title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/60/ES ze dne 23. října 2007 o vyhodnocování a zvládání povodňových rizik (Text s významem pro EHP)

text:
               6.11.2007

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 288/27

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2007/60/ES
   ze dne 23. října 2007
   o vyhodnocování a zvládání povodňových rizik
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Povodně mohou způsobovat úmrtí, vysídlení obyvatel a škody životnímu prostředí, vážně ohrožovat hospodářský rozvoj a narušovat hospodářské činnosti Společenství.

               (2)

               Povodně jsou přírodním jevem, kterému nelze zabránit. Určité činnosti člověka (např. rozšiřování osídlených a hospodářsky využívaných ploch v záplavových územích a snižování přirozené schopnosti půdy zadržovat vodu v důsledku využívání území) a změna klimatu však přispívají ke zvyšování pravděpodobnosti výskytu povodní a jejich nepříznivých účinků.

               (3)

               Je proveditelné a žádoucí omezit riziko nepříznivých účinků spojených s povodněmi, zejména na lidské zdraví a na život, životní prostředí, kulturní dědictví, hospodářskou činnost a infrastrukturu. Nicméně pokud mají být opatření k omezení těchto rizik účinná, měla by být v co nejvyšší míře koordinována v rámci celého povodí.

               (4)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (3), vyžaduje, aby pro všechny oblasti povodí byly v zájmu dosažení dobrého ekologického a chemického stavu vypracovány plány povodí, a tento rámec přispěje ke zmírnění následků povodní. Omezení rizika povodní však nepatří k hlavním cílům uvedené směrnice, která rovněž nezohledňuje budoucí změny rizika povodní v důsledku změny klimatu.

               (5)

               Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 12. července 2004 nazvané „Řízení povodňových rizik – prevence, ochrana a zmírnění následků povodní“ předkládá její analýzu a přístup ke zvládání povodňových rizik na úrovni Společenství a uvádí, že společná a koordinovaná akce na úrovni Společenství by přinesla značnou přidanou hodnotu a zvýšila by celkovou úroveň ochrany před povodněmi.

               (6)

               Kromě koordinace mezi členskými státy vyžaduje účinná protipovodňová prevence a zmírňování účinků povodní spolupráci se třetími zeměmi. To je v souladu se směrnicí 2000/60/ES a s mezinárodními zásadami zvládání povodňových rizik vypracovanými zejména na základě Úmluvy Organizace spojených národů o ochraně a využívání vodních toků přesahujících hranice státu a mezinárodních jezer, schválené rozhodnutím Rady 95/308/ES (4), a všech následných dohod o jejím uplatňování.

               (7)

               Rozhodnutí Rady 2001/792/ES, Euratom ze dne 23. října 2001 o vytvoření mechanismu Společenství na podporu zesílené spolupráce při asistenčních zásazích v oblasti civilní ochrany (5) mobilizuje podporu a pomoc členských států v případě výskytu závažné mimořádné události, včetně povodní. Civilní ochrana může odpovídajícím způsobem reagovat ve prospěch obyvatelstva postiženého povodní a zlepšit připravenost a odolnost.

               (8)

               Podle nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie (6) lze poskytnout rychlou finanční pomoc v případě závažné katastrofy s cílem pomoci postiženým lidem, přírodním oblastem, regionům a zemím k návratu k pokud možno normálním podmínkám. Fond však lze použít pouze na záchranné operace, a nikoli ve fázích, které mimořádným událostem předcházejí.

               (9)

               Členské státy a Společenství by při tvorbě vodohospodářské politiky a politiky využívání území měly zvážit případné dopady, které tyto politiky mohou mít na povodňová rizika a na jejich zvládání.

               (10)

               V celém Společenství dochází k různým typům povodní, jako jsou říční povodně, přívalové povodně, záplavy urbanizovaných oblastí a záplavy pobřežních oblastí způsobené mořem. Škody způsobené povodněmi se rovněž mohou lišit v různých zemích a regionech Společenství. Cíle týkající se zvládání povodňových rizik by proto měly být určeny samotnými členskými státy a měly by vycházet z místních a regionálních podmínek.

               (11)

               V některých oblastech Společenství lze povodňová rizika považovat za nevýznamná, např. v řídce osídlených či neosídlených oblastech nebo v oblastech s omezenými hospodářskými aktivy nebo ekologickou hodnotou. V každé oblasti povodí nebo správní jednotce by měla být posouzena povodňová rizika a potřeba dalších opatření, jako například vyhodnocení případného potenciálu pro ochranu před povodněmi.

               (12)

               Aby byl k dispozici účinný nástroj pro informovanost, jakož i hodnotný základ pro stanovení priorit a přijímání dalších technických, finančních a politických rozhodnutí týkajících se zvládání povodňových rizik, je potřeba zajistit vytvoření map povodňových nebezpečí a map povodňových rizik znázorňujících možné nepříznivé následky související s různými povodňovými scénáři včetně informací o možných zdrojích znečištění životního prostředí v důsledku povodní. V této souvislosti by členské státy měly vyhodnotit činnosti, které mají vliv na zvyšování povodňových rizik.

               (13)

               S cílem předejít nepříznivým dopadům povodní na dotyčnou oblast nebo je omezit je vhodné zajistit vypracování plánů pro zvládání povodňových rizik. Příčiny a následky povodní se v různých zemích a regionech Společenství liší. Plány pro zvládání povodňových rizik by proto měly zohlednit konkrétní charakteristiky oblastí, kterých se týkají, a stanovit řešení navržená přesně podle potřeb a priorit těchto oblastí, současně zajistit příslušnou koordinaci v rámci oblastí povodí a podporovat dosahování cílů v oblasti životního prostředí stanovených právními předpisy Společenství. Členské státy by se zejména měly vyhýbat opatřením nebo činnostem, které výrazně zvyšují riziko povodní v jiných členských státech, pokud tato opatření nebyla koordinována a dotyčné členské státy se nedohodly na řešení.

               (14)

               Plány pro zvládání povodňových rizik by měly být zaměřeny na prevenci, ochranu a připravenost. S cílem zajistit řekám větší prostor by se měly ve vhodných případech zabývat zachováním nebo obnovením záplavových území a opatřeními pro prevenci a omezení škod na lidském zdraví, životním prostředí, kulturním dědictví a ekonomické činnosti. Prvky plánů pro zvládání povodňových rizik je třeba pravidelně přezkoumávat a v případě potřeby aktualizovat, s přihlédnutím k pravděpodobným účinkům změny klimatu na výskyt povodní.

               (15)

               V souvislosti se zvládáním povodňových rizik je velmi důležitá zásada solidarity. S ohledem na uvedenou zásadu by měly být členské státy povzbuzovány k tomu, aby usilovaly o spravedlivé sdílení odpovědnosti při společném rozhodování o všeobecně prospěšných opatřeních.

               (16)

               Aby se předešlo zdvojování práce, měly by být členské státy oprávněny využívat pro účely dosažení cílů této směrnice a splnění jejích požadavků stávající předběžná vyhodnocení povodňových rizik, mapy povodňových nebezpečí a mapy povodňových rizik a plány pro zvládání povodňových rizik.

               (17)

               Vypracování plánů povodí podle směrnice 2000/60/ES a plánů pro zvládání povodňových rizik podle této směrnice tvoří součást integrované správy povodí. Oba tyto postupy by tedy měly s ohledem na environmentální cíle směrnice 2000/60/ES využívat společného potenciálu vzájemné součinnosti a přínosů, aby tak byla zajištěna účinnost a uvážlivé využívání zdrojů a současně uznáno, že příslušné orgány a správní jednotky podle této směrnice mohou být odlišné od příslušných orgánů a správních jednotek podle směrnice 2000/60/ES.

