title: Směrnice Komise 1999/77/ES ze dne 26. července 1999, kterou se pošesté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (azbest)Text s významem pro EHP

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0077

Úřední věstník L 207 , 06/08/1999 S. 0018 - 0020

		Směrnice Komise 1999/77/ESze dne 26. července 1999,kterou se pošesté přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (azbest)(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků [1], naposledy pozměněnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/43/ES [2], a zejména na článek 2a této směrnice vložený směrnicí Rady 89/678/EHS [3];(1) vzhledem k tomu, že používání azbestu a výrobků, které jej obsahují, může na základě uvolňování vláken vyvolat azbestosu, mesothelioma a rakovinu plic; že uvádění na trh a používání má být proto podrobeno nejpřísnějším možným omezením;(2) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 83/478/EHS [4], kterou se popáté mění směrnice 79/769/EHS, stanovila, že azbestová vlákna typu krocidolitu a výrobky, které je obsahují, nesmí být nadále s třemi možnými výjimkami uváděny na trh a používány; že tato směrnice stanovila povinné označování pro všechny výrobky obsahující azbestová vlákna;(3) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 85/610/EHS [5], kterou se posedmé mění směrnice 79/769/EHS, stanovila, že azbestová vlákna nesmí být nadále uváděna na trh a používána v hračkách, materiálech a přípravcích k použití rozprašováním, ve výrobcích prodávaných v malém balení v práškové formě, v kuřáckých potřebách, v tepelných ohřívačích, v barvách a lacích;(4) vzhledem k tomu, že směrnice Komise 91/659/EHS [6], kterou se přizpůsobuje příloha I směrnice 76/769/EHS technickému pokroku, stanovila, že všechna azbestová vlákna typu amfibolu a výrobky, které je obsahují, nesmí být nadále uváděny na trh a používány; že tato směrnice stanovila, že azbestová vlákna typu chrysotilu a výrobky, které je obsahují, nesmí být nadále uváděny na trh a používány pro čtrnáct kategorií výrobků;(5) vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí byl konzultován ohledně zdravotních účinků chrysotilového azbestu a jeho náhrad;(6) vzhledem k tomu, že v současnosti existují pro většinu zbývajících použití chrysotilového azbestu náhrady nebo alternativy, které nejsou klasifikovány jako karcinogeny a považují se za méně nebezpečné;(7) vzhledem k tomu, že dosud nebyla stanovena žádná úroveň expozice, pod níž chrysotilový azbest nevykazuje karcinogenní riziko;(8) vzhledem k tomu, že je velmi obtížné kontrolovat expozici zaměstnanců a jiných uživatelů výrobků obsahujících azbest a tato expozice může značně přesahovat současné mezní hodnoty pro přerušovanou expozici a že tato kategorie expozice nyní představuje největší riziko pro vznik nemocí, které souvisí s azbestem;(9) vzhledem k tomu, že účinný způsob ochrany lidského zdraví je zákaz používání vláken chrysotilového azbestu a výrobků, které je obsahují;(10) vzhledem k tomu, že vědecké znalosti o azbestu a jeho náhradách se neustále vyvíjejí; že Komise proto požádá Vědecký výbor pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí, aby do 1. ledna 2003 zpracoval další přehled všech nových relevantních vědeckých údajů o zdravotním riziku chrysotilového azbestu a jeho náhrad; že tento přehled zváží rovněž další aspekty této směrnice, zejména stanovení odchylek, z hlediska technického pokroku; že Komise v případě potřeby navrhne vhodné změny právních předpisů;(11) vzhledem k tomu, že ukončení uvádění na trh a používání chrysotilového azbestu a výrobků, které jej obsahují, vyžaduje období na přizpůsobení; že toto období má být delší pro membrány používané ve stávajících zařízeních pro elektrolýzu, kde je riziko expozice velmi nízké a vyvinutí vhodných náhrad v tomto použití kritickém z hlediska bezpečnosti vyžaduje více času; že Komise přezkoumá tuto odchylku po konzultaci s Vědeckým výborem pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí do 1. ledna 2008;(12) vzhledem k tomu, že tato směrnice se použije, aniž je dotčena směrnice Rady 89/391/EHS [7] stanovující minimální požadavky na ochranu zaměstnanců, a jednotlivé směrnice, které z ní vychází podle čl. 16 odst. 1 uvedené směrnice, zejména směrnice Rady 90/394/EHS ze dne 28. června 1990 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům při práci [8], ve znění směrnice 97/42/ES [9];(13) vzhledem k tomu, že směrnice Rady 91/382/EHS [10], kterou se mění směrnice 83/477/EHS o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí azbestu při práci, poskytuje rámec pro kontrolu činností, při nichž mohou být zaměstnanci vystaveni azbestovému prachu;(14) vzhledem k tomu, že tato směrnice se použije, aniž je dotčena směrnice Komise 98/12/ES [11], kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 71/320/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel;(15) vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic týkajících se odstraňování technických překážek obchodu s nebezpečnými látkami a přípravky technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se přizpůsobuje technickému pokroku v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2005 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy oznámí Komisi znění základních vnitrostátních právních předpisů, které přijaly v oblasti působnosti této směrnice.3. Ode dne vstupu v platnost této směrnice do 1. ledna 2005 nesmí členské státy na svém území povolit zavedení nového použití chrysotilového azbestu.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 26. července 1999.Za KomisiKarel van Miertčlen Komise[1] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 24.[2] Úř. Věst. L 166, 1.7.1999, s. 87.[3] Úř. věst. L 398, 30.12.1989, s. 24.[4] Úř. věst. L 263, 24.9.1983, s. 33.[5] Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 1.[6] Úř. věst. L 363, 31.12.1991, s. 36.[7] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[8] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 1.[9] Úř. věst. L 179, 8.7.1997, s. 4.[10] Úř. věst. L 206, 29.7.1991, s. 16.[11] Úř. věst. L 81, 18.3.1998, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV příloze I směrnice 76/769/EHS se bod 6 nahrazuje tímto:"6.1Krocidolit, č. CAS 12001-28-4Amosit, č. CAS 12172-73-5Anthofyllitové azbesty, č. CAS 77536-67-5Aktinolitové azbesty, č. CAS 77536-66-4Tremolitové azbesty, č. CAS 77536-68-6 | 6.1Zakazuje se uvádět na trh a používat tato vlákna a výrobky, které je obsahují, pokud do nich byla tato vlákna přidána záměrně. |6.2Chrysotil, č. CAS 12001-29-5 | 6.2Zakazuje se uvádět na trh a používat toto vlákno a výrobky, které jej obsahují, pokud do nich bylo toto vlákno přidáno záměrně.Členské státy však mohou zavést výjimku pro membrány stávajících zařízení pro elektrolýzu do ukončení jejich životnosti nebo dokud nebude k dispozici vhodná náhrada neobsahující azbest, podle toho která možnost nastane dříve. Komise přezkoumá tuto výjimku do 1. ledna 2008.Používání výrobků obsahujících azbestová vlákna uvedená v bodech 6.1 a 6.2, které již byly použity nebo byly v činnosti před datem zavedení směrnice 1999/77/ES členskými státy, může pokračovat nadále až do doby jejich zneškodnění nebo ukončení jejich životnosti. Členské státy však mohou z důvodů ochrany zdraví zakázat na svém území používání takových výrobků před jejich zneškodněním nebo ukončením jejich životnosti.Aniž jsou dotčeny ostatní předpisy Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, může být uvádění na trh a používání těchto vláken a výrobků, které je obsahují, povoleno v souladu s předcházejícími odchylkami, pouze pokud jsou tyto výrobky označeny v souladu s ustanoveními přílohy II směrnice 76/769/EHS." |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2002/50/ES ze dne 6. června 2002, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 1999/36/ES o přepravitelném tlakovém zařízeníText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0050

Úřední věstník L 149 , 07/06/2002 S. 0028 - 0028

		Směrnice Komise 2002/50/ESze dne 6. června 2002,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 1999/36/ES o přepravitelném tlakovém zařízení(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 1999/36/ES ze dne 29. dubna 1999 o přepravitelném tlakovém zařízení [1], a zejména na článek 14 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Komise 2001/2/ES [2] změnila ověřovací postupy stanovené směrnicí 1999/36/ES ohledně kombinací modulů pro posuzování shody nových nádob a nových cisteren.(2) Tyto moduly mají být přizpůsobeny, aby byla zajištěna jejich lepší vzájemné návaznost.(3) Příloha IV směrnice 1999/36/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.(4) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přepravu nebezpečných věcí,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze IV, část I, modul D, bod 1, první věta, bod 3.1, druhý pododstavec, třetí odrážka a bod 3.2, první pododstavec, se slova "certifikát ES přezkoušení typu" nahrazují slovy "certifikát ES přezkoušení typu nebo certifikát ES přezkoušení návrhu".Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 6. června 2002.Za KomisiLoyola De Palaciomístopředsedkyně[1] Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 20.[2] Úř. věst. L 5, 10.1.2001, s. 4.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2001/93/ES ze dne 9. listopadu 2001, kterou se mění směrnice 91/630/EHS, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0093

