title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 6. července 2005 o uznávání odborných kvalifikací   (Text s významem pro EHP)

text:
               30.9.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 255/22

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/36/ES
   ze dne 6. července 2005
   o uznávání odborných kvalifikací
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 40, čl. 47 odst. 1, čl. 47 odst. 2 první a třetí větu a článek 55 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podle čl. 3 odst. 1 písm. c) Smlouvy představuje odstranění překážek volného pohybu osob a služeb mezi členskými státy jeden z cílů Společenství. Pro státní příslušníky členských států to znamená zejména možnost vykonávat povolání, ať již jako osoba samostatně výdělečně činná nebo jako zaměstnanec, v jiném členském státě než v tom, ve kterém získali odbornou kvalifikaci. Kromě toho čl. 47 odst. 1 Smlouvy stanoví, že budou přijaty směrnice upravující vzájemné uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o kvalifikaci.

               (2)

               Po zasedání Evropské rady v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 Komise přijala sdělení „Strategie vnitřního trhu pro služby“ zaměřené zejména na to, aby bylo volné poskytování služeb v rámci Společenství stejně snadné jako v rámci jednotlivého členského státu. Po přijetí sdělení Komise s názvem „Nové evropské trhy práce, otevřené a přístupné všem“ pověřila Evropská rada na zasedání ve Stockholmu ve dnech 23. a 24. března 2001 Komisi, aby pro zasedání Evropské rady na jaře 2002 předložila konkrétní návrhy na jednotnější, průhlednější a pružnější režim uznávání kvalifikací.

               (3)

               Zárukou udělenou touto směrnicí osobám, které získaly odbornou kvalifikaci v jednom členském státě, týkající se přístupu ke stejnému povolání a jeho výkonu v jiném členském státě se stejnými právy jako státní příslušníci tohoto státu, není dotčeno dodržování ze strany migrující výdělečně činné osoby případných nediskriminujících podmínek, které tento členský stát stanovil, za předpokladu, že jsou objektivně zdůvodněné a přiměřené.

               (4)

               Aby se usnadnilo volné poskytování služeb, měla by existovat zvláštní pravidla pro rozšíření možnosti výkonávat činnosti pod původním profesním označením. V případě služeb informační společnosti poskytovaných na dálku by se měla použít rovněž směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (4).

               (5)

               Vzhledem k různým systémům pro dočasné nebo příležitostné přeshraniční poskytování služeb na straně jedné a pro usazování na straně druhé by měla být vyjasněna kritéria pro rozlišování mezi těmito dvěma koncepty v případě přestěhování poskytovatele služeb na území hostitelského členského státu.

               (6)

               Snadnější poskytování služeb musí být zajištěno v souvislosti s přísným dodržováním požadavků na ochranu veřejného zdraví a bezpečnosti a ochrany spotřebitelů. Proto by se mělo počítat se zvláštními ustanoveními pro regulovaná povolání, která mají důsledky pro veřejné zdraví nebo bezpečnost a jejichž příslušníci dočasně nebo příležitostně poskytují přeshraniční služby.

               (7)

               Hostitelské členské státy mohou případně v souladu s právem Společenství stanovit požadavky na ohlášení. Tyto požadavky nesmějí vést k nepřiměřenému zatížení poskytovatelů služeb a bránit volnému poskytování služeb nebo ho činit méně přitažlivým. Potřeba těchto požadavků by se měla pravidelně přezkoumávat s ohledem na pokrok, kterého bylo dosaženo při stanovení rámce Společenství pro správní spolupráci mezi členskými státy.

               (8)

               Na poskytovatele služeb by se měla vztahovat disciplinární pravidla hostitelského členského státu, která jsou přímo a konkrétně spojena s odbornými kvalifikacemi, např. definice povolání, rozsah činností, které k povolání patří nebo které mu jsou vyhrazeny, užívání titulů a vážné zanedbání povinné péče při výkonu povolání, které přímo a konkrétně souvisí s ochranou a bezpečností spotřebitele.

               (9)

               Zásady a záruky pro svobodu usazování, na nichž jsou založeny různé platné systémy uznávání, by se měly zachovat, ale na základě zkušeností by se měla zlepšit jejich pravidla. Kromě toho se několikrát změnily příslušné směrnice a měla by se uspořádat a racionalizovat jejich ustanovení sjednocením použitelných zásad. Proto je nutné nahradit směrnice Rady 89/48/EHS (5) a 92/51/EHS (6), směrnici Evropského parlamentu a Rady 1999/42/ES (7) o obecném systému uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci a směrnice Rady 77/452/EHS (8), 77/453/EHS (9), 78/686/EHS (10), 78/687/EHS (11), 78/1026/EHS (12), 78/1027/EHS (13), 80/154/EHS (14), 80/155/EHS (15), 85/384/EHS (16), 85/432/EHS (17), 85/433/EHS (18) a 93/16/EHS (19) týkající se povolání zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, architekta, farmaceuta a lékaře a sloučit je do jednoho dokumentu.

               (10)

               Touto směrnicí není dotčena možnost členských států uznávat v souladu se svými předpisy požadované odborné kvalifikace získané mimo území Evropské unie státními příslušníky třetích zemí. Uznávání by mělo v každém případě respektovat minimální požadavky na odbornou přípravu pro určitá povolání.

               (11)

               V případě povolání, na něž se vztahuje obecný systém pro uznávání kvalifikací (dále jen „obecný systém“), by mělo být členským státům ponecháno právo stanovit minimální úroveň kvalifikace, která by zaručovala kvalitu služeb poskytovaných na jejich území. Podle článků 10, 39 a 43 Smlouvy by však neměly členské státy vyžadovat na státních příslušnících členských států, aby získali ty kvalifikace, které obecně podmiňují ziskem diplomů vydaných v jejich vlastních vzdělávacích systémech, pokud dotyčné osoby již získaly úplnou kvalifikaci nebo její část v jiném členském státě. V důsledku toho by mělo být stanoveno, že každý hostitelský členský stát, ve kterém je určité povolání regulováno, musí vzít v úvahu kvalifikace získané v jiném členském státě a musí určit, zda tyto kvalifikace odpovídají kvalifikacím, které vyžaduje. Tento obecný systém však nebrání členskému státu v tom, aby pro každou osobu, která na jeho území vykonává povolání, nepředepsal zvláštní požadavky, jež vyplývají z použití profesních pravidel odůvodněných obecným veřejným zájmem. Tato pravidla se týkají například organizace povolání, profesních norem včetně etických kodexů, dohledu a odpovědnosti. Konečně tato směrnice nemá zasahovat do oprávněného zájmu členských států zabránit tomu, aby se jejich státní příslušníci vyhýbali vynucování vnitrostátního práva týkajícího se povolání.

               (12)

               Tato směrnice upravuje uznávání odborných kvalifikací členskými státy získaných v jiných členských státech. Neupravuje však to, zda mají členské státy uznávat rozhodnutí jiných členských států o uznání v souladu s touto směrnicí. Osoby, jejichž odborná kvalifikace byla uznána v souladu s touto směrnicí, se tak nesmějí odvolávat na toto uznání za účelem získání v členském státě, ze kterého pocházejí, práv, která se nevyplývají z odborné kvalifikace získané v tomto členském státě, pokud neprokáží, že získaly doplňující odbornou kvalifikaci v hostitelském členském státě.

               (13)

               K vymezení mechanismu uznávání kvalifikace podle obecného systému je potřeba rozdělit různé vnitrostátní programy vzdělávání a přípravy do různých úrovní. Tyto úrovně, které se určují pouze pro účely použití obecného systému, nemají účinek na vnitrostátní systémy vzdělávání a přípravy ani na pravomoc členských států v této oblasti.

               (14)

               Mechanismus uznávání kvalifikace stanovený směrnicí 89/48/EHS a směrnicí 92/51/EHS se nemění. V důsledku toho by měl mít držitel diplomu prokazujícího, že úspěšně dokončil odbornou přípravu na postsekundární úrovni v délce alespoň jednoho roku, možnost přístupu k regulovanému povolání v členském státě, kde je přístup k tomuto povolání podmíněn obdržením diplomu prokazujícího úspěšné dokončení vyššího nebo univerzitního vzdělání v délce čtyři roky, bez ohledu na úroveň, ke které požadovaný diplom v hostitelském členském státě náleží. Naopak tam, kde je přístup k regulovanému povolání podmíněn úspěšným dokončením vyššího nebo univerzitního vzdělání delšího než čtyři roky, může být přístup k tomuto povolání umožněn pouze držitelům diplomu prokazujícího úspěšné dokončení vyššího nebo univerzitního vzdělání v délce nejméně tři roky.

               (15)

               Pokud neexistuje harmonizace minimálních požadavků na odbornou přípravu pro přístup k povoláním, na něž se vztahuje obecný systém, hostitelský členský stát by měl mít možnost uložit vyrovnávací opatření. Takové opatření by mělo být přiměřené a mělo by zejména zohledňovat odbornou praxi žadatele. Zkušenosti ukazují, že možnost, aby si migrující osoba vybrala mezi zkouškou způsobilosti a adaptačním obdobím, nabízí přiměřené záruky, co se týče úrovně jeho kvalifikace, takže jakákoli odchylka od tohoto výběru by měla být v každém případě odůvodněna naléhavým požadavkem v obecném zájmu.

               (16)

               K podpoře volného pohybu odborníků a k zajištění odpovídající úrovně kvalifikace by různá profesní sdružení a organizace nebo členské státy měly být schopny navrhnout společné platformy na evropské úrovni.Tato směrnice by za určitých podmínek v souladu s pravomocí členských států měla určit kvalifikace potřebné pro výkon povolání na jejich území a obsah a organizaci jejich systémů vzdělávání a odborné přípravy a v souladu s právem Společenství, zejména právními předpisy Společenství pro hospodářskou soutěž, tyto iniciativy zohlednit a prosazovat v této souvislosti automatičtější charakter uznávání v rámci obecného systému. Profesní sdružení, která mohou předkládat společné platformy, by měla být reprezentativní na vnitrostátní i evropské úrovni. Společnou platformou je soubor kritérií, která umožňují vyrovnat v co možná největším rozsahu podstatné rozdíly, které byly zjištěny mezi požadavky na odbornou přípravu v nejméně dvou třetinách členských států, včetně všech členských států, které toto povolání regulují. Tato kritéria by mohla zahrnovat například požadavky jako další odborná příprava, adaptační období v rámci praxe pod dohledem, zkouška způsobilosti nebo stanovená minimální úroveň odborné praxe nebo jejich kombinaci.

               (17)

               Aby se zohlednily veškeré situace, které dosud nepodléhají úpravě týkající se uznávání odborných kvalifikací, měl by se obecný systém rozšířit na ty případy, na které se nevztahuje zvláštní systém, a to buď z toho důvodu, že na povolání se nevztahuje žádný z těchto systémů, nebo proto, že ačkoli se na povolání vztahuje zvláštní systém, žadatel nesplnil ze zvláštních a výjimečných důvodů podmínky, aby ho bylo možno využít.

               (18)

               Je nutno zjednodušit pravidla, která povolují přístup k řadě průmyslových, obchodních a řemeslných činností v členských státech, ve kterých jsou tato povolání regulována, pokud byly tyto činnosti vykonávány po přiměřeně dlouhou a nepříliš vzdálenou dobu v jiném členském státě, současně je však u těchto činností nutné zachovat systém automatického uznávání na základě odborné praxe.

               (19)

               Svoboda pohybu a vzájemné uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci lékařů, zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči, zubních lékařů, veterinárních lékařů, porodních asistentek, farmaceutů a architektů by měla být založena na základní zásadě automatického uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci na základě koordinovaných minimálních požadavků na odbornou přípravu. Kromě toho by měl být v členských státech přístup k povolání lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky a farmaceuta podmíněn získáním dané kvalifikace, která zaručí, že dotyčná osoba absolvovala odbornou přípravu, která splňuje stanovené minimální požadavky. Tento systém by měl být doplněn řadou nabytých práv, která mohou kvalifikovaní odborníci za určitých podmínek využít.

               (20)

               Aby mohly být zohledněny zvláštní rysy systému kvalifikací pro lékaře a zubní lékaře a odpovídající acquis communautaire v oblasti vzájemného uznávání kvalifikací, měla by se zásada automatického uznávání u oborů lékařství a zubního lékařství, jež jsou zastoupeny nejméně ve dvou členských státech, nadále vztahovat na všechny obory, jež jsou uznány ke dni přijetí této směrnice. V zájmu zjednodušení systému by se však po vstupu této směrnice v platnost mělo u nových lékařských oborů omezit rozšiřování automatického uznávání pouze na ty, jež jsou zastoupeny alespoň ve dvou pětinách členských států. Touto směrnicí není kromě toho dotčena možnost členských států uzavřít dohodu o automatickém uznávání některých společných oborů lékařství a zubního lékařství, které nejsou automaticky uznávány podle této směrnice, podle vlastních pravidel.

               (21)

               Automatickým uznáváním dosažené kvalifikace lékaře se základní odbornou přípravou by neměla být dotčena pravomoc členských států spojit případně tuto kvalifikaci s odbornými činnostmi.

               (22)

               Všechny členské státy by měly uznat povolání zubního lékaře jakožto zvláštní povolání, které se liší od povolání lékaře bez ohledu na to, zda má specializaci v oboru odontostomatologie. Členské státy by měly zajistit, aby odborná příprava zubních lékařů zaručila, že získali dovednosti potřebné pro prevenci, diagnostiku a léčbu anomálií a nemocí zubů, úst, čelistí a souvisejících tkání. Odbornou činnost zubního lékaře by měli vykonávat držitelé dokladu o dosažené kvalifikaci zubního lékaře stanoveného v této směrnici.

               (23)

               Nejeví se žádoucí zavést jednotný studijní plán pro porodní asistentky ve všech členských státech. Členským státům by se měla ponechat co největší volnost v organizování výuky.

               (24)

               S cílem zjednodušit směrnici by se měl použít pojem „farmaceut“, aby se vymezila oblast působnosti ustanovení týkajících se automatického uznávání kvalifikací, aniž jsou dotčeny zvláštnosti vnitrostátních právních předpisů upravujících tyto činnosti.

               (25)

               Držitelé kvalifikace farmaceuta jsou odborníky v oboru léčiv a měli by mít v zásadě přístup ve všech členských státech k minimálnímu rozsahu činností v této oblasti. Při definici tohoto minimálního rozsahu by tato směrnice neměla mít omezující účinek, pokud jde o činnosti dostupné v členských státech farmaceutům, zejména se zřetelem na biomedicínské analýzy, ani by jim neměla poskytovat žádný monopol, neboť vytváření monopolu je i nadále výhradní záležitostí členských států. Tato směrnice nebrání členským státům, aby k umožnění přístupu k činnostem nezahrnutým do koordinovaného minimálního výčtu činností vyžadovaly doplňující podmínky vzdělání. To znamená, že hostitelský členský stát by měl mít možnost stanovit takové podmínky pro státní příslušníky, kteří jsou držiteli kvalifikací, na které se vztahuje automatické uznávání ve smyslu této směrnice.

               (26)

               Tato směrnice nezajišťuje koordinaci všech podmínek pro přístup k činnostem v oboru farmacie a pro jejich výkon. Zejména zeměpisné rozmístění lékáren a monopol dodávek léčiv by měl zůstat i nadále záležitostí členských států. Touto směrnicí se nemění vnitrostátní právní a správní předpisy členských států, které společnostem zakazují, aby vykonávaly některé činnosti farmaceuta, nebo podmiňují výkon těchto činností určitými podmínkami.

               (27)

               Architektura, kvalita staveb, jejich harmonické splynutí s okolním prostředím, ohled na přírodní a městské prostředí a na veřejné a individuální kulturní dědictví jsou předmětem veřejného zájmu. Vzájemné uznávání kvalifikací by proto mělo být založeno na kritériích kvality a kvantity, která zajistí, že držitelé uznaných kvalifikací jsou schopni porozumět a dát praktické vyjádření potřebám jednotlivců, sociálních skupin a úřadů v oblasti územního plánování, projektování, organizace a provádění staveb, uchování a zhodnocení architektonického dědictví a zachování přirozené rovnováhy.

               (28)

               Vnitrostátní právní předpisy v oboru architektury a o přístupu k odborným činnostem architekta a jejich výkonu se co do rozsahu velmi liší. Ve většině členských států jsou činnosti v oboru architektury ze zákona nebo fakticky vykonávány osobami, které jsou držiteli titulu architekt, samostatně nebo společně s jiným profesním označením, aniž by tyto osoby měly na výkon těchto činností výhradní právo, nestanoví-li zákon jinak. Zmíněné činnosti nebo některé z nich mohou být rovněž vykonávány jinými odborníky, zejména inženýry, kteří absolvovali speciální odbornou přípravu v oblasti stavebnictví a stavebního inženýrství. S cílem zjednodušit směrnici by se měl použít pojem „architekt“, aby se vymezila oblast působnosti ustanovení týkajících se automatického uznávání kvalifikací v oboru architektury, aniž jsou dotčeny zvláštnosti vnitrostátních právních předpisů upravujících tyto činnosti.

               (29)

               Pokud má profesní organizace nebo sdružení pro regulovaná povolání na vnitrostátní a evropské úrovni, jak je stanoveno v článku 15, odůvodněný požadavek týkající se zvláštních ustanovení o uznávání kvalifikace na základě koordinace minimálních podmínek kladených na odbornou přípravu, posoudí Komise účelnost přijetí návrhu na změnu této směrnice.

               (30)

               K zajištění účinnosti systému uznávání odborných kvalifikací by měly být stanoveny jednotné formality a procesní pravidla pro jeho provádění a určité podrobné údaje o výkonu povolání.

               (31)

               Jelikož spolupráce mezi členskými státy a mezi členskými státy a Komisí by mohla usnadnit provádění směrnice a dodržování povinností z ní vyplývajících, měly by být stanoveny způsoby spolupráce.

               (32)

               Zavedení profesního průkazu profesními sdruženími nebo organizacemi na evropské úrovni by mohlo usnadnit mobilitu pracovníků, a zejména urychlit výměnu informací mezi hostitelským členským státem a členským státem, ze kterého pocházejí. Tento profesní průkaz by měl umožnit sledovat profesní životopis příslušníků povolání, kteří se usazují v různých členských státech. Tyto průkazy by mohly obsahovat informace o odborném vzdělání příslušníka povolání (absolvovaná univerzita nebo vzdělávací zařízení, kvalifikace, praxe v povolání), jeho právní postavení, uložené sankce, jež se týkají jeho povolání, a údaje o příslušném oprávněném orgánu, vše při plném dodržení předpisů o ochraně osobních údajů.

               (33)

               Vytvoření sítě kontaktních míst, která mají poskytovat občanům členských států informace a pomoc, umožní zajistit průhlednost systému uznávání. Tato kontaktní místa budou poskytovat občanům, kteří o to požádají, a Komisi veškeré informace a adresy potřebné pro postup uznávání. Určení jednoho kontaktního místa každým členským státem v rámci této sítě se nedotýká rozdělení pravomocí na vnitrostátní úrovni. Zejména to nebrání určit na vnitrostátní úrovni několik úřadů, přičemž kontaktní místo určené v rámci výše zmíněné sítě je pověřeno koordinací ostatních úřadů a případně informováním občanů o příslušném úřadu.

               (34)

               Správa různých systémů uznávání vytvořených oborovými směrnicemi a obecného systému se ukázala jako těžkopádná a složitá. Proto je nutné správu zjednodušit a směrnici aktualizovat, aby se zohlednil vědecký a technický pokrok, zejména jsou-li minimální požadavky na odbornou přípravu koordinovány s ohledem na automatické uznávání kvalifikací. Za tímto účelem by měl být zřízen jednotný výbor pro uznávání odborných kvalifikací a mělo by být zajištěno vhodné zapojení zástupců profesních organizací, a to i na evropské úrovni.

               (35)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (20).

               (36)

               Pravidelná zpráva o provádění směrnice předkládaná členskými státy obsahující statistické údaje umožní posoudit dopad systému pro uznávání odborných kvalifikací.

               (37)

               Měl by existovat vhodný postup pro přijímání dočasných opatření, setká-li členský stát při provádění určitých ustanovení této směrnice s vážnými obtížemi.

               (38)

               Touto směrnicí není dotčena pravomoc členských států uspořádat vnitrostátní systémy sociálního zabezpečení a určit činnosti, které musí být vykonávány v rámci tohoto systému.

               (39)

               S ohledem na rychlost technologických změn a vědeckého pokroku má u velkého počtu povolání zvláštní význam celoživotní učení. V této souvislosti musí členské státy přijmout podrobné úpravy celoživotního učení, které odborníkům umožní držet krok s technickým a vědeckým pokrokem.

               (40)

               Jelikož cílů této směrnice, totiž racionalizace, zjednodušení a zlepšení pravidel pro uznávání odborných kvalifikací, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (41)

               Použití čl. 39 odst. 4 Smlouvy a článku 45 Smlouvy není touto směrnicí dotčeno, zejména pokud jde o notáře.

               (42)

               S ohledem na právo usazování a poskytování služeb se použije tato směrnice, aniž jsou dotčeny jiné zvláštní právní předpisy pro uznávání odborných kvalifikací, např. v oblasti dopravy, zprostředkovatelů pojištění a oprávněných auditorů. Tato směrnice se netýká uplatňování směrnice Rady 77/249/EHS ze dne 22. března 1977 o usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb advokátů (21) nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/5/ES ze dne 16. února 1998 o usnadnění trvalého výkonu povolání advokáta v jiném členském státě než v tom, ve kterém byla získána kvalifikace (22). Uznávání odborných kvalifikací advokátů za účelem okamžitého usazení pod profesním označením hostitelského členského státu by mělo být zahrnuto do této směrnice.

               (43)

               Tato směrnice se zabývá rovněž svobodnými povoláními, nakolik jsou regulována; svobodné povolání je v souladu s touto směrnicí povolání vykonávané osobou, která na základě odpovídající odborné kvalifikace osobně, na vlastní odpovědnost a odborně nezávisle poskytuje duševní a koncepční služby v zájmu klienta a ve veřejném zájmu. Výkon takového povolání může v členských státech podléhat v souladu se Smlouvou zvláštním právním omezením založeným na vnitrostátních právních předpisech a na právních předpisech stanovených autonomně v tomto rámci příslušným profesním sdružením nebo organizací, které zaručují a dále rozvíjí profesionalitu, kvalitu a vztah důvěry s klientem.