               (18)

               Členské státy by měly svá hodnocení, mapy a plány opírat o příslušné osvědčené postupy a nejlepší dostupné technologie, které v oblasti zvládání povodňových rizik nevyžadují nepřiměřené náklady.

               (19)

               V případě víceúčelového využití vodních útvarů pro různé formy udržitelných lidských činností (např. zvládání povodňových rizik, ekologie, vnitrozemská plavba nebo využití vodní energie) a dopadů těchto využití na vodní útvary stanoví směrnice 2000/60/ES jasné a průhledné postupy řešení těchto využití a dopadů, včetně možných výjimek z cílů „dobrého stavu“ nebo „nezhoršování“ stanovených v článku 4 uvedené směrnice. Směrnice 2000/60/ES stanoví v článku 9 návratnost nákladů.

               (20)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (7).

               (21)

               Zejména je třeba zmocnit Komisi k přizpůsobení přílohy vědeckému a technickému pokroku. Jelikož uvedená opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (22)

               Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Jejím cílem je zejména podpora začlenění vysoké úrovně ochrany životního prostředí do politik Společenství v souladu se zásadou udržitelného rozvoje podle článku 37 Listiny základních práv Evropské unie.

               (23)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž zavedení rámce pro opatření k omezení rizik povodňových škod, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle.

               (24)

               V souladu se zásadami proporcionality a subsidiarity a podle Protokolu o používání zásad subsidiarity a proporcionality připojeného ke Smlouvě a s ohledem na stávající kapacity členských států by měla být ponechána značná pružnost na místní a regionální úrovni, zejména pokud jde o organizaci a odpovědnost orgánů.

               (25)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (8) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA I
   OBECNÁ USTANOVENÍ
   Článek 1
   Účelem této směrnice je stanovit rámec pro vyhodnocování a zvládání povodňových rizik s cílem snížit nepříznivé účinky na lidské zdraví, životní prostředí, kulturní dědictví a hospodářskou činnost, které souvisejí s povodněmi ve Společenství.
   Článek 2
   Pro účely této směrnice se kromě definic pojmů „řeka“, „povodí“, „dílčí povodí“ a „oblast povodí“ uvedených v článku 2 směrnice 2000/60/ES použijí tyto definice:

               1.

               „povodní“ se rozumí dočasné zaplavení území, které obvykle není vodou zaplaveno. Tento pojem zahrnuje povodně způsobené řekami, horskými bystřinami, občasnými vodními toky ve Středomoří a záplavy z moří v pobřežních oblastech a nemusí zahrnovat povodně způsobené kanalizačními systémy;

               2.

               „povodňovým rizikem“ se rozumí kombinace pravděpodobnosti výskytu povodně a možných nepříznivých účinků na lidské zdraví, životní prostředí, kulturní dědictví a hospodářskou činnost, které souvisejí s povodní.

         Článek 3
   1.   Pro účely této směrnice členské státy využijí opatření přijatých podle čl. 3 odst. 1, 2, 3, 5 a 6 směrnice 2000/60/ES.
   2.   K provedení této směrnice však členské státy mohou:

               a)

               jmenovat příslušné orgány odlišné od orgánů určených podle čl. 3 odst. 2 směrnice 2000/60/ES;

               b)

               vymezit určité pobřežní oblasti nebo jednotlivá povodí a přiřadit je k jiné správní jednotce, než ke kterým jsou přiřazeny podle čl. 3 odst. 1 směrnice 2000/60/ES.

         V těchto případech členské státy do 26. května 2010 sdělí Komisi informace uvedené v příloze I směrnice 2000/60/ES. Pro tento účel se jakýkoliv odkaz na příslušné orgány a oblasti povodí považuje za odkaz na příslušné orgány a správní jednotku podle tohoto článku. Členské státy uvědomí Komisi o jakékoli změně v údajích poskytnutých podle tohoto odstavce do tří měsíců od vstupu této změny v platnost.
   KAPITOLA II
   PŘEDBĚŽNÉ VYHODNOCENÍ POVODŇOVÝCH RIZIK
   Článek 4
   1.   Členské státy provedou v souladu s odstavcem 2 předběžné vyhodnocení povodňových rizik pro každou oblast povodí nebo správní jednotku uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) nebo část mezinárodní oblasti povodí, jež leží na jejich území.
   2.   Předběžné vyhodnocení povodňových rizik, založené na dostupných nebo snadno odvoditelných informacích, jako jsou záznamy a studie o dlouhodobém vývoji, především o dopadu změny klimatu na výskyt povodní, se provede za účelem vyhodnocení možných rizik. Vyhodnocení zahrnuje alespoň:

               a)

               mapy oblasti povodí ve vhodném měřítku, včetně hranic povodí, dílčích povodí a pokud se vyskytují, také pobřežních oblastí, znázorňující topografii a využití území;

               b)

               popis povodní, ke kterým došlo v minulosti a které měly výrazné nepříznivé účinky na lidské zdraví, životní prostředí, kulturní dědictví a hospodářskou činnost a u nichž je stále velká pravděpodobnost výskytu podobných událostí v budoucnosti, včetně rozsahu a průběhu povodní a vyhodnocení nepříznivých účinků, jež vyvolaly;

               c)

               popis významných povodní, ke kterým došlo v minulosti, pokud lze u podobných událostí v budoucnosti předpokládat výrazné nepříznivé účinky;
               a v závislosti na zvláštních potřebách členských států zahrnuje rovněž:

               d)

               vyhodnocení možných nepříznivých účinků budoucích povodní na lidské zdraví, životní prostředí, kulturní dědictví a hospodářskou činnost, pokud možno s přihlédnutím k otázkám, jako jsou topografie, poloha vodních toků a jejich obecné hydrologické a geomorfologické vlastnosti, včetně záplavových území jako přirozených ploch pro zadržování vody, účinnost stávajících uměle vytvořených protipovodňových infrastruktur, poloha osídlených oblastí a oblastí s hospodářskou činností a dlouhodobý vývoj včetně vlivů změny klimatu na výskyt povodní.

         3.   V případě mezinárodních oblastí povodí nebo správních jednotek uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. b), které jsou sdíleny s jinými členskými státy, členské státy zajistí, aby mezi dotčenými příslušnými orgány probíhala výměna důležitých informací.
   4.   Členské státy dokončí předběžné vyhodnocení povodňových rizik do 22. prosince 2011.
   Článek 5
   1.   Na základě předběžného vyhodnocení povodňových rizik podle článku 4 určí členské státy pro každou oblast povodí nebo správní jednotku uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) nebo část mezinárodní oblasti povodí, jež leží na jejich území, oblasti, u kterých dospěly k závěru, že v nich existují potenciálně významná povodňová rizika nebo že lze výskyt těchto rizik považovat za pravděpodobný.
   2.   Určení oblastí příslušejících k mezinárodní oblasti povodí nebo správní jednotce uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a sdílené s jiným členským státem prováděné podle odstavce 1 probíhá v koordinaci mezi dotyčnými členskými státy.
   KAPITOLA III
   MAPY POVODŇOVÉHO NEBEZPEČÍ A MAPY POVODŇOVÝCH RIZIK
   Článek 6
   1.   Členské státy připraví na úrovni oblasti povodí nebo správní jednotky uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) mapy povodňového nebezpečí a mapy povodňových rizik v co nejvhodnějším měřítku pro oblasti určené podle čl. 5 odst. 1.
   2.   Příprava map povodňového nebezpečí a map povodňových rizik pro oblasti určené podle článku 5, které jsou sdíleny s jinými členskými státy, podléhá předchozí výměně informací mezi dotyčnými členskými státy.
   3.   Mapy povodňového nebezpečí zahrnou zeměpisné oblasti, které by mohly být zaplaveny podle těchto scénářů:

               a)

               povodně s nízkou pravděpodobností výskytu nebo extrémní povodňové scénáře;

               b)

               povodně se středně vysokou pravděpodobností výskytu (pravděpodobná doba opakování ≥ 100 let);

               c)

               případně povodně s vysokou pravděpodobností výskytu.