Úřední věstník L 316 , 01/12/2001 S. 0036 - 0038

		Směrnice Komise 2001/93/ESze dne 9. listopadu 2001,kterou se mění směrnice 91/630/EHS, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasatKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 91/630/EHS ze dne 19. listopadu 1991, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat [1], ve znění pozdějších předpisů, a zejména na článek 5 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle článku 6 směrnice 91/630/EHS přijal Vědecký veterinární výbor dne 30. září 1997 stanovisko týkající se dobrých životních podmínek intenzivně chovaných prasat.(2) Směrnice Rady 98/58/ES ze dne 20. července 1998 o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely [2], vypracovaná na základě Evropské úmluvy o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely, zavádí ustanovení Společenství použitelná na všechna hospodářská zvířata, pokud jde o požadavky na stavby a zařízení pro ustájení zvířat, jejich izolaci, topení a větrání, kontrol vybavení a kontrol hospodářských zvířat. Je proto nezbytné zabývat se těmito otázkami v příloze směrnice 91/630/EHS, mají-li být stanoveny podrobnější požadavky.(3) Jsou-li prasata chována ve skupinách, je třeba přijmout vhodná řídící opatření na jejich ochranu, která zlepší jejich dobré životní podmínky.(4) Krácení ocasů, extirpace a broušení zubů mohou způsobit prasatům okamžitou a někdy i déletrvající bolest. Kastrace může způsobit déletrvající bolest, která se zhoršuje v případě natržení tkáně. Tyto zákroky jsou tudíž pro dobré životní podmínky prasat škodlivé, zejména když jsou prováděny nekvalifikovanými a nezkušenými osobami. V důsledku toho je třeba stanovit pravidla, která zajistí lepší zákroky.(5) Výše uvedená zpráva Vědeckého veterinárního výboru doporučila, že v zájmu dobrých životních podmínek selat nemají být selata mladší 28 dnů odstavována od prasnic, ledaže by to nepříznivě ovlivnilo zdraví prasnice nebo jejích selat nebo pokud je dřívější odstavení pro zdraví selat prospěšnější.(6) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 91/630/EHS se nahrazuje přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 9. listopadu 2001.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 340, 11.12.1991, s. 33.[2] Úř. věst. L 221, 8.8.1998, s. 23.--------------------------------------------------PŘÍLOHAKAPITOLA IOBECNÉ PODMÍNKYKromě odpovídajících ustanovení přílohy směrnice Rady 98/58/ES se použijí tyto požadavky:1. V části stavby, ve které jsou chována prasata, nesmí být překročena hladina nepřetržitého hluku 85 dB. Je třeba se vyhnout stálému nebo náhlému hluku.2. Prasata musejí být chována v prostředí s intenzitou světla alespoň 40 luxů po dobu minimálně osmi hodin denně.3. Ustájení pro prasata musí být vybudováno takovým způsobem, aby každé prase mohlo:- mít přístup do prostoru, který je fyzicky a tepelně pohodlný, vybavený řádným odtokem a čistý, který umožňuje všem zvířatům současně polohu vleže,- bez omezení uléhat, odpočívat a vstávat,- vidět na jiná prasata; avšak u prasnic a prasniček nemusí být tato podmínka splněna v týdnu před očekávaným porodem a v jeho průběhu mohou být prasnice a prasničky ustájeny mimo pohled zvířat stejného druhu.4. Bez ohledu na čl. 3 odst. 5 musí mít prasata trvalý přístup k dostatečnému množství materiálu, který jim umožňuje etologické aktivity, jako je sláma, seno, dřevo, piliny, houbový kompost, rašelina nebo směsi takových materiálů, které neohrožují zdraví zvířat.5. Podlahy musí být hladké, avšak nikoliv kluzké, aby se předešlo poranění prasat, a musí být navrženy, konstruovány a udržovány tak, aby prasatům nezpůsobovaly poranění nebo útrapy. Musí odpovídat velikosti a hmotnosti prasat a musí tvořit pevný, rovný a stabilní povrch.6. Všechna prasata musí být krmena alespoň jednou denně. Jestliže jsou prasata ustájena ve skupinách a nemohou se sytit podle libosti nebo nemají k dispozici automatický krmný systém, musí mít každé prase přístup ke krmivu ve stejnou dobu jako ostatní prasata ve skupině.7. Všechna prasata starší než dva týdny musejí mít trvalý přístup k dostatečnému množství čerstvé vody.8. Všechny zákroky a postupy prováděné pro jiné než terapeutické a diagnostické účely nebo pro identifikaci prasat v souladu s příslušnými právními předpisy a působící poškození nebo ztrátu citlivé části těla nebo změnu kostní struktury jsou zakázány, s výjimkou:- stejnoměrného snížení špičáků selat obroušením nebo extirpací nejpozději do sedmého dne života selat s ponecháním intaktního hladkého povrchu; kančí kly mohou být zkráceny, je-li to nezbytné pro prevenci poranění ostatních zvířat nebo z bezpečnostních důvodů,- krácení části ocasu,- kastrace kanců prostředky, které nezpůsobují natržení tkáně,- zavedení kroužku do rypáku v případech, kdy jsou zvířata chována ve výběhu a ve shodě vnitrostátními právními předpisy.Krácení ocasu a snižování špičáků se nesmí provádět rutinně, ale pouze v případech prokázaných poranění struk prasnice nebo uší a ocasů ostatních prasat. Dříve než se přistoupí k těmto zákrokům, musí se přijmout jiná opatření, která brání okusování ocasů a jiným poruchám chování, přičemž se berou v úvahu podmínky prostředí a hustota osazení stáje. Z tohoto důvodu se musí změnit nevhodné podmínky prostředí nebo způsob ustájení.Všechny výše popsané postupy smí provádět pouze veterinární lékař nebo školená osoba, jak je to stanoveno v článku 5 této směrnice, která má zkušenosti s použitými technikami, vhodnými prostředky a za vhodných hygienických podmínek. Pokud se kastrace nebo kupírování ocasů praktikuje po sedmém dni života, může ho provádět pouze veterinární lékař v anestezii s následným tišením bolesti.KAPITOLA IISPECIFICKÁ USTANOVENÍ PRO RŮZNÉ KATEGORIE PRASATA. KANCIKotce pro kance musí být umístěny a konstruovány tak, aby se kanec mohl otáčet a slyšet, cítit a vidět jiná prasata. Volná podlahová plocha kotce pro dospělého kance musí být minimálně 6 m2.V případech, kdy se kotce používají také jako místo pro připouštění prasnic, musí být podlahová plocha pro dospělého kance minimálně 10 m2 a v kotci nesmí být žádné překážky. Od 1. ledna 2003 se toto ustanovení použije na všechny nové stavby, pro stavby rekonstruované nebo uvedené poprvé do provozu po uvedeném datu. Od 1. ledna 2005 se tato ustanovení použijí na všechna hospodářství.B. PRASNICE A PRASNIČKY1. Musí být přijata opatření minimalizující agresi ve skupinách.2. Březí prasnice a prasničky musejí být v případě potřeby ošetřeny proti ektoparazitům a endoparazitům. Před umístěním do porodního kotce musí být březí prasnice a prasničky důkladně očištěny.3. V týdnu před očekávaným porodem musí prasnice a prasničky dostat v dostatečném množství vhodnou podestýlku, pokud to umožňuje systém odstraňování tuhých a tekutých výkalů používaných v zařízení.4. Pro usnadnění spontánního nebo asistovaného porodu musí být za prasnicí nebo prasničkou volná plocha.5. Porodní kotce, v nichž se prasnice pohybují volně, musejí být vybaveny zábranami pro ochranu selat (např. ochrannými mřížemi).C. SELATA1. Část celkové podlahové plochy, dostatečně velká, aby současně umožnila všem zvířatům společně odpočívat, musí být pevná nebo pokrytá rohoží, nebo musí být podestlána slámou nebo jiným vhodným materiálem.2. V porodních kotcích musí mít selata dostatečný prostor, aby mohla bez obtíží sát.3. Selata nesmějí být odstavována dříve než ve stáří tří týdnů; ledaže by to mohlo nepříznivě ovlivnit zdravotní stav nebo dobré životní podmínky matky nebo selat.Selata však mohou být odstavena až o sedm dnů dříve, jestliže jsou přemístěna do prostoru, který je před umístěním nové skupiny vyprázdněn, důkladně vyčištěn a vydezinfikován a který je oddělen od prostorů, kde jsou ustájeny prasnice, aby se minimalizoval přenos nákaz na selata.D. ODSTÁVČATA, CHOVNÍ BĚHOUNI A PRASATA VE VÝKRMU1. Jsou-li prasata chována ve skupinách, musí se přijmout opatření bránící vzájemným střetům, které vybočují z běžného chování.2. Prasata musí být chována ve stálých skupinách a mísení s jinými prasaty je třeba omezit na minimum. Musejí-li být smíšena prasata, která se neznají, je nutno je sloučit v co nejranějším věku, nejlépe do jednoho týdne po odstavení. Jsou-li prasata smíšena, měla by mít dostatek možností uniknout nebo se ukrýt před jinými prasaty.3. Objeví-li se příznaky silných střetů, je třeba ihned vyšetřit příčiny a přijmout vhodná opatření, například, je-li to možné, poskytnout jim větší množství slámy nebo jiných materiálů k odvedení pozornosti. Ohrožená zvířata nebo agresivní zvířata musí být ustájena odděleně od skupiny.4. Použití uklidňujících léčiv za účelem snazšího mísení zvířat se musí omezit na mimořádné podmínky a musí být konzultováno s veterinárním lékařem.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2011/64/EU ze dne 21. června 2011 o struktuře a sazbách spotřební daně z tabákových výrobků

text:
               5.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 176/24

         SMĚRNICE RADY 2011/64/EU
   ze dne 21. června 2011
   o struktuře a sazbách spotřební daně z tabákových výrobků
   (kodifikované znění)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
   v souladu se zvláštním legislativním postupem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 92/79/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování daní z cigaret (1), 92/80/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování daní z jiných tabákových výrobků než cigaret (2) a 95/59/ES ze dne 27. listopadu 1995 o daních jiných než daních z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků (3), byly několikrát podstatně změněny (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měly být uvedené směrnice kodifikovány.

               (2)

               Daňové právní předpisy Unie, které se týkají tabákových výrobků, potřebují zajistit řádné fungování vnitřního trhu a zároveň vysoký stupeň ochrany lidského zdraví, jak vyžaduje článek 168 Smlouvy o fungování Evropské unie, s ohledem na to, že tabákové výrobky mohou způsobit vážné poškození zdraví a že Unie je stranou Rámcové úmluvy Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku. Měla by se zohlednit situace u každého jednotlivého druhu tabákového výrobku.

               (3)

               Jedním z cílů Smlouvy o Evropské unii je zachovat hospodářskou unii, jejíž vlastnosti se podobají vlastnostem vnitřního trhu, v jehož rámci existuje poctivá hospodářská soutěž. Pokud se jedná o tabákové výrobky, je předpokladem dosažení tohoto cíle, že v členských zemích nebudou daně ovlivňující spotřebu výrobků tohoto odvětví narušovat podmínky hospodářské soutěže a nebudou omezovat jejich volný pohyb v Unii.

               (4)

               Je třeba vymezit různé druhy tabákových výrobků, lišící se od sebe vlastnostmi a způsobem použití.

               (5)

               Je nutno rozlišovat mezi jemně řezaným tabákem k ruční výrobě cigaret a ostatními druhy tabáku ke kouření.

               (6)

               Tabákové smotky, které lze po prosté ruční manipulaci kouřit v daném stavu, je pro účely jednotného zdanění těchto výrobků třeba rovněž považovat za cigarety.

               (7)

               Je nutno vymezit výrobce jako fyzickou nebo právnickou osobu, která vyrábí tabákové výrobky a určuje maximální maloobchodní prodejní cenu pro každý členský stát, ve kterém jsou dotyčné výrobky určeny ke spotřebě.

               (8)

               V zájmu jednotného a spravedlivého zdanění by měla být stanovena definice cigaret, doutníků a doutníčků a ostatního tabáku ke kouření tak, aby s tabákovými smotky, které lze podle jejich délky považovat za dvě nebo více cigaret, bylo pro účely spotřební daně zacházeno jako se dvěma nebo více cigaretami, aby s určitým druhem doutníku, který je v mnoha ohledech podobný cigaretě, bylo pro účely spotřební daně zacházeno jako s cigaretou, aby s tabákem ke kouření, který je v mnoha ohledech podobný jemně řezanému tabáku k ruční výrobě cigaret, bylo pro účely spotřební daně zacházeno jako s jemně řezaným tabákem a aby byl jasně definován tabákový odpad. Vzhledem k hospodářským problémům, které by okamžité zavedení mohlo způsobit dotčeným německým a maďarským subjektům, by mělo být Německu a Maďarsku povoleno odložit zavedení definice doutníků a doutníčků do 1. ledna 2015.