               (44)

               Touto směrnicí nejsou dotčena opatření nezbytná k zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví a spotřebitelů,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   HLAVA I
   OBECNÁ USTANOVENÍ
   Článek 1
   Účel
   Tato směrnice stanoví pravidla, podle nichž členský stát, který podmiňuje přístup k regulovanému povolání nebo jeho výkon na svém území získáním určité odborné kvalifikace (dále jen „hostitelský členský stát“), uznává pro přístup k tomuto povolání a jeho výkon odborné kvalifikace nabyté v jednom nebo více jiných členských státech (dále jen „domovský členský stát“), které jejich držitele opravňují vykonávat v tomto členském státě stejné povolání.
   Článek 2
   Oblast působnosti
   1.   Tato směrnice se vztahuje na každého státního příslušníka členského státu, který chce vykonávat regulované povolání včetně svobodných povolání, v jiném státě, než ve kterém získal svou odbornou kvalifikaci, buď jako osoba samostatně výdělečně činná, nebo jako zaměstnanec.
   2.   Každý členský stát může na svém území podle svých předpisů povolit státním příslušníkům členských států, kteří jsou držiteli dokladu o dosažené kvalifikaci, která nebyla získána v tomto členském státě, vykonávat regulované povolání ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a). V případě povolání uvedených v hlavě III kapitole III musí toto první uznání respektovat minimální požadavky na odbornou přípravu stanovené v této kapitole.
   3.   Pokud je pro dané regulované povolání stanovena v samostatném právním nástroji Společenství jiná zvláštní úprava, která přímo souvisí s uznáváním odborných kvalifikací, neuplatňují se odpovídající ustanovení této směrnice.
   Článek 3
   Definice
   1.   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „regulovaným povoláním“ odborná činnost nebo soubor činností, u níž je přístup k ní nebo její výkon nebo jeden ze způsobů jejího výkonu v členském státě vyhrazen přímo nebo nepřímo na základě právních a správních předpisů držitelům určité odborné kvalifikace; zejména používání odborného titulu omezené právními nebo správními předpisy na držitele určité odborné kvalifikace vymezuje způsob výkonu. Neuplatňuje-li se první věta této definice, považuje se povolání uvedené v odstavci 2 za regulované;

               b)

               „odbornou kvalifikací“ kvalifikace doložená dokladem o dosažené kvalifikaci, osvědčení způsobilosti uvedené v čl. 11 odst. a) písm. i) nebo odborná praxe;

               c)

               „dokladem o dosažené kvalifikaci“ diplomy, osvědčení nebo jiné doklady vydané příslušným orgánem v členském státě určeným v souladu s jeho právními a správními předpisy, který prokazuje, že jeho držitel úspěšně dokončil odbornou přípravu získanou převážně ve Společenství. Neuplatňuje-li se první věta této definice, považuje se doklad o dosažené kvalifikaci uvedený v odstavci 3 za zde uvedený doklad o dosažené kvalifikaci;

               d)

               „příslušným úřadem“ úřad nebo subjekt výslovně zmocněný členským státem vydávat nebo přijímat doklady o dosažené kvalifikaci a jiné doklady nebo informace, jakož i přijímat žádosti a rozhodnutí uvedená v této směrnici;

               e)

               „regulovaným vzděláváním a odbornou přípravou“ příprava, která je zaměřena speciálně na výkon určitého povolání a která zahrnuje studium, které je případně doplněno odborným vzděláváním nebo zkušební či odbornou praxí.
               Struktura a úroveň odborného vzdělávání, zkušební nebo odborné praxe se stanoví v právních a správních předpisech dotyčného členského státu nebo se kontroluje nebo schvaluje orgánem určeným k tomuto účelu;

               f)

               „odbornou praxí“ skutečný a dovolený výkon dotyčného povolání v členském státě;

               g)

               „adaptačním obdobím“ výkon regulovaného povolání v hostitelském členském státě pod dohledem odpovědné osoby kvalifikované pro toto povolání, jenž může být doplněn další odbornou přípravou. Toto období praxe pod dohledem je předmětem hodnocení. Podrobná pravidla, kterými se řídí adaptační období a jeho hodnocení a postavení migrujících osob pracujících pod dohledem, stanoví příslušný orgán hostitelského členského státu.
               Právní postavení, které je v hostitelském členském státě přiznáno osobě, která absolvuje praxi pod dohledem, zejména co se týče práva na trvalý pobyt a závazků, sociálních práv a dávek, příspěvků a odměn, stanoví příslušné orgány tohoto členského státu v souladu s použitelným právem Společenství;

               h)

               „zkouškou způsobilosti“ zkouška, která se omezuje na odborné znalosti žadatele a kterou vykonávají příslušné orgány hostitelského členského státu s cílem ohodnotit schopnosti žadatele vykonávat regulované povolání v uvedeném členském státě. K této zkoušce připraví příslušné orgány seznam oblastí, na které se na základě srovnání vzdělání a odborné přípravy vyžadovaných členským státem a vzdělání a odborné přípravy získaných žadatelem nevztahuje diplom nebo jiný doklad o odborné kvalifikaci žadatele.
               Zkouška způsobilosti musí vzít v úvahu skutečnost, že žadatel je kvalifikovaný odborník v členském státě původu nebo v členském státě, odkud přichází. Zkouška zahrnuje oblasti vybrané z těch, které jsou na seznamu a jejichž znalost je základním předpokladem pro výkon povolání v hostitelském členském státě. Zkouška také může zahrnovat znalost stavovských předpisů, které se týkají dotyčných činností v hostitelském členském státě.
               Podrobné podmínky zkoušky způsobilosti a postavení žadatele v hostitelském členském státě, který si přeje připravit se na zkoušku způsobilosti v tomto státě, stanoví příslušné orgány tohoto hostitelského členského státu;

               i)

               „ředitelem podniku“ osoba, která v dotyčné profesní oblasti vykonávala v podniku funkci:

                           i)

                           ředitele podniku nebo vedoucího pobočky, nebo

                           ii)

                           zástupce vlastníka nebo ředitele podniku, jestliže tato funkace zahrnuje odpovědnost odpovídající odpovědnosti zastoupeného vlastníka nebo ředitele, nebo

                           iii)

                           vedoucího pracovníka pověřeného obchodními nebo technickými záležitostmi a odpovědného za jedno nebo více oddělení podniku.

         2.   Povolání vykonávané členy sdružení nebo organizace uvedené v příloze I se považuje za regulované povolání.
   Účelem sdružení nebo sdružení uvedených v prvním pododstavci je zejména podporovat a zachovávat vysokou úroveň v dotyčném oboru. Za tímto účelem jsou uznány členským státem ve zvláštní formě a svým členům vydávají doklady o dosažené kvalifikaci, zajišťují, aby jejich členové dodržovali pravidla pro výkon povolání, která stanoví, a udělují jim právo užívat titul nebo jeho zkratku nebo výhody z postavení odpovídajícího této dosažené kvalifikaci.
   Pokud členský stát uzná sdružení nebo organizaci podle prvního odstavce, uvědomí o tom Komisi, která zveřejní tuto informaci v Úředním věstníku Evropské unie.
   3.   Doklad o dosažené kvalifikaci vydaný třetí zemí se považuje za doklad o dosažené kvalifikaci, pokud má držitel tříletou odbornou praxi v dotyčném povolání na území členského státu, který v souladu s čl. 2 odst. 2 doklad o dosažené kvalifikaci uznal, a která byla osvědčena tímto členským státem.
   Článek 4
   Účinky uznání
   1.   Uznání odborné kvalifikace hostitelským členským státem umožňuje, aby oprávněná osoba měla v tomto členském státě přístup ke stejnému povolání, pro které získala kvalifikaci v domovském členském státě, a vykonávala je v hostitelském členském státě za stejných podmínek jako jeho státní příslušníci.
   2.   Pro účely této směrnice se povolání, které chce žadatel vykonávat v hostitelském členském státě, považuje za stejné, jako je povolání, pro které získal kvalifikaci v domovském členském státě, pokud jsou činnosti, které zahrnuje, srovnatelné.
   HLAVA II
   VOLNÉ POSKYTOVÁNÍ SLUŽEB
   Článek 5
   Zásada volného poskytování služeb
   1.   Aniž jsou dotčeny zvláštní právní předpisy Společenství a články 6 a 7 této směrnice, neomezí členské státy z žádného důvodu vztahujícího se k odborné kvalifikaci poskytování služeb v jiném členském státě:

               a)

               je-li poskytovatel služby v souladu se zákonem usazen v členském státě za účelem výkonu stejného povolání (dále jen „členský stát usazení“) a

               b)

               pokud se poskytovatel služby přestěhuje, vykonával-li toto povolání v členském státě usazení po dobu nejméně dvou let během předcházejících deseti let a není-li povolání v tomto státě regulováno. Podmínka, která vyžaduje, aby poskytovatel služby vykonával povolání po dobu dvou let, se neuplatňuje, je-li povolání nebo vzdělávání a odborná příprava na toto povolání regulována.

         2.   Tato hlava se použije pouze tehdy, pokud se poskytovatel služby přestěhuje na území hostitelského členského státu, aby zde dočasně a příležitostně vykonával povolání uvedené v odstavci 1.
   Povaha dočasného a příležitostného poskytování služeb se posuzuje případ od případu, zejména s ohledem na dobu trvání, četnost, pravidelnost a nepřetržitost.
   3.   Pokud se poskytovatel služeb přestěhuje, podléhá etickým pravidlům profesní, zákonné nebo správní povahy, která jsou přímo spojena s odbornou kvalifikací, například definice povolání, užívání titulů a vážné zanedbání povinné péče při výkonu povolání, které přímo a konkrétně souvisí s ochranou a bezpečností spotřebitele, jakož i disciplinárním předpisům, které se v hostitelském členském státě vztahují na odborníky, kteří zde vykonávají stejné povolání.
   Článek 6
   Osvobození
   Podle čl. 5 odst. 1 osvobodí hostitelský členský stát poskytovatele služeb usazené v jiném členském státě od požadavků, které ukládá odborníkům usazeným na svém území, týkajících se:

               a)

               povolení, registrace nebo členství v profesní organizaci nebo subjektu. Členské státy mohou pro snadnější uplatňování disciplinárních předpisů platných na jejich území podle čl. 5 odst. 3 stanovit automatickou dočasnou registraci nebo formální členství v takové profesní organizaci nebo subjektu za předpokladu, že tato registrace nebo členství nezpozdí nebo jakýmkoli způsobem neztíží poskytování služeb a nepředstavuje pro poskytovatele služeb dodatečné náklady. Kopii ohlášení a případně jeho obnovení podle čl. 7 odst. 1 doplněnou u povolání, která mají důsledky pro veřejné zdraví a bezpečnost podle čl. 7 odst. 4 nebo která využívají automatického uznávání podle hlavy III kapitoly III, kopií dokladů podle čl. 7 odst. 2 zašle příslušný orgán příslušné profesní organizaci nebo subjektu, což pro tento účel představuje automatickou dočasnou registraci nebo formální členství;

               b)

               registrace u subjektu sociálního zabezpečení, aby bylo možné ve prospěch pojištěnců zúčtovat u pojišťovacích subjektů ve vztahu k výkonu činnosti.

         Poskytovatel služby však předem a v naléhavém případě následně uvědomí subjekt uvedený v písmenu b) o službách, které poskytl.
   Článek 7
   Předběžné ohlášení v případě, že se poskytovatel služby přestěhuje
   1.   Členské státy mohou požadovat, aby v případě, že se poskytovatel služeb poprvé přestěhuje z jednoho členského státu do druhého za účelem poskytování služeb, předem uvědomil příslušný orgán v hostitelském členském státě v písemném ohlášení, které zahrne rovněž údaje o pojistném krytí nebo jiných prostředcích osobní nebo kolektivní ochrany s ohledem na odpovědnost při výkonu povolání. Toto ohlášení se jednou ročně obnovuje, pokud poskytovatel služeb chce v daném roce dočasně nebo příležitostně poskytovat služby v tomto členském státě. Poskytovatel služeb může doručit ohlášení jakoukoli formou.
   2.   Pro první poskytnutí služby nebo v případě věcné změny oproti situaci doložené doklady mohou členské státy požadovat, aby k ohlášení byly připojeny tyto doklady:

               a)

               doklad o státní příslušností poskytovatele služeb,

               b)

               osvědčení potvrzující, že držitel je v souladu se zákonem usazen v členském státě za účelem výkonu dotyčných činností a že mu výkon těchto činností není v okamžiku vydání osvědčení zakázán, a to ani dočasně,

               c)

               doklad o odborné kvalifikaci,

               d)

               v případech uvedených v čl. 5 odst. 1 písm. b) jakýkoli důkaz o tom, že poskytovatel služeb vykonával dotyčnou činnost po dobu nejméně dvou let v předcházejících deseti letech,

               e)

               pro povolání související s bezpečností, kde členský stát vyžaduje od svých vlastních státních příslušníků doklad o tom, že nebyli odsouzeni za spáchání trestného činu.

         3.   Služba se poskytuje pod profesním označením členského státu usazení, existuje-li v tomto státě pro dotyčnou odbornou činnost takové označení. Toto označení je uvedeno v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu usazení tak, aby se předešlo záměně s profesním označením hostitelského členského státu. Pokud v členském státě usazení neexistuje takové profesní označení, uvede poskytovatel služeb svou dosaženou kvalifikaci v úředním jazyce nebo jednom z úředních jazyků tohoto státu. Výjimečně je v případech uvedených v hlavě III kapitole III služba poskytována pod profesním označením hostitelského členského státu.
   4.   V případě prvního poskytnutí služeb u regulovaných povolání, která mají důsledky pro veřejné zdraví nebo bezpečnost a která nevyužívají automatického uznávání podle hlavy III kapitoly III, může příslušný orgán hostitelského členského státu zkontrolovat odbornou kvalifikaci poskytovatele služeb před tímto prvním poskytnutím. Tato předběžná kontrola je možná pouze tehdy, je-li jejím účelem předejít vážnému poškození zdraví nebo bezpečnosti příjemce služby kvůli nedostatečné odborné kvalifikaci poskytovatele služeb a pokud nepřesahuje to, co je za tímto účelem nezbytné.
   Příslušný orgán se snaží uvědomit poskytovatele služby o svém rozhodnutí nekontrolovat jeho kvalifikaci nebo o výsledku této kontroly ve lhůtě nanejvýš jednoho měsíce po obdržení ohlášení a průvodních dokladů. Existují-li obtíže, které by mohly vést k prodlení, uvědomí příslušný orgán poskytovatele služeb ve lhůtě jednoho měsíce o důvodech prodlení a o časovém rámci pro rozhodnutí, které musí být vydáno do dvou měsíců po přijetí kompletních dokladů.
   Pokud existuje podstatný rozdíl mezi odbornou kvalifikací poskytovatele služeb a odbornou přípravou, která je vyžadována v tomto členském státě, a to v takovém rozsahu, že by tento rozdíl mohl poškodit veřejné zdraví nebo bezpečnost, poskytne hostitelský členský stát poskytovateli služby možnost, aby prokázal, zejména pomocí zkoušky způsobilosti, že nabyl chybějící znalosti nebo schopnosti. V každém případě musí být možné poskytovat služby ve lhůtě jednoho měsíce po vydání rozhodnutí podle předchozího pododstavce.
   Službu je možné poskytovat, pokud příslušný orgán nereaguje ve lhůtách stanovených v předchozích pododstavcích.
   V případech, kdy kvalifikace byla ověřena podle tohoto odstavce, poskytuje se služba pod profesním označením hostitelského členského státu.
   Článek 8
   Správní spolupráce
   1.   Příslušné orgány hostitelského členského státu mohou pro každé poskytnutí služeb požádat příslušné orgány členského státu usazení, aby jim poskytly informace o usazení poskytovatele služeb v souladu s právními předpisy, jeho bezúhonnosti a o tom, že neexistují žádné disciplinární nebo trestněprávní sankce profesní povahy. Příslušné orgány členského státu usazení poskytnou tyto informace v souladu s článkem 56.
   2.   Příslušné orgány zajistí výměnu všech informací, které jsou nezbytné pro správné vyřízení stížnosti příjemce služby na poskytovatele služeb. Příjemci jsou o výsledku stížnosti informováni.
   Článek 9
   Informace poskytované příjemcům služeb
   Je-li služba poskytována pod profesním označením členského státu usazení nebo pod dosaženou kvalifikací poskytovatele služby, mohou vedle ostatních informačních požadavků podle práva Společenství příslušné orgány hostitelského členského státu požadovat, aby poskytovatel služeb poskytl příjemcům služeb některou nebo všechny tyto informace:

               a)

               je-li poskytovatel služeb zapsán v obchodním rejstříku nebo v obdobném veřejném rejstříku, rejstřík, v němž je zapsán, a jeho registrační číslo, nebo obdobný prostředek identifikace uvedený v rejstříku;

               b)

               podléhá-li činnost povolovacímu režimu v členském státě usazení, název a adresa příslušného kontrolního orgánu;

               c)

               profesní sdružení nebo podobný subjekt, u něhož je poskytovatel služeb zapsán;

               d)

               profesní označení, nebo pokud takové označení neexistuje, dosažená kvalifikace poskytovatele služby a členský stát, ve kterém byla udělena;

               e)

               vykonává-li poskytovatel služeb činnost podléhající dani z přidané hodnoty, identifikační číslo podle čl. 22 odst. 1 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (23);

               f)

               údaje o pojistném krytí nebo jiných prostředcích osobní nebo kolektivní ochrany s ohledem na odpovědnost při výkonu povolání.

         HLAVA III
   SVOBODA USAZOVÁNÍ
   KAPITOLA I
   Obecný systém uznávání dokladů o odborné kvalifikaci
   Článek 10
   Oblast působnosti
   Tato kapitola se použije na všechna povolání, na která se nevztahují kapitoly II a III této hlavy a v níže uvedených případech, kdy žadatel ze zvláštních a výjimečných důvodů nesplňuje podmínky stanovené v těchto kapitolách:

               a)

               pro činnosti uvedené v příloze IV, pokud migrující osoba nesplňuje požadavky článků 17, 18 a 19;

               b)

               pro lékaře se základní odbornou přípravou, odborné lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědné za všeobecnou péči, zubní lékaře, odborné zubní lékaře, veterinární lékaře, porodní asistentky, farmaceuty a architekty, pokud migrující osoba nesplňuje požadavky skutečné odborné praxe v souladu se zákonem podle článků 23, 27, 33, 37, 39, 43 a 49;

               c)

               pro architekty, je-li migrující osoba držitelem dokladu o dosažené kvalifikaci, který není uveden v příloze V bodu 5.7;

               d)

               aniž je dotčen čl. 21 odst. 1 a články 23 a 27, pro lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele, zubní lékaře, veterinární lékaře, porodní asistentky, farmaceuty a architekty, kteří jsou držiteli dokladu o dosažené kvalifikaci pro určitou odbornost, který bylo nutno získat po odborné přípravě k získání označení uvedených v příloze V bodech 5.1.1, 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 a 5.7.1, a sice výlučně za účelem uznání příslušné odbornosti;

               e)

               pro sestry a ošetřovatele odpovědné za všeobecnou zdravotní péči a pro specializované zdravotní sestry a ošetřovatele, kteří jsou držiteli dokladu o dosažené kvalifikaci pro určitou odbornost, který bylo nutno získat po odborné přípravě k získání označení uvedených v příloze V bodu 5.2.2, pokud migrující osoba usiluje o uznání v jiném členském státě, ve kterém jsou příslušné odborné činnosti vykonávány specializovanými zdravotními sestrami a ošetřovateli, kteří neabsolvovali odbornou přípravu zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči;

               f)

               pro specializované zdravotní sestry a ošetřovatele, kteří neabsolvovali odbornou přípravu zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, pokud migrující osoba usiluje o uznání v jiném členském státě, ve kterém jsou příslušné odborné činnosti vykonávány zdravotními sestrami a ošetřovateli odpovědnými za všeobecnou péči, specializovanými zdravotními sestrami a ošetřovateli, kteří neabsolvovali odbornou přípravu zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, nebo specializovanými zdravotními sestrami a ošetřovateli, kteří jsou držiteli dokladu o dosažené kvalifikaci pro určitou odbornost, který byl získán po odborné přípravě k získání označení uvedených v příloze V bodu 5.2.2;

               g)

               pro migrující osoby, které splňují požadavky čl. 3 odst. 3.

         Článek 11
   Úrovně kvalifikace
   Pro účely uplatňování článku 13 jsou odborné kvalifikace rozděleny do těchto úrovní:

               a)

               osvědčení způsobilosti vydané příslušným orgánem domovského členského státu určeným podle právních a správních předpisů tohoto státu na základě:

                           i)

                           buď studijního programu, který netvoří součást osvědčení nebo diplomu ve smyslu písmen b), c), d) nebo e), nebo zvláštní zkoušky bez předchozí odborné přípravy, nebo výkonu povolání v členském státě na plný pracovní úvazek po dobu tří po sobě následujících let nebo po odpovídající dobu v případě částečného úvazku během předchozích deseti let,

                           ii)

                           nebo obecného základního nebo středoškolského vzdělání, které potvrzuje, že držitel získal obecné znalosti;

               b)

               osvědčení, které prokazuje úspěšné ukončení středoškolského studia:

                           i)

                           buď obecné povahy, doplněného studiem nebo odbornou přípravou vyjma studia nebo odborné přípravy uvedených v písmenu c) nebo zkušební či odbornou praxí vyžadovanou navíc k tomuto studiu,

                           ii)

                           nebo technické nebo odborné povahy, případně doplněného studiem nebo odbornou přípravou uvedenou v bodě i) nebo zkušební či odbornou praxí vyžadovanou navíc k tomuto studiu;

               c)

               úroveň C odpovídá diplomu, který prokazuje úspěšné ukončení:

                           i)

                           buď odborné přípravy na postsekundární úrovni, vyjma přípravu uvedenou v písmenech d) a e), v délce nejméně jednoho roku nebo po odpovídající dobu rozvolněného studia, u níž je zpravidla jednou z podmínek přijetí úspěšné ukončení středoškolského studia požadovaného pro přijetí do vysokoškolského studia nebo vyššího vzdělání, nebo dokončení školní docházky na úrovni druhého cyklu střední školy, a také odborná příprava, která může být požadována navíc k uvedenému postsekundárnímu studiu,

                           ii)

                           nebo v případě regulovaného povolání odborné přípravy se zvláštní strukturou uvedenou v příloze II, která je rovnocenná úrovni odborné přípravy podle bodu i), zajišťuje srovnatelnou odbornou úroveň a připravuje uchazeče o vzdělání na srovnatelnou úroveň povinností a funkcí. Seznam v příloze II lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2, aby se zohlednila odborná příprava, která splňuje požadavky uvedené v předchozí větě;

               d)

               diplom, který potvrzuje ukončení odborné přípravy na postsekundární úrovni v délce nejméně tří a nejvýše čtyř let nebo v odpovídající délce v případě rozvolněného studia, na univerzitě, vysoké škole nebo jiném zařízení podobné úrovně, a také odborné přípravy, která může být požadována navíc k uvedenému postsekundárnímu studiu;

               e)

               diplom, který potvrzuje, že držitel úspěšně ukončil postsekundární studium v délce nejméně čtyř let nebo v odpovídající délce v případě rozvolněného studia, na univerzitě, vysoké škole nebo jiném zařízení podobné úrovně, a v případě potřeby rovněž potvrzení o úspěšném ukončení odborné přípravy, která může být požadována navíc k uvedenému postsekundárnímu studiu.

         Článek 12
   Rovnocenné kvalifikace
   Jakýkoli doklad o dosažené kvalifikaci nebo jakýkoli soubor dokladů o dosažené kvalifikaci, který byl vydán příslušným orgánem v členském státě a který prokazuje, že jeho držitel úspěšně dokončil odbornou přípravu ve Společenství, kterou tento členský stát uznává jako rovnocennou odbornou přípravu a která uděluje držiteli stejná práva na přístup nebo výkon povolání nebo připravuje na výkon tohoto povolání, se považuje za doklad o dosažené kvalifikaci druhu uvedeného v článku 11, včetně dotyčné úrovně.
   Odborná kvalifikace, která přiznává držiteli nabytá práva na základě těchto ustanovení, ačkoli nesplňuje požadavky uvedené v platných právních a správních předpisech domovského členského státu pro přístup k povolání a jeho výkon, se také považuje za doklad o dosažené kvalifikaci za stejných podmínek, jaké jsou uvedeny v prvním pododstavci. Uplatňuje se zejména tehdy, když členský stát, ze kterého držitel pochází, zvýší úroveň odborné přípravy vyžadované pro přístup k povolání a jeho výkon a pokud osoba, která absolvovala dřívější odbornou přípravu, jež nesplňuje nároky nové kvalifikace, požívá práva nabytá na základě vnitroprávních právních nebo správních předpisů; v tomto případě považuje hostitelký členský stát tuto odbornou přípravu pro účely uplatnění článku 13 za odpovídající nové úrovni odborné přípravy.
   Článek 13
   Podmínky uznávání
   1.   Pokud je v hostitelském členském státě přístup k regulovanému povolání nebo jeho výkon podmíněn držením zvláštní odborné kvalifikace, povolí příslušné orgány tohoto členského státu přístup k tomuto povolání a jeho výkon za stejných podmínek, jaké se vztahují na jeho vlastní státní příslušníky, žadatelům, které jsou držiteli osvědčení způsobilosti nebo dokladu o dosažené kvalifikaci, který jiný členský stát požaduje k získání přístupu k tomuto povolání a jeho výkonu na svém území.
   Osvědčení způsobilosti nebo doklad o dosažené kvalifikaci splňuje tyto podmínky:

               a)

               byly vydány příslušným orgánem členského státu určeným v souladu s právními a správními předpisy tohoto státu;

               b)

               prokazují úroveň odborné kvalifikace, která je přinejmenším rovnocenná úrovni bezprostředně předcházející úrovni podle článku 11, která je požadována v hostitelském členském státě.

         2.   Přístup k povolání a jeho výkon podle odstavce 1 se přizná rovněž žadatelům, kteří vykonávali dotyčné povolání uvedené v tomto odstavci na plnou pracovní dobu po dobu dvou let během předchozích deseti let v jiném členském státě, ve kterém toto povolání není regulováno, za předpokladu, že jsou držiteli jednoho nebo více osvědčení způsobilosti nebo dokladů o dosažené kvalifikaci.
   Osvědčení způsobilosti a doklady o dosažené kvalifikaci splňují tyto podmínky:

               a)

               byly vydány příslušným orgánem členského státu určeným v souladu s právními a správními předpisy tohoto státu;

               b)

               prokazují úroveň odborné kvalifikace, která je přinejmenším rovnocenná úrovni bezprostředně předcházející úrovni podle článku 11, která je požadována v hostitelském členském státě;

               c)

               prokazují, že držitel byl připraven na výkon dotyčného povolání.