         4.   U každého scénáře uvedeného v odstavci 3 se uvedou tyto prvky:

               a)

               rozsah povodně;

               b)

               hloubka vody nebo případně výška vodní hladiny;

               c)

               případně rychlost proudu nebo odpovídající průtok vody.

         5.   Na mapách povodňových rizik se vyznačí potenciální nepříznivé následky spojené s povodněmi podle scénářů uvedených v odstavci 3 a vyjádřené podle:

               a)

               orientačního počtu potenciálně zasažených obyvatel;

               b)

               druhu hospodářské činnosti potenciálně postižené oblasti;

               c)

               zařízení uvedených v příloze I směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění (9), která mohou v případě zaplavení způsobit havarijní znečištění, a potenciálně zasažených chráněných oblastí uvedených v příloze IV odst. 1 bodech i), iii) a v) směrnice 2000/60/ES;

               d)

               dalších informací, které členský stát považuje za užitečné, jako je určení oblastí, kde může docházet k povodním s vysokým obsahem unášených sedimentů a k povodním unášejícím různé předměty, a informací o ostatních významných zdrojích znečištění.

         6.   Členské státy mohou v případě pobřežních oblastí, kde existuje odpovídající úroveň ochrany, rozhodnout, že se příprava map povodňového nebezpečí omezí na scénář popsaný v odst. 3 písm. a).
   7.   Členské státy mohou v případě oblastí, v nichž je zaplavení způsobováno podzemními vodami, rozhodnout, že se příprava map povodňového nebezpečí omezí na scénář popsaný v odst. 3 písm. a).
   8.   Členské státy zajistí, aby byly mapy povodňového nebezpečí a mapy povodňových rizik dokončeny do 22. prosince 2013.
   KAPITOLA IV
   PLÁNY PRO ZVLÁDÁNÍ POVODŇOVÝCH RIZIK
   Článek 7
   1.   Pro oblasti určené podle čl. 5 odst. 1 a pro oblasti, na něž se vztahuje čl. 13 odst. 1 písm. b), vypracují členské státy v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku na základě map uvedených v článku 6 plány pro zvládání povodňových rizik koordinované na úrovni oblasti povodí nebo správní jednotky uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b).
   2.   Členské státy stanoví vhodné cíle pro zvládání povodňových rizik pro oblasti určené podle čl. 5 odst. 1 a pro oblasti, na něž se vztahuje čl. 13 odst. 1 písm. b), přičemž se soustředí na zmírnění možných nepříznivých účinků povodní na lidské zdraví, životní prostředí, kulturní dědictví a hospodářskou činnost a pokud se to považuje za vhodné, na nestrukturální iniciativy nebo na snížení pravděpodobnosti zaplavení.
   3.   Plány pro zvládání povodňových rizik zahrnují opatření, jejichž účelem je dosáhnout cílů stanovených v souladu s odstavcem 2, a prvky uvedené v části A přílohy.
   Plány pro zvládání povodňových rizik zohledňují důležitá hlediska, jako jsou náklady a přínosy, rozsah a průběh povodní a oblasti s potenciálem zadržet povodně, například přirozená záplavová území, environmentální cíle obsažené v článku 4 směrnice 2000/60/ES, hospodaření s půdou a s vodními zdroji, územní plánování, využití území, ochrana přírody, lodní doprava a přístavní infrastruktura.
   Plány pro zvládání povodňových rizik se zabývají všemi aspekty zvládání povodňových rizik, přičemž se soustřeďují na prevenci, ochranu, připravenost, včetně povodňových předpovědí a systémů včasného varování, a zohledňují charakteristiky konkrétního povodí nebo dílčího povodí. Plány pro zvládání povodňových rizik mohou zahrnovat rovněž podporu udržitelného využívání území, zlepšení schopnosti půdy zadržovat vodu a kontrolované zaplavení určitých oblastí v případě výskytu povodně.
   4.   V zájmu solidarity nesmějí plány pro zvládání povodňových rizik zavedené v jednom členském státě zahrnovat opatření, která svým rozsahem a dopadem významně zvyšují povodňová rizika po proudu nebo proti proudu vodních toků v jiných zemích nacházejících se ve stejném povodí nebo dílčím povodí, pokud tato opatření nebyla koordinována a dotyčné členské státy se nedohodly na řešení v souladu s článkem 8.
   5.   Členské státy zajistí, aby byly plány pro zvládání povodňových rizik dokončeny a zveřejněny do 22. prosince 2015.
   Článek 8
   1.   Členské státy zajistí, aby byl pro oblasti povodí nebo správní jednotky uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b), které leží výlučně na jejich území, vypracován jediný plán pro zvládání povodňových rizik nebo soubor plánů pro zvládání povodňových rizik koordinovaných na úrovni oblasti povodí.
   2.   Pokud mezinárodní oblast povodí nebo správní jednotka uvedená v čl. 3 odst. 2 písm. b) leží výlučně na území Společenství, zajistí členské státy koordinaci s cílem vypracování jediného mezinárodního plánu pro zvládání povodňových rizik nebo souboru plánů pro zvládání povodňových rizik koordinovaných na úrovni mezinárodní oblasti povodí. Pokud takové plány nejsou vypracovány, vypracují členské státy plány pro zvládání povodňových rizik zahrnující alespoň ty části mezinárodní oblasti povodí, které leží na jejich území, pokud možno koordinované na úrovni mezinárodní oblasti povodí.
   3.   Pokud mezinárodní oblast povodí nebo správní jednotka uvedená v čl. 3 odst. 2 písm. b) přesahuje hranice Společenství, usilují členské státy o vypracování jediného mezinárodního plánu pro zvládání povodňových rizik nebo souboru plánů pro zvládání povodňových rizik koordinovaných na úrovni mezinárodní oblasti povodí; pokud toto není možné, použije se pro ty části mezinárodní oblasti povodí, jež leží na jejich území, odstavec 2.
   4.   Plány pro zvládání povodňových rizik uvedené v odstavcích 2 a 3 se doplní, považují-li to země, které mají společné dílčí povodí, za potřebné, o podrobnější plány pro zvládání povodňových rizik koordinované na úrovni mezinárodních dílčích povodí.
   5.   Pokud se členský stát setká s problémem, který ovlivňuje zvládání povodňových rizik jeho vod, a tento členský stát nemůže daný problém vyřešit, může o něm zpravit Komisi a jakýkoli další dotčený členský stát a doporučit přitom jeho řešení.
   Komise odpoví na každou zprávu nebo doporučení členských států do šesti měsíců.
   KAPITOLA V
   KOORDINACE SE SMĚRNICÍ 2000/60/ES, INFORMOVÁNÍ VEŘEJNOSTI A KONZULTACE S VEŘEJNOSTÍ
   Článek 9
   Členské státy přijmou vhodná opatření ke koordinaci používání této směrnice a směrnice 2000/60/ES, přičemž se zaměří na možnosti zlepšení účinnosti, výměny informací a dosažení vzájemné součinnosti a přínosů s ohledem na environmentální cíle stanovené v článku 4 směrnice 2000/60/ES. Zejména se:

               1.

               vypracování prvních map povodňového nebezpečí a map povodňových rizik a jejich následné přezkumy podle článků 6 a 14 této směrnice provedou tak, aby informace v nich obsažené byly v souladu s příslušnými informacemi předkládanými podle směrnice 2000/60/ES. Tyto mapy se koordinují s přezkumy podle čl. 5 odst. 2 směrnice 2000/60/ES a mohou být do nich začleněny;

               2.

               vypracování prvních plánů pro zvládání povodňových rizik a jejich následné přezkumy podle článků 7 a 14 této směrnice provedou v koordinaci s přezkumy plánů povodí podle čl. 13 odst. 7 směrnice 2000/60/ES a mohou být do nich začleněny;

               3.

               aktivní zapojení všech zúčastněných stran podle článku 10 této směrnice případně koordinuje s aktivním zapojením zúčastněných stran podle článku 14 směrnice 2000/60/ES.

         Článek 10
   1.   V souladu s platnými právními předpisy Společenství členské státy zpřístupní veřejnosti předběžná vyhodnocení povodňových rizik, mapy povodňového nebezpečí, mapy povodňových rizik a plány pro zvládání povodňových rizik.
   2.   Členské státy podpoří aktivní zapojení zúčastněných stran do vypracovávání, přezkoumávání a aktualizace plánů pro zvládání povodňových rizik uvedených v kapitole IV.
   KAPITOLA VI
   PROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ A ZMĚNY
   Článek 11
   1.   Komise může regulativním postupem podle čl. 12 odst. 2 přijmout technické formáty pro účely zpracování a předávání údajů, včetně statistických a kartografických údajů, Komisi. Technické formáty by měly být přijaty nejpozději dva roky před daty uvedenými v čl. 4 odst. 4, čl. 6 odst. 8 a čl. 7 odst. 5, s přihlédnutím ke stávajícím normám a formátům vytvořeným podle příslušných aktů Společenství.
   2.   S ohledem na lhůty pro přezkum a aktualizace může Komise přizpůsobit přílohu vědeckému a technickému pokroku.
   Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 12 odst. 3.
   Článek 12
   1.   Komisi je nápomocen výbor zřízený podle článku 21 směrnice 2000/60/ES.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
   3.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   KAPITOLA VII
   PŘECHODNÁ OPATŘENÍ
   Článek 13
   1.   Členské státy se mohou rozhodnout, že neprovedou předběžné vyhodnocení povodňových rizik podle článku 4 u těch povodí, dílčích povodí nebo pobřežních oblastí, u nichž buď:

               a)

               již před 22. prosincem 2010 provedly vyhodnocení rizika a dospěly k závěru, že tam existuje potenciálně významné povodňové riziko nebo že lze výskyt povodní považovat za pravděpodobný, což vedlo k určení dané oblasti jako jedné z oblastí uvedených v čl. 5 odst. 1, nebo

               b)

               již před 22. prosincem 2010 rozhodly, že připraví mapy povodňového nebezpečí a mapy povodňových rizik a vypracují plány pro zvládání povodňových rizik v souladu s příslušnými ustanoveními této směrnice.

         2.   Členské státy se mohou rozhodnout, že využijí map povodňového nebezpečí a map povodňových rizik dokončených před 22. prosincem 2010, pokud tyto mapy poskytují úroveň informací odpovídající požadavkům článku 6.
   3.   Členské státy se mohou rozhodnout, že využijí plánů pro zvládání povodňových rizik dokončených před 22. prosincem 2010, pokud obsah těchto plánů odpovídá požadavkům článku 7.
   4.   Odstavce 1, 2 a 3 se použijí, aniž je dotčen článek 14.
   KAPITOLA VIII
   PŘEZKUMY, ZPRÁVY A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
   Článek 14
   1.   Předběžné vyhodnocení povodňových rizik nebo vyhodnocení a rozhodnutí podle čl. 13 odst. 1 se přezkoumají a v případě potřeby aktualizují do 22. prosince 2018 a následně každý šestý rok.
   2.   Mapy povodňového nebezpečí a mapy povodňových rizik se přezkoumají a v případě potřeby aktualizují do 22. prosince 2019 a následně každý šestý rok.
   3.   Plán či plány pro zvládání povodňových rizik se přezkoumají a v případě potřeby aktualizují do 22. prosince 2021 a následně každý šestý rok, a to včetně prvků uvedených v části B přílohy.
   4.   V přezkumech uvedených v odstavcích 1 a 3 se zohlední pravděpodobný účinek změny klimatu na výskyt povodní.
   Článek 15
   1.   Členské státy zpřístupní Komisi předběžné vyhodnocení povodňových rizik, mapy povodňového nebezpečí, mapy povodňových rizik a plány pro zvládání povodňových rizik podle článků 4, 6 a 7, jakož i jejich přezkumy a případně aktualizace, do tří měsíců od dat uvedených v čl. 4 odst. 4, čl. 6 odst. 8, čl. 7 odst. 5 a článku 14.
   2.   Členské státy informují Komisi o rozhodnutích přijatých v souladu s čl. 13 odst. 1, 2 a 3 a příslušné informace o nich zpřístupní ve lhůtách uvedených v čl. 4 odst. 4, čl. 6 odst. 8 a čl. 7 odst. 5.
   Článek 16
   Do 22. prosince 2018 a následně každý šestý rok předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění této směrnice. Při vypracování této zprávy se zohlední dopady změny klimatu.
   Článek 17
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 26. listopadu 2009. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 18
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 19
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 23. října 2007.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         M. LOBO ANTUNES

      (1)  Úř. věst. C 195, 18.8.2006, s. 37.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 13. června 2006 (Úř. věst. C 300 E, 9.12.2006, s. 123), společný postoj Rady ze dne 23. listopadu 2006 (Úř. věst. C 311 E, 19.12.2006, s. 10) a postoj Evropského parlamentu ze dne 25. dubna 2007 a rozhodnutí Rady ze dne 18. září 2007.

      (3)  Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1. Směrnice ve znění rozhodnutí č. 2455/2001/ES (Úř. věst. L 331, 15.12.2001, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 186, 5.8.1995, s. 42.

      (5)  Úř. věst. L 297, 15.11.2001, s. 7.

      (6)  Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.

      (7)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (8)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 257, 10.10.1996, s. 26. Směrnice naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 (Úř. věst. L 33, 4.2.2006, s. 1).

      PŘÍLOHA
      A.   Plány pro zvládání povodňových rizik

                  I.

                  První plány pro zvládání povodňových rizik tvoří tyto prvky:

                              1)

                              závěry předběžného vyhodnocení povodňových rizik podle kapitoly II v podobě souhrnné mapy oblasti povodí nebo správní jednotky uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b), vyznačující oblasti určené podle čl. 5 odst. 1, na něž se vztahuje tento plán pro zvládání povodňových rizik;

                              2)

                              mapy povodňového nebezpečí a mapy povodňových rizik připravené podle kapitoly III nebo již existující mapy v souladu s článkem 13 a závěry, které lze z těchto map vyvodit;

                              3)

                              popis příslušných cílů v rámci zvládání povodňových rizik stanovených v souladu s čl. 7 odst. 2;

                              4)

                              souhrn opatření a jejich řazení podle priorit zaměřené na dosažení příslušných cílů v rámci zvládání povodňových rizik, včetně opatření přijatých v souladu s článkem 7, a opatření spojených s povodněmi přijatých podle jiných aktů Společenství, včetně směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (1), směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (2), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí (3) a směrnice 2000/60/ES;

                              5)

                              pokud je k dispozici, pro společná povodí a dílčí povodí, popis metodiky vymezené dotyčnými členskými státy pro analýzu nákladů a přínosů používanou k posuzování opatření s nadnárodními účinky.