               (9)

               Pokud se jedná o spotřební daně, musí mít zejména harmonizace jejich struktury za následek takový stav, kdy hospodářská soutěž různých kategorií tabákových výrobků náležejících k téže skupině nebude narušována důsledky zdaňování, a následně otevření vnitrostátních trhů členských zemí.

               (10)

               Zásadní potřeba hospodářské soutěže vyžaduje systém volné tvorby cen pro všechny skupiny tabákových výrobků.

               (11)

               Struktura spotřební daně z cigaret musí kromě specifické složky vypočtené na jednotku výrobku zahrnovat i poměrnou složku, která vychází z maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní. Daň z obratu z cigaret má stejný dopad jako valorická spotřební daň a tuto skutečnost je třeba vzít v úvahu při určování poměru mezi specifickou složkou spotřební daně a celkovým daňovým zatížením.

               (12)

               Aniž je dotčena smíšená struktura daně a maximální procentní podíl specifické složky na celkovém daňovém zatížení, měly by být členským státům dány k dispozici účinné prostředky, jak vybírat specifickou nebo minimální spotřební daň z cigaret, aby byla v rámci Unie zajištěna alespoň určitá minimální výše zdanění.

               (13)

               K řádnému fungování vnitřního trhu je nezbytné stanovit celkovou minimální spotřební daň ze všech kategorií tabákových výrobků.

               (14)

               Pokud jde o cigarety, měly by být zajištěny neutrální podmínky hospodářské soutěže pro výrobce, mělo by se omezit rozdělování trhů s tabákovými výrobky a měly by se zdůraznit cíle v oblasti zdraví. Minimální požadavek vztažený na cenu by se tedy měl vztahovat k vážené průměrné maloobchodní prodejní ceně a minimální požadavek v peněžním vyjádření by se měl vztahovat na všechny cigarety. Ze stejných důvodů by měla vážená průměrná maloobchodní prodejní cena sloužit jako vodítko pro poměřování významu specifické spotřební daně v rámci celkového daňového zatížení.

               (15)

               Pokud jde o ceny a výši spotřebních daní, a to především u cigaret, které představují zdaleka nejdůležitější kategorii tabákových výrobků, ale také u jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret, stále existují značné rozdíly mezi členskými státy, které mohou narušovat fungování vnitřního trhu. Určitý stupeň sbližování úrovně daní, které se v členských státech uplatňují, by pomohl snížit výskyt podvodů a pašování v Unii.

               (16)

               Toto sblížení by také pomohlo zajistit vyšší úroveň ochrany lidského zdraví. Úroveň zdanění se významným způsobem podílí na ceně tabákových výrobků, a ta má zase vliv na kuřácké návyky spotřebitelů. Podvody a pašování narušují daňově podmíněnou úroveň cen zejména u cigaret a jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret, a tím ohrožují dosažení cílů boje proti kouření i cílů ochrany zdraví.

               (17)

               Pokud jde o jiné výrobky než cigarety, měla by být harmonizována daňová zátěž pro všechny výrobky, které patří do jedné skupiny tabákových výrobků. Nejvhodnějším způsobem pro fungování vnitřního trhu je stanovení celkové minimální spotřební daně, která je vyjádřena jako procentní podíl nebo jako pevná částka na kilogram nebo určitý počet kusů.

               (18)

               Pokud jde o jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret, měl by být v Unii minimální požadavek vztažený na cenu stanoven tak, aby bylo dosaženo podobných účinků jako u cigaret, a jako výchozí bod by měla být brána vážená průměrná maloobchodní prodejní cena.

               (19)

               Je nutné sblížit minimální výše daně u jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret s minimální výší platnou pro cigarety, aby se lépe zohlednila míra konkurence mezi těmito dvěma výrobky, která se odráží v pozorovaných modelech spotřeby, a jejich stejně škodlivé vlastnosti.

               (20)

               Portugalsku by měla být poskytnuta možnost uplatňovat nižší sazbu daně z cigaret vyrobených malovýrobci a spotřebovaných v nejvzdálenějších regionech Azory a Madeira.

               (21)

               Přechodná období by měla členským státům umožnit, aby se úrovním celkové spotřební daně plynule přizpůsobily, a omezily se tak možné vedlejší účinky.

               (22)

               S cílem nepoškodit hospodářskou a sociální rovnováhu na Korsice je nezbytné a odůvodněné stanovit odchylku do 31. prosince 2015, na základě které může Francie uplatňovat u cigaret a jiných tabákových výrobků propuštěných ke spotřebě na Korsice sazbu spotřební daně, která je nižší než vnitrostátní sazba. Do uvedeného dne by měla být daňová pravidla pro tabákové výrobky propuštěné ke spotřebě na Korsice uvedena do plného souladu s pravidly platnými v kontinentální Francii. Je však třeba se vyhnout příliš náhlé změně, a proto by měla být spotřební daň, která je z cigaret a jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret vybírána na Korsice v současnosti, zvyšována postupně.

               (23)

               Většina členských států poskytuje osvobození od spotřební daně nebo vrací spotřební daň u určitých tabákových výrobků v závislosti na tom, k čemu se používají a takové osvobození nebo vrácení v případě zvláštního užití je třeba blíže určit v této směrnici.

               (24)

               Je nutné stanovit postup, který na základě zprávy Komise, která zohlední všechny příslušné faktory, umožní pravidelné přezkoumání sazeb a pevných částek stanovených touto směrnicí.

               (25)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze I části B,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA 1

      PŘEDMĚT

   Článek 1
   Tato směrnice stanoví obecné zásady harmonizace, struktury a sazeb spotřební daně, kterou členské státy uvalují na tabákové výrobky.
   KAPITOLA 2

      DEFINICE

   Článek 2
   1.   Pro účely této směrnice se za tabákové výrobky považují:

               a)

               cigarety;

               b)

               doutníky a doutníčky;

               c)

               tabák ke kouření:

                           i)

                           jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret,

                           ii)

                           ostatní tabák ke kouření.

         2.   Za cigarety a tabák ke kouření se považují výrobky skládající se zcela nebo částečně z jiných látek než z tabáku, které jinak splňují kritéria uvedená v článku 3 nebo čl. 5 odst. 1.
   Odchylně od prvního pododstavce se výrobky, které neobsahují žádný tabák, nepovažují za tabákové výrobky, jsou-li používány výhradně k lékařským účelům.
   3.   Aniž jsou dotčeny stávající předpisy Unie, nepředjímají definice uvedené v odstavci 2 tohoto článku a v článcích 3, 4 a 5 výběr systémů nebo úrovní zdanění pro různé skupiny výrobků, na něž se odkazuje v těchto článcích.
   Článek 3
   1.   Pro účely této směrnice se za cigarety považují:

               a)

               tabákové smotky, jsou-li určeny ke kouření v daném stavu a které se nepovažují za doutníky nebo doutníčky ve smyslu čl. 4 odst. 1;

               b)

               tabákové smotky, které se jednoduchým neprůmyslovým postupem vkládají do dutinek z cigaretového papíru;

               c)

               tabákové smotky, které se jednoduchým neprůmyslovým postupem balí do cigaretového papíru.

         2.   Tabákový smotek podle odstavce 1 se pro účely spotřební daně považuje za dvě cigarety, je-li bez filtru nebo náustku delší než 8 cm, ne však delší než 11 cm, za tři cigarety, je-li bez filtru nebo náustku delší než 11 cm, ne však delší než 14 cm, atd.
   Článek 4
   1.   Pro účely této směrnice se za doutníky nebo doutníčky považují níže uvedené výrobky, pokud je lze v nezměněném stavu kouřit a s ohledem na své vlastnosti a očekávání běžného spotřebitele jsou určeny výhradně ke kouření v nezměněném stavu:

               a)

               tabákové smotky s krycím listem ze surového tabáku;

               b)

               tabákové smotky naplněné trhanou tabákovou směsí, s krycím listem v obvyklé barvě doutníku z rekonstituovaného tabáku, jenž kryje celý výrobek, případně i filtr, avšak nikoli náustek v případě doutníků s náustkem, činí-li jejich jednotková hmotnost bez filtru nebo náustku nejméně 2,3 g a nejvýše 10 g a je-li obvod nejméně jedné třetiny délky alespoň 34 mm.

         2.   Odchylně od odstavce 1 mohou Německo a Maďarsko do 31. prosince 2014 i nadále uplatňovat tento pododstavec:
   Za doutníky nebo doutníčky, jsou-li určeny ke kouření v daném stavu, se považují:

               a)

               tabákové smotky tvořené zcela ze surového tabáku;

               b)

               tabákové smotky s krycím listem ze surového tabáku;

               c)

               tabákové svitky, naplněné drcenou tabákovou směsí, s krycím listem v obvyklé barvě doutníku, jenž kryje celý výrobek, případně i filtr, avšak ne náustek v případě doutníků s náustkem, a s obalovým listem, obojí z rekonstituovaného tabáku, činí-li jejich jednotková hmotnost bez filtru nebo náustku nejméně 1,2 g a je-li obal přiložen ve tvaru šroubovice pod ostrým úhlem nejméně 30° k podélné ose doutníku;

               d)

               tabákové svitky, naplněné drcenou tabákovou směsí, s krycím listem v obvyklé barvě doutníku z rekonstituovaného tabáku, jenž kryje celý výrobek, případně i filtr, avšak ne náustek v případě doutníků s náustkem, činí-li jejich jednotková hmotnost bez filtru nebo náustku nejméně 2,3 g a je-li obvod nejméně jedné třetiny délky alespoň 34 mm.

         3.   Za doutníky a doutníčky se považují rovněž výrobky skládající se částečně z jiných látek než z tabáku, které jinak splňují kritéria stanovená v odstavci 1.
   Článek 5
   1.   Pro účely této směrnice se za tabák ke kouření považují:

               a)

               řezaný nebo jinak dělený tabák, kroucený nebo lisovaný do desek a vhodný ke kouření bez dalšího průmyslového zpracování;

               b)

               tabákový odpad dodaný k maloobchodnímu prodeji, na který se nevztahují článek 3 a čl. 4 odst. 1 a který je možné kouřit. Pro účely tohoto článku se tabákovým odpadem rozumějí zbytky z tabákových listů a vedlejší produkty získané při zpracování tabáku nebo při výrobě tabákových výrobků.