         Dvouletou odbornou praxi podle prvního pododstavce však nelze vyžadovat, pokud doklad o dosažené kvalifikaci, jehož je žadatel držitelem, potvrzuje regulované vzdělávání a odbornou přípravu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. e) na úrovních kvalifikace podle čl. 11 písm. b), c), d) nebo e). Regulované vzdělávání a odborná příprava uvedená v příloze III se považuje za regulované vzdělávání a odbornou přípravu na úrovni popsané v čl. 11 písm. c). Postupem podle čl. 58 odst. 2 lze změnit seznam uvedený v příloze III, aby se zohlednilo regulované vzdělávání a odborná příprava, která zajišťuje srovnatelnou odbornou úroveň a která připravuje uchazeče o vzdělání na srovnatelnou úroveň odpovědností a funkcí.
   3.   Odchylně od odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b) může hostitelský členský stát umožnit přístup k regulovanému povolání a jeho výkon, pokud je přístup k tomuto povolání na jeho území podmíněn získáním kvalifikace, která potvrzuje úspěšné ukončení vysokoškolského nebo univerzitního vzdělání v délce čtyři roky, a je-li žadatel držitelem kvalifikace uvedené v čl. 11 písm. c).
   Článek 14
   Vyrovnávací opatření
   1.   Bez ohledu na článek 13 může hostitelský stát také požadovat, aby žadatel absolvoval adaptační období nepřesahující tři roky nebo složil zkoušku způsobilosti, pokud:

               a)

               délka odborné přípravy, kterou prokazuje podle čl. 13 odst. 1 nebo 2, je nejméně o jeden rok kratší než doba požadovaná hostitelským členským státem;

               b)

               odborná příprava, kterou absolvoval, se podstatně liší od obsahu osvědčeného dokladem o dosažené kvalifikaci, který je požadován hostitelským členským státem;

               c)

               regulované povolání v hostitelském členském státě zahrnuje jednu nebo více regulovaných odborných činností, které nejsou součástí příslušného povolání v domovském členském státě žadatele ve smyslu čl. 4 odst. 2, a tento rozdíl spočívá ve specifické odborné přípravě požadované v hostitelském členském státě, jejíž obsah se podstatně liší od obsahu zahrnutého v osvědčení způsobilosti nebo dokladu o dosažené kvalifikaci žadatele.

         2.   Pokud hostitelský členský stát využije možnosti podle odstavce 1, musí poskytnout žadateli právo zvolit si mezi adaptačním obdobím a zkouškou způsobilosti.
   Pokud se členský stát s ohledem na dané povolání domnívá, že je nutné odchýlit se od požadavku stanoveného v předchozím pododstavci, který poskytuje žadateli právo zvolit si mezi adaptačním obdobím a zkouškou způsobilosti, uvědomí o tom předem ostatní členské státy a Komisi a dostatečně tuto odchylku odůvodní.
   Pokud se Komise po obdržení všech nezbytných informací domnívá, že odchylka uvedená v druhém pododstavci není přiměřená nebo neodpovídá právu Společenství, požádá ve lhůtě tří měsíců dotčený členský stát, aby od plánovaného opatření upustil. Neodpoví-li Komise ve výše uvedené lhůtě, lze odchylku použít.
   3.   Odchylně od zásady práva žadatele na volbu podle odstavce 2 může pro povolání, jejichž výkon vyžaduje přesnou znalost vnitrostátního práva a v nichž poskytování právních rad nebo právní pomoci týkající se vnitrostátního práva je základním a nezbytným předpokladem dotyčné odborné činnosti, hostitelský členský stát stanovit buď adaptační období, nebo zkoušku způsobilosti.
   To platí rovněž pro případy stanovené v čl. 10 písm. b) a c), v čl. 10 písm. d) týkajícím se lékařů a zubních lékařů, v čl. 10 písm. písm. f), pokud migrující osoba usiluje o uznání v jiném členském státě, ve kterém jsou dotyčné odborné činnosti vykonávány zdravotními sestrami a ošetřovateli odpovědnými za všeobecnou péči nebo specializovanými zdravotními sestrami a ošetřovateli, kteří jsou držiteli dokladu o dosažené kvalifikaci pro určitou odbornost, který bylo nutno získat po odborné přípravě k získání označení uvedených v příloze V bodu 5.2.2 a v čl. 10 písm. g).
   V případech podle čl. 10 odst. a) může hostitelský členský stát požadovat adaptační období nebo zkoušku způsobilosti, chce-li migrující osoba vykonávat odborné činnosti v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, které vyžadují znalost a uplatňování zvláštních platných vnitrostátních předpisů, za předpokladu, že znalost a uplatňování těchto předpisů vyžadují příslušné orgány hostitelského členského státu od vlastních státních příslušníků pro přístup k těmto činnostem.
   4.   Pro účely uplatňování odst. 1 písm. b) a c) se „podstatně se lišícím obsahem“ rozumí záležitosti, jejichž znalost je nezbytným předpokladem pro výkon povolání a u kterých odborná příprava migrující osoby vykazuje významné rozdíly oproti odborné přípravě vyžadované hostitelským členským státem, pokud jde o délku nebo obsah.
   5.   Odstavec 1 se uplatňuje při řádném zohlednění zásady proporcionality. Zejména pokud hostitelský členský stát zamýšlí vyžadovat od žadatele absolvování adaptačního období nebo složení zkoušky způsobilosti, musí nejprve zjistit, zda znalosti, které žadatel nabyl během odborné praxe v členském státě nebo v třetí zemi, mohou zcela nebo částečně vyrovnat podstatné rozdíly uvedené v odstavci 4.
   Článek 15
   Upuštění od vyrovnávacích opatření na základě společných platforem
   1.   Pro účely tohoto článku se výrazem „společné platformy“ rozumí soubor kritérií pro odborné kvalifikace, která jsou s to vyrovnat podstatné rozdíly, které byly zjištěny u požadavků na odbornou přípravu u daného povolání v různých členských státech. Podstatné rozdíly se stanoví srovnáním délky a obsahu odborné přípravy v nejméně dvou třetinách členských států, včetně všech členských států, které toto povolání regulují. Rozdíly v obsahu odborné přípravy mohou vyplývat z podstatných rozdílů v rozsahu odborných činností.
   2.   Společné platformy podle odstavce 1 mohou Komisi předložit členské státy nebo profesní sdružení nebo organizace, které jsou reprezentativní na vnitrostátní i evropské úrovni. Pokud Komise po konzultaci členských států zastává názor, že návrh společné platformy usnadní vzájemné uznávání odborných kvalifikací, může navrhnout opatření k jejich přijetí postupem podle čl. 58 odst. 2.
   3.   Pokud odborná kvalifikace žadatele splňuje kritéria stanovená v opatření přijatém podle odstavce 2, hostitelský členský stát upustí od uplatňování vyrovnávacích opatření podle článku 14.
   4.   Odstavce 1 až 3 se nedotýkají pravomoci členských států určit odborné kvalifikace požadované pro výkon povolání na jejich území, stejně jako obsah a organizaci jejich systémů vzdělávání a odborné přípravy.
   5.   Má-li členský stát za to, že kritéria stanovená v opatření přijatém podle odstavce 2 již nenabízejí dostatečné záruky s ohledem na odborné kvalifikace, uvědomí o tom Komisi, která případně předloží návrh opatření postupem podle čl. 58 odst. 2.
   6.   Do 20. října 2010 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto článku a případně navrhne jeho změny.
   KAPITOLA II
   Uznávání odborné praxe
   Článek 16
   Požadavky na odbornou praxi
   Pokud je v členském státě přístup k některé z činností vyjmenovaných v příloze IV nebo její výkon podmíněn získáním obecných, obchodních nebo odborných znalostí a schopností, uzná členský stát předchozí výkon činnosti v jiném členském státě za dostatečný důkaz o těchto znalostech a schopnostech. Činnost musela být vykonávána v souladu s články 17, 18 a 19.
   Článek 17
   Činnosti uvedené na seznamu I přílohy IV
   1.   Pro činnosti uvedené na seznamu I přílohy IV musí být dotyčná činnost předem vykonávána:

               a)

               po dobu šesti po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku; nebo

               b)

               po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným členským státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo

               c)

               po dobu čtyř po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně dvouleté vzdělání doložené osvědčením uznaným členským státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo

               d)

               po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení, prokáže-li oprávněná osoba, že vykonávala dotyčnou činnost nejméně pět let v postavení zaměstnance; nebo

               e)

               po dobu pěti po sobě následujících let ve vedoucím postavení, z toho nejméně tři roky v technické funkci představující odpovědnost alespoň za jedno oddělení podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné.

         2.   V případech podle písmen a) a d) nesmí být činnost ke dni podání žádosti dotyčnou osobou u příslušného orgánu podle článku 56 ukončena před více než deseti lety.
   3.   Ustanovení odst. 1 písm. e) se nepoužije pro činnosti skupiny ex 855 (kadeřnictví) podle klasifikace ISIC.
   Článek 18
   Činnosti uvedené na seznamu II přílohy IV
   1.   Pro činnosti uvedené na seznamu II přílohy IV musí být dotyčná činnost předem vykonávána:

               a)

               po dobu pěti po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku; nebo

               b)

               po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným členským státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo

               c)

               po dobu čtyř po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně dvouleté vzdělání doložené osvědčením uznaným členským státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo

               d)

               po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že vykonávala dotyčnou činnost nejméně pět let v postavení zaměstnance; nebo

               e)

               po dobu pěti po sobě následujících let v postavení zaměstnance, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně tříleté vzdělání doložené osvědčením uznaným členským státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo

               f)

               po dobu šesti po sobě následujících let v postavení zaměstnance, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala nejméně dvouleté vzdělání doložené osvědčením uznaným členským státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné.

         2.   V případech podle písmen a) a d) nesmí být činnost ke dni podání žádosti dotyčnou osobou u příslušného orgánu podle článku 56 ukončena před více než deseti lety.
   Článek 19
   Činnosti uvedené na seznamu III přílohy IV
   1.   Pro činnosti uvedené na seznamu III přílohy IV musí být dotyčná činnost předem vykonávána:

               a)

               po dobu tří po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku; nebo

               b)

               po dobu dvou po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala vzdělání doložené osvědčením uznaným členským státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné; nebo

               c)

               po dobu dvou po sobě následujících let v nezávislém postavení nebo v postavení ředitele podniku, prokáže-li oprávněná osoba, že vykonávala dotyčnou činnost nejméně tři roky v postavení zaměstnance; nebo

               d)

               po dobu tří po sobě následujících let v postavení zaměstnance, prokáže-li oprávněná osoba, že pro dotyčnou činnost dříve získala vzdělání doložené osvědčením uznaným státem nebo považovaným příslušným profesním sdružením za platné.

         2.   V případech podle písmen a) a c) nesmí být činnost ke dni podání žádosti dotyčnou osobou u příslušného orgánu podle článku 56 ukončena před více než deseti lety.
   Článek 20
   Změna seznamů činností v příloze IV
   Seznamy činností v příloze IV, pro které se uznává odborná praxe podle článku 16, lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 za účelem aktualizace nebo vyjasnění klasifikace za předpokladu, že to nepředstavuje změnu činností týkajících se jednotlivých kategorií.
   KAPITOLA III
   Uznávání na základě koordinace minimálních požadavků na odbornou přípravu
   Oddíl 1
   Obecná ustanovení
   Článek 21
   Zásada automatického uznávání
   1.   Každý členský stát uznává doklady o dosažené kvalifikaci zajišťující přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, odborného zubního lékaře, veterinárního lékaře, farmaceuta a architekta uvedené v příloze V bodech 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.6.2 a 5.7.1, které splňují minimální požadavky na odbornou přípravu uvedené v článcích 24, 25, 31, 34, 35, 38, 44 a 46, a za účelem přístupu k odborným činnostem a jejich výkonu přiznává těmto dokladům na svém území stejné účinky, jaké mají doklady o dosažené kvalifikaci, které sám vydává.
   Takové doklady o dosažené kvalifikaci musí být vydány příslušnými orgány členských států a případně doplněny osvědčeními uvedenými v příloze V bodech 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.6.2 a 5.7.1.
   První a druhý pododstavec se nedotýkají nabytých práv podle článků 23, 27, 33, 37, 39 a 49.
   2.   Každý členský stát uznává pro výkon činností všeobecného lékaře v rámci svého vnitrostátního systému sociálního zabezpečení doklady o dosažené kvalifikaci uvedené v příloze V bodu 5.1.4, které jsou vydávány státním příslušníkům členských států ostatními členskými státy v souladu s minimálními požadavky na odbornou přípravu podle článku 28.
   Předchozí pododstavec se nedotýká nabytých práv podle článku 30.
   3.   Každý členský stát uznává doklady o dosažené kvalifikaci porodní asistentky uvedené v příloze V bodu 5.5.2, které jsou vydávány státním příslušníkům členských států jinými členskými státy a které splňují minimální požadavky na odbornou přípravu podle článku 40 a kritéria podle článku 41, a za účelem přístupu k odborným činnostem a jejich výkonu přiznává těmto dokladům na svém území stejné účinky, jaké mají doklady o dosažené kvalifikaci, které sám vydává. Toto ustanovení se nedotýká nabytých práv podle článků 23 a 43.
   4.   Členské státy nejsou povinny uznat doklady o dosažené kvalifikaci uvedené v příloze V bodu 5.6.2 pro zřizování nových lékáren otevřených pro veřejnost. Za účelem tohoto odstavce se za nové lékárny považují rovněž lékárny, které jsou otevřeny po dobu kratší než tři roky.
   5.   Doklady o dosažené kvalifikaci architekta uvedené v příloze V bodu 5.7.1, které podléhají automatickému uznávání podle odstavce 1, prokazují ukončení studia, které bylo zahájeno nejdříve v referenčním akademickém roce uvedeném v této příloze.
   6.   Každý členský stát podmíní přístup k odborné činnosti lékařů, zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči, zubních lékařů, veterinárních lékařů, porodních asistentek a farmaceutů a jejich výkon získáním dokladu o dosažené kvalifikaci uvedeného v příloze V bodech 5.1.1, 5.1.2, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 a 5.6.2, který potvrzuje, že dotyčná osoba získala během své odborné přípravy znalosti a dovednosti uvedené v čl. 24 odst. 3, čl. 31 odst. 6, čl. 34 odst. 3, čl. 38 odst. 3, čl. 40 odst. 3 a čl. 44 odst. 3.
   Znalosti a dovednosti podle čl. 24 odst. 3, čl. 31 odst. 6, čl. 34 odst. 3, čl. 38 odst. 3, čl. 40 odst. 3 a čl. 44 odst. 3 lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit je vědeckému a technickému pokroku.
   Tato aktualizace nesmí vyžadovat u žádného členského státu změnu stávajících legislativních zásad týkajících se struktury povolání, co se týče odborné přípravy a podmínek pro přístup fyzických osob.
   7.   Členské státy sdělí Komisi znění právních a správních předpisů, které přijmou s ohledem na vydávání dokladů o dosažené kvalifikaci v oblasti, na niž se vztahuje tato kapitola. U dokladů o dosažené kvalifikaci uvedených v oddíle 8 je toto oznámení určeno navíc i ostatním členským státům.
   Komise zveřejní tuto informaci v Úředním věstníku Evropské unie s uvedením označení přijatých členskými státy pro doklady o dosažené kvalifikaci a případně subjektu, který tyto doklady vydává, průvodních osvědčení a příslušných profesních označení uvedených v příloze V bodech 5.1.1, 5.1.2, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 a 5.7.1.
   Článek 22
   Společná ustanovení o odborné přípravě
   Pokud jde o odbornou přípravu uvedenou v článcích 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40, 44 a 46:

               a)

               členské státy mohou povolit rozvolněnou odbornou přípravu za podmínek stanovených příslušnými orgány; tyto orgány zajistí, aby celková délka, úroveň a kvalita takové odborné přípravy nebyla nižší než v případě řádné odborné přípravy;

               b)

               v souladu se specifickými postupy každého členského státu zajistí další vzdělávání a odbornou přípravu, aby osoby, které ukončily vzdělávání, byly s to držet krok s vývojem v daném povolání v rozsahu, který je nezbytný pro zachování bezpečného a účinného výkonu tohoto povolání.

         Článek 23
   Nabytá práva
   1.   Aniž jsou dotčena specifická nabytá práva dotyčných profesí, v případech, kdy doklady o dosažené kvalifikaci lékaře, které umožňují přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, odborného zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky a farmaceuta, jichž jsou státní příslušníci členských států držiteli, nevyhovují všem požadavkům na odbornou přípravu podle článků 24, 25, 31, 34, 35, 38, 40 a 44, uzná každý členský stát jako dostatečný důkaz doklady o dosažené kvalifikaci, které byly vydány těmito členskými státy, dokládají-li úspěšné ukončení odborné přípravy zahájené před referenčními dny stanovenými v příloze V bodech 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 a 5.6.2, a které doplňuje potvrzení osvědčující, že tito státní příslušníci skutečně a v souladu se zákonem vykonávali dotyčné činnosti po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání potvrzení.
   2.   Stejná ustanovení se použijí na doklady o dosažené kvalifikaci, které umožňují přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, odborného zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky a farmaceuta, získané na území bývalé Německé demokratické republiky, které nesplňují všechny minimální požadavky na odbornou přípravu podle článků 24, 25, 31, 34, 35, 38, 40 a 44, pokud takovýto doklad potvrzuje úspěšné ukončení odborné přípravy zahájené před:

               a)

               3. říjnem 1990 pro lékaře se základní odbornou přípravou, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědné za všeobecnou péči, zubní lékaře se základní odbornou přípravou, odborné zubní lékaře, veterinární lékaře, porodní asistentky a farmaceuty a

               b)

               3. dubnem 1992 pro odborné lékaře.

         Doklad o dosažené kvalifikaci podle prvního pododstavce opravňuje držitele vykonávat odborné činnosti na celém území Německa za stejných podmínek jako doklady o dosažené kvalifikaci vydané příslušnými německými orgány a uvedené v příloze V bodech 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 a 5.6.2.
   3.   Aniž je dotčen čl. 37 odst. 1, každý členský stát uznává doklady o dosažené kvalifikaci, které umožňují přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, veterinárního lékaře, porodní asistentky, farmaceuta a architekta, jejichž držiteli jsou státní příslušníci členských států a které byly vydány v bývalém Československu nebo jejichž odborná příprava byla zahájena pro Českou republiku a Slovensko před 1. lednem 1993, pokud orgány některého z těchto dvou států potvrdí, že tyto doklady o dosažené kvalifikaci mají na jejich území stejnou platnost jako doklady o dosaženém vzdělání, které vydávají, a co se týče architektů, jako doklady o dosažené kvalifikaci uvedené pro tyto členské státy v příloze VI bodu 6, pokud jde o přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou, odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, veterinárního lékaře, porodní asistentky, farmaceuta s ohledem na činnosti podle čl. 45 odst. 2 a architekta s ohledem na činnosti podle článku 48, jakož i výkon těchto odborných činností.
   Toto osvědčení musí být doplněno potvrzením vydaným stejnými orgány osvědčujícím, že tyto osoby skutečně a v souladu se zákonem vykonávaly dotyčné činnosti na jejich území po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání potvrzení.
   4.   Každý členský stát uznává doklady o dosažené kvalifikaci, které umožňují přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, odborného zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, farmaceuta a architekta, jejichž držiteli jsou příslušníci členských států a které byly vydány v bývalém Sovětském svazu nebo jejichž odborná příprava byla zahájena:

               a)

               pro Estonsko před 20. srpnem 1991,

               b)

               pro Lotyšsko před 21. srpnem 1991,

               c)

               pro Litvu před 11. březnem 1990,

         pokud orgány některého z těchto tří výše uvedených členských států osvědčí, že tyto doklady mají na jejich území stejnou platnost jako doklady, které vydávají, a co se týče architektů, jako doklady o dosaženém vzdělání uvedené pro tyto členské státy v příloze VI bodu 6.1, pokud jde o přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, odborného zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, farmaceuta s ohledem na činnosti podle čl. 45 odst. 2 a architekta s ohledem na činnosti podle článku 48, jakož i výkon těchto odborných činností.
   Toto osvědčení musí být doplněno potvrzením vydaným stejnými orgány osvědčujícím, že tyto osoby skutečně a v souladu se zákonem vykonávaly dotyčné činnosti na jejich území po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání potvrzení.
   Pokud jde o doklady o dosažené kvalifikaci veterinárního lékaře vydané v bývalém Sovětském svazu nebo jejichž odborná příprava byla zahájena pro Estonsko před 20. srpnem 1991, musí být osvědčení uvedené v předchozím pododstavci doplněno potvrzením vydaným estonskými orgány osvědčujícím, že tyto osoby skutečně a v souladu se zákonem vykonávaly dotyčné činnosti na jejich území po dobu nejméně pěti po sobě následujících let v průběhu sedmi let předcházejících dni vydání potvrzení.
   5.   Každý členský stát uznává doklady o dosažené kvalifikaci, které umožňují přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, odborného zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, farmaceuta a architekta, jejichž držiteli jsou státní příslušníci členských států a které byly vydány v bývalé Jugoslávii nebo jejichž odborná příprava byla zahájena pro Slovinsko před 25. červnem 1991, pokud orgány výše uvedeného členského státu osvědčí, že tyto doklady mají na jeho území stejnou platnost jako doklady, které vydávají, a co se týče architektů, jako doklady o dosažené kvalifikaci uvedené pro tyto členské státy v příloze VI bodu 6.1, pokud jde o přístup k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a odborného lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, odborného zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky, farmaceuta s ohledem na činnosti podle čl. 45 odst. 2 a architekta s ohledem na činnosti podle článku 48, jakož i výkon těchto činností.
   Toto osvědčení musí být doplněno potvrzením vydaným stejnými orgány osvědčujícím, že tyto osoby skutečně a v souladu se zákonem vykonávaly dotyčné činnosti na jejich území po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání potvrzení.
   6.   Státním příslušníkům členských států, jejichž doklady o dosažené kvalifikaci lékaře, zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, zubního lékaře, veterinárního lékaře, porodní asistentky a farmaceuta neodpovídají označením uvedeným pro tento členský stát v příloze V bodech 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 a 5.6.2, uznává každý členský stát jako dostatečný důkaz doklady o dosažené kvalifikaci, které byly vydány těmito členskými státy a které jsou doplněny osvědčením vydaným příslušnými orgány nebo subjekty.
   Osvědčení uvedené v prvním pododstavci potvrzuje, že tyto doklady o dosažené kvalifikaci dokládají úspěšné ukončení odborné přípravy v souladu s články 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40 a 44 a jsou členským státem, který je vydává, považovány za rovnocenné kvalifikacím, jejichž označení je uvedeno v příloze V bodech 5.1.1., 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 a 5.6.2.
   Oddíl 2
   Lékaři
   Článek 24
   Základní lékařská odborná příprava
   1.   Přijetí na základní lékařskou odbornou přípravu je podmíněno získáním diplomu nebo osvědčení, které opravňuje k dotyčnému studiu na vysokých školách.
   2.   Celková doba základní lékařské odborné přípravy zahrnuje nejméně šest let studia nebo 5 500 hodin teoretické a praktické výuky na vysoké škole nebo pod dohledem vysoké školy.
   Pro osoby, které zahájily studium před 1. lednem 1972, může odborná příprava uvedená v prvním pododstavci zahrnovat šestiměsíční praktickou výuku na vysokoškolské úrovni vykonanou pod dohledem příslušných orgánů v rámci řádné odborné přípravy.
   3.   Základní lékařská odborná příprava zaručí, že dotyčná osoba získala tyto znalosti a dovednosti:

               a)

               přiměřené znalosti ve vědách, na kterých je lékařství založeno, a řádné pochopení vědeckých metod včetně zásad měření biologických funkcí, hodnocení vědecky prokázaných skutečností a analýzy údajů;

               b)

               přiměřené znalosti anatomie, fyziologie a chování jedinců zdravých a nemocných a vztahů mezi zdravotním stavem člověka a jeho fyzickým a sociálním prostředím;

               c)

               přiměřené znalosti klinických oborů a klinické praxe, které poskytují komplexní přehled o duševních a tělesných nemocech, dále znalost lékařství a jeho preventivní, diagnostické a terapeutické stránky a znalosti o reprodukci;

               d)

               přiměřené klinické zkušenosti získané pod vhodným dohledem v nemocnicích.

