title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2103 ze dne 15. listopadu 2017, kterou se mění rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV s cílem zahrnout do definice drogy nové psychoaktivní látky a zrušuje rozhodnutí Rady 2005/387/SVV

text:
                  21.11.2017

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 305/12

            SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2017/2103
      ze dne 15. listopadu 2017,
      kterou se mění rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV s cílem zahrnout do definice drogy nové psychoaktivní látky a zrušuje rozhodnutí Rady 2005/387/SVV
      EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 1 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
      s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
      v souladu s řádným legislativním postupem (2),
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV (3) upravuje společný přístup k řešení nedovoleného obchodu s drogami, který představuje hrozbu pro zdraví, bezpečnost a kvalitu života občanů Unie, legální hospodářskou činnost a stabilitu a bezpečnost členských států. Rámcové rozhodnutí 2004/757/SVV stanoví minimální společná pravidla pro vymezení trestných činů týkajících se nedovoleného obchodu s drogami a sankcí s cílem zamezit problémům ve spolupráci justičních orgánů členských států nebo jejich orgánů vymáhajících právo, které se objevují z toho důvodu, že daný trestný čin nebo trestné činy nejsou trestné podle práva jak dožadujícího, tak i dožádaného členského státu.

                  (2)

                  Rámcové rozhodnutí 2004/757/SVV se vztahuje na látky, jichž se týká Jednotná úmluva Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961, ve znění protokolu z roku 1972, a na látky, jichž se týká Úmluva Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „úmluvy OSN“), a rovněž na syntetické drogy podrobené v celé Unii kontrolním opatřením na základě společné akce Rady 97/396/SVV (4), které představují rizika pro veřejné zdraví, jež jsou srovnatelná s riziky látek uvedených v úmluvách OSN.

                  (3)

                  Rámcové rozhodnutí 2004/757/SVV by se mělo vztahovat rovněž na látky podrobené kontrolním opatřením a trestům podle rozhodnutí Rady 2005/387/SVV (5), které představují rizika pro veřejné zdraví, jež jsou srovnatelná s riziky, která představují látky zařazené na seznamy úmluv OSN.

                  (4)

                  V Unii se často objevují a rychle šíří nové psychoaktivní látky, které napodobují účinky látek zařazených na seznamy úmluv OSN. Některé nové psychoaktivní látky představují závažná rizika pro veřejné zdraví a závažná společenská rizika. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2101 (6) poskytuje rámec pro výměnu informací o nových psychoaktivních látkách a pro postup hodnocení rizik na základě úvodní zprávy a zprávy o hodnocení rizik vypracované za účelem vyhodnocení toho, zda nová psychoaktivní látka představuje závažná rizika pro veřejné zdraví a závažná společenská rizika. S cílem účinně snížit dostupnost nových psychoaktivních látek, které představují závažná rizika pro veřejné zdraví a případně závažná společenská rizika, a odrazovat od nedovoleného obchodu s těmito látkami v Unii i od zapojení zločineckých organizací do těchto činností by tyto látky měly být zahrnuty do definice drogy v souladu s ustanoveními této směrnice a na základě přiměřených trestněprávních předpisů.

                  (5)

                  Na nové psychoaktivní látky zahrnuté do definice drogy by se proto měly vztahovat trestněprávní předpisy Unie o nedovoleném obchodu s drogami. To by rovněž pomohlo zjednodušit a vyjasnit právní rámec Unie, jelikož by se na látky uvedené v úmluvách OSN a na nejškodlivější nové psychoaktivní látky vztahovaly stejné trestněprávní předpisy. Definice drogy v rámcovém rozhodnutí 2004/757/SVV by proto měla být změněna.