                  II.

                  Popis provádění plánu:

                              1)

                              popis stanovení priorit a způsobu, jakým bude sledován pokrok při provádění plánu;

                              2)

                              souhrn uskutečněných opatření nebo akcí pro informování veřejnosti a konzultace s ní;

                              3)

                              seznam příslušných orgánů a případně popis postupu koordinace v rámci všech mezinárodních oblastí povodí a postupu koordinace se směrnicí 2000/60/ES.

            B.   Prvky následné aktualizace plánu pro zvládání povodňových rizik:

                  1)

                  všechny změny nebo aktualizace od zveřejnění předchozí verze plánu pro zvládání povodňových rizik, včetně souhrnu přezkumů provedených v souladu s článkem 14;

                  2)

                  zhodnocení pokroku na cestě k dosažení cílů uvedených v čl. 7 odst. 2;

                  3)

                  popis a vysvětlení všech opatření předpokládaných v předchozí verzi plánu pro zvládání povodňových rizik, která byla naplánována, avšak nebyla provedena;

                  4)

                  popis všech dalších opatření od zveřejnění předchozí verze plánu pro zvládání povodňových rizik.

         (1)  Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/35/ES (Úř. věst. L 156, 25.6.2003, s. 17).

         (2)  Úř. věst. L 10, 14.1.1997, s. 13. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 97).

         (3)  Úř. věst. L 197, 21.7.2001, s. 30.


title: Směrnice Rady 92/109 EHS ze dne 14. prosince 1992 o výrobě určitých látek používaných k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek a o jejich uvádění na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0109

Úřední věstník L 370 , 19/12/1992 S. 0076 - 0082 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 12 S. 0007  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 12 S. 0007