         Článek 25
   Specializovaná lékařská odborná příprava
   1.   Přijetí na specializovanou lékařskou odbornou přípravu je podmíněno dokončením a potvrzením šestiletého studia v rámci programu odborné přípravy uvedeném v článku 24, v jehož průběhu získal uchazeč o odborné vzdělání náležité základní lékařské znalosti.
   2.   Specializovaná lékařská odborná příprava zahrnuje teoretickou a praktickou výuku na vysoké škole nebo ve fakultní nemocnici nebo případně v zařízení zdravotní péče schváleném k tomuto účelu příslušnými orgány nebo subjekty.
   Členské státy zajistí, aby minimální délka oborů specializované odborné přípravy uvedených v příloze V bodu 5.1.3 nebyla kratší než délka stanovená v uvedeném bodu. Odborná příprava se uskutečňuje pod kontrolou příslušných orgánů nebo subjektů. Zahrnuje osobní účast lékaře — uchazeče o odborné vzdělání na činnosti a povinnostech dotyčných zařízení.
   3.   Odborná příprava probíhá jako řádné studium ve specifických zařízeních schválených příslušnými orgány. Zahrnuje účast na veškerých lékařských činnostech v oboru, ve kterém příprava probíhá, včetně pohotovostní služby, a to tak, že uchazeč o odborné vzdělání věnuje veškerou svou odbornou činnost praktické a teoretické výuce během celého pracovního týdne a během celého roku v souladu s postupy stanovenými příslušnými orgány. V souladu s tím jsou tato místa přiměřeně odměňována.
   4.   Členské státy podmíní vydání dokladu o dosažené kvalifikaci v odborném lékařství získáním dokladu o dosažené kvalifikaci v oblasti základní lékařské odborné přípravy uvedeného v příloze V bodu 5.1.1.
   5.   Minimální délky odborné přípravy uvedené v příloze V bodu 5.1.3 lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit je vědeckému a technickému pokroku.
   Článek 26
   Druhy specializované lékařské odborné přípravy
   Doklady o dosažené kvalifikaci odborného lékaře podle článku 21 vydané příslušnými orgány nebo subjekty uvedenými v příloze V bodu 5.1.2 odpovídají pro dotyčnou specializovanou odbornou přípravu označením používaným v různých členských státech a uvedeným v příloze V bodu 5.1.3.
   O zařazení nových lékařských odborností, které jsou zastoupeny nejméně ve dvou pětinách členských států, do přílohy V bodu 5.1.3 lze rozhodnout postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem aktualizovat směrnici na základě změn vnitrostátních právních předpisů.
   Článek 27
   Specifická nabytá práva odborných lékařů
   1.   Hostitelský stát může požadovat od odborných lékařů, jejichž rozvolněná specializovaná odborná příprava se řídila právními a správními předpisy platnými ke dni 20. června 1975 a kteří zahájili specializovanou odbornou přípravu nejpozději 31. prosince 1983, doplnění jejich dokladů o dosažené kvalifikace potvrzením osvědčujícím, že skutečně a v souladu se zákonem vykonávali dotyčné činnosti po dobu nejméně tří po sobě následujících let během pěti let předcházejících vydání potvrzení.
   2.   Každý členský stát uznává doklady o kvalifikaci odborných lékařů vydané ve Španělsku lékařům, kteří dokončili specializovanou odbornou přípravu před 1. lednem 1995, i když tato odborná příprava nesplňuje minimální požadavky na odbornou přípravu podle článku 25, pokud je tato kvalifikace doplněna potvrzením vydaným příslušnými španělskými orgány a osvědčujícím, že dotyčná osoba složila zvláštní zkoušku způsobilosti v rámci výjimečných opatření týkajících se uznávání stanovených v královském dekretu 1497/99, za účelem zjištění, zda dotyčná osoba má úroveň znalostí a dovedností srovnatelnou s úrovní lékařů, kteří jsou držiteli dokladu o kvalifikaci odborného lékaře uvedeného pro Španělsko v příloze V bodech 5.1.2 a 5.1.3.
   3.   Každý členský stát, který zrušil právní a správní předpisy týkající se vydávání dokladů o dosažené kvalifikaci odborného lékaře uvedené v příloze V bodech 5.1.2 a 5.1.3 a který přijal opatření týkající se nabytých práv ve prospěch vlastních státních příslušníků, přiznává státním příslušníkům ostatních členských států právo využívat tato opatření, pokud jejich doklady o dosažené kvalifikaci byly vydány přede dnem, od kterého hostitelský členský stát přestal vydávat takové doklady o dosažené kvalifikaci v dotyčných oblastech.
   Dny, od kterých dotyčné členské státy zrušily tyto předpisy, jsou uvedeny v příloze V bodu 5.1.3.
   Článek 28
   Zvláštní odborná příprava ve všeobecném lékařství
   1.   Přijetí na zvláštní odbornou přípravu ve všeobecném lékařství je podmíněno dokončením a potvrzením šestiletého studia v rámci programu odborné přípravy uvedeného v článku 24.
   2.   Zvláštní odborná příprava ve všeobecném lékařství, která vede k vydání dokladu o dosažené kvalifikaci vydanému před 1. lednem 2006, představuje nejméně dvouleté řádné studium. V případě dokladů o dosažené kvalifikaci vydaných po tomto dni představuje nejméně tříleté řádné studium.
   Pokud program odborné přípravy uvedený v článku 24 zahrnuje praktickou výuku zajištěnou schválenou nemocnicí s vhodným vybavením a odděleními všeobecného lékařství nebo v rámci schválené všeobecné lékařské praxe nebo ve schváleném zdravotním středisku, ve kterém lékaři poskytují primární lékařskou péči, lze dobu této praktické výuky v délce maximálně jednoho roku zahrnout do doby stanovené v prvním pododstavci pro potvrzení o odborné přípravě vydaná po 1. lednu 2006.
   Možnosti stanovené v druhém pododstavci mohou využít pouze členské státy, ve kterých zvláštní odborná příprava ve všeobecném lékařství trvala k 1. lednu 2001 dva roky.
   3.   Zvláštní odborná příprava ve všeobecném lékařství představuje řádné studium vykonávané pod kontrolou příslušných orgánů nebo subjektů. Má spíše praktickou než teoretickou povahu.
   Praktická výuka je zajištěna jednak nejméně po dobu šesti měsíců ve schválené nemocnici s vhodným vybavením a odděleními, a jednak nejméně po dobu šesti měsíců v rámci schválené všeobecné lékařské praxe nebo ve schváleném zdravotním středisku, ve kterém lékaři poskytují primární lékařskou péči.
   Praktická výuka probíhá ve spolupráci s dalšími zdravotnickými zařízeními nebo strukturami, které se zabývají všeobecným lékařstvím. Aniž jsou tím však dotčeny minimální délky výuky stanovené v druhém pododstavci, může být praktická výuka v dalších zdravotnických zařízeních nebo strukturách zabývajících se všeobecným lékařstvím poskytována nejvýše po dobu šesti měsíců.
   Výuka vyžaduje osobní účast uchazeče o odborné vzdělání na činnosti a povinnostech osob, s nimiž pracuje.
   4.   Členské státy podmíní vydání dokladu o dosažené kvalifikaci ve všeobecném lékařství získáním dokladu o dosažené kvalifikaci na základě základní lékařské odborné přípravy uvedeného v příloze V bodu 5.1.1.
   5.   Členské státy mohou vydat doklady o dosažené kvalifikaci uvedené v příloze V bodu 5.1.4 lékaři, který nesplnil odbornou přípravu uvedenou v tomto článku, ale který absolvoval jinou další odbornou přípravu doloženou dokladem o dosažené kvalifikaci vydaným příslušnými orgány členského státu. Členské státy však mohou vydat takovýto doklad o dosažené kvalifikaci, pouze dokládá-li znalosti na úrovni kvalitativně rovnocenné úrovni znalostí dosažených odbornou přípravou stanovenou v tomto článku.
   Členské státy určí mimo jiné rozsah další odborné přípravy, kterou uchazeč splnil, a rozsah jeho odborné praxe, které mohou nahradit odbornou přípravu stanovenou v tomto článku.
   Členské státy však mohou vydat doklad o dosažené kvalifikaci uvedený v příloze V bodu 5.1.4, pouze získal-li uchazeč nejméně šestiměsíční zkušenost ve všeobecném lékařství v rámci všeobecné lékařské praxe nebo ve středisku, v němž lékaři poskytují primární lékařskou péči, podle odstavce 3.
   Článek 29
   Výkon činností všeobecného lékaře
   Každý členský stát podmíní, s výhradou ustanovení o nabytých právech, výkon činností všeobecného lékaře v rámci svého vnitrostátního systému sociálního zabezpečení získáním dokladu o dosažené kvalifikaci uvedeného v příloze V bodu 5.1.4.
   Členské státy mohou od této podmínky osvobodit osoby, které se právě účastní zvláštní odborné přípravy ve všeobecném lékařství.
   Článek 30
   Specifická nabytá práva všeobecných lékařů
   1.   Každý členský stát určí nabytá práva. Za nabyté právo musí nicméně považovat právo vykonávat činnosti všeobecného lékaře v rámci svého vnitrostátního systému sociálního zabezpečení bez dokladu o dosažené kvalifikaci uvedeného v příloze V bodu 5.1.4 všech lékařů, kteří mají toto právo k referenčnímu dni uvedenému ve zmíněném bodu na základě ustanovení použitelných pro povolání lékaře a týkajících se přístupu k odborným činnostem lékaře se základní odbornou přípravou a kteří jsou s využitím článků 21 nebo 23 k tomuto dni usazeni na území daného státu.
   Příslušné orgány každého členského státu na požádání vydají lékařům, kterým náleží nabytá práva podle prvního pododstavce, osvědčení potvrzující právo vykonávat činnosti všeobecného lékaře v rámci vnitrostátního systému sociálního zabezpečení bez dokladu o dosažené kvalifikaci uvedeného v příloze V bodu 5.1.4.
   2.   Každý členský stát uznává osvědčení uvedená v odst. 1 druhém pododstavci vydávaná státním příslušníkům členských států jinými členskými státy a přiznává jim na svém území stejné účinky jako dokladům o dosažené kvalifikaci, které sám vydává a které umožňují výkon činností všeobecného lékaře v rámci jeho vnitrostátního systému sociálního zabezpečení.
   Oddíl 3
   Zdravotní sestry a ošetřovatelé odpovědní za všeobecnou péči
   Článek 31
   Odborná příprava zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči
   1.   Přijetí na odbornou přípravu zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči je podmíněno ukončením všeobecného školního vzdělání v trvání deseti let potvrzeného diplomem, osvědčením nebo jiným dokladem vydaným příslušnými orgány nebo subjekty členského státu nebo osvědčením o složení přijímací zkoušky na rovnocenné úrovni do školy pro vzdělávání zdravotních sester a ošetřovatelů.
   2.   Odborná příprava zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči představuje řádné studium a zahrnuje přinejmenším předměty studijního programu uvedeného v příloze V bodu 5.2.1.
   Obsah uvedený v příloze V bodu 5.2.1 lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit jej vědeckému a technickému pokroku.
   Tato aktualizace nesmí vyžadovat u žádného členského státu změnu stávajících legislativních zásad týkajících se struktury povolání, co se týče odborné přípravy a podmínek pro přístup fyzických osob.
   3.   Odborná příprava zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči zahrnuje nejméně tři roky studia nebo 4 600 hodin teoretického a klinického výcviku, přičemž délka teoretického výcviku představuje alespoň jednu třetinu a délka klinického výcviku alespoň jednu polovinu minimální délky odborné přípravy. Členské státy mohou poskytnout částečnou výjimku osobám, které absolvovaly část výuky formou jiného výcviku, který má alespoň rovnocennou úroveň.
   Členské státy zajišťují, aby instituce pro vzdělávání zdravotních sester a ošetřovatelů odpovídaly za koordinaci teorie a praxe během celého studijního programu.
   4.   Teoretická výuka je součástí vzdělávání zdravotních sester a ošetřovatelů, ve které uchazeč o odborné vzdělání získává odborné znalosti, pochopení a dovednosti nezbytné pro organizování, poskytování a vyhodnocování celkové zdravotní péče. Výuka je zajištěna učiteli ošetřovatelství a jinými kvalifikovanými osobami ve školách ošetřovatelství nebo jiných vzdělávacích zařízeních vybraných vzdělávacím ústavem.
   5.   Klinická výuka je součástí vzdělávání zdravotních sester a ošetřovatelů, ve které se uchazeč o odborné vzdělání učí jako součást týmu a v přímém kontaktu se zdravými nebo nemocnými jednotlivci nebo skupinou organizovat, poskytovat a vyhodnocovat požadovanou komplexní ošetřovatelskou péči na základě znalostí a dovedností, které získal. Uchazeč o vzdělání se učí nejen jak pracovat v týmu, ale také jak tým vést a organizovat celkovou zdravotní péči, včetně zdravotnické výchovy pro jednotlivce a malé skupiny v rámci zdravotnického zařízení nebo ve skupině.
   Tato výuka se uskutečňuje v nemocnicích a jiných zdravotnických zařízeních a ve skupině pod odpovědností učitelů ošetřovatelství ve spolupráci s jinými kvalifikovanými zdravotními sestrami a ošetřovateli a s jejich pomocí. Na výuce se může podílet i jiný kvalifikovaný personál.
   Uchazeči o odborné vzdělání se podílejí na činnostech dotyčného oddělení, pokud tyto činnosti přispívají k jejich odborné přípravě tak, že jim umožňují získat informace o úkolech ošetřovatelské péče.
   6.   Odborná příprava zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči zaručí, že dotyčná osoba získala tyto znalosti a dovednosti:

               a)

               přiměřené znalosti z věd, o které se opírá všeobecné ošetřovatelství, včetně dostatečného pochopení anatomie, fyziologie a chování zdravých a nemocných osob, jakož i vztahu mezi zdravotním stavem a fyzickým i sociálním prostředím lidské bytosti;

               b)

               dostatečné znalosti o povaze a etice profese a o obecných zásadách zdraví a ošetřovatelství;

               c)

               přiměřené klinické zkušenosti; tyto zkušenosti, které by měly být zvoleny s ohledem na svou studijní hodnotu, by měly být získány pod dohledem kvalifikovaného ošetřovatelského personálu a v místech, kde počet kvalifikovaných pracovníků a vybavení vyhovuje z hlediska ošetřovatelské péče o pacienty;

               d)

               schopnost účastnit se praktického výcviku zdravotnického personálu a získávat zkušenosti z práce s tímto personálem;

               e)

               zkušenosti z práce s příslušníky jiných profesí ve zdravotnictví.

         Článek 32
   Výkon odborných činností zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči
   Pro účely této směrnice se činností zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči rozumějí činnosti vykonávané na odborném základě a uvedené v příloze V bodu 5.2.2.
   Článek 33
   Specifická nabytá práva zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči
   1.   Vztahují-li se všeobecné předpisy o nabytých právech na zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědné za všeobecnou péči, musí činnosti podle článku 23 zahrnovat plnou odpovědnost za plánování, organizování a provádění ošetřovatelské péče poskytované pacientovi.
   2.   V případě polských dokladů o kvalifikaci zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči, uplatňují se pouze tato ustanovení o nabytých právech. V případě státních příslušníků členských států, jejichž doklady o dosažené kvalifikaci zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči byly vydány nebo jejichž odborná příprava byla zahájena v Polsku před 1. lednem 2004 a kteří nesplňují minimální požadavky na odbornou přípravu podle článku 31, uznávají členské státy jako dostatečný důkaz doklad o dosažené kvalifikaci zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči, je-li doplněn potvrzením osvědčujícím, že tito státní příslušníci členských států vykonávali skutečně a v souladu se zákonem činnosti zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči v Polsku po níže uvedenou dobu:

               a)

               diplom bakaláře ošetřovatelství (dyplom licencjata pielęgniarstwa) — po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání osvědčení;

               b)

               diplom zdravotní sestry nebo ošetřovatele (dyplom pielęgniarki albo pielęgniarki dyplomowanej) — s postsekundárním vzděláním získaným na odborné zdravotnické škole — po dobu nejméně pěti po sobě následujících let v průběhu sedmi let předcházejících dni vydání osvědčení.

         Uvedené činnosti musí zahrnovat plnou odpovědnost za plánování, organizaci a výkon ošetřovatelské péče o pacienta.
   3.   Členské státy uznávají doklady o dosažené kvalifikaci vydané v Polsku zdravotním sestrám a ošetřovatelům, jejichž odborná příprava skončila před 1. květnem 2004 a nesplňuje minimální požadavky na odbornou přípravu podle článku 31, doložené diplomem „bakalář“, které byly získány na základě speciálního programu pro kariérní postup podle článku 11 zákona ze dne 20. dubna 2004 o změně zákona o povolání zdravotní sestry, ošetřovatele a porodní asistentky a některých jiných právních předpisů (Úřední věstník Polské republiky ze dne 30. dubna 2004 č. 92, pol. 885) a nařízení ministra zdravotnictví ze dne 11. května 2004 o podmínkách vzdělávání zdravotních sester, ošetřovatelů a porodních asistentek, kteří jsou držiteli dokladu o ukončeném středoškolském vzdělání (maturita — matura) a absolvovali střední zdravotnickou školu a další zdravotní odbornou přípravu pro povolání zdravotní sestry, ošetřovatele a porodní asistentky (Úřední věstník Polské republiky ze dne 13. května 2004 č. 110, pol. 1170), za účelem ověření, zda dotyčná osoba má úroveň znalostí a dovedností srovnatelnou se zdravotními sestrami a ošetřovateli, kteří jsou držiteli kvalifikací uvedených pro Polsko v příloze V bodu 5.2.2.
   Oddíl 4
   Zubní lékaři
   Článek 34
   Základní lékařská odborná příprava v oboru zubního lékařství
   1.   Přijetí na základní lékařskou odbornou přípravu v oboru zubního lékařství předpokládá získání diplomu nebo osvědčení, které opravňuje k dotyčnému studiu na vysokých školách a vyšších vzdělávacích zařízeních s uznanou vysokoškolskou úrovní v členském státě.
   2.   Celková doba základní lékařské odborné přípravy v oboru zubního lékařství zahrnuje nejméně pět let řádné teoretické a praktické výuky předmětů vyjmenovaných v příloze V bodu 5.3.1 na vysoké škole, ve vyšším vzdělávacím zařízení s uznanou vysokoškolskou úrovní nebo pod dohledem vysoké školy.
   Obsah uvedený v příloze V bodu 5.3.1 lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit jej vědeckému a technickému pokroku.
   Tato aktualizace nesmí vyžadovat u žádného členského státu změnu stávajících legislativních zásad týkajících se struktury povolání, co se týče odborné přípravy a podmínek pro přístup fyzických osob.
   3.   Základní lékařská odborná příprava v oboru zubního lékařství zaručí, že dotyčná osoba získala tyto znalosti a dovednosti:

               a)

               přiměřené znalosti z oborů, na nichž je založena činnost zubního lékaře, a řádné pochopení vědeckých metod, zejména zásad měření biologických funkcí, hodnocení vědecky prokázaných skutečností a analýzy údajů;

               b)

               přiměřené znalosti o anatomii, fyziologii a chování zdravých a nemocných jedinců a o vlivu přírodního a sociálního prostřední na zdravotní stav lidí, pokud mají tyto znalosti vztah k zubnímu lékařství;

               c)

               přiměřené znalosti o stavbě a funkci zubů, úst, čelistí a souvisejících tkání, zdravých i nemocných, a o jejich vztahu k obecnému zdravotnímu stavu a fyzické a sociální pohodě pacienta;

               d)

               přiměřené znalosti klinických oborů a metod, které poskytují komplexní přehled o anomáliích, kazech a nemocích zubů, úst, čelistí a souvisejících tkání a o preventivní, diagnostické a terapeutické stomatologii;

               e)

               přiměřené klinické zkušenosti získané pod vhodným dohledem.

         Toto vzdělání musí poskytnout dovednosti nezbytné pro veškeré činnosti prevence, diagnostiky a léčby anomálií a nemocí zubů, úst, čelistí a souvisejících tkání.
   Článek 35
   Specializovaná lékařská odborná příprava v oboru zubního lékařství
   1.   Přijetí na specializovanou lékařskou odbornou přípravu v oboru zubního lékařství zahrnuje řádné ukončení a potvrzení pětiletého teoretického a praktického studia v rámci vzdělávání podle článku 34 nebo získání dokladů podle článků 23 a 37.
   2.   Specializovaná lékařská odborná příprava v oboru zubního lékařství zahrnuje teoretickou a praktickou výuku ve vysokoškolském středisku, v léčebném výukovém nebo výzkumném středisku nebo popřípadě v zařízení zdravotní péče schváleném k tomuto účelu příslušnými orgány nebo subjekty.
   Jedná se o řádné denní studium po dobu alespoň tří let pod kontrolou příslušných orgánů nebo subjektů. Zahrnuje osobní účast zubního lékaře uchazeče o odborné vzdělání na činnosti a povinnostech dotyčných zařízení.
   Minimální délku odborné přípravy uvedenou v druhém pododstavci lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit ji vědeckému a technickému pokroku.
   3.   Členské státy podmíní vydání dokladu o dosažené kvalifikaci odborného zubního lékaře získáním dokladu o základní lékařské odborné přípravě uvedeného v příloze V bodu 5.3.2.
   Článek 36
   Výkon odborných činností zubního lékaře
   1.   Pro účely této směrnice se odbornými činnostmi zubních lékařů rozumějí činnosti uvedené v odstavci 3 a vykonávané pod profesními označeními uvedenými v příloze V bodu 5.3.2.
   2.   Povolání zubního lékaře je založeno na odborné přípravě v oboru zubního lékařství podle článku 34 a představuje zvláštní povolání, které se liší od povolání lékaře a odborného lékaře. Výkon činností zubního lékaře vyžaduje získání dokladu o dosažené kvalifikaci uvedeného v příloze V bodu 5.3.2. Držitelé těchto dokladů o dosažené kvalifikaci se považují za rovné osobám, na něž se uplatňuje článek 23 nebo 37.
   3.   Členské státy zajistí, aby zubní lékaři měli právo na přístup k činnostem prevence, diagnózy a léčby anomálií a nemocí zubů, úst, čelistí a souvisejících tkání a k výkonu těchto činností v souladu s předpisy a pravidly profesní etiky k referenčním dnům uvedeným v příloze V bodu 5.3.2.
   Článek 37
   Specifická nabytá práva zubních lékařů
   1.   Za účelem výkonu odborných činností zubních lékařů pod označeními uvedenými v příloze V bodu 5.3.2 uznává každý členský stát doklady o dosažené kvalifikaci lékaře vydané v Itálii, Španělsku, Rakousku, České republice a na Slovensku osobám, jejichž lékařská odborná příprava byla zahájena před referenčními dny uvedenými pro dotčený členský stát ve zmíněné příloze, doplněné osvědčením vydaným příslušnými orgány členského státu.
   Toto osvědčení musí prokázat splnění dvou podmínek:

               a)

               dotyčné osoby skutečně, v souladu se zákonem a převážně vykonávaly v tomto členském státě činnosti uvedené v článku 36 po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání tohoto osvědčení;

               b)

               tyto osoby jsou oprávněny k výkonu uvedených činností za stejných podmínek jako držitelé dokladů o dosažené kvalifikaci uvedených pro tento členský stát v příloze V bodu 5.3.2.

         Osoby, které úspěšně ukončily nejméně tříleté studium osvědčené příslušnými orgány dotyčného členského státu jako rovnocenné odborné přípravě podle článku 34, jsou osvobozeny od tříletého výkonu činností podle druhého pododstavce písm. a).
   V případě České republiky a Slovenska se uznávají doklady o dosažené kvalifikaci vydané v bývalém Československu stejně jako české a slovenské doklady o dosažené kvalifikaci a za stejných podmínek uvedených v předchozích pododstavcích.
   2.   Každý členský stát uznává doklady o dosažené kvalifikaci lékaře vydané v Itálii osobám, které zahájily vysokoškolskou lékařskou odbornou přípravu po 28. lednu 1980 a nejpozději 31. prosince 1984, doplněné osvědčením vydaným příslušnými italskými orgány.
   Toto osvědčení musí prokázat splnění tří podmínek:

               a)

               dotyčné osoby složily příslušnou zkoušku způsobilosti prováděnou příslušnými italskými orgány za účelem zjištění, zda tyto osoby mají úroveň znalostí a dovedností srovnatelnou s osobami, které jsou držiteli dokladů o dosažené kvalifikaci uvedených pro Itálii v příloze V bodu 5.3.2;

               b)

               dotyčné osoby skutečně, v souladu se zákonem a převážně vykonávaly v Itálii činnosti podle článku 36 po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání tohoto osvědčení;

               c)

               dotyčné osoby jsou oprávněny k výkonu činností uvedených v článku 36 za stejných podmínek jako držitelé dokladu o dosažené kvalifikaci uvedených v příloze V bodu 5.3.2 nebo je skutečně, v souladu se zákonem a převážně vykonávají.

