu za půjčování. Členské státy mohou stanovit tuto odměnu s ohledem na své kulturně politické cíle.2. Pokud členské státy nevztahují výlučné právo na půjčování uvedené v článku 1 na zvukové záznamy, filmy a počítačové programy, zavedou alespoň odměnu pro autory.3. Členské státy mohou vyjmout určité kategorie zařízení z placení odměny podle odstavců 1 a 2.4. Ve spolupráci s členskými státy vypracuje Komise do 1. července 1997 zprávu o veřejném půjčování ve Společenství. Tuto zprávu předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě.KAPITOLA IIPRÁVA SOUVISEJÍCÍ S PRÁVEM AUTORSKÝMČlánek 6Právo na záznam1. Členské státy stanoví pro výkonné umělce výlučné právo udělit svolení nebo zakázat záznam jejich výkonů.2. Členské státy stanoví pro vysílací organizace výlučné právo udělit svolení nebo zakázat záznam jejich vysílání, bez ohledu na to, zda jde o bezdrátové vysílání nebo vysílání po drátě, pomocí kabelu či družice.3. Právo uvedené v odstavci 2 nepřísluší organizaci pro kabelové šíření, pokud pouze přenáší pomocí kabelu vysílání vysílací organizace.Článek 7Právo na rozmnožování1. Členské státy stanoví výlučné právo udělit svolení nebo zakázat přímé nebo nepřímé rozmnožování:- pro výkonné umělce, pokud jde o záznam jejich výkonů,- pro výrobce zvukových záznamů, pokud jde o jejich zvukové záznamy,- pro výrobce prvotních filmových záznamů, pokud jde o záznam původního filmu a jeho rozmnoženiny, a- pro vysílací organizace, pokud jde o záznamy jejich vysílání ve smyslu čl. 6 odst. 2.2. Právo na rozmnožování podle odstavce 1 lze převést, postoupit nebo se může stát předmětem smluvních licencí.Článek 8Vysílání a sdělování veřejnosti1. Členské státy stanoví výlučné právo výkonných umělců udělovat svolení nebo zakázat bezdrátové vysílání a sdělování jejich výkonů veřejnosti, s výjimkou případů, kdy výkon sám je již výkonem vysílaným nebo kdy se tak děje ze záznamu.2. Členské státy stanoví právo, kterým se zajistí, že uživatel zaplatí jedinou spravedlivou odměnu, pokud je užito zvukového záznamu vydaného k obchodním účelům nebo rozmnoženiny takového záznamu k bezdrátovému vysílání nebo jakémukoliv jinému sdělování veřejnosti, a že tato odměna bude rozdělena mezi dotčené výkonné umělce a výrobce zvukových záznamů. Pokud nedojde mezi výkonnými umělci a výrobci zvukových záznamů k dohodě, mohou členské státy stanovit podmínky pro rozdělování uvedené odměny mezi ně.3. Pro vysílací organizace stanoví členské státy výlučné právo udělovat svolení nebo zakazovat bezdrátový přenos jejich vysílání, jakož i sdělování jejich vysílání veřejnosti, pokud se takové sdělování děje na veřejně přístupných místech a za vstupné.Článek 9Právo na rozšiřování1. Členské státy stanoví:- pro výkonné umělce, pokud jde o záznamy jejich výkonů,- pro výrobce zvukových záznamů, pokud jde o jejich zvukové záznamy,- pro výrobce prvotních filmových záznamů, pokud jde o původní dílo a jeho rozmnoženiny,- pro vysílací organizace, pokud jde o záznamy jejich vysílání ve smyslu čl. 6 odst. 2,výlučné právo na zpřístupňování těchto předmětů ochrany včetně jejich rozmnoženin veřejnosti prodejem nebo jiným způsobem (dále jen "právo na rozšiřování").2. Právo na rozšiřování se u předmětů ochrany uvedených v odstavci l ve Společenství vyčerpá pouze prvním prodejem uvedeného předmětu ve Společenství, který byl uskutečněn nositelem tohoto práva nebo s jeho souhlasem.3. Zvláštní ustanovení kapitoly I, zejména čl. 1 odst. 4, nejsou právem na rozšiřování dotčena.4. Právo na rozšiřování lze převést, postoupit nebo se může stát předmětem smluvních licencí.