		Směrnice Rady 92/109/EHSze dne 14. prosince 1992o výrobě určitých látek používaných k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek a o jejich uvádění na trhRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že některé členské státy přijaly opatření ke sledování výroby a uvádění na trh určitých látek často používaných pro nedovolenou výrobu omamných a psychotropních látek; že ostatní členské státy hodlají přijmout podobná opatření; že je proto nezbytné stanovit společná pravidla na úrovni Společenství s ohledem na vytvoření vnitřního trhu, za účelem zamezení narušování soutěže v rámci zákonného obchodu a pro zajištění jednotného použití přijatých pravidel;vzhledem k tomu, že dne 19. prosince 1988 byla ve Vídni přijata Úmluva proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami (dále jen "úmluva OSN"); že úmluva OSN je součástí celosvětového úsilí v boji s drogami; že se Společenství podílelo na jednání o této úmluvě, a tím ukázalo svou vůli jednat v rámci svých pravomocí;vzhledem k tomu, že požadavky článku 12 úmluvy OSN na obchod s prekursory (tj. látkami často používanými k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek) se provádějí při obchodování mezi Společenstvím a třetími zeměmi na základě nařízení Rady (EHS) č. 3677/90 ze dne 13. prosince 1990 o opatřeních prováděných za účelem zamezení zneužívání některých látek k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek [4];vzhledem k tomu, že článek 12 úmluvy OSN předpokládá přijetí příslušných opatření pro sledování výroby a distribuce prekursorů; že rozhodnutí přijatá na 35. schůzi Komise OSN pro omamné a psychotropní látky zařadila do tabulek úmluvy další látky; že za účelem zjištění možných případů nedovoleného šíření omamných a psychotropních látek ve Společenství nebo k předcházení podvodným dovozům do Společenství a pro zabezpečení společných předpisů pro sledování trhu Společenství je nutné stanovit touto směrnicí odpovídající opatření;vzhledem k tomu, že ustanovení článku 12 úmluvy OSN jsou založena na systému sledování obchodu s příslušnými látkami; že převážná část obchodu s těmito látkami je zcela zákonná; že dokumentace a označování zásilek těchto látek musí být dostatečně jasné; že je navíc důležité poskytnout příslušným orgánům nezbytná oprávnění a v souladu s povahou úmluvy OSN vytvořit mechanismy založené na úzké spolupráci s dotyčnými hospodářskými subjekty a na rozvoji systému shromažďování informací;vzhledem k tomu, že protože se způsoby zneužívání neustále mění, zvažuje se na mezinárodní úrovni nutnost posílení postupů uvedených v článku 12 úmluvy OSN, aby se mohlo proti zneužívání příslušných látek účinněji bojovat;vzhledem k tomu, že Komise a sedm členských států se podílelo na činnosti pracovní skupiny CATF (Chemical Action Task Force) vytvořené na hospodářské schůzce na nejvyšší úrovni v Houstonu (G-7) dne 10. června 1990 a zaměřené na účinné postupy pro zamezení zneužívání prekursorů a základních chemikálií pro nedovolenou výrobu omamných látek; že je při této práci nutné zajistit celkovou koordinaci v rámci Společenství a úzkou spolupráci se zástupci obchodu a průmyslu;vzhledem k tomu, že na londýnské hospodářské schůzce na nejvyšší úrovni (G-7) 15. července 1991 byla schválena závěrečná zpráva CATF;vzhledem k tomu, že tato závěrečná zpráva uznává úmluvu OSN za základní listinu mezinárodní spolupráce v oblasti problematiky zneužívání chemických látek a obsahuje řadu doporučení k posílení národních a mezinárodních opatření stanovených na základě této úmluvy;vzhledem k tomu, že je třeba zajistit, aby výroba nebo používání látek zařazených do kategorie 1 přílohy I této směrnice byly podřízeny vydávání licencí/povolení; že dodávky těchto látek musí být navíc povoleny pouze osobám, jimž bylo vydáno zvláštní povolení, buď obecně, nebo jednotlivě, pro dodávání, držení nebo nakládání s těmito látkami;vzhledem k tomu, že je nutno přijmout opatření pro vytvoření úzké spolupráce s příslušnými provozovateli, aby tito provozovatelé oznamovali příslušným orgánům podezřelé operace;vzhledem k tomu, že je důležité vytvořit systém správní spolupráce; že je v této souvislosti žádoucí, aby příslušné orgány ve Společenství založily svou práci na nařízení Rady (EHS) č. 1468/81 ze dne 19. května 1981 o vzájemné pomoci správních orgánů členských států a spolupráci mezi nimi a Komisí pro zajištění řádného použití právních předpisů o clech nebo v oblasti zemědělství [5]; že zvláštní pozornost by měla být věnována důvěrnosti získaných nebo vyměněných informací;vzhledem k tomu, že členské státy by měly zavést dostatečně odrazující sankce, které by zabránily porušování ustanovení přijatých v rámci provádění této směrnice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:HLAVA IObecněČlánek 11. Účelem této směrnice je zřídit uvnitř Společenství systém sledování určitých látek často používaných k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek z hlediska zabránění šíření těchto látek.2. Pro účely této směrnice:a) "uvedenými látkami" se rozumějí látky uvedené v příloze I, včetně směsí, které tyto látky obsahují. Nevztahuje se na farmaceutické a jiné přípravky, ve kterých jsou uvedené látky obsaženy tak, že je nelze snadno použít nebo snadno dostupnými prostředky regenerovat;b) "uvedením na trh" se rozumí dodání uvedených látek vyrobených ve Společenství, za úplatu nebo bezplatně, třetí straně nebo do volného oběhu ve Společenství;c) "provozovatelem" se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba, která se zabývá výrobou, zpracováním, obchodem nebo distribucí uvedených látek ve Společenství nebo se zabývá jinými souvisejícími činnostmi, jako je zprostředkování a skladování uvedených látek;d) "Mezinárodním úřadem pro kontrolu omamných látek" se rozumí úřad zřízený Jednotnou úmluvou o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972.HLAVA IISLEDOVÁNÍ UVÁDĚNÍ NA TRHČlánek 2Dokumentace a označováníKaždý členský stát podnikne veškerá nezbytná opatření, aby zajistil, že uvádění uvedených látek na trh bude podléhat těmto požadavkům:1. všechny transakce, které vedou k uvedení uvedených látek kategorie 1 a 2 přílohy I na trh, se řádně zaznamenají;a) zejména obchodní doklady, jako jsou faktura, nákladní listy, přepravní a jiné dodací doklady, obsahují dostatečné informace pro správné určení:- název látky, jak je uveden v kategoriích 1 a 2 přílohy I,- množství a hmotnost látky, a je-li tato látka ve směsi, množství a hmotnost směsi a množství a hmotnost nebo procentní obsah látky nebo látek zařazených do kategorie 1 a 2 přílohy I, které tato směs obsahuje,- jméno a adresu dodavatele, distributora a konečného příjemce;b) dokumentace musí dále obsahovat prohlášení zákazníka, ve kterém jsou uvedena specifická použití látek. Podrobná pravidla pro provedení tohoto ustanovení se stanoví podle postupu uvedeného v čl. 10 odst. 2. Při zkoumání těchto podrobných pravidel je třeba brát náležitý ohled na možnost, že by pravidelný zákazník, který odebírá od dodavatele látky specifikované v kategorii 2 přílohy I, mohl poskytovat pouze jediné prohlášení vztahující se na všechny transakce s těmito látkami po dobu jednoho roku;2. závazky uvedené v odstavci 1 se však nevztahují na transakce látek kategorie 2 přílohy I, pokud dané množství nepřesahuje množství uvedené v příloze II;3. provozovatelé zajistí, aby látky kategorie 1 a 2 přílohy I byly před uvedením na trh označeny. Na tomto označení musí být uveden název látky tak, jak je uveden v příloze I. Vedle toho mohou provozovatelé připojit obvyklé označení;4. provozovatelé si vedou o své činnosti podrobné záznamy, jak je vyžadováno pro splnění jejich povinností v odstavci 1;5. dokumentace a záznamy uvedené v odstavcích 1 a 4 se uchovávají nejméně po dobu tří let od konce kalendářního roku, v němž byla činnost uvedená v odstavci 1 provedena, a na požádání musí být snadno dostupné kontrole příslušných orgánů.