         Osoby, které úspěšně ukončily nejméně tříleté studium osvědčené příslušnými orgány dotyčného členského státu jako rovnocenné odborné přípravě podle článku 34, jsou osvobozeny od složení zkoušky způsobilosti uvedené v druhém pododstavci písm. a).
   Osoby, které zahájily univerzitní studium v oboru lékařství po 31. prosinci 1984, se považují za rovné výše uvedeným osobám za předpokladu, že zmíněné tříleté studium bylo zahájeno před 31. prosincem 1994.
   Oddíl 5
   Veterinární lékaři
   Článek 38
   Odborná příprava veterinárních lékařů
   1.   Celková doba odborné přípravy v oboru veterinárního lékařství celkem zahrnuje nejméně pět let řádné denní teoretické a praktické výuky předmětů, které jsou vyjmenovány v příloze V bodu 5.4.1, na vysoké škole, ve vyšším vzdělávacím zařízení s uznanou vysokoškolskou úrovní nebo pod dohledem vysoké školy.
   Obsah uvedený v příloze V bodu 5.4.1 lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit jej vědeckému a technickému pokroku.
   Tato aktualizace nesmí vyžadovat u žádného členského státu změnu stávajících legislativních zásad týkajících se struktury povolání, co se týče odborné přípravy a podmínek pro přístup fyzických osob.
   2.   Přijetí na tuto odbornou přípravu předpokládá získání diplomu nebo osvědčení, které opravňuje k dotyčnému studiu na vysokých školách a vyšších vzdělávacích zařízeních s uznanou vysokoškolskou úrovní v členském státě.
   3.   Odborná příprava veterinárního lékaře zaručí, že dotyčná osoba získala tyto znalosti a dovednosti:

               a)

               přiměřené znalosti z oborů, na nichž je založena činnost veterinárního lékaře;

               b)

               přiměřené znalosti o anatomii a fyziologii zdravých zvířat, jejich chovu, reprodukci a obecné hygieně, jakož i o jejich krmení včetně technologie výroby a konzervace krmiv odpovídajících jejich potřebám;

               c)

               přiměřené znalosti o chování a ochraně zvířat;

               d)

               přiměřené znalosti o příčinách, povaze, průběhu, důsledcích, diagnostice a léčbě nemocí zvířat jednotlivě i skupinově; včetně zvláštních znalostí o nemocích přenosných na člověka;

               e)

               přiměřené znalosti preventivního lékařství;

               f)

               přiměřené znalosti o hygieně a technologii získávání, výroby a uvádění do oběhu živočišných potravin nebo potravin živočišného původu určených k výživě lidí;

               g)

               přiměřené znalosti o právních a správních předpisech týkajících se výše uvedených oblastí;

               h)

               přiměřené klinické a jiné praktické zkušenosti získané pod vhodným dohledem.

         Článek 39
   Specifická nabytá práva veterinárních lékařů
   Aniž je dotčen čl. 23 odst. 4, s ohledem na státní příslušníky členských států, jejichž doklady o dosažené kvalifikaci veterinárního lékaře byly vydány a jejichž odborná příprava byla zahájena v Estonsku před 1. květnem 2004, uznávají členské státy takové doklady o dosažené kvalifikaci veterinárního lékaře, pokud jsou doplněny potvrzením osvědčujícím, že tyto osoby skutečně a v souladu se zákonem vykonávaly v Estonsku dotyčné činnosti po dobu nejméně pěti po sobě následujících let v průběhu sedmi let předcházejících dni vydání tohoto potvrzení.
   Oddíl 6
   Porodní asistentky
   Článek 40
   Odborná příprava porodních asistentek
   1.   Odborná příprava porodních asistentek zahrnuje celkem nejméně:

               a)

               řádnou speciální odbornou přípravu pro porodní asistentky zahrnující teoretickou a praktickou výuku po dobu nejméně tří let (směr I) a předměty studijního programu uvedeného v příloze V bodu 5.5.1; nebo

               b)

               řádnou speciální odbornou přípravu pro porodní asistentky, která trvá nejméně 18 měsíců (směr II) a zahrnuje předměty studijního plánu uvedené v příloze V bodu 5.5.1, které nebyly předmětem rovnocenné výuky zdravotních sester a ošetřovatelů odpovědných za všeobecnou péči.

         Členské státy zajišťují, aby zařízení pověřená vzděláváním porodních asistentek odpovídala za koordinaci teorie a praxe během celého studijního programu.
   Obsah uvedený v příloze V bodu 5.5.1 lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit jej vědeckému a technickému pokroku.
   Tato aktualizace nesmí vyžadovat u žádného členského státu změnu stávajících legislativních zásad týkajících se struktury povolání, co se týče odborné přípravy a podmínek pro přístup fyzických osob.
   2.   Přístup k odborné přípravě pro porodní asistentky je vázán na splnění jedné z těchto podmínek:

               a)

               dokončení nejméně deseti let povinné školní docházky pro směr I; nebo

               b)

               získáním dokladu o dosažené kvalifikaci zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou zdravotní péči uvedeného v příloze V bodu 5.2.2 pro směr II.

         3.   Odborná příprava porodních asistentek zaručí, že dotyčná osoba získala tyto znalosti a dovednosti:

               a)

               přiměřené znalosti z věd, o které se opírá činnost porodní asistentky, zejména z porodnictví a gynekologie;

               b)

               přiměřené znalosti profesní etiky a právní úpravy oboru;

               c)

               podrobné znalosti o biologických funkcích, anatomii a fyziologii v oblasti porodnictví a o novorozencích, a také znalosti o vztahu mezi zdravotním stavem a fyzickým a sociálním prostředím člověka a o jeho chování;

               d)

               přiměřené klinické zkušenosti získané pod dohledem personálu kvalifikovaného v oblasti porodnictví a ve schválených zařízeních;

               e)

               nezbytné znalosti vzdělání zdravotníků a zkušenosti ze spolupráce s nimi.

         Článek 41
   Postupy pro uznávání dokladů o dosažené kvalifikaci porodní asistentky
   1.   Doklady o dosažené kvalifikaci porodní asistentky uvedené v příloze V bodu 5.5.2 jsou automaticky uznávány podle článku 21, pokud splňují jedno z těchto kritérií:

               a)

               řádná odborná příprava pro porodní asistentky po dobu nejméně tří let, která je:

                           i)

                           podmíněna buď získáním diplomu, osvědčení nebo jiného dokladu o kvalifikaci, který opravňuje k dotyčnému studiu na vysokých školách a vyšších vzdělávacích zařízeních nebo který zaručuje srovnatelnou úroveň znalostí, nebo

                           ii)

                           následována dvouletou odbornou praxí, o níž bylo vydáno osvědčení v souladu s odstavcem 2;

               b)

               řádná odborná příprava pro porodní asistentky po dobu nejméně dvou let nebo 3 600 hodin podmíněná získáním dokladů o dosažené kvalifikaci zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči uvedených v příloze V bodu 5.2.2;

               c)

               řádná odborná příprava pro porodní asistentky po dobu nejméně 18 měsíců nebo 3 000 hodin podmíněná získáním dokladů o dosažené kvalifikaci zdravotní sestry a ošetřovatele odpovědných za všeobecnou péči uvedených v příloze V bodu 5.2.2, po níž následuje jednoletá odborná praxe, o níž bylo vydáno osvědčení v souladu s odstavcem 2.

         2.   Osvědčení uvedené v odstavci 1 vydávají příslušné orgány domovského členského státu. Toto osvědčení potvrzuje, že držitel po získání dokladu o dosažené kvalifikaci porodní asistentky uspokojivě vykonával činnosti porodní asistentky po odpovídající dobu v nemocnici nebo zařízení zdravotní péče schváleném za tímto účelem.
   Článek 42
   Výkon odborných činností porodní asistentky
   1.   Tento oddíl se vztahuje na činnosti porodních asistentek stanovené každým členským státem, aniž je dotčen odstavec 2, a vykonávané pod profesními označeními uvedenými v příloze V bodu 5.5.2.
   2.   Členské státy zajistí, aby porodní asistentky měly přístup alespoň k těmto činnostem a jejich výkonu:

               a)

               poskytovat správné informace a rady v oblasti plánovaného rodičovství;

               b)

               diagnostikovat těhotenství, sledovat normální těhotenství, provádět vyšetření nezbytná ke sledování průběhu normálního těhotenství;

               c)

               předepisovat nebo doporučovat vyšetření nezbytná pro co nejrychlejší diagnózu rizikového těhotenství;

               d)

               vypracovávat program přípravy budoucích rodičů na jejich úlohu, zajišťovat úplnou přípravu na porod včetně poradenství v oblasti hygieny a výživy;

               e)

               pomáhat rodičce při porodu a sledovat stav plodu v děloze vhodnými klinickými a technickými prostředky;

               f)

               provádět spontánní porody, včetně případného nástřihu hráze, a v naléhavých případech i porody v poloze koncem pánevním;

               g)

               rozpoznávat u matky nebo dítěte příznaky anomálií, které vyžadují zásah lékaře, a pomáhat lékaři v případě zásahu; přijímat neodkladná opatření v nepřítomnosti lékaře, zejména ruční vyjmutí placenty a případné následné ruční vyšetření dělohy;

               h)

               vyšetřovat novorozence a pečovat o něj; činit veškeré kroky, které se jeví nezbytnými, a provádět popřípadě okamžitou resuscitaci;

               i)

               pečovat o rodičku, sledovat ji v šestinedělí a poskytovat jí veškeré potřebné rady umožňující vývoj novorozence v nejlepších podmínkách;

               j)

               uplatňovat léčbu předepsanou lékařem;

               k)

               vypracovávat nezbytné písemné zprávy.

         Článek 43
   Specifická nabytá práva porodních asistentek
   1.   Každý členský stát v případě státních příslušníků členských států, jejichž doklady o dosažené kvalifikaci porodní asistentky splňují všechny minimální požadavky na odbornou přípravu podle článku 40, avšak podle článku 41 nejsou uznány, nejsou-li doplněny osvědčením o odborné praxi podle čl. 41 odst. 2, uznává za dostatečný důkaz doklad o dosažené kvalifikaci vydaný těmito členskými státy před referenčními dny uvedenými v příloze V bodu 5.5.2 doplněný potvrzením osvědčujícím, že tito státní příslušníci vykonávali skutečně a v souladu se zákonem dotyčné činnosti po dobu nejméně dvou po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání tohoto potvrzení.
   2.   Podmínky odstavce 1 se použijí pro státní příslušníky členských států, jejichž doklady o dosažené kvalifikaci porodní asistentky potvrzují ukončení odborné přípravy na území bývalé Německé demokratické republiky splňující všechny minimální požadavky na odbornou přípravu podle článku 40, kdy však doklad o dosažené kvalifikaci podle článku 41 nelze uznat, není-li doplněn osvědčením o odborné praxi podle čl. 41 odst. 2, v případě, že osvědčuje studium zahájené před 3. říjnem 1990.
   3.   V případě polských dokladů o dosažené kvalifikaci porodní asistentky se uplatňují pouze tato ustanovení o nabytých právech.
   V případě státních příslušníků členských států, jejichž doklady o dosažené kvalifikaci porodní asistentky byly vydány nebo jejichž odborná příprava byla zahájena v Polsku před 1. květnem 2004 a nesplňuje minimální požadavky na odbornou přípravu podle článku 40, členské státy uznávají následující doklad o dosažené kvalifikaci porodní asistentky, je-li doplněn potvrzením osvědčujícím, že tito státní příslušníci členských států vykonávali skutečně a v souladu se zákonem činnosti porodní asistentky po níže uvedenou dobu:

               a)

               diplom bakaláře porodní asistence (dyplom licencjata położnictwa) — po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání osvědčení;

               b)

               diplom porodní asistentky (dyplom położnej) — s postsekundárním vzděláním získaným na odborné zdravotnické škole — po dobu nejméně pěti po sobě následujících let v průběhu sedmi let předcházejících dni vydání osvědčení.

         4.   Členské státy uznávají doklady o dosažené kvalifikaci porodní asistentky vydané v Polsku porodním asistentkám, jejichž odborná příprava skončila před 1. květnem 2004 a nesplňuje minimální požadavky na odbornou přípravu podle článku 40, doložené diplomem „bakalář“, které byly získány na základě speciálního programu pro kariérní postup uvedeného v článku 11 zákona ze dne 20. dubna 2004 o změně zákona o povolání zdravotní sestry, ošetřovatele a porodní asistentky a některých jiných právních předpisů (Úřední věstník Polské republiky ze dne 30. dubna 2004 č. 92, pol. 885) a nařízení ministra zdravotnictví ze dne 11. května 2004 o podmínkách vzdělávání zdravotních sester, ošetřovatelů a porodních asistentek, kteří jsou držiteli dokladu o ukončeném středoškolském vzdělání (maturita — matura) a absolvovali střední zdravotnickou školu a další zdravotní odbornou přípravu pro povolání zdravotní sestry, ošetřovatele a porodní asistentky (Úřední věstník Polské republiky ze dne 13. května 2004 č. 110, pol. 1170), za účelem ověření, zda dotyčná osoba má úroveň znalostí a dovedností srovnatelnou s porodními asistentkami, které jsou držiteli kvalifikací uvedených pro Polsko v příloze V bodu 5.5.2.
   Oddíl 7
   Farmaceuti
   Článek 44
   Odborná příprava farmaceutů
   1.   Přijetí na odbornou přípravu farmaceuta je podmíněno získáním diplomu nebo osvědčení, které opravňuje k dotyčnému studiu na vysokých školách a vyšších vzdělávacích zařízeních s uznanou vysokoškolskou úrovní v členském státě.
   2.   Doklad o dosažené kvalifikaci farmaceuta musí potvrzovat absolvování odborné přípravy v trvání nejméně pěti let zahrnující:

               a)

               nejméně čtyři roky řádné denní teoretické a praktické výuky na vysoké škole, ve vyšším vzdělávacím zařízení s uznanou vysokoškolskou úrovní nebo pod dohledem vysoké školy;

               b)

               nejméně šest měsíců praktického výcviku v lékárně otevřené pro veřejnost nebo v nemocnici pod dohledem farmaceutického oddělení uvedené nemocnice.

         Studium zahrnuje alespoň program uvedený v příloze V bodu 5.6.1. Obsahy uvedené v příloze V bodu 5.6.1 lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit je vědeckému a technickému pokroku.
   Tato aktualizace nesmí vyžadovat u žádného členského státu změnu stávajících legislativních zásad týkajících se struktury povolání, co se týče odborné přípravy a podmínek pro přístup fyzických osob.
   3.   Odborná příprava farmaceutů zaručí, že dotyčná osoba získala tyto znalosti a dovednosti:

               a)

               přiměřené znalosti o lécích a látkách použitých při výrobě léků;

               b)

               přiměřené znalosti o farmaceutické technologii a fyzikálním, chemickém, biologickém a mikrobiologickém testování léčiv;

               c)

               přiměřené znalosti o metabolismu a účincích léčiv, jakož i o účincích toxických látek a o způsobu užívání léčiv;

               d)

               přiměřené znalosti k vyhodnocení vědeckých údajů týkajících se léčiv umožňující poskytovat náležité informace na základě těchto znalostí;

               e)

               přiměřené znalosti o právních a jiných požadavcích souvisejících s lékárenskou praxí.

         Článek 45
   Výkon odborných činností farmaceuta
   1.   Pro účely této směrnice se činnostmi farmaceuta rozumí činnosti, které v jednom nebo více členských státech podléhají požadavku na odbornou kvalifikaci vztahujícího se na přístup k těmto činnostem a na jejich výkon a které mohou vykonávat držitelé dokladů o dosažené kvalifikaci uvedených v příloze V bodu 5.6.2.
   2.   Členské státy zajistí, aby držitelé dokladů o dokladu o vysokoškolském nebo rovnocenném vzdělání ve farmacii vyhovujícího podmínkám stanoveným v článku 44 měli právo na přístup alespoň k těmto činnostem a na výkon těchto činností, s výhradou případného uložení povinnosti doplnit si odborné zkušenosti:

               a)

               příprava farmaceutické formy léčiv;

               b)

               výroba a testování léčiv;

               c)

               testování léčiv v laboratoři pro zkoušení léčiv;

               d)

               skladování, uchovávání a distribuce léčiv na úrovni velkoobchodů;

               e)

               příprava, testování, skladování a dodávky léčiv v lékárnách otevřených pro veřejnost;

               f)

               příprava, testování, skladování a výdej léčiv v nemocnicích;

               g)

               poskytování informací a rad o léčivech.

         3.   Je-li v členském státě přístup k některé z činností farmaceuta a jejich výkon podmíněn vedle získání dokladu o dosažené kvalifikaci uvedeného v příloze V bodu 5.6.2 i požadavkem na doplňkovou odbornou praxi, uznává dotyčný členský stát jako dostatečný důkaz potvrzení vydané příslušnými orgány domovského členského státu osvědčující, že zúčastněná osoba vykonávala dotyčné činnosti po stejnou dobu v domovském členském státě.
   4.   Uznávání podle odstavce 3 se však nevztahuje na získání odborných zkušeností po dobu dvou let požadované v Lucemburském velkovévodství jako podmínka pro udělení státní koncese na provoz veřejné lékárny.
   5.   Pokud v některém členském státě existoval k 16. září 1985 mechanismus výběrového řízení na základě testů za účelem vybrat osoby z držitelů dokladů uvedených v odstavci 2, které mají být jmenovány držiteli nových lékáren, jež mají být zřízeny v rámci vnitrostátního geografického distribučního systému, může takový členský stát odchylně od odstavce 1 zachovat tento mechanismus výběrového řízení a může uložit státním příslušníkům členských států držícím doklady o dosažené kvalifikaci farmaceuta uvedené v příloze V bodu 5.6.2 nebo kteří využívají článek 23, aby se takového výběrového řízení účastnili.
   Oddíl 8
   Architekti
   Článek 46
   Odborná příprava architektů
   1.   Celková délka odborné přípravy architekta zahrnuje nejméně buď čtyři roky řádného studia na vysoké škole nebo ve srovnatelné vzdělávací instituci, nebo nejméně šest let studia na vysoké škole nebo ve srovnatelné vzdělávací instituci, z toho nejméně tři roky ve formě řádného studia. Odborná příprava musí být zakončena úspěšným složením zkoušky vedoucí k získání titulu.
   Tato odborná příprava je zajištěna studiem na vysokoškolské úrovni, které se v rozhodující míře týká architektury a které musí zajistit vyváženost teoretických a praktických stránek přípravy v architektuře a zaručit získání těchto znalostí a dovedností:

               a)

               schopnost vytvářet architektonické projekty splňující jak estetické, tak technické požadavky;

               b)

               odpovídající znalost historie a teorie architektury a souvisejících umění, technologií a humanitních věd;

               c)

               znalost výtvarného umění jako jednoho z vlivů na kvalitu architektonického díla;

               d)

               odpovídající znalosti týkající se urbanistiky, územního plánování a dovedností spojených s procesem plánování;

               e)

               schopnost porozumět vztahu mezi lidmi a architektonickými díly a mezi architektonickými díly a jejich prostředím, potřebě propojit architektonická díla a prostory mezi nimi s lidskými potřebami a měřítky;

               f)

               schopnost chápat povolání architekta a jeho úlohu ve společnosti, zejména při přípravě návrhů, které zohledňují společenské faktory;

               g)

               znalost metod průzkumu a přípravy zadání pro návrh projektu;

               h)

               schopnost pochopit projektování stavby, konstrukční a stavebně technické problémy spojené s projektováním stavby;

               i)

               odpovídající znalost fyzikálních otázek a technologií a funkce staveb, aby poskytovaly vnitřní podmínky pro pohodlí a ochranu před vlivy počasí;

               j)

               nezbytné dovednosti pro projektování, aby byly uspokojeny požadavky uživatelů stavby v rámci omezení, daných nákladovými faktory a stavebními předpisy;

               k)

               odpovídající znalost průmyslových odvětví, organizací, předpisů a postupů, které souvisejí s převáděním projektů do staveb a s integrací plánů do celkového plánování.

         2.   Znalosti a dovednosti uvedené v odstavci 1 lze změnit postupem podle čl. 58 odst. 2 s cílem přizpůsobit je vědeckému a technickému pokroku.
   Tato aktualizace nesmí vyžadovat u žádného členského státu změnu stávajících legislativních zásad týkajících se struktury povolání, co se týče odborné přípravy a podmínek pro přístup fyzických osob.
   Článek 47
   Odchylky od požadavků na odbornou přípravu architektů
   1.   Odchylně od článku 46 se za vyhovující článku 21 uznává rovněž odborná příprava na „Fachhochschulen“ ve Spolkové republice Německo v délce tří let ve formě, která existovala k 5. srpnu 1985, pokud odpovídá požadavkům stanoveným v článku 46 a umožňuje přístup k činnostem uvedeným v článku 48 v dotyčném členském státu s profesním označením architekt, za předpokladu, že tato příprava byla doplněna čtyřletou dobou odborné praxe ve Spolkové republice Německo doložené osvědčením vydaným profesní organizací, na jejímž seznamu je architekt, který chce využít této směrnice, zapsán.
   Profesní organizace musí předem prokázat, že práce provedené dotyčným architektem v oboru architektury představují přesvědčivý důkaz praktického uplatnění všech znalostí a dovedností podle čl. 46 odst. 1. Osvědčení se vydává stejným postupem, jenž se používá pro zápis na seznam architektů.
   2.   Odchylně od článku 46 se za vyhovující článku 21 uznává rovněž odborná příprava v rámci programů zvyšování odbornosti nebo v rámci rozvolněného vysokoškolského studia, která odpovídá požadavkům stanoveným v článku 46 a kterou zakončila úspěšně složenou zkouškou z architektury osoba, která již sedm nebo více let pracuje v oboru architektury pod dohledem architekta nebo architektonického ateliéru. Tato zkouška musí být na úrovni zkoušky vedoucí k získání titulu a musí být rovnocenná závěrečné zkoušce podle čl. 46 odst. 1 prvního pododstavce.
   Článek 48
   Výkon odborných činností architektů
   1.   Pro účely této směrnice se odbornými činnostmi v oboru architektury rozumí činnosti obvykle vykonávané pod profesním označením „architekt“.
   2.   Za osoby, které splňují požadavky stanovené pro výkon odborných činností v oboru architektury pod profesním označením „architekt“, se považují státní příslušníci členského státu oprávnění používat toto profesní označení v souladu se zákonem, který poskytuje příslušnému orgánu členského státu možnost udělit toto profesní označení státním příslušníkům členských států, kteří obzvláště vynikli svými úspěchy v oboru architektury. Výkon činností v oboru architektury je dotyčným osobám potvrzen v osvědčení, které vydává jejich domovský členský stát.
   Článek 49
   Specifická nabytá práva architektů
   1.   Každý členský stát uznává doklady o dosažené kvalifikaci architekta uvedené v příloze VI bodu 6.1, které byly vydány ostatními členskými státy a dosvědčují studium, jež bylo zahájeno nejpozději v referenčním akademickém roce uvedeném ve zmíněné příloze, a přiznává těmto dokladům o dosažené kvalifikaci, i když nesplňují minimální požadavky podle článku 46, pokud se jedná o přístup k odborným činnostem architekta a jejich výkon, stejné účinky jako dokladům o dosažené kvalifikaci v oboru architektury, které sám vydává.
   Za těchto okolností se uznávají osvědčení vydávaná příslušnými orgány Spolkové republiky Německo dokládající rovnocennost dokladů o dosažené kvalifikaci vydaných počínaje 8. květnem 1945 příslušnými orgány Německé demokratické republiky s doklady uvedenými ve zmíněné příloze.
   2.   Aniž je dotčen odstavec 1, každý členský stát uznává následující doklady o dosažené kvalifikaci a přiznává jim na svém území, pokud se jedná o přístup k odborným činnostem architekta a jejich výkon pod profesním označením architekt, stejné účinky, jaké mají doklady o dosažené kvalifikaci, které sám vydává: osvědčení vydávaná státním příslušníkům členských států členskými státy, ve kterých platí pravidla upravující přístup k činnostem architekta a jejich výkon, a to k těmto referenčním dnům:

               a)

               1. leden 1995 pro Rakousko, Finsko a Švédsko;

               b)

               1. květen 2004 pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko;

               c)

               5. srpen 1987 pro ostatní členské státy.