         2.   Tabák ke kouření, v němž je více než 25 % váhy tabákových částic užších než 1,5 mm, se považuje za jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret.
   Členské státy mohou dále považovat za jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret tabák ke kouření, v němž je více než 25 % váhy tabákových částic o šířce 1,5 mm nebo větší a který se prodával nebo byl určen k prodeji pro ruční výrobu cigaret.
   Článek 6
   Za výrobce se považuje fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která zpracovává tabák na tabákové výrobky určené k maloobchodnímu prodeji.
   KAPITOLA 3

      USTANOVENÍ POUŽITELNÁ PRO CIGARETY

   Článek 7
   1.   Cigarety vyráběné v Unii i dovážené z třetích zemí podléhají valorické spotřební dani, která se vypočítává z nejvyšší maloobchodní prodejní ceny včetně cla, a dále specifické spotřební dani, která se vypočítává na jednotku výrobku.
   Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy z vyměřovacího základu valorické spotřební daně z cigaret vyloučit clo.
   2.   Sazba valorické spotřební daně a pevná částka specifické spotřební daně musí být stejná pro všechny cigarety.
   3.   V konečné etapě harmonizace struktury se ve všech členských státech určí pro cigarety stejný poměr mezi specifickou spotřební daní a součtem valorické spotřební daně a daně z obratu tak, aby rozpětí maloobchodních prodejních cen spravedlivě odráželo rozdíly v dodacích cenách výrobců.
   4.   V případě potřeby může spotřební daň z cigaret zahrnovat prvek minimálního zdanění, pokud je důsledně dodržena smíšená struktura zdanění a rozsah specifické složky spotřební daně podle článku 8.
   Článek 8
   1.   Procentní podíl specifické složky spotřební daně na celkovém daňovém zatížení cigaret se stanoví pomocí vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny.
   2.   Vážená průměrná maloobchodní prodejní cena se vypočítá tak, že se celková hodnota všech cigaret propuštěných ke spotřebě, na základě maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní, vydělí celkovým množstvím cigaret propuštěných ke spotřebě. Stanoví se do 1. března každého roku na základě údajů týkajících se všech cigaret propuštěných ke spotřebě v předchozím kalendářním roce.
   3.   Do 31. prosince 2013 činí specifická složka spotřební daně nejméně 5 % a nejvýše 76,5 % celkového daňového zatížení, které je tvořeno součtem:

               a)

               specifické spotřební daně;

               b)

               valorické spotřební daně a daně z přidané hodnoty (DPH) vybírané z vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny.

         4.   Od 1. ledna 2014 činí specifická složka spotřební daně z cigaret nejméně 7,5 % a nejvýše 76,5 % celkového daňového zatížení, které je tvořeno součtem:

               a)

               specifické spotřební daně;

               b)

               valorické spotřební daně a DPH vybírané z vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny.

         5.   Odchylně od odstavců 3 a 4, pokud v členském státě v důsledku změny vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret klesne specifická složka spotřební daně, vyjádřená jako procento celkového daňového zatížení, pod 5 nebo 7,5 % podle příslušného ustanovení či stoupne nad 76,5 % celkového daňového zatížení, není dotyčný členský stát povinen provést úpravu výše specifické spotřební daně dříve než od 1. ledna druhého roku, který následuje po kalendářním roce, ve kterém ke změně došlo.
   6.   S výhradou odstavců 3, 4 a 5 tohoto článku a čl 7 odst. 1 druhého pododstavce mohou členské státy vybírat minimální spotřební daň z cigaret.
   Článek 9
   1.   Členské státy uplatňují minimální spotřební daně z cigaret v souladu s pravidly této kapitoly.
   2.   Odstavec 1 se použije pro daně, které jsou podle této kapitoly vybírány z cigaret a které jsou tvořeny:

               a)

               specifickou spotřební daní z jednotky výrobku;

               b)

               valorickou spotřební daní vypočtenou na základě maximální maloobchodní prodejní ceny;

               c)

               DPH, která je úměrná maloobchodní prodejní ceně.

         Článek 10
   1.   Celková spotřební daň (specifická daň a valorická daň, bez DPH) z cigaret činí nejméně 57 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě. Tato spotřební daň nesmí být nižší než 64 EUR z 1 000 kusů cigaret bez ohledu na váženou průměrnou maloobchodní prodejní cenu.
   Členské státy, které vybírají spotřební daň ve výši nejméně 101 EUR z 1 000 kusů cigaret na základě vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny, však nemusí splňovat požadavek 57 % úrovně stanovený v prvním pododstavci.
   2.   Od 1. ledna 2014 činí celková spotřební daň z cigaret nejméně 60 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě. Tato spotřební daň nesmí být nižší než 90 EUR z 1 000 kusů cigaret bez ohledu na váženou průměrnou maloobchodní prodejní cenu.
   Členské státy, které vybírají spotřební daň ve výši nejméně 115 EUR z 1 000 kusů cigaret na základě vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny, však nemusí splňovat požadavek 60 % úrovně stanovený v prvním pododstavci.
   Pro dosažení úrovní požadovaných v prvním a druhém pododstavci se Bulharsku, Estonsku, Řecku, Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, Polsku a Rumunsku povoluje přechodné období do 31. prosince 2017.
   3.   Členské státy postupně zvýší spotřební daně tak, aby ke dnům uvedeným v odstavci 2 dosáhly úrovní požadovaných ve zmíněném odstavci.
   Článek 11
   1.   Pokud v členském státě v důsledku změny vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret klesne celková spotřební daň pod úrovně stanovené v čl. 10 odst. 1 první větě a odst. 2 první větě, není dotyčný členský stát povinen provést úpravu této daně dříve než od 1. ledna druhého roku, který následuje po kalendářním roce, ve kterém ke změně došlo.
   2.   Zvýší-li členský stát sazbu DPH u cigaret, může snížit celkovou spotřební daň až na výši, která se při vyjádření v procentech vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny rovná zvýšení sazby DPH rovněž vyjádřené v procentech vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny, a to i pokud toto přizpůsobení vede k poklesu celkové spotřební daně pod úrovně vyjádřené v procentech vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny, které jsou stanoveny v čl. 10 odst. 1 první větě a odst. 2 první větě.
   Členský stát však spotřební daň znovu zvýší, aby dosahovala nejméně těchto úrovní nejpozději od 1. ledna druhého roku, který následuje po kalendářním roce, ve kterém bylo toto snížení provedeno.
   Článek 12
   1.   Portugalsko může uplatňovat sazbu daně nižší až o 50 % oproti sazbě stanovené v článku 10 z cigaret vyrobených malovýrobci, jejichž roční výroba nepřesahuje 500 tun, a spotřebovaných v nejvzdálenějších regionech Azory a Madeira.
   2.   Odchylně od článku 10 může Francie od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2015 i nadále uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na cigarety propuštěné ke spotřebě v korsických departementech do výše roční kvóty 1 200 tun. Tato snížená sazba činí:

               a)

               do 31. prosince 2012: nejméně 44 % ceny cigaret nejžádanější cenové kategorie v těchto departementech;

               b)

               od 1. ledna 2013: nejméně 50 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě; spotřební daň nesmí být nižší než 88 EUR z 1 000 kusů cigaret bez ohledu na váženou průměrnou maloobchodní prodejní cenu;

               c)

               od 1. ledna 2015: nejméně 57 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě; spotřební daň nesmí být nižší než 90 EUR z 1 000 kusů cigaret bez ohledu na váženou průměrnou maloobchodní prodejní cenu.

         KAPITOLA 4

      USTANOVENÍ POUŽITELNÁ PRO TABÁKOVÉ VÝROBKY JINÉ NEŽ CIGARETY

   Článek 13
   Tyto skupiny tabákových výrobků vyrobených v Unii nebo dovezených z třetích zemí podléhají ve všech členských státech minimální spotřební dani stanovené v článku 14:

               a)

               doutníky a doutníčky;

               b)

               jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret;

               c)

               ostatní tabák ke kouření.

         Článek 14
   1.   Členské státy uplatňují spotřební daň, kterou může být:

               a)

               buď valorická daň vypočtená na základě maximální maloobchodní prodejní ceny jednotlivých výrobků volně určené výrobci usazenými v Unii a dovozci z třetích zemí v souladu s článkem 15, nebo

               b)

               specifická daň, vyjádřená jako částka na kilogram nebo u doutníků a doutníčků na počet kusů, nebo

               c)

               smíšená daň kombinující valorickou a specifickou složku.

         U valorické nebo smíšené daně mohou členské státy stanovit minimální výši spotřební daně.
   2.   Celková spotřební daň (specifická daň, valorická daň nebo kombinace obojího, bez DPH) vyjádřená jako procento nebo jako částka na kilogram nebo na počet kusů musí být nejméně rovna sazbě nebo minimální výši stanovené pro:
   a)   doutníky a doutníčky: 5 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní nebo 12 EUR za 1 000 kusů či za kilogram;
   b)   jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret: 40 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo 40 EUR za kilogram;
   c)   ostatní tabák ke kouření: 20 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní nebo 22 EUR za kilogram.
   Od 1. ledna 2013 činí celková spotřební daň z jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret nejméně 43 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo nejméně 47 EUR za kilogram.
   Od 1. ledna 2015 činí celková spotřební daň z jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret nejméně 46 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo nejméně 54 EUR za kilogram.
   Od 1. ledna 2018 činí celková spotřební daň z jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret nejméně 48 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo nejméně 60 EUR za kilogram.
   Od 1. ledna 2020 činí celková spotřební daň z jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret nejméně 50 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo nejméně 60 EUR za kilogram.
   Vážená průměrná maloobchodní prodejní cena se vypočítá tak, že se celková hodnota jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě, na základě maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní, vydělí celkovým množstvím jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě. Stanoví se do 1. března každého roku na základě údajů týkajících se veškerého jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě v předchozím kalendářním roce.
   3.   Sazby nebo pevné částky uvedené v odstavcích 1 a 2 platí pro všechny výrobky, které patří do příslušné skupiny tabákových výrobků, aniž by dále byly v jednotlivých skupinách rozlišovány podle jakosti, obchodní úpravy, původu výrobků, použitého materiálu, vlastností zúčastněných podniků nebo podle jiných kritérií.
   4.   Odchylně od odstavců 1 a 2 může Francie od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2015 i nadále uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na tabákové výrobky jiné než cigarety, propuštěné ke spotřebě v korsických departementech. Tato snížená sazba činí:
   a)   pro doutníky a doutníčky: nejméně 10 % maloobchodní prodejní ceny, včetně všech daní;
   b)   pro jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret:

               i)

               do 31. prosince 2012 nejméně 27 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní,

               ii)

               od 1. ledna 2013 nejméně 30 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní,

               iii)

               od 1. ledna 2015 nejméně 35 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní;

         c)   pro ostatní tabák ke kouření: nejméně 22 % maloobchodní prodejní ceny, včetně všech daní.
   KAPITOLA 5