Článek 3Každý členský stát jmenuje příslušný orgán nebo orgány odpovědné za používání této směrnice.O takto jmenovaném příslušným orgánu nebo orgánech uvědomí Komisi.Článek 4Látky uvedené v kategorii 1 a 2 přílohy I1. Členské státy podniknou veškerá příslušná opatření, aby zajistily, že výroba nebo uvádění látek kategorie 1 přílohy I na trh Společenství podléhá udělování povolení příslušných orgánů.2. Při zvažování, zda povolení udělit, bere příslušný orgán v úvahu zejména kvalifikaci a bezúhonnost žadatele.Příslušné orgány mohou povolení dočasně pozastavit nebo zrušit, pokud existuje dostatečný důvod k předpokladu, že držitel již není vhodnou a řádnou osobou pro držení povolení, nebo k předpokladu, že již nejsou splněny podmínky, na jejichž základě bylo povolení vydáno.3. Členské státy podniknou příslušná opatření, aby zajistily, že každý provozovatel, který je držitelem povolení uvedeného v odstavci 1, bude dodávat látky specifikované v kategorii 1 přílohy I pouze osobám se zvláštním povolením, buď obecným, nebo individuálním, k dodávání, uchovávání nebo nakládání s těmito látkami.4. Požaduje se, aby provozovatelé, kteří se zabývají výrobou nebo uváděním látek kategorie 2 přílohy I na trh, zaregistrovali u příslušných orgánů a hlásili změny adres provozoven, ve kterých tyto látky vyrábějí nebo s nimi obchodují.Článek 5SpolupráceČlenské státy podniknou nezbytná opatření kroky pro navázání úzké spolupráce mezi příslušnými orgány a provozovateli tak, aby provozovatelé:- bezprostředně příslušným orgánům oznámili všechny okolnosti, jako jsou neobvyklé objednávky nebo transakce s uvedenými látkami, které naznačují, že takové látky, jež mají být uvedeny na trh nebo vyrobeny, mohou být zneužity pro nedovolenou výrobu omamných nebo psychotropních látek,- poskytli příslušným orgánům souhrnné informace o svých transakcích s uvedenými látky, jaké může příslušný orgán požadovat.HLAVA IIIKONTROLNÍ OPATŘENÍČlánek 6Oprávnění příslušných orgánů1. Za účelem zajištění správného používání článků 2,4,5 a 5a přijme každý členský stát v rámci svých vnitrostátních předpisů opatření nezbytná k tomu, aby příslušné orgány mohly:a) získávat informace o objednávkách uvedených látek nebo o činnostech, které tyto látky zahrnují;b) vstupovat do obchodních prostor provozovatelů za účelem získání důkazů o nezákonnosti.HLAVA IVSPRÁVNÍ SPOLUPRÁCEČlánek 7Pro účely používání této směrnice a aniž je dotčen článek 10 se ustanovení nařízení (EHS) č. 1468/81, zejména ustanovení týkající se důvěrnosti, použijí obdobně. Každý členský stát sdělí ostatním členským státům a Komisi názvy příslušných orgánů jmenovaných podle čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení za korespondenty.HLAVA VZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 8Každý členský stát stanoví sankce použitelné při porušení ustanovení této směrnice. Sankce dodržování těchto ustanovení dostatečně podporují.Článek 91. Aby bylo možné v potřebné míře přizpůsobit programy sledování obchodu s uvedenými látkami, sdělí příslušné orgány každého členského státu každoročně Komisi veškeré potřebné informace o používání opatření ke sledování stanovených touto směrnicí, zejména opatření týkající se látek používaných k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek a metody šíření a nedovolené výroby.2. Na základě sdělení podle odstavce 1 sestaví Komise na základě čl. 12 odst. 12 úmluvy OSN a po konzultaci s členskými státy výroční zprávu, kterou předloží Mezinárodnímu úřadu pro kontrolu omamných látek.Článek 101. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců Komise ustavený na základě článku 10 nařízení (EHS) č. 3677/90. Výbor přezkoumá všechny záležitosti týkající se používání této směrnice, které přednese jeho předseda buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, jež je třeba přijmout. Výbor dodá stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může určit předseda s ohledem na naléhavost záležitosti. Stanovisko se schvaluje většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy v případě rozhodnutí, které má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům členských států je přidělena váha způsobem uvedeným v tomto článku. Předseda nehlasuje.Komise přijímá opatření která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V takovém případě může Komise odložit používání opatření, o nichž rozhodla, na dobu tří měsíců ode dne sdělení.Rada může kvalifikovanou většinou přijmout jiné rozhodnutí ve lhůtě stanovené v předchozím odstavci.3. Podle postupu uvedeného v odstavci 2 se postupuje zejména při:a) případném stanovení podmínek dokumentace a označování směsí a přípravků z látek uvedených v kategorii 2 přílohy I, jak stanoví článek 2;b) změnách přílohy této směrnice v případě změn příloh úmluvy OSN;c) změn prahových hodnot specifikovaných v příloze II.Článek 111. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s články 7 a 10 nejpozději do 1. ledna 1993. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 12Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 14. prosince 1992.Za RadupředsedaN. Lamont[1] Úř. věst. C 21, 29.1.1991, s. 17.[2] Úř. věst. C 125, 13.5.1992, s. 192 a rozhodnutí ze dne 18. listopadu 1992 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 159, 17.6.1991, s. 58.[4] Úř. věst. C L 357, 20.12.1990, s. 1, nařízení naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 900/92 (Úř. věst. L 96, 10.4.1992, s. 1).[5] Úř. věst. L 144, 2.6.1981, s. 1, nařízení naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 954/87 (Úř. věst. L 90, 2.4.1987, s. 3).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IKATEGORIE 1Soli látek uvedených v této kategorii, kdekoli je existence takových solí možná.Látka | Kód CN |efedrin | 29394010 |ergometrin | 29396010 |ergotamin | 29396030 |kyselina lysergová | 29396050 |1-fenyl-2-propanon | 29143010 |pseudoefedrin | 29394030 |kyselina acetylantranilová | 29242950 |3,4-methylendioxofenyl propan-2-on | 29329077 |KATEGORIE 2Soli látek uvedených v této kategorii, kdekoli je existence takových solí možná.Látka | Kód CN |acetanhydrid | 29152400 |kyselina antranilová | ex29224990 |kyselina fenyloctová | 29163300 |piperidin | 29333930 |isosafrol (cis + trans) | 29329073 |piperonal | 29329075 |safrol | 29329071 |KATEGORIE 3Látka | Kód CN |aceton | 29141100 |ethylether | 29091100 |methyletylketon (MEK) | 29141200 |toluen | 290 230 10/90 |manganistan draselný | 28416010 |kyselina sírová | 28070010 |kyselina chlorovodíková | 28061000 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IILátka | Prahové množství |acetanhydrid | 20 l |kyselina antranilová a její soli | 1 kg |kyselina fenyloctová a její soli | 1 kg |piperidin a jeho soli | 0,5 kg |isosafrol (cis + trans) | 0 |piperonal | 0 |safrol | 0 |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se lihoměrů a hustoměrů na líh