                  (6)

                  V této směrnici by měly být stanoveny základní prvky definice drogy, jakož i postup a kritéria pro zahrnutí nových psychoaktivních látek do této definice. Aby byly tedy psychoaktivní látky, na které se již vztahují kontrolní opatření na základě rozhodnutí Rady přijatých podle společné akce 97/396/SVV a rozhodnutí 2005/387/SVV, zahrnuty do definice drogy, měla by být do rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV doplněna příloha obsahující seznam těchto psychoaktivních látek.

                  (7)

                  Za účelem rychlé reakce na výskyt a šíření nových škodlivých psychoaktivních látek v Unii by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), pokud jde o změny uvedené přílohy za účelem zahrnutí nových psychoaktivních látek do definice drogy. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (7). Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci.

                  (8)

                  K zajištění rychlé reakce na výskyt a šíření nových škodlivých psychoaktivních látek v Unii by členské státy měly ustanovení rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV uplatňovat na nové psychoaktivní látky, které představují závažná rizika pro veřejné zdraví a případně závažná společenská rizika, co nejdříve, avšak nejpozději šest měsíců od vstupu v platnost aktu v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha za účelem jejich zahrnutí do definice drogy. Členské státy by měly vyvinout veškeré úsilí, aby tuto dobu v nejvyšší možné míře zkrátily.

                  (9)

                  Jelikož cíle této směrnice, totiž rozšíření uplatnění trestněprávních předpisů Unie, které se vztahují na nedovolený obchod s drogami, na nové psychoaktivní látky, jež představují závažná rizika pro veřejné zdraví a případně závažná společenská rizika, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

                  (10)

                  Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané v Listině základních práv Evropské unie, a zejména právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, presumpci neviny a právo na obhajobu, právo nebýt dvakrát trestně stíhán nebo trestán za stejný trestný čin a zásady zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů.

                  (11)

                  Jelikož tato směrnice má ve spojení s nařízením (EU) 2017/2101 nahradit mechanismus zavedený rozhodnutím 2005/387/SVV, mělo by být uvedené rozhodnutí zrušeno.

                  (12)

                  V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, oznámilo Irsko své přání účastnit se přijímání a používání této směrnice.

                  (13)

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání této směrnice a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná.

                  (14)

                  V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná.

                  (15)

                  Rámcové rozhodnutí 2004/757/SVV by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,

            PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
      Článek 1
      Změny rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV
      Rámcové rozhodnutí 2004/757/SVV se mění takto:

                  1)

                  Článek 1 se mění takto:

                              a)

                              bod 1 se nahrazuje tímto:

                                          „1.

                                          „drogou“ některá z těchto látek:

                                                      a)

                                                      látka uvedená v Jednotné úmluvě Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961, ve znění protokolu z roku 1972, nebo v Úmluvě Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971;

                                                      b)

                                                      jakákoli z látek uvedených v příloze.“;

                              b)

                              doplňují se nové body, které znějí:

                                          „4.

                                          „novou psychoaktivní látkou“ látka v čisté formě nebo v přípravku, jež není uvedena v Jednotné úmluvě Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961, ve znění protokolu z roku 1972, ani v Úmluvě Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, ale může představovat zdravotní nebo společenská rizika obdobná těm, která představují látky uvedené v těchto úmluvách;

                                          5.

                                          „přípravkem“ směs obsahující jednu nebo více nových psychoaktivních látek.“

                  2)