      URČENÍ NEJVYŠŠÍ MALOOBCHODNÍ CENY TABÁKOVÝCH VÝROBKŮ, VÝBĚR SPOTŘEBNÍ DANĚ, VÝJIMKY A VRÁCENÍ DANĚ

   Článek 15
   1.   Výrobci, popřípadě jejich zástupci nebo zmocněnci v Unii, a dovozci tabáku z třetích zemí mají právo určit nejvyšší maloobchodní prodejní cenu každého svého výrobku pro každou členskou zemi, ve kterých jsou příslušné výrobky určeny k propuštění ke spotřebě.
   Ustanovení prvního pododstavce však nemůže být překážkou použití vnitrostátních předpisů o kontrole cenové hladiny nebo dodržování stanovených cen, jsou-li v souladu s přepisy Unie.
   2.   Pro zjednodušení vybírání spotřební daně mohou členské státy pro každou skupinu tabákových výrobků určit rozpětí maloobchodních prodejních cen za podmínky, že každé takové rozpětí je dostatečně široké a rozlišené, aby odpovídalo různorodosti výrobků pocházejících z Unie.
   Každé rozpětí se vztahuje na všechny výrobky náležející do skupiny tabákových výrobků, jíž se týká, bez ohledu na jakost, vnější úpravu, původ výrobků nebo použitý materiál, vlastnosti podniků nebo jiná kritéria.
   Článek 16
   1.   Nejpozději v konečné etapě harmonizace spotřební daně se harmonizují pravidla pro vybírání spotřební daně. Během předchozí etapy se spotřební daň vybírá v zásadě prostřednictvím daňového značení. Vybírají-li členské státy spotřební daň prostřednictvím daňového značení, jsou povinny zpřístupnit toto značení výrobcům a obchodníkům v ostatních členských státech. Vybírají-li spotřební daň jiným způsobem, dbají členské státy na to, aby žádné administrativní ani technické překážky, které z toho vyplývají, neomezovaly vzájemný obchod mezi členskými státy.
   2.   Pokud se jedná o podrobná pravidla pro vybírání a placení spotřební daně, podléhají dovozci a výrobci tabákových výrobků v Unii režimu uvedenému v odstavci 1.
   Článek 17
   Od spotřební daně mohou být osvobozeny tabákové výrobky, popřípadě daň z těchto výrobků vybraná může být vrácena, jedná-li se o:

               a)

               denaturované tabákové výrobky používané pro průmyslové nebo zahradnické účely;

               b)

               tabákové výrobky zničené pod úředním dohledem;

               c)

               tabákové výrobky určené výhradně pro vědecké zkoušky a pro zkoušky týkající se jakosti výrobku;

               d)

               tabákové výrobky, které výrobce znovu zpracovává.

         Členské státy určí podmínky a formality, na jejichž splnění váží poskytnutí uvedeného osvobození od daně nebo vrácení daně.
   KAPITOLA 6

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 18
   1.   Komise jednou ročně zveřejní hodnotu eura v národních měnách pro účely výpočtu výše celkové spotřební daně.
   Pro směnné kurzy se použijí směnné kurzy platné první pracovní den v říjnu a zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie; uplatní se od 1. ledna následujícího kalendářního roku.
   2.   Členské státy mohou při ročních úpravách uvedených v odstavci 1 zachovat v platnosti dosavadní částky spotřebních daní, pokud by z přepočtu výše spotřebních daní vyjádřené v euru vyplývalo zvýšení spotřební daně vyjádřené v národní měně o méně než o 5 % nebo 5 EUR, podle toho, co je nižší.
   Článek 19
   1.   Každé čtyři roky předloží Komise Radě zprávu a případně návrh týkající se sazeb a struktury spotřební daně stanovené v této směrnici.
   Komise při vypracování zprávy zohlední řádné fungování vnitřního trhu, reálnou hodnotu sazeb spotřební daně a obecné cíle Smlouvy.
   2.   Zpráva uvedená v odstavci 1 vychází zejména z informací poskytnutých členskými státy.
   3.   Komise postupem podle článku 43 směrnice Rady 2008/118/ES (5) stanoví seznam statistických údajů potřebných pro vypracování zprávy, přičemž údaje týkající se jednotlivých fyzických nebo právnických osob jsou vyloučeny. Vedle údajů, jež jsou členským státům snadno dostupné, bude tento seznam obsahovat pouze údaje, jejichž sběr a shromáždění nejsou spojeny s nepřiměřenou administrativní zátěží pro členské státy.
   4.   Komise údaje nezveřejní ani jinak nesdělí, pokud by tím došlo k vyzrazení obchodního, průmyslového nebo profesního tajemství.
   Článek 20
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 21
   Směrnice 92/79/EHS, 92/80/EHS a 95/59/ES ve znění směrnic uvedených v příloze I části A se zrušují, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze I části B.
   Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 22
   Tato směrnice vstupuje v platnost dne 1. ledna 2011.
   Článek 23
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Lucemburku dne 21. června 2011.

            Za Radu

            předseda

         FAZEKAS S.

      (1)  Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 8.

      (2)  Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 10.

      (3)  Úř. věst. L 291, 6.12.1995, s. 40.

      (4)  Viz příloha I část A.

      (5)  Úř. věst. L 9, 14.1.2009, s. 12.

      PŘÍLOHA I
      ČÁST A

         Zrušené směrnice a seznam jejich následných změn

      (uvedených v článku 21)

                  Směrnice Rady 92/79/EHS
                  (Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 8)

                  Směrnice Rady 1999/81/ES
                  (Úř. věst. L 211, 11.8.1999, s. 47)

                  pouze článek 1

                  Směrnice Rady 2002/10/ES
                  (Úř. věst. L 46, 16.2.2002, s. 26)

                  pouze článek 1

                  Směrnice Rady 2003/117/ES
                  (Úř. věst. L 333, 20.12.2003, s. 49)

                  pouze článek 1

                  Směrnice Rady 2010/12/EU
                  (Úř. věst. L 50, 27.2.2010, s. 1)

                  pouze článek 1

                  Směrnice Rady 92/80/EHS
                  (Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 10)

                  Směrnice Rady 1999/81/ES
                  (Úř. věst. L 211, 11.8.1999, s. 47)

                  pouze článek 2

                  Směrnice Rady 2002/10/ES
                  (Úř. věst. L 46, 16.2.2002, s. 26)

                  pouze článek 2

                  Směrnice Rady 2003/117/ES
                  (Úř. věst. L 333, 20.12.2003, s. 49)

                  pouze článek 2

                  Směrnice Rady 2010/12/EU
                  (Úř. věst. L 50, 27.2.2010, s. 1)

                  pouze článek 2

                  Směrnice Rady 95/59/ES
                  (Úř. věst. L 291, 6.12.1995, s. 40)

                  Směrnice Rady 1999/81/ES
                  (Úř. věst. L 211, 11.8.1999, s. 47)

                  pouze článek 3

                  Směrnice Rady 2002/10/ES
                  (Úř. věst. L 46, 16.2.2002, s. 26)

                  pouze článek 3

                  Směrnice Rady 2010/12/EU
                  (Úř. věst. L 50, 27.2.2010, s. 1)

                  pouze článek 3

            ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost

      (uvedené v článku 21)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  92/79/EHS

                  31. prosince 1992

                  —

                  92/80/EHS

                  31. prosince 1992

                  —

                  95/59/ES

                  —

                  —

                  1999/81/ES

                  1. ledna 1999

                  1. ledna 1999

                  2002/10/ES

                  1. července 2002 (1)

                  —

                  2003/117/ES

                  ze dne 1. ledna 2004

                  —

                  2010/12/EU

                  ze dne 31. prosince 2010

                  ze dne 1. ledna 2011

         (1)  Odchylně od data stanoveného v čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/10/ES:

                  a)

                  se Spolkové republice Německo povoluje, aby předpisy nezbytné k dosažení souladu s čl. 3 odst. 1 směrnice 2002/10/ES uvedla v účinnost nejpozději 1. ledna 2008;

                  b)

                  se Španělskému království a Řecké republice povoluje, aby předpisy nezbytné k dosažení souladu s čl. 1 odst. 1 směrnice 2002/10/ES (pokud jde o čl. 2 odst. 1 druhou větu směrnice 92/79/EHS) uvedly v účinnost nejpozději do 1. ledna 2008.

      PŘÍLOHA II

         Srovnávací tabulka

                  Směrnice 92/79/EHS

                  Směrnice 92/80/EHS

                  Směrnice 95/59/ES

                  Tato směrnice

                  —

                  —

                  Čl. 1 odst. 1 a 2

                     Článek 1

                  —

                  —

                  Čl. 1 odst. 3

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 2 odst. 1 úvodní věta

                  Čl. 2 odst. 1 úvodní věta

                  —

                  —

                  Čl. 2 odst. 1 písm. a) a b)

                  Čl. 2 odst. 1 písm. a) a b)

                  —

                  —

                  Čl. 2 odst. 1 písm. c) první odrážka

                  Čl. 2 odst. 1 písm. c) bod i)

                  —

                  —

                  Čl. 2 odst. 1 písm. c) druhá odrážka

                  Čl. 2 odst. 1 písm. c) bod ii)

                  —

                  —

                  Čl. 2 odst. 1 závěrečná slova

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 2 odst. 2

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 7 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 2

                  —

                  —

                  Čl. 2 odst. 3

                  Čl. 2 odst. 3

                  —

                  —

                  Čl. 4 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 3 odst. 1

                  —

                  —

                  Čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 3 odst. 2

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 1

                  Čl. 4 odst. 1

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 2

                  —

                  —

                  Čl. 7 odst. 1

                  Čl. 4 odst. 3

                  —

                  —

                  Čl. 5 úvodní věta

                  Čl. 5 odst. 1 úvodní věta

                  —

                  —

                  Čl. 5 bod 1

                  Čl. 5 odst. 1 písm. a)

                  —

                  —

                  Čl. 5 bod 2

                  Čl. 5 odst. 1 písm. b)

                  —

                  —

                  Čl. 6 první pododstavec

                  Čl. 5 odst. 2 první pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 6 druhý pododstavec

                  Čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 9 odst. 1 první pododstavec

                     Článek 6

                  —

                  —

                  Čl. 8 odst. 1

                  Čl. 7 odst. 1 první pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 16 odst. 6

                  Čl. 7 odst. 1 druhý pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 8 odst. 2, 3 a 4

                  Čl. 7 odst. 2, 3 a 4

                  —

                  —

                  Čl. 16 odst. 1 až 5

                  Čl. 8 odst. 1 až 5

                  —

                  —

                  Čl. 16 odst. 7

                  Čl. 8 odst. 6

                     Článek 1

                  —

                  —

                     Článek 9

                  Čl. 2 odst. 1 a 2

                  —

                  —

                  Čl. 10 odst. 1 a 2

                  Čl. 2 odst. 3

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 2 odst. 4

                  —

                  —

                  Čl. 10 odst. 3

                     Článek 2a

                  —

                  —

                     Článek 11

                  Čl. 3 odst. 1

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 2

                  —

                  —

                  Čl. 12 odst. 1

                  Čl. 3 odst. 3

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 4

                  —

                  —

                  Čl. 12 odst. 2

                  —

                     Článek 1

                  —

                     Článek 13

                  —

                     Článek 2

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 první a druhý pododstavec

                  —

                  Čl. 14 odst. 1

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 třetí pododstavec, úvodní ustanovení