         Osvědčení uvedená v odstavci 1 prokazují, že jejich držitel získal oprávnění používat profesní označení architekt před příslušným dnem a že skutečně vykonával dotyčné činnosti po dobu nejméně tří po sobě následujících let v průběhu pěti let předcházejících dni vydání tohoto osvědčení podle uvedených pravidel.
   KAPITOLA IV
   Společná ustanovení o usazení
   Článek 50
   Dok lady a formality
   1.   Pokud příslušné orgány hostitelského členského státu rozhodnou o žádosti o povolení vykonávat dotyčné regulované povolání podle této hlavy, mohou vyžadovat doklady a osvědčení uvedená v příloze VII.
   Doklady uvedené v příloze VII bodu 1 písm. d), e) a f) nesmějí být ke dni předložení starší tří měsíců.
   Členské státy, subjekty a jiné právnické osoby zajistí důvěrnost obdržených informací.
   2.   V případě důvodných pochybností může hostitelský členský stát požadovat od příslušných orgánů členského státu potvrzení o pravosti osvědčení a dokladů o dosažené kvalifikaci vydaných v tomto jiném členském státě a případně potvrzení o tom, že oprávněná osoba splňuje pro povolání uvedená v kapitole III této hlavy minimální požadavky na odbornou přípravu podle článků 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40, 44 a 46.
   3.   V případě důvodných pochybností, pokud byl doklad o dosažené kvalifikaci podle čl. 3 odst. 1 písm. c) vydán příslušným orgánem členského státu a zahrnuje odbornou přípravu, která byla zcela nebo částečně absolvována v zařízení zřízeném v souladu se zákonem na území jiného členského státu, je hostitelský členský stát oprávněn ověřit u příslušného orgánu členského státu, ve kterém byl doklad vydán:

               a)

               zda studium v tomto zařízení bylo oficiálně schváleno vzdělávacím zařízením členského státu, který doklad vydal;

               b)

               zda vydaný doklad o dosažené kvalifikaci odpovídá dokladu, který by byl vydán, kdyby se studium uskutečnilo zcela na území členského státu, který doklad vydal; a

               c)

               zda doklad o dosažené kvalifikaci přiznává stejná profesní práva na území členského státu, který doklad vydal.

         4.   Pokud hostitelský členský stát požaduje od státních příslušníků tohoto členského státu pro přístup k regulovanému povolání nebo jeho výkon, aby učinili místopřísežné nebo čestné prohlášení, a toto místopřísežné nebo čestné prohlášení nemohou učinit státní příslušníci jiných členských států, zajistí hostitelský členský stát, aby byla dotyčné osobě nabídnuta jeho rovnocenná a vhodná formulace.
   Článek 51
   Postup pro vzájemné uznávání odborných kvalifikací
   1.   Příslušný orgán hostitelského členského státu potvrdí přijetí žádosti ve lhůtě jednoho měsíce a případně žadatele informuje o chybějících dokladech.
   2.   Vyřizování žádosti o povolení vykonávat regulované povolání musí být ukončeno co nejdříve a výsledek musí být sdělen spolu s odůvodněným rozhodnutím příslušného orgánu hostitelského členského státu nejpozději do tří měsíců po předložení všech dokladů žadatele. V případech patřících do kapitol I a II této hlavy lze však tuto lhůtu prodloužit o jeden měsíc.
   3.   Proti tomuto rozhodnutí nebo proti tomu, že nebylo vydáno ve stanovené lhůtě, musí být přípustný opravný prostředek podle vnitrostátních právních předpisů.
   Článek 52
   Užívání profesních označení
   1.   Pokud je v hostitelském členském státě regulováno užívání profesního označení činností dotyčného povolání, používají státní příslušníci členských států, kteří jsou oprávnění vykonávat regulované povolání na základě hlavy III, profesní označení hostitelského státu odpovídající uvedenému povolání v tomto členském státě a příslušné zkratky.
   2.   Pokud je v hostitelském členském státě povolání regulováno sdružením nebo organizací ve smyslu čl. 3 odst. 2, jsou státní příslušníci členských států oprávněni užívat profesní označení nebo jeho zkratku udělované organizací nebo sdružením, pouze prokáží-li členství v této organizaci nebo sdružení.
   Pokud sdružení nebo organizace podmiňují členství určitými kvalifikačními požadavky, mohou je použít na státní příslušníky ostatních členských států, kteří jsou držiteli dokladu o dosažené kvalifikaci, pouze v souladu s touto směrnicí.
   HLAVA IV
   PRAVIDLA PRO VÝKON POVOLÁNÍ
   Článek 53
   Jazykové znalosti
   Osoby, které využijí uznávání odborných kvalifikací, musí mít jazykové znalostí nezbytné k výkonu povolání v hostitelském členském státě.
   Článek 54
   Užívání akademických titulů
   Aniž jsou dotčeny články 7 a 52, hostitelské členské státy přiznávají dotyčným osobám právo užívat jejich akademické tituly přiznané v domovských členských státech a popřípadě zkratky těchto titulů v jazyce domovského členského státu. Hostitelský členský stát může požadovat, aby tento titul byl doprovázen názvem a sídlem zařízení nebo zkušební komise, které jej udělily. Je-li možné zaměnit akademický titul domovského členského státu s titulem, který platí v hostitelském členském státě a vyžaduje zde další odbornou přípravu, kterou oprávněná osoba nezískala, může tento hostitelský členský stát stanovit, že tato osoba bude užívat svůj akademický titul domovského členského státu ve vhodné podobě, kterou hostitelský členský stát určí.
   Článek 55
   Schválení zdravotní pojišťovnou
   Aniž je dotčen čl. 5 odst. 1 a článek 6 první pododstavec písm. b), členské státy, které podmiňují uzavření smlouvy o poskytování zdravotní péče mezi osobou, jež získala odbornou kvalifikaci na jejich území, a zdravotní pojišťovnou absolvováním přípravné zkušební doby nebo délkou odborné praxe, zprostí této povinnosti držitele dokladů o dosažené kvalifikaci lékaře a zubního lékaře získané v jiném členském státě.
   HLAVA V
   SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE A ODPOVĚDNOST ZA PROVEDENÍ
   Článek 56
   Příslušné orgány
   1.   Příslušné orgány hostitelského a domovského členského státu úzce spolupracují a poskytují si vzájemnou pomoc s cílem usnadnit uplatňování této směrnice. Zajistí důvěrnost údajů, které si vymění.
   2.   Příslušné orgány hostitelského a domovského členského státu si vyměňují informace o disciplinárních a trestněprávních sankcích nebo jiných závažných zvláštních okolnostech, které by mohly mít důsledky na výkon činností podle této směrnice, přitom je nutno dodržovat ustanovení o ochraně osobních údajů obsažená ve směrnicích Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (24) a 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (25).
   Domovský členský stát prozkoumá správnost okolností a jeho orgány rozhodnou o povaze a rozsahu šetření, která je nutno provést, a uvědomí hostitelský členský stát o závěrech, které z dostupných údajů vyvodil.
   3.   Každý členský stát určí do 20. října 2007 orgány a subjekty pověřené vydávat nebo přijímat doklady o dosažené kvalifikaci a jiné doklady nebo informace a orgány a subjekty pověřené přijímat žádosti a vydávat rozhodnutí podle této směrnice a neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a Komisi.
   4.   Každý členský stát jmenuje koordinátora pro činnosti orgánů uvedených v odstavci 1 a uvědomí o tom ostatní členské státy a Komisi.
   Úkolem koordinátora je:

               a)

               podporovat jednotné uplatňování této směrnice;

               b)

               shromažďovat všechny informace podstatné pro její uplatňování v členských státech, např. o podmínkách pro přístup k regulovaným povoláním v členských státech.

         Ke splnění úkolu uvedeného v písmenu b) mohou koordinátoři využít kontaktních míst uvedených v článku 57.
   Článek 57
   Kontaktní místa
   Do 20. října 2007 každý členský stát určí kontaktní místo, jehož úkolem je:

               a)

               poskytovat občanům a kontaktním místům ostatních členských států informace týkající se uznávání odborných kvalifikací podle této směrnice, jako například informace o právní úpravě povolání a výkonu těchto povolání, včetně právních předpisů o sociálním zabezpečení, a případně o pravidlech etiky;

               b)

               napomáhat občanům při výkonu práv, která jsou jim touto směrnicí přiznána, případně ve spolupráci s ostatními kontaktními místy a příslušnými orgány hostitelského členského státu.

         Kontaktní místa informují Komisi na její žádost o výsledcích případů, kterými se zabývají podle písmene b), ve lhůtě dvou měsíců od obdržení této žádosti.
   Článek 58
   Výbor pro uznávání odborných kvalifikací
   1.   Komisi je nápomocen Výbor pro uznávání odborných kvalifikací (dále jen „výbor“), složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce.
   3.   Výbor přijme svůj jednací řád.
   Článek 59
   Konzultace
   Komise zajistí náležité konzultace s odborníky z příslušných profesních skupin, zejména v souvislosti s prací výboru uvedeného v článku 58, a předloží výboru zprávu o těchto konzultacích opatřenou komentářem.
   HLAVA VI
   JINÁ USTANOVENÍ
   Článek 60
   Zprávy
   1.   Od 20. října 2007 překládají členské státy každé dva roky Komisi zprávu o uplatňování tohoto systému. Kromě obecných poznámek je ve zprávě uveden statistický přehled vydaných rozhodnutí a popis hlavních problémů, které vyplývají z uplatňování této směrnice.
   2.   Od 20. října 2007 vypracuje Komise každých pět let zprávu o provádění této směrnice.
   Článek 61
   Ustanovení o odchylce
   Setká-li se členský stát v určitých oblastech při provádění této směrnice s vážnými obtížemi, prověří Komise tyto obtíže společně s dotyčným členským státem.
   Komise případně postupem podle čl. 58 odst. 2 rozhodne o tom, že povolí dotyčnému členskému státu, aby se po určitou dobu odchýlil od dotyčného ustanovení.
   Článek 62
   Zrušení
   Směrnice 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS, 89/48/EHS, 92/51/EHS, 93/16/EHS a 1999/42/ES se zrušují s účinkem ode dne 20. října 2007. Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici a právní akty přijaté na základě těchto směrnic nejsou zrušením dotčeny.
   Článek 63
   Provedení
   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 20. října 2007. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 64
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 65
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 7. září 2005.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda

         C. CLARKE

      (1)  Úř. věst. C 181 E, 30.7.2002, s. 183.

      (2)  Úř. věst. C 61, 14.3.2003, s. 67.

      (3)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 11. února 2004 (Úř. věst. C 97 E, 22.4.2004, s. 230), společný postoj Rady ze dne 21. prosince 2004 (Úř. věst. C 58 E, 8.3.2005, s. 1) a postoj Evropského parlamentu ze dne 11. května 2005. Rozhodnutí Rady ze dne 6. června 2005.

      (4)  Úř. věst. L 178, 17.7.2000, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 19, 24.1.1989, s. 16. Směrnice ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES (Úř. věst. L 206, 31.7.2001, s. 1).

      (6)  Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 25. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2004/108/ES (Úř. věst. L 32, 5.2.2004, s. 15).

      (7)  Úř. věst. L 201, 31.7.1999, s. 77.

      (8)  Úř. věst. L 176, 15.7.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      (9)  Úř. věst. L 176, 15.7.1977, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2001/19/ES.

      (10)  Úř. věst. L 233, 24.8.1978, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      (11)  Úř. věst. L 233, 24.8.1978, s. 10. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      (12)  Úř. věst. L 362, 23.12.1978, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2001/19/ES.

      (13)  Úř. věst. L 362, 23.12.1978, s. 7. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2001/19/ES.

      (14)  Úř. věst. L 33, 11.2.1980, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      (15)  Úř. věst. L 33, 11.2.1980, p. 8. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2001/19/ES.

      (16)  Úř. věst. L 223, 21.8.1985, s. 15. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      (17)  Úř. věst. L 253, 24.9.1985, s. 34. Směrnice ve znění směrnice 2001/19/ES.

      (18)  Úř. věst. L 253, 24.9.1985, s. 37. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      (19)  Úř. věst. L 165, 7.7.1993, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (20)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (21)  Úř. věst. L 78, 26.3.1977, s. 17. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      (22)  Úř. věst. L 77, 14.3.1998, s. 36. Směrnice ve znění aktu o přistoupení z roku 2003.

      (23)  Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/66/ES (Úř. věst. L 168, 1.5.2004, s. 35).

      (24)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003.

      (25)  Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37.

      PŘÍLOHA I
      Seznam profesních sdružení nebo organizací, které splňují podmínky čl. 3 odst. 2
      IRSKO (1)

                  1.

                  The Institute of Chartered Accountants in Ireland (2)

                  2.

                  The Institute of Certified Public Accountants in Ireland (2)

                  3.

                  The Association of Certified Accountants (2)

                  4.

                  Institution of Engineers of Ireland

                  5.

                  Irish Planning Institute

            SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ

                  1.

                  Institute of Chartered Accountants in England and Wales

                  2.

                  Institute of Chartered Accountants of Scotland

                  3.

                  Institute of Chartered Accountants in Ireland

                  4.

                  Chartered Association of Certified Accountants

                  5.

                  Chartered Institute of Loss Adjusters

                  6.

                  Chartered Institute of Management Accountants

                  7.

                  Institute of Chartered Secretaries and Administrators

                  8.

                  Chartered Insurance Institute

                  9.

                  Institute of Actuaries

                  10.

                  Faculty of Actuaries

                  11.

                  Chartered Institute of Bankers

                  12.

                  Institute of Bankers in Scotland

                  13.

                  Royal Institution of Chartered Surveyors

                  14.

                  Royal Town Planning Institute

                  15.

                  Chartered Society of Physiotherapy

                  16.

                  Royal Society of Chemistry

                  17.

                  British Psychological Society

                  18.

                  Library Association

                  19.

                  Institute of Chartered Foresters

                  20.

                  Chartered Institute of Building

                  21.

                  Engineering Council

                  22.

                  Institute of Energy

                  23.

                  Institution of Structural Engineers

                  24.

                  Institution of Civil Engineers

                  25.

                  Institution of Mining Engineers

                  26.

                  Institution of Mining and Metallurgy

                  27.

                  Institution of Electrical Engineers

                  28.

                  Institution of Gas Engineers

                  29.

                  Institution of Mechanical Engineers

                  30.

                  Institution of Chemical Engineers

                  31.

                  Institution of Production Engineers

                  32.

                  Institution of Marine Engineers

                  33.

                  Royal Institution of Naval Architects

                  34.

                  Royal Aeronautical Society

                  35.

                  Institute of Metals

                  36.

                  Chartered Institution of Building Services Engineers

                  37.

                  Institute of Measurement and Control

                  38.

                  British Computer Society

         (1)  Státní příslušníci Irska jsou rovněž členy těchto sdružení nebo organizací ve Spojeném království:

                  Institute of Chartered Accountants in England and Wales

                  Institute of Chartered Accountants of Scotland

                  Institute of Actuaries

                  Faculty of Actuaries

                  The Chartered Institute of Management Accountants

                  Institute of Chartered Secretaries and Administrators

                  Royal Town Planning Institute

                  Royal Institution of Chartered Surveyors

                  Chartered Institute of Building.

         (2)  Pouze pro činnost účetního auditu.

      PŘÍLOHA II
      Seznam oborů, které mají zvláštní strukturu, uvedených v čl. 11 písm. c) bodu ii)
      1.   Oblast zdravotnická a péče o dítě
      Odborná příprava pro povolání:
      v Německu:

                  —

                  dětská sestra, dětský ošetřovatel („Kinderkrankenschwester/Kinderkrankenpfleger“),

                  —

                  rehabilitační pracovník („Krankengymnast(in)/Physiotherapeut(in)“) (1),

                  —

                  ergoterapeut („Beschäftigungs- und Arbeitstherapeut/Ergotherapeut“),

                  —

                  logoped („Logopäde/Logopädin“),

                  —

                  ortoptista („Orthoptist(in)“),

                  —

                  státem uznaný vychovatel („staatlich anerkannte(r) Erzieher(in)“),

                  —

                  státem uznaný pedagog-terapeut („staatlich anerkannte(r) Heilpädagoge (-in)“),

                  —

                  zdravotní laborant („medizinisch-technische(r) Laboratoriums- Assistent(in)“),

                  —

                  radiologický laborant („medizinisch-technische(r) Radiologie-Assistent(in)“),

                  —

                  zdravotní technik („medizinisch-technische(r) Assistent(in) für Funktionsdiagnostik“),

                  —

                  veterinární technik („veterinärmedizinisch-technische(r) Assistent(in)“),

                  —

                  dietní sestra, dietní ošetřovatel („Diätassistent(in)“),

                  —

                  farmaceutický laborant („Pharmazieingenieur“) odborná příprava získaná do 31. března 1994 v bývalé Německé demokratické republice nebo na území nových spolkových zemí,

                  —

                  psychiatrická sestra, psychiatrický ošetřovatel („psychiatrische(r) Krankenschwester/Krankenpfleger“),

                  —

                  logoped („Sprachtherapeut(in)“);

            v České republice:

                  —

                  „zdravotnický asistent“,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 13 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a 4 roky středního odborného vzdělání na střední zdravotnické škole, zakončeného maturitní zkouškou,

                  —

                  „nutriční asistent“,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 13 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a 4 roky středního odborného vzdělání na střední zdravotnické škole, zakončeného maturitní zkouškou;
      v Itálii:

                  —

                  zubní laborant („odontotecnico“),

                  —

                  oční optik („ottico“);

            na Kypru:

                  —

                  zubní technik („οδοντοτεχνίτης“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 14 let, zahrunujícímu nejméně 6 let základního vzdělání, 6 let středního vzdělání a 2 roky postsekundárního odborného vzdělání, následovaného 1 rokem odborné praxe,

                  —

                  optik („τεχνικός oπτικός“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 14 let, zahrnujícímu nejméně 6 let základního vzdělání, 6 let středního vzdělání a 2 roky postsekundárního vzdělání, následovaného 1 rokem odborné praxe;
      v Lotyšsku:

                  —

                  zubní sestra („zobārstniecības māsa“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 13 let, zahrnujícímu nejméně 10 let všeobecného vzdělání a 2 roky odborného vzdělání na zdravotnické škole, následovaného 3 roky odborné praxe, na jejímž konci musí být složena zkouška k získání osvědčení o odbornosti,

                  —

                  biomedikální laborant („biomedicīnas laborants“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 10 let všeobecného vzdělání a 2 roky odborného vzdělání na zdravotnické škole, následovaného 2 roky odborné praxe, na jejímž konci musí být složena zkouška k získání osvědčení o odbornosti,

                  —

                  zubní technik („zobu tehniķis“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 10 let všeobecného vzdělání a 2 roky odborného vzdělání na zdravotnické škole, následovaného 2 roky odborné praxe, na jejímž konci musí být složena zkouška k získání osvědčení o odbornosti,

                  —

                  fyzioterapeutický asistent („fizioterapeita asistents“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 13 let, zahrnujícímu nejméně 10 let všeobecného vzdělání a 3 roky odborného vzdělání na zdravotnické škole, následovaného 2 roky odborné praxe, na jejímž konci musí být složena zkouška k získání osvědčení o odbornosti;
      v Lucembursku:

                  —

                  radiologický laborant („assistant(e) technique médical(e) en radiologie“),

                  —

                  zdravotní laborant („assistant(e) technique médical(e) de laboratoire“),

                  —

                  psychiatrická sestra, psychiatrický ošetřovatel („infirmier/ière psychiatrique“),

                  —

                  zdravotnický asistent na chirurgii („assistant(e) technique médical(e) en chirurgie“),

                  —

                  dětská sestra, dětský ošetřovatel („infirmier/ière puériculteur/trice“),

                  —

                  zdravotní sestra na anasteziologii, ošetřovatel na anesteziologii („infirmier/ière anesthésiste“),

                  —

                  diplomovaný masér („masseur/euse diplômé(e)“),

                  —

                  vychovatel („éducateur/trice“);

            v Nizozemsku:

                  —

                  veterinární asistent („dierenartsassistent“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce nejméně 13 let zahrnujícímu:

                  i)

                  nejméně 3 roky odborné přípravy na specializované škole zakončené zkouškou, v některých případech doplněné jednoletým nebo dvouletým specializačním studiem zakončeným zkouškou, nebo

                  ii)

                  nejméně 2,5 roku odborné přípravy na specializované škole zakončené zkouškou a doplněné alespoň 6 měsíci odborné praxe nebo alespoň 6 měsíci stáže ve schváleném zařízení, nebo

                  iii)

                  nejméně 2 roky odborné přípravy na specializované škole zakončené zkouškou a doplněné alespoň 1 rokem odborné praxe nebo alespoň 1 rokem stáže ve schváleném zařízení, nebo

                  iv)

                  v případě veterinárního asistenta („dierenartsassistent“) 3 roky odborné přípravy na specializované škole (typu „MBO“) nebo 3 roky odborné přípravy v duálním učňovském systému („LLW“), v obou případech zakončené zkouškou;

            v Rakousku:

                  —

                  speciální základní odborná příprava pro zdravotní sestry a ošetřovatele specializující se na péči o děti a mládež („spezielle Grundausbildung in der Kinder- und Jugendlichenpflege“),

                  —

                  speciální základní odborná příprava pro psychiatrické sestry a psychiatrické ošetřovatele („spezielle Grundausbildung in der psychiatrischen Gesundheits- und Krankenpflege“),

                  —

                  optik specializovaný na kontaktní čočky („Kontaktlinsenoptiker“),

                  —

                  pedikér („Fußpfleger“),

                  —

                  výrobce pomůcek pro sluchově postižené („Hörgeräteakustiker“),

                  —

                  drogista („Drogist“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce nejméně 14 let, včetně nejméně 5 let odborné přípravy v rámci strukturované odborné přípravy rozdělené na alespoň tříletý učňovský výcvik, zahrnující odbornou přípravu z části na pracovišti a z části zajištěnou v zařízení pro odbornou přípravu, a období odborné praxe a přípravy zakončené odbornou zkouškou opravňující vykonávat povolání a připravovat učně,

                  —

                  masér („Masseur“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce 14 let, včetně 5 let odborné přípravy v rámci strukturované odborné přípravy zahrnující 2 roky učňovského výcviku, období odborné praxe a přípravy trvající 2 roky a jednoletou přípravu zakončenou odbornou zkouškou opravňující vykonávat povolání a připravovat učně,

                  —

                  učitel/učitelka v mateřské škole („Kindergärtner/in“),

                  —

                  vychovatel („Erzieher“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce 13 let, včetně 5 let odborné přípravy ve specializované škole, zakončené zkouškou;
      na Slovensku:

                  —

                  učitel v tanečním oboru na základních uměleckých školách („učiteľ v tanečnom odbore na základných umeleckých školách“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 14,5 let, zahrnujícímu 8 let základního vzdělání, 4 roky vzdělání na specializované střední škole a 5 semestrů odborné přípravy v taneční pedagogice,

                  —

                  vychovatel ve zvláštních výchovných zařízeních a v zařízeních sociálních služeb („vychovávatel' v špeciálnych výchovných zariadeniach a v zariadeniach sociálnych služieb“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 14 let, zahrnujícímu 8/9 let základního vzdělání, 4 roky studia na střední pedagogické škole nebo na jiné střední škole a 2 roky doplňkového distančního pedagogického studia.
      2.   Obor mistra řemesel („Mester/Meister/Maître“), který představuje obory vzdělávání a odborné přípravy týkající se dovedností, na které se nevztahuje hlava III kapitola II této směrnice
      Odborná příprava pro povolání:
      v Dánsku:

                  —

                  optometrik („optometrist“),

            toto studium trvá celkem 14 let, včetně 5 let odborné přípravy rozdělené na 2,5 roku teoretického vzdělávání zajišťovaného zařízením pro odbornou přípravu a 2,5 roku praktické přípravy na pracovišti, a je zakončeno uznávanou zkouškou týkající se řemesla a udělující právo užívat titul „Mester“,

                  —

                  ortopedický technik („ortopædimekaniker“),

            toto studium trvá celkem 12,5 roku, včetně odborné přípravy v délce 3,5 roku rozdělené na 6 měsíců teoretického vzdělávání v zařízení pro odbornou přípravu a 3 roky praktické přípravy na pracovišti, a je zakončeno uznanou zkouškou týkající se řemesla a udělující právo užívat titul „Mester“,

                  —

                  ortopedický obuvník („ortopædiskomager“),

            toto studium trvá celkem 13,5 roku, včetně odborné přípravy v délce 4,5 roku rozdělené na 2 roky teoretického vzdělávání v zařízení pro odbornou přípravu a 2,5 roku praktické přípravy na pracovišti, a je zakončeno uznávanou zkouškou týkající se řemesla a udělující právo užívat titul „Mester“;
      v Německu:

                  —

                  oční optik („Augenoptiker“),

                  —

                  zubní technik („Zahntechniker“),

                  —

                  bandážista („Bandagist“),

                  —

                  výrobce pomůcek pro sluchově postižené („Hörgeräte-Akustiker“),

                  —

                  ortopedický technik („Orthopädiemechaniker“),

                  —

                  ortopedický obuvník („Orthopädieschuhmacher“);

            v Lucembursku:

                  —

                  oční optik („opticien“),

                  —

                  zubní technik („mécanicien dentaire“),

                  —

                  výrobce pomůcek pro sluchově postižené („audioprothésiste“),

                  —

                  ortopedický technik/bandážista („mécanicien orthopédiste/bandagiste“),

                  —

                  ortopedický obuvník („orthopédiste-cordonnier“),

            toto studium trvá celkem 14 let, včetně nejméně 5 let odborné přípravy v rámci strukturované odborné přípravy získávané částečně na pracovišti a částečně zajišťované zařízením pro odbornou přípravu, a je zakončeno zkouškou, jejíž úspěšné složení je nezbytné pro výkon činnosti považované za řemeslnou, ať již jako samostatně výdělečně činná osoba či jako zaměstnanec se srovnatelnou odpovědností;
      v Rakousku:

                  —

                  bandážista („Bandagist“),

                  —

                  výrobce korzetů („Miederwarenerzeuger“),

                  —

                  oční optik („Optiker“),

                  —

                  ortopedický obuvník („Orthopädieschuhmacher“),

                  —

                  ortopedický technik („Orthopädietechniker“),

                  —

                  zubní technik („Zahntechniker“),

                  —

                  zahradník („Gärtner“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce nejméně 14 let, včetně nejméně 5 let odborné přípravy v rámci strukturované odborné přípravy, rozdělené na alespoň 3 roky učňovského výcviku, zahrnujícího odbornou přípravu z části na pracovišti a z části zajištěnou v zařízení pro odbornou přípravu, a nejméně 2 roky odborné praxe a přípravy zakončené mistrovskou zkouškou opravňující vykonávat povolání, připravovat učně a používat titul „Meister“;
      odborná příprava v oblasti zemědělství a lesnictví:

                  —

                  mistr v zemědělství („Meister in der Landwirtschaft“),

                  —

                  mistr ve venkovském domácím hospodářství („Meister in der ländlichen Hauswirtschaft“),

                  —

                  mistr v zahradnictví („Meister im Gartenbau“),

                  —

                  mistr v zelinářství („Meister im Feldgemüsebau“),

                  —

                  mistr v ovocnářství a ve zpracování ovoce („Meister im Obstbau und in der Obstverwertung“),

                  —

                  mistr ve vinařství a ve vinařských technikách („Meister im Weinbau und in der Kellerwirtschaft“),

                  —

                  mistr v mlékárenství („Meister in der Molkerei- und Käsereiwirtschaft“),

                  —

                  mistr v chovu koní („Meister in der Pferdewirtschaft“),

                  —

                  mistr v rybářství („Meister in der Fischereiwirtschaft“),

                  —

                  mistr v chovu drůbeže („Meister in der Geflügelwirtschaft“),

                  —

                  mistr ve včelařství („Meister in der Bienenwirtschaft“),

                  —

                  mistr v lesnictví („Meister in der Forstwirtschaft“),

                  —

                  mistr v pěstování lesních stromů („Meister in der Forstgarten- und Forstpflegewirtschaft“),

                  —

                  mistr v zemědělských skladech („Meister in der landwirtschaftlichen Lagerhaltung“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce nejméně 15 let, včetně nejméně 6 let odborné přípravy v rámci strukturované odborné přípravy rozdělené na nejméně 3 roky učňovského výcviku zahrnujícího odbornou přípravu z části na pracovišti a z části zajištěnou v zařízení pro odbornou přípravu a 3 roky odborné praxe zakončen mistrovskou zkouškou pro dotyčné povolání, která opravňuje připravovat učně a užívat titul „Meister“;
      v Polsku:

                  —

                  učitel praktické odborné přípravy („nauczyciel praktycznej nauki zawodu“),

            která odpovídá vzdělání v délce:

                  i)

                  8 let základního vzdělání a 5 let středního odborného vzdělání, nebo rovnocenného středního vzdělání v oboru, následovanému pedagogickým kursem o celkové délce nejméně 150 hodin, kursem bezpečnosti práce a pracovní hygieny a 2 lety odborné praxe v povolání, kterému má osoba vyučovat, nebo

                  ii)

                  8 let základního vzdělání a 5 let středního odborného vzdělání, spolu s absolventským diplomem z postsekundární pedagogické odborné školy, nebo

                  iii)

                  8 let základního vzdělání a 2 — 3 roky základního středního odborného vzdělání a nejméně 3 roky odborné praxe, osvědčené titulem mistra v určitém povolání a následované pedagogickým kursem o celkové délce nejméně 150 hodin;

            na Slovensku:

                  —

                  mistr odborné výchovy („majster odbornej výchovy“),

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu 8 let základního vzdělání, 4 roky odborného vzdělání (dokončené střední odborné vzdělání nebo vyučení v daném (obdobném) kursu odborné přípravy nebo vyučení), odbornou praxi o celkové délce nejméně 3 roky v oblasti dokončeného vzdělání nebo vyučení osoby a doplňkové pedagogické studium na pedagogické fakultě nebo na technické univerzitě, anebo dokončené střední odborné vzdělání nebo vyučení v daném (obdobném) kursu odborné přípravy nebo vyučení, odbornou praxi o celkové délce nejméně 3 roky v oblasti dokončeného vzdělání nebo vyučení osoby a dodatečné studium pedagogiky na pedagogické fakultě, anebo k 1. září 2005 specializovaného vzdělání v oblasti speciální pedagogiky poskytovaného metodologickými středisky pro mistry odborné výchovy na zvláštních školách bez doplňkového pedagogického studia.
      3.   Oblast námořnictví

                  a)

                  Námořní doprava

            Odborná příprava pro povolání:
      v České republice:

                  —

                  palubní asistent,

                  —

                  námořní poručík,

                  —

                  první palubní důstojník,

                  —

                  kapitán,

                  —

                  strojní asistent,

                  —

                  strojní důstojník,

                  —

                  druhý strojní důstojník,

                  —

                  první strojní důstojník,

                  —

                  elektrotechnik,

                  —

                  elektrodůstojník;

            v Dánsku:

                  —

                  kapitán lodi („skibsfører“),

                  —

                  první důstojník („overstyrmand“),

                  —

                  kormidelník, palubní důstojník („enestyrmand, vagthavende styrmand“),

                  —

                  palubní důstojník („vagthavende styrmand“),

                  —

                  lodní strojník („maskinchef“),

                  —

                  první strojní důstojník („l. maskinmester“),

                  —

                  první strojní důstojník/palubní strojní důstojník („l. maskinmester/vagthavende maskinmester“);

            v Německu:

                  —

                  kapitán lodi velké pobřežní plavby („Kapitän AM“),

                  —

                  kapitán lodi pobřežní plavby („Kapitän AK“),

                  —

                  palubní důstojník lodi velké pobřežní plavby („nautischer Schiffsoffizier AMW“),

                  —

                  palubní důstojník lodi pobřežní plavby („nautischer Schiffsoffizier AKW“),

                  —

                  první strojní důstojník třídy C („Schiffsbetriebstechniker CT — Leiter von Maschinenanlagen“),

                  —

                  lodní mechanik třídy C („Schiffsmaschinist CMa — Leiter von Maschinenanlagen“),

                  —

                  strojní důstojník třídy C („Schiffsbetriebstechniker CTW“),

                  —

                  lodní mechanik třídy C — jediný strojní důstojník („Schiffsmaschinist CMaW — Technischer Alleinoffizier“);

            v Itálii:

                  —

                  palubní důstojník („ufficiale di coperta“),

                  —

                  strojní důstojník („ufficiale di macchina“);

            v Lotyšsku:

                  —

                  lodní elektrodůstojník („kuģu elektromehāniķis“),

                  —

                  operátor chladicího systému („kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists“);

            v Nizozemsku:

                  —

                  první palubní důstojník (loď pro pobřežní plavbu) (s doplňkovou přípravou) („stuurman kleine handelsvaart (met aanvulling)“),

                  —

                  diplomovaný strojník („diploma motordrijver“),

                  —

                  úředník VTS („VTS-functionaris“),

            která odpovídá vzdělání:

                  —

                  v České republice:

                              i)

                              u palubního asistenta

                                          1.

                                          osoba ve věku nejméně 20 let,

                                          2.

                                                      a)

                                                      námořní akademie nebo námořní střední odborná škola — obor navigace, oba kursy musí být zakončeny maturitní zkouškou a provázeny schválenou námořní službou v délce nejméně šesti měsíců na lodi v průběhu studia, nebo

                                                      b)

                                                      nejméně dvouletá schválená námořní služba ve funkci palubní strážní služby a dokončení schváleného kursu, který splňuje požadavky na způsobilost stanovené v části A-II/1 předpisu STCW (Mezinárodní úmluva o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků) uskutečněného námořní akademií nebo námořní střední odbornou školou strany úmluvy STCW a složení zkoušky před zkušební komisí uznanou MD (Ministerstvo dopravy České republiky);

                              ii)

                              u námořního poručíka

                                          1.

                                          schválená námořní služba ve funkci palubního asistenta na lodích o hrubé prostornosti nejméně 500 RT po nejméně 6 měsíců v případě absolventa námořní střední odborné školy nebo námořní akademie nebo po jeden rok v případě absolventa schváleného kursu, v tom nejméně šest měsíců ve funkci člena palubní strážní služby,

                                          2.

                                          řádně vyplněná a potvrzená kniha výcviku palubního asistenta;

                              iii)

                              u prvního palubního důstojníka
                              průkaz způsobilosti námořního poručíka na lodích o hrubé prostornosti nejméně 500 RT a nejméně dvanáctiměsíční schválená námořní služba v tomto postavení;

                              iv)

                              u kapitána

                                          =

                                          služební průkaz kapitána na lodích o hrubé prostornosti 500 až 3 000 RT,

                                          =

                                          průkaz způsobilosti prvního palubního důstojníka na lodích o hrubé prostornosti nejméně 3 000 RT a nejméně šestiměsíční schválená námořní služba ve funkci prvního palubního důstojníka na lodích o hrubé prostornosti nejméně 500 RT a nejméně šestiměsíční schválená námořní služba ve funkci prvního palubního důstojníka na lodích o hrubé prostornosti nejméně 3 000 RT;

                              v)

                              u strojního asistenta

                                          1.

                                          osoba ve věku nejméně 20 let,

                                          2.

                                          námořní akademie nebo námořní střední odborná škola — obor námořního strojnictví a schválená námořní služba nejméně šesti měsíců na lodi v průběhu studia;

                              vi)

                              u strojního důstojníka
                              schválená námořní služba ve funkci strojního asistenta v délce nejméně 6 měsíců po absolvování námořní akademie nebo námořní střední odborné školy;

                              vii)

                              u druhého strojního důstojníka
                              schválená námořní služba v délce nejméně 12 měsíců ve funkci třetího strojního důstojníka na lodích poháněných hlavním mechanickým pohonem o výkonu nejméně 750 kW;

                              viii)

                              u prvního strojního důstojníka
                              příslušný služební průkaz druhého strojního důstojníka na lodích poháněných hlavním mechanickým pohonem o výkonu nejméně 3 000 kW a nejméně 6 měsíců schválené námořní služby v této funkci;

                              ix)

                              u elektrotechnika

                                          1.

                                          osoba ve věku nejméně 18 let,

                                          2.

                                          námořní nebo jiná akademie, elektrotechnická fakulta nebo technická škola nebo univerzita, všechny kursy musí být zakončeny maturitní zkouškou a provázeny schválenou praxí nejméně 12 měsíců v oblasti elektrotechniky;

                              x)

                              u elektrodůstojníka

                                          1.

                                          námořní akademie nebo námořní střední odborná škola, obor námořní elektrotechniky nebo jiná vysoká nebo střední škola v oblasti elektrotechniky, všechny kursy musí být zakončeny maturitní zkouškou nebo státní zkouškou,

                                          2.

                                          schválená námořní služba ve funkci elektrotechnika po dobu nejméně 12 měsíců v případě absolventů akademie, vysoké školy nebo univerzity nebo 24 měsíců v případě absolventa střední školy;

                  —

                  v Dánsku 9 let základního vzdělávání následovaného základní odbornou přípravou nebo službou na moři trvající 17 až 36 měsíců doplněnou:

                              i)

                              u palubních důstojníků specializovanou odbornou přípravou v délce 1 roku,

                              ii)

                              u ostatních specializovanou odbornou přípravou v délce 3 let;

                  —

                  v Německu o celkové délce 14 až 18 let, včetně 3 let základní odborné přípravy a jednoleté služby na moři, po níž následují 1 nebo 2 roky specializované odborné přípravy doplněné popřípadě odbornou praxí v navigaci v délce 2 roky;

                  —

                  v Lotyšsku:

                              i)

                              u lodního elektrodůstojníka („kuģu elektromehāniķis“)

                                          1.

                                          osoba ve věku nejméně 18 let,

                                          2.

                                          odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let a 6 měsíců, zahrnujícímu nejméně 9 let základního vzdělání a nejméně 3 roky odborného vzdělání. Navíc je vyžadována námořní služba v délce nejméně 6 měsíců jako lodní elektrotechnik nebo asistent lodního elektrodůstojníka na lodích s generátory o výkonu více než 750 kW. Odborné vzdělání se zakončuje zvláštní zkouškou prováděnou příslušným orgánem v souladu s programem odborné přípravy schváleným ministerstvem dopravy;

                              ii)

                              u operátora chladicího systému („kuģa saldēšanas iekārtu mašīnists“)

                                          1.

                                          osoba ve věku nejméně 18 let,

                                          2.

                                          odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 13 let, zahrnujícímu nejméně 9 let základního vzdělání a nejméně 3 roky odborného vzdělání. Navíc je vyžadována námořní služba v délce nejméně 12 měsíců jako asistent operátora chladicího systému. Odborné vzdělání se zakončuje zvláštní zkouškou prováděnou příslušným orgánem v souladu s programem odborné přípravy schváleným ministerstvem dopravy;

                  —

                  v Itálii o celkové délce 13 let, z nichž je alespoň 5 let profesní přípravy zakončené zkouškou a popřípadě doplněné stáží;

                  —

                  v Nizozemsku:

                              i)

                              u prvního palubního důstojníka (loď pro pobřežní plavbu) (s doplňkovou přípravou) („stuurman kleine handelsvaart (met aanvulling)“) a diplomovaného strojníka („diploma motordrijver“) zahrnující 14 let studia, z nichž alespoň 2 roky probíhají ve specializovaném zařízení pro odbornou přípravu, doplněnou dvanáctiměsíční stáží,

                              ii)

                              u úředníka VTS („VTS-functionaris“) o celkové délce nejméně 15 let, zahrnující alespoň 3 roky vyššího odborného vzdělávání („HBO“) nebo středního odborného vzdělávání („MBO“) a doplněné vnitrostátními a regionálními specializačními studii, každé v délce nejméně 12 týdnů teoretické přípravy a zakončené zkouškou,

                        které jsou uznány Mezinárodní úmluvou STCW (Mezinárodní úmluva o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků, 1978).

                  b)

                  Námořní rybolov:

            Odborná příprava pro povolání:
      v Německu:

                  —

                  kapitán, hlubinný rybolov („Kapitän BG/Fischerei“),

                  —

                  kapitán, pobřežní rybolov („Kapitän BLK/Fischerei“),

                  —

                  palubní důstojník lodi určené pro hlubinný rybolov („nautischer Schiffsoffizier BGW/Fischerei“),

                  —

                  palubní důstojník lodi určené pro pobřežní rybolov („nautischer Schiffsoffizier BK/Fischerei“);

            v Nizozemsku:

                  —

                  první strojní důstojník V („stuurman werktuigkundige V“),

                  —

                  strojní důstojník IV rybářské lodi („werktuigkundige IV visvaart“),

                  —

                  první důstojník IV rybářské lodi („stuurman IV visvaart“),

                  —

                  první strojní důstojník VI rybářské lodi („stuurman werktuigkundige VI“),

            která odpovídá vzdělání:

                  —

                  v Německu o celkové délce 14 až 18 let, včetně 3 let základní odborné přípravy a jednoleté služby na moři, po níž následuje 1 nebo 2 roky specializované odborné přípravy doplněné popřípadě odbornou praxí v navigaci v délce 2 roky,

                  —

                  v Nizozemsku zahrnujícímu 13 až 15 let studia, ze kterého alespoň 2 roky probíhají ve specializovaných odborných školách, doplněného odbornou praxí v délce 12 měsíců,

            a je uznané Úmluvou z Torremolinos (Mezinárodní úmluva o bezpečnosti rybářských plavidel z roku 1977).
      4.   Technická oblast
      Odborná příprava pro povolání:
      v České republice:

                  —

                  autorizovaný technik, autorizovaný stavitel,

            která odpovídá odborné přípravě v délce nejméně 9 let, zahrnující 4 roky středního odborného vzdělání zakončeného maturitní zkouškou a 5 let odborné praxe a zkoušku odborné způsobilosti pro výkon vybraných činností ve výstavbě (podle zákona č. 50/1976 Sb. (stavební zákon) a zákona č. 360/1992 Sb.);

                  —

                  fyzická osoba řídící drážní vozidlo,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 4 roky středního odborného vzdělání zakončeného maturitní zkouškou a následovaného státní zkouškou o pohonu vozidel;

                  —

                  drážní revizní technik,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 4 roky středního odborného vzdělání na střední strojní nebo elektrotechnické škole, zakončeného maturitní zkouškou;

                  —

                  učitel autoškoly,

            osoba nejméně 24 let věku; odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 4 roky středního odborného vzdělání zaměřeného na dopravu nebo strojnictví, zakončeného maturitní zkouškou;

                  —

                  kontrolní technik STK,

            osoba nejméně 21 let věku; odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 4 roky středního odborného vzdělání zakončeného maturitní zkouškou a následovaného nejméně 2 roky technické praxe; dotyčná osoba musí být držitelem řidičského průkazu, nesmí mít záznam v trestním rejstříku a musí absolvovat zvláštní výcvik pro státní kontrolní techniky v délce nejméně 120 hodin a úspěšně složit zkoušku;

                  —

                  mechanik měření emisí,

            odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 4 roky středního odborného vzdělání, zakončeného maturitní zkouškou; dále musí žadatel absolvovat nejméně 3 roky technické praxe a zvláštní výcvik pro mechaniky měření emisí v délce 8 hodin a úspěšně složit zkoušku;

                  —

                  kapitán I. třídy,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 15 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 3 roky středního vzdělání zakončeného maturitní zkouškou a následovaného zkouškou potvrzenou průkazem způsobilosti. Toto odborné vzdělání musí být následováno 4 roky odborné praxe zakončené zkouškou;

                  —

                  restaurátor památek, které jsou díly uměleckých řemesel,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce 12 let, pokud zahrnuje úplné střední odborné vzdělání v oboru restaurování, nebo 10 až 12 let studia v příbuzném oboru a 5 letům odborné praxe v případě úplného středního odborného vzdělání zakončeného maturitní zkouškou, nebo 8 letům odborné praxe v případě středního odborného vzdělání zakončeného závěrečnou zkouškou;

                  —

                  restaurátor děl výtvarných umění, která nejsou památkami a jsou uložena ve sbírkách muzeí a galerií, a ostatních předmětů kulturní hodnoty,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let a 5 letům odborné praxe v případě úplného středního odborného vzdělání v oboru restaurování, zakončeného maturitní zkouškou;

                  —

                  odpadový hospodář,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 4 roky středního odborného vzdělání zakončeného maturitní zkouškou a následovaného nejméně 5 lety praxe v oboru odpadového hospodářství během posledních 10 let;

                  —

                  technický vedoucí odstřelů,

            která odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 4 roky středního odborného vzdělání, zakončeného maturitní zkouškou,
      a následovaného
      2 roky praxe jako střelmistr v podzemí (pro činnost v podzemí) nebo 1 rokem praxe na povrchu (pro činnost na povrchu), včetně 6 měsíců jako pomocník střelmistra,
      výcvikovým kursem v délce 100 hodin teoretické a praktické přípravy, následovaným zkouškou před příslušným obvodním báňským úřadem,
      odbornou praxí v délce nejméně 6 měsíců při projektování a provádění trhacích prací velkého rozsahu,
      výcvikovým kursem v délce 32 hodin teoretické a praktické přípravy, následovaným zkouškou před Českým báňským úřadem;
      v Itálii:

                  —

                  geodet („geometra“),

                  —

                  zemědělský technik („perito agrario“),

            která představuje střední technické studium o celkové délce nejméně 13 let, zahrnující 8 let povinné školní docházky následované 5 lety středoškolského studia včetně 3 let odborného studia, zakončené zkouškou na technický Baccaulaureat a doplněné:

                  i)

                  u geodetů: buď nejméně stáží v příslušném provozu v délce 2 roky, nebo odbornou praxí v délce 5 let;

                  ii)

                  u zemědělských techniků splněním stáže v délce 2 roky,

            zakončená státní zkouškou;
      v Lotyšsku:

                  —

                  asistent železničního strojvůdce („vilces līdzekļa vadītāja (mašīnista) palīgs“),

            osoba nejméně 18 let věku, odpovídá vzdělání o celkové délce nejméně 12 let, zahrnujícímu nejméně 8 let základního vzdělání a nejméně 4 roky odborného vzdělání; odborná příprava je zakončena zvláštní zkouškou zaměstnavatele; průkaz způsobilosti vydává příslušný orgán na dobu 5 let;
      v Nizozemsku:

                  —

                  soudní vykonavatel („gerechtsdeurwaarder“),

                  —

                  výrobce zubních protéz („tandprotheticus“),

            která představuje studium a odbornou přípravu:

                  i)

                  v případě soudního vykonavatele („gerechtsdeurwaarder“) trvající 19 let, skládající se z 8 let povinné školní docházky a 8 let středoškolského vzdělávání, včetně 4 let technického vzdělávání zakončeného státní zkouškou a doplněného 3 lety teoretické a praktické odborné přípravy;

                  ii)

                  v případě výrobce zubních protéz („tandprotheticus“) trvající nejméně 15 let denního studia a 3 roky rozvolněné přípravy, včetně 8 let základního vzdělávání, 4 let středního všeobecného vzdělávání a 3 let odborné přípravy zahrnující teoretickou i praktickou přípravu na zubního technika, doplněné 3 lety rozvolněné přípravy na výrobce zubních protéz a zakončené zkouškou;

            v Rakousku:

                  —

                  lesník („Förster“),

                  —

                  technický poradce („Technisches Büro“),

                  —

                  pronajímatel pracovní síly („Überlassung von Arbeitskräften — Arbeitsleihe“),

                  —

                  zprostředkovatel práce („Arbeitsvermittlung“),

                  —

                  investiční poradce („Vermögensberater“),

                  —

                  soukromý detektiv („Berufsdetektiv“),

                  —

                  strážný („Bewachungsgewerbe“),

                  —

                  obchodník s nemovitostmi („Immobilienmakler“),

                  —

                  správce nemovitostí („Immobilienverwalter“),

                  —

                  organizátor stavby („Bauträger, Bauorganisator, Baubetreuer“),

                  —

                  společnost zabývající se vymáháním pohledávek („Inkassobüro/Inkassoinstitut“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce nejméně 15 let, včetně 8 let povinné školní docházky, následované alespoň 5 lety technického nebo obchodního středoškolského studia zakončeného technickou nebo obchodní maturitní zkouškou a doplněné nejméně 2 lety vzdělávání a výcviku na pracovišti zakončenými odbornou zkouškou;

                  —

                  pojišťovací poradce („Berater in Versicherungsangelegenheiten“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce 15 let, včetně 6 let odborné přípravy v rámci strukturované odborné přípravy, rozdělené na 3 roky učňovského výcviku a 3 roky odborné praxe a výcviku, zakončené zkouškou;

                  —

                  stavební mistr pro plánování a technické výpočty („planender Baumeister“),

                  —

                  tesařský mistr pro plánování a technické výpočty („planender Zimmermeister“),

            která odpovídá vzdělání v celkové délce nejméně 18 let včetně nejméně 9 let odborné přípravy rozdělené na 4 roky středoškolského technického studia a 5 let odborné praxe a výcviku zakončené odbornou zkouškou, která opravňuje vykonávat povolání a připravovat učně, pokud se taková odborná příprava týká práva plánovat stavby, provádět technické výpočty a stavební dozor („privilegium Marie Terezie“);

                  —

                  účetní-podnikatel („gewerblicher Buchhalter“) podle Gewerbeordnung 1994 (živnostenský řád z roku 1994);

                  —

                  samostatný účetní („selbständiger Buchhalter“) podle Bundesgesetz über die Wirtschaftstreuhandberufe 1999 (zákon o povoláních v oblasti veřejného účetnictví z roku 1999);

            v Polsku:

                  —

                  diagnostik provádějící zkoušky způsobilosti motorových vozidel k provozu na stanici kontroly vozidel na základní úrovni („diagnosta przeprowadzający badania techniczne w stacji kontroli pojazdów o podstawowym zakresie badań“),

            která odpovídá 8 letům základního vzdělání a 5 letům středního odborného vzdělání v oblasti motorových vozidel a 3 letům praxe v opravně vozidel nebo v automechanické dílně, jež zahrnuje 51 hodin základní odborné přípravy v kontrole způsobilosti motorových vozidel k provozu a složení zkoušky způsobilosti;

                  —

                  diagnostik provádějící zkoušky způsobilosti motorových vozidel k provozu na okresní stanici kontroly vozidel („diagnosta przeprowadzający badania techniczne pojazdu w okręgowej stacji kontroli pojazdów“),

            která odpovídá 8 letům základního vzdělání a 5 letům středního odborného vzdělání v oblasti motorových vozidel a 4 letům praxe v opravně vozidel nebo v automechanické dílně, jež zahrnuje 51 hodin základní odborné přípravy v kontrole způsobilosti motorových vozidel k provozu a složení zkoušky způsobilosti;

                  —

                  diagnostik provádějící zkoušky způsobilosti motorových vozidel k provozu na stanici kontroly vozidel („diagnosta wykonujący badania techniczne pojazdów w stacji kontroli pojazdów“),

            která odpovídá:

                  i)

                  8 letům základního vzdělání a 5 letům středního odborného vzdělání v oblasti motorových vozidel a 4 letům praxe v opravně vozidel nebo v automechanické dílně, nebo

                  ii)

                  8 letům základního vzdělání a 5 letům středního odborného vzdělání v oblasti jiné než v oblasti motorových vozidel a 8 letům praxe v opravně vozidel nebo v automechanické dílně a zahrnuje celkem 113 hodin úplné odborné přípravy zahrnující základní a specializovanou přípravu, se zkouškami po každém stupni.