                  Vkládají se nové články, které znějí:
                  „Článek 1a
                  Postup pro zahrnutí nových psychoaktivních látek do definice drogy
                  1.   Na základě hodnocení rizik nebo kombinovaného hodnocení rizik provedeného podle článku 5c nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 (*1) a v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 2 tohoto článku Komise neprodleně přijme akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 8a, kterým se mění příloha tohoto rámcového rozhodnutí tak, že se do ní doplňuje nová psychoaktivní látka či látky, a stanoví se, že tato nová psychoaktivní látka či látky představují závažná rizika pro veřejné zdraví a případně závažná společenská rizika na úrovni Unie a jsou zahrnuty do definice drogy.
                  2.   Při zvažování, zda přijmout akt v přenesené pravomoci podle odstavce 1, Komise zohlední, zda jsou míra nebo vzorce užívání nové psychoaktivní látky a její dostupnost a pravděpodobnost rozšíření v rámci Unie významné a zda poškození zdraví způsobené spotřebou nové psychoaktivní látky ve spojení s její akutní nebo chronickou toxicitou a náchylností ke zneužívání nebo jejím potenciálem k rozvoji závislosti je život ohrožující. Poškození zdraví je považováno za život ohrožující, pokud je pravděpodobné, že nová psychoaktivní látka způsobí smrt nebo smrtelnou újmu, závažné onemocnění, závažnou fyzickou nebo duševní poruchu nebo významné šíření nemocí, včetně krví přenosných virů.
                  Kromě toho Komise zohlední, zda je společenská újma způsobená novou psychoaktivní látkou jednotlivcům a společnosti závažná, a zejména, zda je dopad nové psychoaktivní látky na fungování společnosti a na veřejný pořádek takový, že dochází k narušování veřejného pořádku nebo násilnému či protispolečenskému chování poškozujícímu uživatele nebo další osoby či majetek, nebo zda je trestná činnost, včetně organizované trestné činnosti, spojená s novou psychoaktivní látkou soustavná nebo vynáší značné nelegální zisky nebo má za následek značné ekonomické náklady pro společnost.
                  3.   Neuzná-li Komise do šesti týdnů od obdržení zprávy o hodnocení rizik nebo zprávy o kombinovaném hodnocení rizik podle článku 5c odst. 6 nařízení (ES) č. 1920/2006 za nezbytné přijmout akt v přenesené pravomoci za účelem zahrnutí nové psychoaktivní látky či látek do definice drogy, předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu vysvětlující důvody, proč tak neučinit.
                  4.   Členské státy, které tak dosud neučinily, uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro uplatnění ustanovení tohoto rámcového rozhodnutí na nové psychoaktivní látky doplněné do přílohy tohoto rámcového rozhodnutí, a to co nejdříve, avšak nejpozději šest měsíců od vstupu aktu v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha, v platnost. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.
                  Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na toto rámcové rozhodnutí nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
                  Článek 1b
                  Vnitrostátní kontrolní opatření
                  Aniž jsou dotčeny povinnosti uložené členským státům podle tohoto rámcového rozhodnutí, mohou členské státy v souvislosti s novými psychoaktivními látkami na svém území ponechat v platnosti nebo zavést jakákoli vnitrostátní kontrolní opatření, která považují za vhodná.

                     (*1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006 ze dne 12. prosince 2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 1).“"

                  3)

                  Vkládá se nový článek, který zní:
                  „Článek 8a
                  Výkon přenesené pravomoci
                  1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
                  2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 1a je svěřena Komisi na dobu pěti let od 22. listopadu 2017. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
                  3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 1a kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
                  4.   Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (*2).
                  5.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
                  6.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 1a vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.

                     (*2)  Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.“"

                  4)

                  Doplňuje se příloha obsažená v příloze této směrnice.

            Článek 2
      Provedení této směrnice ve vnitrostátním právu
      Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 23. listopadu 2018. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
      Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
      Článek 3
      Zrušení rozhodnutí 2005/387/SVV
      1.   Rozhodnutí 2005/387/SVV se zrušuje s účinkem ode dne 23. listopadu 2018.
      2.   Bez ohledu na odstavec 1 se rozhodnutí 2005/387/SVV nadále použije na nové psychoaktivní látky, u nichž byla společná zpráva uvedená v článku 5 zmíněného rozhodnutí předložena před 23. listopadem 2018.
      3.   Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s odstavci 4 až 8 tohoto článku, jimiž změní přílohu rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV přidáním nových psychoaktivních látek podle odstavce 2 tohoto článku.
      4.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 3 je svěřena Komisi na dobu dvou let od 22. listopadu 2017.
      5.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v odstavci 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
      6.   Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů.
      7.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
      8.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle odstavce 3 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
      Článek 4
      Vstup v platnost
      Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
      Článek 5
      Určení
      Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.