                  —

                  Čl. 14 odst. 2 první pododstavec, úvodní ustanovení

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 třetí pododstavec, první, druhá a třetí odrážka

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 čtvrtý a pátý pododstavec

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 šestý pododstavec, úvodní ustanovení

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 šestý pododstavec písm. a), b) a c)

                  —

                  Čl. 14 odst. 2 první pododstavec, písm. a), b) a c)

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 sedmý pododstavec

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 osmý pododstavec

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 devátý pododstavec

                  —

                  Čl. 14 odst. 2 druhý pododstavec

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 desátý pododstavec

                  —

                  Čl. 14 odst. 2 třetí pododstavec

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 jedenáctý pododstavec

                  —

                  Čl. 14 odst. 2 čtvrtý pododstavec

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 dvanáctý pododstavec

                  —

                  Čl. 14 odst. 2 pátý pododstavec

                  —

                  Čl. 3 odst. 1 třináctý pododstavec

                  —

                  Čl. 14 odst. 2 šestý pododstavec

                  —

                  Čl. 3 odst. 1čtrnáctý pododstavec

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 2

                  —

                  Čl. 14 odst. 3

                  —

                  Čl. 3 odst. 3

                  —

                  —

                  —

                  Čl. 3 odst. 4

                  —

                  Čl. 14 odst. 4

                  —

                  —

                  Čl. 9 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 15 odst. 1 první pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 9 odst. 1 třetí pododstavec

                  Čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 9 odst. 2 první věta

                  Čl. 15 odst. 2 první pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 9 odst. 2 druhá věta

                  Čl. 15 odst. 2 druhý pododstavec

                  —

                  —

                     Článek 10

                     Článek 16

                  —

                  —

                     Článek 11

                     Článek 17

                  —

                  —

                     Článek 12

                  —

                  —

                  —

                     Článek 13

                  —

                  —

                  —

                     Článek 14

                  —

                  —

                  —

                     Článek 15

                  —

                  Čl. 2 odst. 5

                  Čl. 5 odst. 1

                  —

                  Čl. 18 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 6

                  Čl. 5 odst. 2

                  —

                  Čl. 18 odst. 2

                     Článek 4

                     Článek 4

                  —

                     Článek 19

                  Čl. 5 odst. 1

                  Čl. 6 odst. 1

                  —

                  —

                  Čl. 5 odst. 2

                  Čl. 6 odst. 2

                     Článek 18

                     Článek 20

                  —

                  —

                  Čl. 19 odst. 1

                  Čl. 21 první pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 19 odst. 2

                  Čl. 21 druhý pododstavec

                  —

                  —

                     Článek 20

                     Článek 22

                     Článek 6

                     Článek 7

                     Článek 21

                     Článek 23

                  —

                  —

                  Příloha I

                  —

                  —

                  —

                  Příloha II

                  —

                  —

                  —

                  —

                  Příloha I

                  —

                  —

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/44/ES ze dne 7. září 2005 o harmonizovaných říčních informačních službách (RIS) na vnitrozemských vodních cestách ve Společenství

text:
               30.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/152

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/44/ES
   ze dne 7. září 2005
   o harmonizovaných říčních informačních službách (RIS) na vnitrozemských vodních cestách ve Společenství
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Zavedení informačních a komunikačních technologií na vnitrozemských vodních cestách pomáhá výrazně zvýšit bezpečnost a efektivitu dopravy po vnitrozemských vodních cestách.

               (2)

               V některých členských státech se již na různých vodních cestách zavádějí vnitrostátní aplikace informačních služeb. Pro zajištění harmonizovaných, interoperabilních a otevřených systémů na podporu plavby a informačních systémů na síti vnitrozemských vodních cest Společenství by měly být zavedeny společné požadavky a technické specifikace.

               (3)

               Z bezpečnostních důvodů a v zájmu celoevropské harmonizace by měl obsah takových společných požadavků a technických specifikací vycházet z výsledků práce, kterou v této oblasti vykonaly příslušné mezinárodní organizace, např. Mezinárodní plavební sdružení (PIANC), Ústřední komise pro plavbu na Rýně (CCNR) a Evropská hospodářská komise Organizace spojených národů (EHK OSN).

               (4)

               Říční informační služby (RIS) by měly vycházet z interoperabilních systémů, které by měly být založeny na otevřených a veřejných normách, které by byly na nediskriminačním základě přístupné všem poskytovatelům a uživatelům těchto systémů.

               (5)

               Na vnitrostátních splavných vnitrozemských vodních cestách, jež nejsou napojeny na síť splavných vodních cest jiného členského státu, nemusejí být tyto požadavky a technické specifikace povinné. Doporučuje se však, aby na uvedených vodních cestách byly zavedeny RIS, jež odpovídají definici v této směrnici, a aby s nimi byly stávající systémy interoperabilní.

               (6)

               Rozvoj RIS by měl být zaměřen zejména na bezpečnost a efektivitu vnitrozemské plavby a její šetrnost k životnímu prostředí, přičemž by těchto cílů mělo být dosaženo například řízením provozu a dopravy, ochranou životního prostředí a infrastruktury a prosazováním zvláštních pravidel.

               (7)

               Požadavky na RIS by se měly týkat alespoň těch informačních služeb, které mají poskytovat členské státy.

               (8)

               Měly by být také stanoveny technické specifikace pro systémy jako elektronické plavební mapy, systém elektronických zpráv pro plavbu, včetně jednotného evropského systému značení lodí, zprávy vůdcům plavidel a systémy sledování polohy a pohybu plavidel. Technická slučitelnost zařízení, které je k používání RIS nezbytné, by měla být zajištěna výborem.

               (9)

               Mělo by být povinností členských států, aby ve spolupráci se Společenstvím vybízely uživatele k dodržování požadavků na postupy a zařízení při zohlednění malých a středních podniků působících v odvětví vnitrozemské vodní dopravy.

               (10)

               Se zavedením RIS souvisí zpracování osobních údajů. Na toto zpracování by se měla vztahovat pravidla Společenství, která jsou mimo jiné stanovena ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (3) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (4). Zavedení RIS by nemělo vést k nekontrolovanému zpracování ekonomicky citlivých údajů o účastnících trhu.

               (11)

               Pro účely RIS, které vyžadují přesné zjišťování polohy, by mělo být doporučeno používání technologií družicového zjišťování polohy. Tyto technologie by měly být pokud možno interoperabilní s ostatními důležitými systémy a měly by do nich být zapojeny v souladu s příslušnými rozhodnutími v této oblasti.

               (12)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž zřízení harmonizovaných RIS ve Společenství, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může ho být proto z důvodu jeho evropského rozměru lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je k dosažení uvedeného cíle nezbytné.

               (13)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).

               (14)

               Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (6) se členské státy vybízejí k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Předmět
   1.   Tato směrnice stanoví rámec pro zavedení a používání harmonizovaných říčních informačních služeb (RIS) ve Společenství s cílem zvýšit bezpečnost a efektivitu vnitrozemské vodní dopravy a její šetrnost k životnímu prostředí a usnadnit propojení s ostatními druhy dopravy.
   2.   Tato směrnice vytváří rámec pro vypracování a další rozvoj technických požadavků, specifikací a podmínek, jež zajišťují harmonizované, interoperabilní a otevřené RIS na vnitrozemských vodních cestách Společenství. Tyto technické požadavky, specifikace a podmínky vypracovává a dále rozvíjí Komise, které je nápomocen výbor uvedený v článku 11. V této souvislosti Komise vhodným způsobem přihlíží k opatřením přijatým příslušnými mezinárodními organizacemi, jako jsou PIANC, CCNR a EHK OSN. Musí být zajištěna návaznost na služby pro řízení provozu u jiných druhů dopravy, zejména na služby pro řízení provozu námořních plavidel a na informační služby týkající se provozu námořních plavidel.
   Článek 2
   Oblast působnosti
   1.   Tato směrnice se vztahuje na zavádění a provozování RIS na všech vnitrozemských vodních cestách členských států třídy IV nebo vyšší, které jsou napojeny vodní cestou třídy IV nebo vyšší na vodní cestu třídy IV nebo vyšší jiného členského státu, včetně přístavů na těchto vodních cestách, uvedených v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1346/2001/ES ze dne 22. května 2001, kterým se mění rozhodnutí č. 1692/96/ES, pokud jde o námořní přístavy, vnitrozemské přístavy a intermodální terminály, jakož i projekt č. 8 v příloze III (7). Pro účely této směrnice se používá klasifikace evropských vnitrozemských vodních cest stanovená v rezoluci EHK OSN č. 30 ze dne 12. listopadu 1992.
   2.   Členské státy mohou uplatňovat tuto směrnici na vnitrozemské vodní cesty a vnitrozemské přístavy, které nejsou uvedeny v odstavci 1.
   Článek 3
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „říčními informačními službami (RIS)“ harmonizované informační služby na podporu řízení provozu a dopravy ve vnitrozemské plavbě, včetně propojení na jiné druhy dopravy, pokud je to technicky proveditelné. RIS se netýkají vnitřních obchodních činností mezi jednou nebo více zúčastněnými společnostmi, ale jsou otevřené pro propojení s obchodními činnostmi. RIS zahrnují služby jako informace o plavební dráze, informace o provozu, řízení provozu, pomoc v případě nehod, informace pro řízení dopravy, statistické a celní služby a poplatky za užívání vodních cest a přístavní poplatky;

               b)

               „informací o plavební dráze“ zeměpisná, hydrologická a správní informace týkající se vodní cesty (plavební dráhy). Informace o plavební dráze je jednosměrná informace: z pobřežní stanice na loď nebo z pobřežní stanice do plavebního úřadu;

               c)

               „taktickou informací o provozu“ informace, jež má vliv na bezprostřední rozhodnutí o plavbě ve skutečné provozní situaci a v místních zeměpisných podmínkách;

               d)

               „strategickou informací o provozu“ informace, jež má vliv na střednědobá a dlouhodobá rozhodnutí uživatelů RIS;

               e)

               „aplikací RIS“ poskytování říčních informačních služeb prostřednictvím specializovaných systémů;

               f)

               „střediskem RIS“ místo, kde jsou služby spravovány operátory;

               g)

               „uživateli RIS“ všechny skupiny uživatelů včetně velitelů lodí, operátorů RIS, provozovatelů plavebních komor nebo mostů, orgánů říční správy, provozovatelů přístavů a terminálů, personálu v pohotovostních střediscích záchranných služeb, správců loďstev, odesílatelů nákladu a zprostředkovatelů;

               h)

               „interoperabilitou“ skutečnost, že služby, obsahy údajů, formáty a frekvence pro výměnu údajů jsou harmonizovány tak, aby uživatelé RIS měli na celoevropské úrovni přístup ke stejným službám a informacím.