text:
Důležité právní upozornění

|

31976L0765

Úřední věstník L 262 , 27/09/1976 S. 0143 - 0148 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0172  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 4 S. 0117  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0172  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 5 S. 0182  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 5 S. 0182

		Směrnice Radyze dne 27. července 1976o sbližování právních předpisů členských států týkajících se lihoměrů a hustoměrů na líh(76/765/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],o ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že v členských státech podléhají definice, návrhy a postupy schvalování a zkoušení lihoměrů a hustoměrů na líh závazným ustanovením, která se v jednotlivých členských státech liší, a tím brání pohybu těchto přístrojů a obchodu s těmito přístroji v rámci Společenství; že je proto nezbytné tato ustanovení sblížit;vzhledem k tomu, že harmonizace právních a správních předpisů týkajících se těchto přístrojů je zásadní také proto, že je doplňkem již existujících ustanovení týkajících se metod stanovení obsahu alkoholu z výsledků měření provedených s cílem odstranit veškerá nebezpečí vzniku nejasností nebo rozporů;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 71/316/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly [3] stanovila postupy při EHS schválení typu a EHS prvotním ověření; že podle této směrnice je nutné stanovit technické požadavky, které musí konstrukce a funkce lihoměrů a hustoměrů na líh splňovat, aby mohly být volně dováženy, uváděny na trh a používány poté, co prošly nezbytnými kontrolami a byly opatřeny požadovanými značkami a znaky;vzhledem k tomu, že Rada ve svém rozhodnutí ze dne 17. prosince 1973 [4] o průmyslové politice vyzvala Komisi, aby jí do 1. prosince 1974 předložila návrh směrnice o alkoholometrii a lihoměrech,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice definuje vlastnosti lihoměrů a hustoměrů na líh, které se používají ke stanovení obsahu alkoholu ve směsích vody a etanolu.Článek 2Tyto lihoměry a hustoměry na líh, které mohou nést značky a znaky EHS, jsou popsány v příloze.Tyto přístroje podléhají EHS schválení typu a budou podrobeny EHS prvotnímu ověření.Článek 3Žádný členský stát nesmí bránit, zakazovat nebo omezovat uvádění na trh nebo do provozu lihoměrů nebo hustoměrů na líh, které na základě svých metrologických vlastností nesou značku EHS schválení typu nebo značku EHS prvotního ověření.Článek 41. Členské státy přijmou a zveřejní do 24 měsíců od oznámení této směrnice předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření se použijí nejpozději od 1. ledna 1980.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 27. července 1976.Za RadupředsedaM. van der Stoel[1] Úř. věst. C 76, 7.4.1975, s. 39.[2] Úř. věst. C 248, 29.10.1975, s. 22.[3] Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 1.[4] Úř. věst. C 117, 31.12.1973, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHALIHOMĚRY A HUSTOMĚRY NA LÍH1. DEFINICE PŘÍSTROJŮ1.1 Lihoměry jsou skleněné přístroje, které udávají:- hmotnostní zlomek alkoholu nebo- objemovou koncentraci alkoholuve směsi vody a etanolu.Tyto přístroje jsou popsány jako hmotnostní lihoměry nebo objemové lihoměry, podle toho, co se měří.Hustoměry na líh jsou skleněné přístroje určené k měření hustoty směsi vody a etanolu.1.2 Přístroje definované v této směrnici jsou opatřeny stupnicí při referenční teplotě 20 oC, v souladu s hodnotami uvedenými v mezinárodních lihoměrných tabulkách zveřejněných Mezinárodní organizací pro legální metrologii.1.3 Tyto přístroje jsou opatřeny stupnicí pro čtení v rovině volného horizontálního povrchu kapaliny.2. POPIS PŘÍSTROJŮ2.1 Lihoměry a hustoměry na líh jsou skleněné přístroje tvořené:- válcovým tělem, jehož spodní část je kuželovitá nebo polokulová, tak aby nezadržovala vzduchové bubliny,- dutou válcovitou stopkou přitavenou k horní části těla; její horní konec je zatavený.2.2 Celý vnější povrch každého přístroje musí být souměrný kolem hlavní osy.Průřez nesmí vykazovat žádnou náhlou změnu.2.3 Spodní část těla musí obsahovat zatěžovací materiál, jehož účelem je vyrovnat hmotnost přístroje.2.4 Stopka musí být opatřena stupnicí na válcové podpěře dobře upevněné ke vnitřku stopky.3. PRINCIPY KONSTRUKCE3.1 Sklo používané pro výrobu přístrojů musí být průhledné a bez jakýchkoli vad, které by mohly negativně ovlivnit odečítání na stupnici.Sklo musí mít součinitel objemové roztažnosti (25 ± 2)·10-6oC-1.3.2 Zatěžovací materiál musí být upevněn ve spodní části přístroje. Poté, co se dokončený přístroj ponechá po dobu 1 hodiny v horizontální poloze při 80 oC a pak se v této poloze zchladí, při ponoření se musí plovat s vertikální osou vychýlenou maximálně o 1 stupeň a 30 minut.4. STUPNICE4.1 Žádný přístroj nesmí mít více než jednu stupnici typu uvedeného v bodu 4.5 nebo 4.6.4.2 Stupnice a nápisy musí být vyznačeny na podpěře, která má hladký a matný povrch.Tato podpěra musí být dobře upevněna na místo ve stopce a referenční značky by měly být provedeny tak, aby každý posun stupnice a její podpěry vzhledem ke stopce byl zřejmý.Podpěra, stupnice a nápisy nesmějí vykazovat žádné stopy deformace, odbarvení nebo spálení v důsledku působení teploty 70 oC po dobu 24 hodin.4.3 Značky stupnice musí být:- umístěny v rovinách kolmých k ose přístroje,- černé [1] a vyznačené zřetelně a nesmazatelně,- jemné a zarovnané a o stejné šířce, která není větší než 0,2 mm.4.4 Délka krátkých značek stupnice musí být nejméně jedna pětina, délka středních značek stupnice nejméně jedna třetina a délka dlouhých značek stupnice nejméně polovina obvodu stopky.4.5 Lihoměry musí mít jmenovité stupnice s dělením v % hmotnosti nebo v % objemu alkoholu. Jejich rozsah nesmí přesáhnout 10 % objemu nebo hmotnosti alkoholu.Hodnota dílku stupnice musí být 0,1 %.Každá stupnice musí zahrnovat 5 až 10 doplňkových značek stupnice za horní a dolní mezí jmenovitého rozsahu.4.6 Hustoměry na líh musí mít jmenovité stupnice s dělením v kg/m3. Musí pokrývat rozsah nepřesahující 20 kg/m3.Hodnota dílků stupnice musí být 0,2 kg/m3.Každá stupnice musí zahrnovat 5 až 10 doplňkových dílků za horní a dolní mezí jmenovitého rozsahu. Stupnice však nemusí přesáhnout 1000 kg/m3.5. DĚLENÍ A ČÍSLOVÁNÍ STUPNICE5.1 U lihoměrů každá desátá značka na stupnici počínaje od jednoho konce jmenovitého rozsahu stupnice musí být dlouhá. Středně dlouhá značka musí být mezi každým následným párem dlouhých značek a čtyři krátké značky mezi každou dlouhou značkou a nejbližší středně dlouhou značkou.Očíslovány musí být pouze dlouhé značky.5.2 U hustoměrů na líh musí být každá pátá značka dlouhá počínaje od jednoho konce jmenovitého rozsahu stupnice. Mezi dvěma po sobě následujícími dlouhými značkami musí být čtyři krátké značky.Očíslovány musí být pouze páté a desáté značky.5.3 Značky určující meze jmenovité stupnice musí být popsány úplnými číslicemi. U hustoměrů na líh mohou být ostatní číslice zkrácené.6. KLASIFIKACE A ZÁKLADNÍ ROZMĚRY PŘÍSTROJŮ6.1 Přístroje musí být v jedné z následujících tříd přesnosti:Třída I : Nejmenší délka dílku stupnice musí být 1,5 mm.Přístroje v této třídě nesmějí mít teploměr.Třída II : Nejmenší délka dílku stupnice musí být 1,05 mm.Přístroje v této třídě mohou mít zabudovaný teploměr.Třída III : Nejmenší délka dílku stupnice musí být 0,85 mm.Přístroje v této třídě mohou mít zabudovaný teploměr.6.2 Vnější průměr těla jakéhokoli přístroje musí být mezi 19 až 40 mm.Vnější průměr stopky musí být nejméně 3 mm pro třídu I a II a nejméně 2,5 mm pro třídu III. Délka stopky musí sahat nejméně 15 mm nad nejvyšší značku stupnice.Průřez stopky musí být konstantní alespoň v délce 5 mm pod nejnižší značkou stupnice.7. NÁPISY7.1 Uvnitř přístroje musí být čitelně a nesmazatelně vyznačeny následující nápisy:- třída I, II nebo III,- kg/m3 nebo % objemu nebo % hmotnosti,- 20 °C,- etanol,- jméno nebo identifikační značka výrobce,- identifikační číslo přístroje,- značka EHS schválení typu "ε".7.2 Hmotnost přístroje vyjádřená s přesností na nejbližší miligram může být vyznačena na těle přístroje.8. MAXIMÁLNÍ DOVOLENÉ CHYBY A OVĚŘOVÁNÍ8.1 Maximální dovolená chyba pro lihoměry a hustoměry na líh musí být:- třída I ± polovina dílku na stupnici pro každý odečet,- třída II a III ± jeden dílek na stupnici pro každý odečet.8.2 Ověřování musí být prováděno nejméně ve třech bodech rozsahu jmenovité stupnice.9. TEPLOMĚRY POUŽÍVANÉ PRO STANOVENÍ OBSAHU ALKOHOLU9.1 Jestliže přístroj používaný ke stanovení obsahu alkoholu patří do třídy I, pak použitý teploměr musí být:- kovový odporový nebo rtuťový dilatační ve skleněném pouzdře,- s hodnotami dílku stupnice 0,1 °C nebo 0,05 °C.Maximální dovolená chyba činí ± 0,05 % pro celou stupnici.Stupnice rtuťových teploměrů musí obsahovat i značku 0 °C.9.2 Jestliže přístroj používaný ke stanovení obsahu alkoholu patří do třídy II nebo III, pak teploměr musí být rtuťový dilatační se skleněným pouzdrem a musí být označený hodnotou dílku 0,1 °C nebo 0,2 °C nebo 0,5 °C. Musí mít na stupnici hodnotu 0 °C.Maximální dovolená kladná nebo záporná chyba musí být:0,1 °C, jestliže je teploměr s hodnotami dílků stupnice 0,1 °C,0,15 °C, jestliže je teploměr s hodnotami dílků stupnice 0,2 °C,0,2 °C, jestliže je teploměr s hodnotami dílků stupnice 0,5 °C.Teploměr může být součástí přístroje používaného ke stanovení obsahu alkoholu.V tomto případě nemusí mít na stupnici značku 0 °C.9.3 Nejmenší délka dílků stupnice musí být:- 0,7 mm v případě teploměrů s hodnotami dílků stupnice 0,05 °C, 0,1 °C a 0,2 °C,- 1,0 mm v případě teploměrů s hodnotami dílků stupnice 0,5 °C.9.4 Šířka značek stupnice nesmí přesáhnout jednu pětinu délky dílku stupnice.10. OZNAČENÍNa zadní straně lihoměrů a hustoměrů na líh musí být ponechán prostor v horní třetině těla pro značku EHS prvotního ověření.Podle bodu 3.1.1 přílohy II směrnice 71/316/EHS a s výjimkou od obecného pravidla stanoveného v oddílu 3 uvedené přílohy se musí značka EHS prvotního ověření v důsledku zvláštních požadavků na označení pro skleněné přístroje skládat z řady znaků, které mají následující význam:- malé písmeno "e",- poslední dvě číslice roku EHS prvotního ověření,- identifikační písmeno nebo písmena státu, v němž bylo EHS prvotní ověření provedeno,- pokud je to třeba, identifikační číslo ověřovacího úřadu.Jestliže je značení prováděno pískováním, písmena a číslice musí být použity tak, aby nebyla narušena jejich čitelnost.Příklad:e 75 D 48 : EHS prvotní ověření bylo provedeno v roce 1975 úřadem 48 ve Spolkové republice Německo.[1] Mimo rozsah jmenovité stupnice mohou mít značky stupnice jinou barvu.--------------------------------------------------