Článek 10Omezení práv1. Členské státy mohou omezit práva uvedená v kapitole II, pokud jde o:a) soukromé užití;b) užití krátkých úryvků v souvislosti se zpravodajstvím o aktuálních událostech;c) dočasný záznam pořízený vysílací organizací jejími vlastními prostředky a pro její vlastní vysílání;d) užití výhradně pro vyučovací účely nebo pro vědecký výzkum.2. Bez ohledu na ustanovení odstavce 1 může každý členský stát, pokud jde o ochranu výkonných umělců, výrobců zvukových záznamů, vysílacích organizací a výrobců prvotních filmových záznamů, stanovit omezení stejného druhu, jaká stanovil u ochrany autorských práv k literárním a uměleckým dílům. Povinné licence lze však stanovit pouze v rozsahu slučitelném s Římskou úmluvou.3. Ustanovením odst. 1 písm. a) nejsou dotčeny stávající ani budoucí právní předpisy o odměňování za rozmnožování k soukromým účelům.KAPITOLA IIITRVÁNÍČlánek 11Trvání autorských právAniž je dotčena budoucí harmonizace, trvají autorská práva, na která se vztahuje tato směrnice, po dobu uvedenou v Bernské úmluvě o ochranně literárních a uměleckých děl.Článek 12Trvání souvisejících právAniž je dotčena budoucí harmonizace, trvají práva uvedená v této směrnici vztahující se na výkonné umělce, výrobce zvukových záznamů a vysílací organizace po dobu uvedenou v Římské úmluvě. Práva výrobců prvotních filmových záznamů uvedená v této směrnici trvají po dobu 20 let od konce roku, v jehož průběhu byl záznam pořízen.KAPITOLA IVSPOLEČNÁ USTANOVENÍČlánek 13Přechodná ustanovení1. Tato směrnice se vztahuje na veškerá autorská díla, výkony výkonných umělců, zvukové záznamy a prvotní záznamy filmů, které jsou uvedeny v této směrnici a jejichž ochrana podle právních předpisů členských států pro oblast autorských práv nebo práv souvisejících k 1. červenci 1994 ještě trvá, anebo které k uvedenému dni splňují kritéria ochrany podle této směrnice.2. Touto směrnicí není dotčeno využívání uskutečněné před 1. červencem 1994.3. Členské státy mohou stanovit právní domněnku, že k pronájmu nebo půjčování předmětu ochrany uvedeného v čl. 2 odst. 1, o němž je prokázáno, že byl zpřístupněn třetím osobám za tímto účelem, anebo který byl jimi získán před 1. červencem 1994, došlo se svolením nositelů uvedených práv. Členské státy však mohou stanovit, zejména pokud je tímto předmětem ochrany digitální záznam, že nositelé práv mají právo na přiměřenou odměnu za pronájem nebo půjčování tohoto předmětu ochrany.4. Členské státy nejsou povinny používat ustanovení čl. 2 odst. 2 na kinematografická nebo audiovizuální díla vytvořená před 1. červencem 1994.5. Členské státy mohou stanovit den, od kterého se bude uplatňovat čl. 2 odst. 2 za předpokladu, že tento den nastane později než 1. července 1997.6. Aniž je dotčen odstavec 3 a s výhradou odstavců 8 a 9, nevztahuje se tato směrnice na smlouvy uzavřené přede dnem přijetí této směrnice.7. Členské státy mohou stanovit, s výhradou odstavců 8 a 9, že pokud nositelé práv, kteří nabývají nových práv podle vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici, dali souhlas k využívání před 1. červencem 1994, má se za to, že došlo k převedení těchto nových výlučných práv.8. Členské státy mohou stanovit den, od kterého existuje nezadatelné právo na spravedlivou odměnu podle článku 4 za podmínky, že tento den nenastane později než 1. července 1997.9. Pokud jde o smlouvy uzavřené před 1. červencem 1994, lze nezadatelné právo na spravedlivou odměnu uvedené v článku 4 uplatnit pouze tehdy, pokud autoři nebo výkonní umělci nebo jejich zástupci předložili za tímto účelem žádost před 1. lednem 1997. Pokud mezi nositeli práv nedojde k dohodě týkající se výše odměny, mohou určit výši spravedlivé odměny členské státy.Článek 14Vztah mezi autorským právem a právy souvisejícímiOchranou práv souvisejících s autorským právem podle této směrnice není dotčena ochrana autorských práv.Článek 151. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Přijímají-li členské státy tato opatření, musí v nich být učiněn odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 16Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 19. listopadu 1992.Za RadupředsedaE. Leigh[1] Úř. věst. C 53, 28.2.1991, s. 35 aÚř. věst. C 128, 20.5.1992, s. 8.[2] Úř. věst. C 67, 16.3.1992, s. 92 a rozhodnutí ze dne 28. října 1992 (dosud nevyhlášené v Úř. věst.).[3] Úř. věst. C 269, 14.10.1991, s. 54.[4] Rozsudek ve věci 60/84 a 61/84, Sb. rozh. 1985, s. 2605.[5] Úř. věst. L 122, 17.5.1991, s. 42.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 14. července 1976, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek

text:
Důležité právní upozornění

|

31976L0907

Úřední věstník L 360 , 30/12/1976 S. 0001 - 0424 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 6 S. 0003  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0003  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 6 S. 0003  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 6 S. 0003  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 6 S. 0003

		Směrnice Komiseze dne 14. července 1976,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek(76/907/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [1], naposledy pozměněnou směrnicí ze dne 24. června 1975 [2], a zejména na články 8a, 8b a 8c uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že příloha I směrnice Rady ze dne 27. června 1967 obsahuje seznam klasifikovaných nebezpečných látek seřazených podle atomového čísla prvku, který nejvíce charakterizuje jejich vlastnosti, a dále metody pro označování každé látky (symboly, označení nebezpečnosti a standardní pokyny pro bezpečné zacházení);vzhledem k tomu, že se zkoumáním seznamu nebezpečných látek ukázalo, že by měl být přizpůsoben vzhledem k nejnovějším vědeckým a technickým poznatkům; že bylo v minulých letech uvedeno na trh značné množství nových nebezpečných látek;vzhledem k tomu, že je tedy účelné nahradit tuto přílohu novou přílohou I;vzhledem k tomu, že přílohy III a IV směrnice ze dne 27. června 1967 obsahují standardní věty označující specifickou rizikovost (R-věty) a standardní pokyny pro bezpečné zacházení (S-věty), jejichž počet se ukázal být příliš velkým na to, aby mohly být uvedeny na označení; že je tedy nezbytné snížit jejich počet, aniž by se oslabila účinnost a původní účel označení; že za těchto okolností je účelné nahradit uvedené přílohy novými přílohami III a IV;vzhledem k tomu, že nemá-li se přeplnit štítek nápisy, měla by být stanovena možnost vytvářet kombinace R-vět a S-vět;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic pro odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy I, III a IV směrnice Rady ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek se nahrazují přílohami této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. května 1977 a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tato ustanovení nabývají účinku dnem 1. července 1977.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 14. července 1976.Za KomisiFinn Gundelachčlen Komise[1] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1.[2] Úř. věst. L 183, 14.7.1975, s. 22.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISeznam nebezpečných látekViz směrnice Komise 93/72/EHS, Úř. věst. L 258, 16.10.1993, s. 29.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIPovaha specifických rizik spojených s nebezpečnými látkami a přípravkyViz směrnice Komise 2001/59/ES, Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 81.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVStandardní pokyny pro bezpečné zacházení s nebezpečnými látkami a přípravkyViz směrnice Komise 2001/59/ES, Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 81.--------------------------------------------------