         Článek 4
   Zavedení RIS
   1.   Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření pro zavedení RIS na vnitrozemských vodních cestách spadajících do působnosti článku 2.
   2.   Členské státy rozvíjejí RIS tak, aby aplikace RIS byly efektivní, způsobilé k rozšíření a interoperabilní natolik, aby mohly působit ve vzájemné interakci s jinými aplikacemi RIS a se systémy pro jiné druhy dopravy, je-li to možné. Musí rovněž poskytovat rozhraní pro systémy řízení dopravy a pro obchodní činnosti.
   3.   Pro zavedení RIS členské státy:

               a)

               poskytují uživatelům RIS všechny důležité údaje týkající se plavby a plánování cest na vnitrozemských vodních cestách. Tyto údaje musí být poskytovány alespoň v dostupném elektronickém formátu;

               b)

               zajistí, aby u všech jejich vnitrozemských vodních cest třídy Va a vyšší podle klasifikace evropských vnitrozemských vodních cest měli uživatelé RIS k dispozici kromě údajů uvedených pod písmenem a) elektronické plavební mapy vhodné pro plavební účely;

               c)

               pokud vnitrostátní nebo mezinárodní pravidla vyžadují používání systému zpráv pro plavbu, umožní příslušným orgánům přijímat elektronické zprávy o požadovaných údajích z lodí. U přeshraniční dopravy se tyto údaje předávají příslušným orgánům sousedního státu a toto předání se uskuteční dříve, než plavidla dosáhnou hranice;

               d)

               zajistí, aby zprávy vůdcům plavidel, včetně zpráv o vodních stavech (nebo maximálním povoleném ponoru) a o ledových jevech na jejich vnitrozemských vodních cestách, byly poskytovány v podobě normalizovaných kódovaných sdělení, které lze přenášet na dálku. Normalizované sdělení musí obsahovat alespoň informace nezbytné pro bezpečnou plavbu. Zprávy vůdcům plavidel musí být poskytovány alespoň v dostupném elektronickém formátu.

         Povinnosti uvedené v tomto odstavci se plní v souladu se specifikacemi vymezenými v přílohách I a II.
   4.   Příslušné orgány členských států zřizují střediska RIS podle oblastních potřeb.
   5.   Na používání systémů automatické identifikace se vztahuje Regionální dohoda o radiotelefonní službě na vnitrozemských vodních cestách, uzavřená v Basileji dne 6. dubna 2000 v rámci pravidel pro radiokomunikace Mezinárodní telekomunikační unie (ITU).
   6.   Členské státy, případně ve spolupráci se Společenstvím, vybízejí kapitány, provozovatele, zprostředkovatele nebo vlastníky plavidel, která se plaví po jejich vnitrozemských vodních cestách, a odesílatele nebo vlastníky zboží dopravovaného těmito plavidly, aby plně využívali služeb poskytovaných na základě této směrnice.
   7.   Komise přijme vhodná opatření k ověření interoperability, spolehlivosti a bezpečnosti RIS.
   Článek 5
   Technické pokyny a specifikace
   1.   Na podporu RIS a pro zajištění jejich interoperability podle čl. 4 odst. 2 vymezí Komise v souladu s odstavcem 2 technické pokyny pro plánování, zavádění a provozování služeb (pokyny pro RIS), jakož i technické specifikace, a to zejména v těchto oblastech:

               a)

               elektronická plavební mapa a informační systém pro vnitrozemskou plavbu (vnitrozemský ECDIS);

               b)

               systém elektronických zpráv pro plavbu;

               c)

               zprávy vůdcům plavidel;

               d)

               systémy sledování polohy a pohybu plavidel;

               e)

               slučitelnost zařízení nutného k používání RIS.

         Tyto pokyny a specifikace vycházejí z technických zásad stanovených v příloze II a zohledňují výsledky práce vykonané v této oblasti příslušnými mezinárodními organizacemi.
   2.   Technické pokyny a specifikace uvedené v odstavci 1 stanoví a případně změní Komise postupem podle čl. 11 odst. 3. Stanovení se provede v souladu s tímto časovým harmonogramem:

               a)

               pokyny pro RIS do 20. června 2006;

               b)

               technické specifikace týkající se vnitrozemského ECDIS, systému elektronických zpráv pro plavbu a zpráv vůdcům plavidel do 20. října 2006;

               c)

               technické specifikace týkající se systémů sledování polohy a pohybu plavidel do 20. prosince 2006.

         3.   Pokyny pro RIS a specifikace se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 6
   Družicové zjišťování polohy
   Pro účely RIS, které vyžadují přesné zjišťování polohy, se doporučují technologie družicového zjišťování polohy.
   Článek 7
   Schválení typu pro zařízení RIS
   1.   Pokud je to nezbytné pro bezpečnost plavby a pokud je to předepsáno příslušnými technickými specifikacemi, schvaluje se soulad typu koncového a síťového zařízení RIS a softwarových aplikací s uvedenými specifikacemi před jejich uvedením do provozu na vnitrozemských vodních cestách.
   2.   Členské státy oznámí Komisi vnitrostátní subjekty příslušné pro toto schválení typu. Komise sdělí tyto informace ostatním členských státům.
   3.   Všechny členské státy uznávají schválení typu udělené vnitrostátními subjekty jiného členského státu uvedenými v odstavci 2.
   Článek 8
   Příslušné orgány
   Členské státy určí příslušné orgány pro aplikace RIS a pro mezinárodní výměnu údajů. Tyto orgány se oznámí Komisi.
   Článek 9
   Pravidla pro důvěrnost, bezpečnost a další použití informací
   1.   Členské státy zajistí, aby zpracování osobních údajů nezbytné pro provoz RIS bylo prováděno v souladu s pravidly Společenství na ochranu základních svobod a práv fyzických osob, včetně směrnic 95/46/ES a 2002/58/ES.
   2.   Členské státy provádějí a udržují bezpečnostní opatření na ochranu sdělení RIS a záznamů před nežádoucími zásahy nebo zneužitím, včetně neoprávněného přístupu, změny nebo ztráty.
   3.   Použije se směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (8).
   Článek 10
   Postup pro přijímání změn
   Přílohy I a II lze změnit na základě zkušeností získaných při uplatňování této směrnice a přizpůsobit technickému pokroku postupem podle čl. 11 odst. 3.
   Článek 11
   Postup ve výboru
   1.   Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 7 směrnice Rady 91/672/EHS ze dne 16. prosince 1991 o vzájemném uznávání národních osvědčení vůdců plavidel pro přepravu zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách (9).
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   3.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   4.   Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
   5.   Komise pravidelně konzultuje zástupce odvětví.
   Článek 12
   Provedení
   1.   Členské státy, které mají vnitrozemské vodní cesty spadající do oblasti působnosti článku 2, uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 20. října 2007. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k dosažení souladu s požadavky článku 4 nejpozději 30 měsíců od vstupu příslušných technických pokynů a specifikací podle článku 5 v platnost. Technické pokyny a specifikace vstupují v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
   3.   Na žádost členského státu může Komise postupem podle čl. 11 odst. 2 prodloužit lhůtu stanovenou v odstavci 2 pro splnění jednoho nebo více požadavků článku 4, pokud jde o vnitrozemské vodní cesty, které spadají do oblasti působnosti článku 2, ale vykazují nízkou hustotu provozu, nebo pokud jde o vnitrozemské vodní cesty, u nichž by náklady na splnění těchto požadavků byly neúměrné jeho přínosu. Tato lhůta může být prodloužena prostým rozhodnutím Komise, a to i opakovaně. V odůvodnění, které má členský stát podat spolu s žádostí, se poukáže na hustotu provozu a hospodářské podmínky na dané vodní cestě. Dokud Komise nerozhodne, může členský stát, který požádal o prodloužení lhůty, nadále vykonávat svou činnost, jako by byla lhůta prodloužena.
   4.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   5.   V případě potřeby si členské státy navzájem při provádění této směrnice pomáhají.
   6.   Komise sleduje zavádění RIS ve Společenství a podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu do 20. října 2008.
   Článek 13
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 14
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům, které mají vnitrozemské vodní cesty spadající do oblasti působnosti článku 2.

      Ve Štrasburku dne 7. září 2005.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda

         C. CLARKE

      (1)  Úř. věst. C 157, 28.6.2005, s. 56.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 23. února 2005 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 27. června 2005.

      (3)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (4)  Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37.

      (5)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 185, 6.7.2001, s. 1.

      (8)  Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 90.

      (9)  Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 29. Rozhodnutí naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003.

      PŘÍLOHA I
      MINIMÁLNÍ POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE ÚDAJŮ
      Podle čl. 4 odst. 3 písm. a) se poskytují zejména tyto údaje:

                  —

                  osa vodní cesty s uvedením kilometráže,

                  —

                  omezení u plavidel nebo konvojů co do délky, šířky, hloubky ponoru a výšky pro průjezdnost pod mosty,

                  —

                  provozní doby omezujících plavebních objektů, zejména plavebních komor a mostů,

                  —

                  umístění přístavů a překladišť,

                  —

                  referenční údaje pro vodní stavy, které jsou důležité pro plavbu.

      PŘÍLOHA II
      ZÁSADY PRO POKYNY PRO RIS A TECHNICKÉ SPECIFIKACE
      1.   Pokyny pro RIS
      Pokyny pro RIS podle článku 5 dodržují tyto zásady:

                  a)

                  uvedení technických požadavků pro plánování, zavádění a provoz služeb a souvisejících systémů;

                  b)

                  architekturu a organizaci RIS a

                  c)

                  doporučení pro plavidla k zapojení do RIS, a to jak za účelem využívání jednotlivých služeb, tak pro postupný rozvoj RIS.

            2.   Vnitrozemský ECDIS
      Technické specifikace, které mají být stanoveny podle článku 5, pokud jde o elektronickou plavební mapu a informační systém (vnitrozemský ECDIS), dodržují tyto zásady:

                  a)

                  slučitelnost s námořním ECDIS, aby se usnadnil provoz vnitrozemských plavidel v oblastech smíšeného provozu v ústích řek, jakož i provoz námořně-říční;

                  b)

                  vymezení minimálních požadavků na zařízení vnitrozemského ECDIS, jakož i minimálního obsahu elektronických plavebních map se zřetelem k bezpečnosti plavby, zejména:

                              —

                              vysokou úroveň spolehlivosti a dostupnosti používaného zařízení vnitrozemského ECDIS,

                              —

                              odolnost zařízení vnitrozemského ECDIS, aby bez jakéhokoli zhoršení jakosti či snížení spolehlivosti odolávalo podmínkám prostředí, které jsou obvyklé na palubě plavidla,

                              —

                              zahrnutí všech druhů zeměpisných objektů (např. okrajů plavební dráhy, pobřežních konstrukcí, světelných bójí), které jsou nezbytné pro bezpečné vedení plavidla, do elektronické plavební mapy,

                              —

                              sledování elektronických map pomocí vrstveného radarového obrazu, pokud se používají pro řízení plavidla;

                  c)

                  začlenění informací o plavební hloubce do elektronické plavební mapy a vizualizace referenční nebo aktuální úrovně vodní hladiny;

                  d)

                  začlenění dalších informací (např. od jiných zúčastněných stran, než jsou příslušné orgány) do elektronické plavební mapy a vizualizace ve vnitrozemském ECDIS, aniž jsou dotčeny informace nezbytné pro bezpečnou plavbu;

                  e)

                  dostupnost elektronických plavebních map pro uživatele RIS;

                  f)

                  dostupnost údajů pro elektronické plavební mapy pro všechny výrobce aplikací, a to případně za přiměřený poplatek zohledňující náklady.