         Ve Štrasburku dne 15. listopadu 2017.

               Za Evropský parlament

               předseda

            A. TAJANI

               Za Radu

               předseda

            M. MAASIKAS

         (1)  Úř. věst. C 177, 11.6.2014, s. 52.

         (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 17. dubna 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 25. září 2017 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku). Postoj Evropského parlamentu ze dne 24. října 2017 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

         (3)  Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8).

         (4)  Společná akce 97/396/SVV ze dne 16. června 1997 přijatá Radou na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o výměně informací, hodnocení rizika a kontrole nových syntetických drog (Úř. věst. L 167, 25.6.1997, s. 1).

         (5)  Rozhodnutí Rady 2005/387/SVV ze dne 10. května 2005 o výměně informací, hodnocení rizika a kontrole nových psychoaktivních látek (Úř. věst. L 127, 20.5.2005, s. 32).

         (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2101 ze dne 15. listopadu 2017, kterým se mění nařízení (ES) č. 1920/2006, pokud jde o výměnu informací o nových psychoaktivních látkách, systém včasného varování před nimi a postup hodnocení jejich rizik (viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku).

         (7)  Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.

         PŘÍLOHA
         „
               PŘÍLOHA

                  Seznam látek podle čl. 1 odst. 1 písm. b)

                           1.

                           P-methylthioamfetamin neboli 4-methylthioamfetamin – podle rozhodnutí Rady 1999/615/SVV (1).

                           2.

                           Paramethoxymethylamfetamin neboli N-methyl-1-(4-methoxyfenyl)-2-aminopropan – podle rozhodnutí Rady 2002/188/SVV (2).

                           3.

                           2,5-dimethoxy-4-jodfenetylamin, 2,5-dimethoxy-4-ethylthiofenethylamin, 2,5-dimethoxy-4-(n)-propylthiofenethylamin a 2,4,5-trimethoxyamfetamin – podle rozhodnutí Rady 2003/847/SVV (3).

                           4.

                           1-benzylpiperazin neboli 1-benzyl-1,4-diazacyklohexan neboli N-benzylpiperazin neboli benzylpiperazin – podle rozhodnutí Rady 2008/206/SVV (4).

                           5.

                           4-methylmethkatinon – podle rozhodnutí Rady 2010/759/EU (5).

                           6.

                           4-methyl-5-(4-methylfenyl)-4,5-dihydrooxazol-2-amin (4,4′-DMAR) a 1-cyklohexyl-4-(1,2-difenylethyl)-piperazin (MT-45) – podle prováděcího rozhodnutí Rady (EU) 2015/1873 (6).

                           7.

                           4-metamfetamin – podle prováděcího rozhodnutí Rady (EU) 2015/1874 (7).

                           8.

                           4-jod-2,5-dimethoxy-N-(2-methoxybenzyl)fenethylamin (25I-NBOMe), 3,4-dichlor-N-[[1-(dimethylamino)cyklohexyl]methyl]benzamid (AH-7921), 3,4-methylendioxypyrovaleron (MDPV) a 2-(3-methoxyfenyl)-2-(ethylamino)cyklohexanon (methoxetamin) – podle prováděcího rozhodnutí Rady (EU) 2015/1875 (8).

                           9.

                           5-(2-aminopropyl)indol – podle prováděcího rozhodnutí Rady (EU) 2015/1876 (9).

                           10.

                           1-fenyl-2-(pyrrolidin-1-yl)pentan-1-on (α-pyrrolidinovalerofenon, α-PVP) – podle prováděcího rozhodnutí Rady (EU) 2016/1070 (10).

                           11.