            3.   Systém elektronických zpráv pro plavbu
      Technické specifikace pro systém elektronických zpráv pro vnitrozemskou plavbu podle článku 5 dodržují tyto zásady:

                  a)

                  usnadnění elektronické výměny údajů mezi příslušnými orgány členských států, mezi účastníky provozu ve vnitrozemské i v námořní plavbě a v multimodální dopravě, pokud je do ní zahrnuta vnitrozemská plavba;

                  b)

                  používání normalizovaného dopravního sdělení pro komunikaci z lodi k příslušnému orgánu, od příslušného orgánu na loď a mezi příslušnými orgány, aby bylo dosaženo slučitelnosti s námořní plavbou;

                  c)

                  používání mezinárodně uznávaných seznamů kódů a klasifikací, případně doplněných pro další potřeby vnitrozemské plavby;

                  d)

                  používání jednotného evropského identifikačního čísla plavidla.

            4.   Zprávy vůdcům plavidel
      Technické specifikace pro zprávy vůdcům plavidel podle článku 5, zejména ohledně informací o plavební dráze, informací o provozu a řízení provozu, jakož i plánování cesty, dodržují tyto zásady:

                  a)

                  normalizovaná, vysoce kódovaná struktura údajů s pevnými textovými moduly, aby se umožnil automatický překlad nejdůležitějších obsahů do jiných jazyků a usnadnilo se začlenění zpráv vůdcům plavidel do systémů pro plánování cesty;

                  b)

                  slučitelnost normalizované struktury údajů se strukturou údajů vnitrozemského ECDIS, aby se usnadnilo začlenění zpráv vůdcům plavidel do vnitrozemského ECDIS.

            5.   Systémy sledování polohy a pohybu plavidel
      Technické specifikace pro systémy sledování polohy a pohybu plavidel podle článku 5 dodržují tyto zásady:

                  a)

                  vymezení požadavků na systémy, na standardní sdělení a na standardní postupy, aby sdělení bylo možno předávat automatizovaně;

                  b)

                  rozlišení mezi systémy, které odpovídají požadavkům na taktické informace o provozu, a systémy, které odpovídají požadavkům na strategické informace o provozu, a to jak s ohledem na přesnost zjištění polohy, tak na požadovanou četnost aktualizací;

                  c)

                  popis příslušných technických systémů sledování polohy a pohybu plavidel jako např. systému automatické identifikace (AIS) pro vnitrozemskou plavbu;

                  d)

                  slučitelnost formátu údajů se systémem AIS pro námořní plavbu.


title: Směrnice Komise 97/10/ES ze dne 26. února 1997, kterou se potřetí přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (karcinogeny, mutageny a látky toxické pro reprodukci)Text s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0010

Úřední věstník L 068 , 08/03/1997 S. 0024 - 0026

		Směrnice Komise 97/10/ESze dne 26. února 1997,kterou se potřetí přizpůsobuje technickému pokroku příloha I směrnice Rady 76/769/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (karcinogeny, mutageny a látky toxické pro reprodukci)(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na směrnici Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 96/55/ES [2], a zejména na článek 2a této směrnice vložený směrnicí Rady 89/678/EHS [3],vzhledem k tomu, že Rada a zástupci vlád členských států, zasedající v Radě, přijali rozhodnutí 90/238/Euratom, ESUO, EHS [4] týkající se akčního plánu na období 1990 až 1994 v souvislosti s programem "Evropa proti rakovině";vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/60/ES [5], kterou se počtrnácté mění směrnice 76/769/EHS, zakázala s určitými odchylkami uvádění na trh pro použití širokou veřejností látek klasifikovaných jako karcinogenní, mutagenní a toxické pro reprodukci (CMR) v kategoriích 1 nebo 2 tím, že tyto látky doplnila do přílohy I směrnice 76/769/EHS;vzhledem k tomu, že příloha I směrnice 76/769/EHS již obsahuje látky klasifikované jako CMR, na které se směrnice 94/60/ES nevztahuje;vzhledem k tomu, že uvedení na trh těchto CMR a přípravků obsahujících tyto CMR pro použití širokou veřejností by mělo být rovněž s určitými výjimkami zakázáno;vzhledem k tomu, že omezení stanovená touto směrnicí berou v úvahu současný stav znalostí a techniky, pokud se týká bezpečnějších alternativ;vzhledem k tomu, že tato směrnice neovlivňuje právní předpisy Společenství stanovující minimální požadavky na ochranu zaměstnanců, které jsou obsaženy ve směrnici Rady 89/391/EHS [6] a v samostatných směrnicích, které z ní vycházejí, zejména ve směrnici Rady 90/394/EHS [7];vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu s nebezpečnými látkami a přípravky technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se přizpůsobuje technickému pokroku v souladu se zněním přílohy této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1997 a neprodleně o nich uvědomí Komisi. Použijí tyto předpisy ode dne 30. června 1998.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 26. února 1997.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201.[2] Úř. věst. L 231, 12. 9.1996, s.20.[3] Úř. věst. L 398, 30.12.1989, s. 24.[4] Úř. věst. L 137, 30.5.1990, s. 31.[5] Úř. věst. L 365, 31.12.1994, s. 1.[6] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[7] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV příloze I směrnice 76/769/EHS se body 29, 30 a 31 nahrazují tímto:"29.Látky uvedené v příloze I směrnice 67/548/EHS klasifikované jako karcinogen kategorie 1 nebo karcinogen kategorie 2 a označené alespoň jako "toxický (T)" s větou označující riziko R 45: "Může vyvolat rakovinu" nebo větou označující riziko R 49: "Může vyvolat rakovinu při vdechování", jejichž seznamy jsou uvedeny takto:Karcinogen kategorie 1viz seznam 1 v dodatku.Karcinogen kategorie 2viz seznam 2 v dodatku. | Aniž jsou dotčeny ostatní body přílohy I směrnice 76/769/EHS: V látkách a přípravcích uváděných na trh pro prodej široké veřejnosti nesmí být použity v jednotlivých koncentracích rovných nebo větších než buď koncentrace stanovené v příloze I směrnice Rady 67/548/EHS nebokoncentrace stanovené v bodě 6 tabulky VI přílohy I směrnice Rady 88/379/EHS, není-li uveden koncentrační limit v příloze I směrnice 67/548/EHS.Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musí být obaly těchto látek a přípravků čitelně a nesmazatelně označeny takto: "Pouze pro profesionální uživatele. Pozor - vyvarujte se expozice - před použitím si vyžádejte zvláštní pokyny". Odchylně se toto ustanovení nevztahuje na: a)léčivé nebo veterinární přípravky definované směrnicí Rady 65/65/EHS;b)kosmetické prostředky definované směrnicí Rady 76/768/EHS;c)motorová paliva uvedená ve směrnici Rady 85/210/EHS,výrobky z minerálních olejů určené pro použití jako palivo v mobilních nebo stacionárních spalovacích zařízeních,paliva prodávaná v uzavřených systémech (např. lahve se zkapalnělým plynem);d)barvy pro umělce, na které se vztahuje směrnice 88/379/EHS. |30.Látky uvedené v příloze I směrnice 67/548/EHS klasifikované jako mutagen kategorie 1 nebo mutagen kategorie 2 a označené větou označující riziko R 46: "Může vyvolat poškození dědičných vlastností", jejichž seznamy jsou uvedeny takto:Mutagen kategorie 1viz seznam 3 v dodatku.Mutagen kategorie 2viz seznam 4 v dodatku. | Aniž jsou dotčeny ostatní body přílohy I směrnice 76/769/EHS: V látkách a přípravcích uváděných na trh pro prodej široké veřejnosti nesmí být použity v jednotlivých koncentracích rovných nebo větších než buď koncentrace stanovené v příloze I směrnice 67/548/EHS nebokoncentrace stanovené v bodě 6 tabulky VI přílohy I směrnice 88/379/EHS, není-li uveden koncentrační limit v příloze I směrnice 67/548/EHS.Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musí být obaly těchto látek a přípravků čitelně a nesmazatelně označeny takto: "Pouze pro profesionální uživatele. Pozor - vyvarujte se expozice - před použitím si vyžádejte zvláštní pokyny". Odchylně se toto ustanovení nevztahuje na: a)léčivé a veterinární přípravky definované směrnicí Rady 65/65/EHS;b)kosmetické prostředky definované směrnicí Rady 76/768/EHS;c)motorová paliva uvedená ve směrnici Rady 85/210/EHS,výrobky z minerálních olejů určené pro použití jako palivo v mobilních nebo stacionárních spalovacích zařízeních,paliva prodávaná v uzavřených systémech (např. lahve se zkapalnělým plynem);d)barvy pro umělce, na které se vztahuje směrnice 88/379/EHS. |31.Látky uvedené v příloze I směrnice 67/548/EHS klasifikované jako látky toxické pro reprodukci kategorie 1 nebo toxické pro reprodukci kategorie 2 a označené větou označující riziko R 60: "Může poškodit reprodukční schopnost" a/nebo R61: "Může poškodit plod v těle matky", jejichž seznamy jsou uvedeny takto:Toxické pro reprodukci kategorie 1viz seznam 5 v dodatku.Toxické pro reprodukci kategorie 2viz seznam 6 v dodatku. | Aniž jsou dotčeny ostatní body přílohy I směrnice 76/769/EHS: V látkách a přípravcích uváděných na trh pro prodej široké veřejnosti nesmí být použity v jednotlivých koncentracích rovných nebo větších než buď koncentrace stanovené v příloze I směrnice 67/548/EHS nebokoncentrace stanovené v bodě 6 tabulky VI přílohy směrnice 88/379/EHS, není-li uveden koncentrační limit v příloze I směrnice 67/548/EHS.Aniž je dotčeno provádění ostatních předpisů Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, musí být obaly takových látek a přípravků čitelně a nesmazatelně označeny takto: "Pouze pro profesionální uživatele. Pozor - vyvarujte se expozice - před použitím si vyžádejte zvláštní pokyny". Odchylně se toto ustanovení nevztahuje na: a)léčivé a veterinární přípravky definované směrnicí Rady 65/65/EHS;b)kosmetické prostředky definované směrnicí Rady 76/768/EHS;c)motorová paliva uvedená ve směrnici Rady 85/210/EHS,výrobky z minerálních olejů určené pro použití jako palivo v mobilních nebo stacionárních spalovacích zařízeních,paliva prodávaná v uzavřených systémech (např. lahve se zkapalnělým plynem);d)barvy pro umělce, na které se vztahuje směrnice 88/379/EHS. |--------------------------------------------------