                           Methyl-2-{[1-(cyklohexylmethyl)-1H-indol-3-karbonyl]amino}-3,3-dimethylbutanoát (MDMB-CHMICA) – podle prováděcího rozhodnutí Rady (EU) 2017/369 (11).

                           12.

                              N-(1-fenethylpiperidin-4-yl)-N-fenylakrylamid (akryl-fentanyl) – podle prováděcího rozhodnutí Rady (EU) 2017/1774 (12).

                     “

            (1)  Rozhodnutí Rady 1999/615/SVV ze dne 13. září 1999, kterým se definuje 4-MTA jako nová syntetická droga, která musí být podrobena kontrolním opatřením a trestům (Úř. věst. L 244, 16.9.1999, s. 1).

            (2)  Rozhodnutí Rady 2002/188/SVV ze dne 28. února 2002 o kontrolních opatřeních a trestních sankcích v souvislosti s novou syntetickou drogou PMMA (Úř. věst. L 63, 6.3.2002, s. 14).

            (3)  Rozhodnutí Rady 2003/847/SVV ze dne 27. listopadu 2003 o kontrolních opatřeních a trestních sankcích ve vztahu k novým syntetickým drogám 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 a TMA-2 (Úř. věst. L 321, 6.12.2003, s. 64).

            (4)  Rozhodnutí Rady 2008/206/SVV ze dne 3. března 2008 o vymezení 1-benzylpiperazinu (BZP) jako nové psychoaktivní látky, která má podléhat kontrolním opatřením a trestněprávním ustanovením (Úř. věst. L 63, 7.3.2008, s. 45).

            (5)  Rozhodnutí Rady 2010/759/EU ze dne 2. prosince 2010 o podrobení 4-methylmethkatinonu (mefedronu) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 322, 8.12.2010, s. 44).

            (6)  Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2015/1873 ze dne 8. října 2015 o podrobení 4-methyl-5-(4-methylfenyl)-4,5-dihydrooxazol-2-aminu (4,4′-DMAR) a 1-cyklohexyl-4-(1,2-difenylethyl)-piperazinu (MT-45) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 275, 20.10.2015, s. 32).

            (7)  Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2015/1874 ze dne 8. října 2015 o podrobení 4-metamfetaminu kontrolním opatřením (Úř. věst. L 275, 20.10.2015, s. 35).

            (8)  Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2015/1875 ze dne 8. října 2015 o podrobení 4-jod-2,5-dimethoxy-N-(2-methoxybenzyl)fenethylaminu (25I-NBOMe), 3,4-dichlor-N-[[1-(dimethylamino)cyklohexyl]methyl]benzamidu (AH-7921), 3,4-methylendioxypyrovaleronu (MDPV) a 2-(3-methoxyfenyl)-2-(ethylamino)cyklohexanonu (methoxetaminu) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 275, 20.10.2015, s. 38).

            (9)  Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2015/1876 ze dne 8. října 2015 o podrobení 5-(2-aminopropyl)indolu kontrolním opatřením (Úř. věst. L 275, 20.10.2015, s. 43).

            (10)  Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2016/1070 ze dne 27. června 2016 o podrobení látky 1-fenyl-2-(pyrrolidin-1-yl)pentan-1-on (α-pyrrolidinovalerofenon, α-PVP) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 178, 2.7. 2016, s. 18).

            (11)  Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2017/369 ze dne 27. února 2017 o podrobení látky methyl-2-{[1-(cyklohexylmethyl)-1H-indol-3-karbonyl]amino}-3,3-dimethylbutanoát (MDMB-CHMICA) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 56, 3.3.2017, s. 210).

            (12)  Prováděcí rozhodnutí Rady (EU) 2017/1774 ze dne 25. září 2017 o podrobení N-(1-fenethylpiperidin-4-yl)-N-fenylakrylamid (akryl-fentanylu) kontrolním opatřením (Úř. věst. L 251, 29.9.2017, s. 21).