            Délka v hodinách a obecný obsah jednotlivých kursů v rámci úplné odborné přípravy pro diagnostika jsou odděleně uvedeny v nařízení ministra infrastruktury ze dne 28. listopadu 2002 o podrobných požadavcích na diagnostiky (Úřední věstník z roku 2002, č. 208, pol. 1769);

                  —

                  výpravčí („dyżurny ruchu“),

            která odpovídá 8 letům základního vzdělání a 4 rokům středního odborného vzdělání se zaměřením na železniční dopravu, následovanému přípravným kursem pro práci jako výpravčí v délce 45 dnů a složením zkoušky způsobilosti, nebo která odpovídá 8 letům základního vzdělání a 5 rokům středního odborného vzdělání se zaměřením na železniční dopravu, následovanému přípravným kursem pro práci jako výpravčí v délce 63 dnů a složením zkoušky způsobilosti.
      5.   Studium ve Spojeném království schválené jako Národní profesní kvalifikace („National Vocational Qualifications“) nebo jako Skotské profesní kvalifikace („Scottish Vocational Qualifications“)
      Odborná příprava pro povolání:

                  —

                  registrovaná veterinární sestra a ošetřovatel („listed veterinary nurse“),

                  —

                  důlní elektroinženýr („mine electrical engineer“),

                  —

                  důlní inženýr („mine mechanical engineer“),

                  —

                  zubní terapeut („dental therapist“),

                  —

                  zubní hygienik („dental hygienist“),

                  —

                  oční optik („dispensing optician“),

                  —

                  správce dolu („mine deputy“),

                  —

                  konkurzní správce („insolvency practitioner“),

                  —

                  notář oprávněný k převodu nemovitostí („licensed conveyancer“),

                  —

                  první důstojník na nákladní/osobní lodi — bez omezení („first mate — freight/passenger ships — unrestricted“),

                  —

                  druhý důstojník na nákladní/osobní lodi — bez omezení („second mate — freight/passenger ships — unrestricted“),

                  —

                  třetí důstojník na nákladní/osobní lodi — bez omezení („third mate — freight passenger ships unrestricted“),

                  —

                  palubní důstojník na nákladní/osobní lodi — bez omezení („deck officer - freight/passenger ships — unrestricted“),

                  —

                  strojní důstojník na nákladní/osobní lodi — neomezená oblast obchodování („engineer officer — freight/passenger ships — unlimited trading area“),

                  —

                  odborně způsobilá osoba pro řízení nakládání s odpady („certified technically competent person in waste management“),

            která vede k získaní kvalifikací schválených jako Národní profesní kvalifikace („National Vocational Qualifications“) nebo ve Skotsku schválených jako Skotské profesní kvalifikace („Scottish Vocational Qualifications“) a odpovídá úrovním 3 a 4 Národního rámce profesních kvalifikací Spojeného království („United Kingdom National Framework of Vocational Qualifications“).
      Tyto úrovně jsou vymezeny takto:

                  —

                  úroveň 3: způsobilost vykonávat velký rozsah různých pracovních úkolů v celé řadě oblastí a většina z nich je složitá a není rutinní. Je v nich zahrnuta značná odpovědnost, samostatnost a často je požadován dozor nad ostatními nebo poskytování rad ostatním,

                  —

                  úroveň 4: způsobilost vykonávat velký rozsah složitých technických a odborných pracovních úkolů v celé řadě oblastí a se značným stupněm osobní odpovědnosti a samostatnosti. Funkce vykonávané na této úrovni zahrnují často odpovědnost za práci vykonávanou ostatními osobami a rozdělování zdrojů.

         (1)  Od 1. června 1994 bylo profesní označení „Krankengymnast(in)“ nahrazeno označením „Physiotherapeut(in)“. Nicméně příslušníci tohoto povolání, kteří obdrželi diplomy před tímto datem, mohou, pokud chtějí, i nadále užívat dřívější označení „Krankengymnast(in)“.

      PŘÍLOHA III
      Seznam regulovaného vzdělávání a odborné přípravy podle čl. 13 odst. 2 třetího pododstavce
      Ve Spojeném království:
      Regulované vzdělávání a odborná příprava vedoucí k získaní kvalifikací schválených jako Národní profesní kvalifikace („National Vocational Qualifications“) nebo ve Skotsku schválených jako Skotské profesní kvalifikace („Scottish Vocational Qualifications“) na úrovni 3 a 4 Národního rámce profesních kvalifikací Spojeného království („United Kingdom National Framework of Vocational Qualifications“).
      Tyto úrovně jsou vymezeny takto:

                  —

                  úroveň 3: způsobilost vykonávat velký rozsah různých pracovních úkolů v celé řadě oblastí a většina z nich je složitá a není rutinní. Je v nich zahrnuta značná odpovědnost, samostatnost a často je požadován dozor nad ostatními nebo poskytování rad ostatním,

                  —

                  úroveň 4: způsobilost vykonávat velký rozsah složitých technických a odborných pracovních úkolů v celé řadě oblastí a se značným stupněm osobní odpovědnosti a samostatnosti. Funkce vykonávané na této úrovni zahrnují často odpovědnost za práci vykonávanou ostatními osobami a rozdělování zdrojů.

            V Německu:
      Následující regulované vzdělávání:

                  —

                  regulované vzdělávání připravující na výkon povolání technického asistenta („technishe(r) Assistent(in)“), obchodního asistenta („kaufmänische(r) Assistent(in)“), sociálních povolání („soziale Berufe“) a povolání diplomovaných instruktorů dýchaní a správné výslovnosti („staatlich geprüfte(r) Atem-, Sprech- und Stimmlehrer(in)“) v celkové délce nejméně 13 let, které vyžaduje úspěšné ukončení středoškolského studia („mittlerer Bildungsbschluss“), a zahrnuje:

                              i)

                              nejméně 3 roky (1) odborné přípravy na specializované škole („Fachschule“) zakončené zkouškou a případně doplněné specializovaným studiem v délce 1 roku nebo 2 let rovněž zakončeným zkouškou, nebo

                              ii)

                              nejméně 2,5 roku na specializované škole („Fachschule“) zakončené zkouškou a doplněné odbornou praxí v délce nejméně 6 měsíců nebo stáží ve schváleném zařízení v délce nejméně 6 měsíců, nebo

                              iii)

                              nejméně 2 roky na specializované škole („Fachschule“) zakončené zkouškou a doplněné odbornou praxí v délce nejméně 1 roku nebo stáží ve schváleném zařízení v délce nejméně 1 roku;

                  —

                  regulované vzdělávání pro výkon povolání diplomovaného („staatlich geprüft“) technika („Techniker(in)“), ekonoma („Betriebswit(in)“), návrháře („Gestalter(in)“), pomocníka v rodině („Familienpfleger(in)“) v celkové délce nejméně 16 let, jehož podmínkou je úspěšné ukončení povinné školní docházky nebo rovnocenného vzdělání (v délce nejméně 9 let) a úspěšné ukončení studia na příslušné odborné škole („Berufsschule“) v délce nejméně 3 let a které po ukončení alespoň 2 let odborné praxe zahrnuje denní studium a odbornou přípravu v délce alespoň 2 let nebo rozvolněné studium a odbornou přípravu odpovídající délky;

                  —

                  regulované vzdělávání a regulovaná další příprava v zaměstnání o celkové délce nejméně 15 let, kde je obecným předpokladem úspěšné ukončení povinné školní docházky (v délce nejméně 9 let) a odborné přípravy (obvykle 3 roky), a zpravidla zahrnuje alespoň dva roky odborné praxe (ve většině případů 3 roky) a zkoušku v rámci další přípravy v zaměstnání, přičemž příprava na ni obecně vyžaduje studium, která buď probíhá souběžně s odbornou praxí (nejméně 1 000 hodin), nebo má formu denního studia (po dobu nejméně 1 roku).

            Německé orgány zašlou Komisi a ostatním členským státům seznam oborů odborné přípravy, na které se vztahuje tato příloha.
      V Nizozemsku:

                  —

                  regulované vzdělávání v celkové délce nejméně 15 let, jehož podmínkou je úspěšné ukončení 8 let základního vzdělávání a 4 let středního všeobecného vzdělávání („MAVO“) nebo přípravného odborného vzdělávání („VBO“) nebo středního všeobecného vzdělávání vyššího stupně a které vyžaduje ukončení 3 nebo 4 let vzdělávání ve vzdělávacím zařízení pro střední odborné vzdělávání („MBO“) zakončené zkouškou;

                  —

                  regulované vzdělávání v celkové délce nejméně 16 let, jehož podmínkou je úspěšné ukončení 8 let základního vzdělávání a alespoň 4 let přípravného odborného vzdělávání („VBO“) nebo středního všeobecného vzdělávání vyššího stupně a které vyžaduje ukončení alespoň 4 let odborného vzdělávání v učňovském systému, zahrnujícího každý týden alespoň jeden den teoretické přípravy ve škole a v další dny praktický výcvik ve středisku výcviku nebo v podniku, které je zakončené zkouškou druhého nebo třetího stupně.

            Nizozemské orgány zašlou Komisi a ostatním členským státům seznam oborů odborné přípravy, na které se vztahuje tato příloha.
      V Rakousku:

                  —

                  studium na vyšších odborných školách („Berufsbildende Höhere Schulen“) a vyšších vzdělávacích zařízeních pro zemědělství a lesnictví („Höhere Land- und Forstwirtschaftliche Lehranstalten“), včetně zvláštních forem („einschliesslich der Sonderformen“), jejichž struktura a úroveň jsou stanoveny právními a správními předpisy.
                  Tyto obory mají celkovou délku nejméně 13 let a zahrnují 5 let odborné přípravy, zakončené závěrečnou zkouškou, jejíž složení je důkazem odborné způsobilosti;

                  —

                  studium na mistrovských školách („Meisterschulen“), v mistrovských třídách („Meisterklassen“), podnikových mistrovských školách („Werkemeisterschulen“) nebo školách stavebních řemesel („Bauhandwerkeschulen“), jejichž struktura a úroveň jsou stanoveny právními a správními předpisy.
                  Toto studium má celkovou délku nejméně 13 let, které zahrnují 9 let povinné školní docházky a poté buď nejméně 3 roky odborné přípravy na specializované škole, nebo nejméně 3 roky odborné přípravy ve firmě a souběžně s tím na odborné škole („Berufsschule“), zakončené v obou případech zkouškou a potom doplněné úspěšným ukončením alespoň 1 roku studia na mistrovské škole („Meisterschule“), v mistrovských třídách („Meisterklassen“), v podnikové mistrovské škole („Werkemeisterschule“) nebo na škole stavebních řemesel („Bauhandwerkeschule“). Ve většině případů je celková délka studia nejméně 15 let, zahrnující období odborné praxe, která buď předchází studiu v těchto zařízeních, nebo je doprovázena rozvolněným studiem (alespoň 960 hodin).

            Rakouské orgány zašlou Komisi a ostatním členským státům seznam oborů odborné přípravy, na které se vztahuje tato příloha.

         (1)  Minimální délka může být zkrácena ze 3 na 2 roky, pokud dotyčná osoba má kvalifikaci nezbytnou k přijetí na vysokou školu („Abitur“), tj. 13 let předchozího vzdělávání a odborné přípravy, nebo kvalifikaci nezbytnou k přijetí na „Fachhochschule“ („Fachhochschulreife“), tj. 12 let předchozího vzdělávání a odborné přípravy.

      PŘÍLOHA IV
      Činnosti související s kategoriemi odborné praxe podle článků 17, 18 a 19
      Seznam I
      Oddíly zahrnuté směrnicí 64/427/EHS ve znění směrnice 69/77/EHS a směrnicemi 68/366/EHS a 82/489/EHS
      1   Směrnice 64/427/EEC

                  Oddíl

                  23

                  Výroba textilií

                  232

                  Výroba a zpracování textilních materiálů na vlnařských strojích

                  233

                  Výroba a zpracování textilních materiálů na bavlnářských strojích

                  234

                  Výroba a zpracování textilních materiálů na hedvábnických strojích

                  235

                  Výroba a zpracování textilních materiálů pomocí strojů na len a konopí

                  236

                  Jiná textilní vlákna (juta, pevná vlákna atd.), provaznické zboží

                  237

                  Výroba pleteného a háčkovaného zboží

                  238

                  Konečná úprava textilií

                  239

                  Jiná textilní odvětví

                  Oddíl

                  24

                  Výroba obuvi, oděvů a lůžkovin

                  241

                  Strojní výroba obuvi (kromě gumové a dřevěné)

                  242

                  Ruční výroba a opravy obuvi

                  243

                  Výroba oděvů (kromě kožichů)

                  244

                  Výroba matrací a lůžkovin

                  245

                  Odvětví kůže a kožešin

                  Oddíl

                  25

                  Výroba dřeva a korku, kromě výroby nábytku

                  251

                  Řezání a průmyslová příprava dřeva

                  252

                  Výroba polotovarů ze dřeva

                  253

                  Sériová výroba dřevěných stavebních prvků včetně podlah

                  254

                  Výroba dřevěných obalů

                  255

                  Výroba ostatních dřevěných výrobků (kromě nábytku)

                  259

                  Výroba předmětů ze slámy, korku, košíkářského zboží, proutěného pletiva, výroba kartáčů

                  Oddíl

                  26

                  260 Výroba dřevěného nábytku

                  Oddíl

                  27

                  Výroba papíru a papírových produktů

                  271

                  Výroba buničiny, papíru a kartónu

                  272

                  Zpracování papíru a kartónu a výroba předmětů z buničiny

                  Oddíl

                  28

                  280 Tisk, vydavatelství a související činnosti

                  Oddíl

                  29

                  Kožedělný průmysl

                  291

                  Koželužny a úpravny usní

                  292

                  Výroba koženého a obdobného zboží

                  Oddíl

                  ex 30

                  Výroba gumových a plastových výrobků, umělých vláken a škrobových výrobků

                  301

                  Zpracování gumy a azbestu

                  302

                  Zpracování plastických hmot

                  303

                  Výroba umělých vláken

                  Oddíl

                  ex 31

                  Chemický průmysl

                  311

                  Výroba základních chemických látek a jejich další zpracování

                  312

                  Specializovaná výroba chemických výrobků s hlavním určením pro průmyslové a zemědělské účely (včetně výroby rostlinných nebo živočišných tuků a olejů pro průmyslové využití skupiny 312 ISIC)

                  313

                  Specializovaná výroba chemických výrobků s hlavním určením pro domácí spotřebu nebo kancelářské použití (kromě výroby zdravotnických a farmaceutických výrobků (skupina ex 319 ISIC))

                  Oddíl

                  32

                  320 Ropný průmysl

                  Oddíl

                  33

                  Výroba nekovových výrobků z nerostných hmot

                  331

                  Výroba stavebních výrobků z pálené hlíny

                  332

                  Výroba skla a skleněných předmětů

                  333

                  Výroba keramických předmětů, porcelánu a keramiky a žárovzdorného zboží

                  334

                  Výroba cementu, vápna a sádry

                  335

                  Výroba stavebních výrobků z betonu, cementu a sádry

                  339

                  Zpracování kamene a výroba jiných nekovových výrobků z nerostných hmot

                  Oddíl

                  34

                  Výroba a primární zpracování železných a neželezných kovů

                  341

                  Železářský průmysl (definovaný ve Smlouvě o ESUO, včetně hutnických integrovaných koksoven)

                  342

                  Výroba ocelových trubek

                  343

                  Tažení drátů, tažení za studena, válcování pásové oceli, tváření za studena

                  344

                  Výroba a primární zpracování neželezných kovů

                  345

                  Slévárny železných a neželezných kovů

                  Oddíl

                  35

                  Výroba kovových výrobků (kromě strojů a dopravních zařízení)

                  351

                  Kování, těžké lisování, zápustkové kování

                  352

                  Sekundární zpracování a povrchová úprava kovů

                  353

                  Kovové konstrukce

                  354

                  Výroba parních kotlů, nádrží a dalších průmyslových dutých výrobků

                  355

                  Výroba nástrojů a nářadí a hotových kovových výrobků (kromě elektrických zařízení)

                  359

                  Pomocné strojírenské činnosti

                  Oddíl

                  36

                  Výroba neelektrických strojů

                  361

                  Výroba zemědělských strojů a traktorů

                  362

                  Výroba kancelářských strojů

                  363

                  Výroba obráběcích strojů pro zpracování kovů, nářadí a nástrojů pro stroje

                  364

                  Výroba strojů pro textilní průmysl a jejich doplňků, výroba šicích strojů

                  365

                  Výroba strojů a zařízení pro potravinářský průmysl a pro chemický průmysl a související odvětví

                  366

                  Výroba strojů a zařízení pro doly, slévárny oceli a litiny, pro stavebnictví; výroba mechanického manipulačního zařízení

                  367

                  Výroba manipulačního vybavení

                  368

                  Výroba strojů pro jiné konkrétní průmyslové účely

                  369

                  Výroba jiných neelektrických strojů a přístrojů

                  Oddíl

                  37

                  Elektrotechnika

                  371

                  Výroba elektrických vodičů a kabelů

                  372

                  Výroba motorů, generátorů, transformátorů, rozvaděčů a obdobného vybavení pro dodávku elektrické energie

                  373

                  Výroba elektrického zařízení pro přímé obchodní využití

                  374

                  Výroba telekomunikačního vybavení, elektroměrů, jiných měřicích přístrojů a elektrického zdravotnického vybavení

                  375

                  Výroba elektronického zařízení, rozhlasových a televizních přijímačů a elektroakustického zařízení

                  376

                  Výroba elektrických přístrojů pro domácnosti

                  377

                  Výroba svítidel a osvětlovací techniky

                  378

                  Výroba baterií a akumulátorů

                  379

                  Opravy, montáž a odborná technická instalace (instalace elektrického zařízení)

                  Oddíl ex

                  38

                  Výroba dopravního zařízení

                  383

                  Výroba motorových vozidel a jejich částí

                  384

                  Opravy motorových vozidel, motocyklů a jízdních kol

                  385

                  Výroba motocyklů, jízdních kol a jejich částí

                  389

                  Výroba dopravního zařízení jinde nezařazeného

                  Oddíl

                  39

                  Různá výrobní odvětví

                  391

                  Výroba přesných přístrojů a měřicích a kontrolních nástrojů

                  392

                  Výroba zdravotnickochirurgických nástrojů a vybavení a ortopedických přístrojů (kromě ortopedické obuvi)

                  393

                  Výroba fotografických a optických zařízení

                  394

                  Výroba a oprava hodinek a hodin

                  395

                  Výroba zlatnických a šperkařských předmětů

                  396

                  Výroba a opravy hudebních nástrojů

                  397

                  Výroba her, hraček a sportovního zboží

                  399

                  Ostatní výrobní odvětví

                  Oddíl

                  40

                  Stavebnictví

                  400

                  Stavebnictví (nespecializované); demolice

                  401

                  Výstavba budov (obytných nebo jiných)

                  402

                  Stavebnictví; stavby silnic, mostů, železnic atd.

                  403

                  Instalační práce

                  404

                  Dekorační a dokončovací práce

            2   Směrnice 68/366/EHS

                  Oddíl

                  20A

                  200 Výroba živočišných a rostlinných tuků a olejů

                  20B

                  Potravinářský průmysl (kromě výroby nápojů)

                  201

                  Porážení, zpracování a konzervování masa

                  202

                  Mléko a mléčné výrobky

                  203

                  Konzervování a nakládání ovoce a zeleniny

                  204

                  Konzervování ryb a dalších mořských produktů

                  205

                  Výroba mlýnských výrobků

                  206

                  Výroba pekárenských výrobků, včetně sucharů a sušenek

                  207

                  Cukrovarnictví

                  208

                  Výroba kakaa, čokolády a cukrovinek

                  209

                  Výroba různých potravinářských výrobků

                  Oddíl

                  21

                  Výroba nápojů

                  211

                  Výroba ethylalkoholu kvašením, výroba droždí a lihovin

                  212

                  Výroba vína a obdobných nesladových alkoholických nápojů

                  213

                  Pivovarnictví a sladovnictví

                  214

                  Výroba nealkoholických nápojů a vody sycené oxidem uhličitým

                  ex 30

                  Výroba gumových výrobků, plastových materiálů, umělých nebo syntetických vláken a škrobových produktů

                  304

                  Výroba škrobových produktů

            3   Směrnice 82/489/EHS

                  ex 855

                  Kadeřnictví (kromě pedikérských služeb a odborných škol pro pracovníky salónů krásy a kadeřníky)

            Seznam II
      Oddíly směrnic 75/368/EHS, 75/369/EHS a 82/470/EHS
      1   Směrnice 75/368/EHS (činnosti uvedené v čl. 5 odst. 1)

                  ex 04

                  Rybolov

                  043

                  Rybolov ve vnitrozemských vodách

                  ex 38

                  Výroba dopravního zařízení

                  381

                  Stavby a opravy lodí

                  382

                  Výroba železničního vybavení

                  386

                  Výroba letadel (včetně kosmického vybavení)

                  ex 71

                  Činnosti spojené s dopravou a činnosti jiné než doprava těchto oddílů:

                  ex 711

                  Služby poskytované ve spacích a jídelních vozech; údržba železničního vozového parku v opravnách; úklid vagonů

                  ex 712

                  Údržba vozového parku pro městskou, příměstskou a meziměstskou osobní dopravu

                  ex 713

                  Údržba vozového parku pro silniční osobní dopravu (jako jsou motorová vozidla, autobusy, taxi)

                  ex 714

                  Provoz a údržba vybavení souvisejícího se silniční dopravou (jako jsou silnice, tunely a silniční mosty, kde se platí mýtné, silniční sklady zboží, parkoviště, autobusová a tramvajová depa)

                  ex 716

                  Činnosti spojené s vnitrostátní vodní dopravou (jako je provoz a údržba splavných toků, přístavů a jiných zařízení pro vnitrostátní vodní dopravu; remorkážní a pilotážní služby v přístavech, balisáž, nakládání a vykládání lodí a jiné obdobné činnosti, jako je zachraňování plavidel, vlečení a provozování úschovny loděk)

                  73

                  Komunikace: poštovní služby a telekomunikace

                  ex 85

                  Osobní služby

                  854

                  Prádelny a jejich služby, chemické čištění a barvení

                  ex 856

                  Fotografická studia: portréty a obchodní fotografie, kromě novinářských fotografií

                  ex 859

                  Osobní služby jinde neuvedené (pouze údržba a úklid budov nebo sídel)

            2   Směrnice 75/369/EHS (článek 6: pokud je činnost považována za průmyslovou nebo řemeslnou)
      Ambulantní výkon těchto činností:

                  a)

                  koupě a prodej zboží:

                              —

                              ambulantními prodejci nebo podomními obchodníky (skupina ex 612 ISIC),

                              —

                              na krytých tržištích mimo stálá prodejní zařízení a na otevřených tržištích;

                  b)

                  činnosti, pro které platí již přijatá přechodná opatření, která výslovně vylučují nebo neuvádějí jejich ambulantní výkon.

            3   Směrnice 82/470/EHS (čl. 6 odst. 1 a 3)
      Činnosti zahrnují zejména:

                  —

                  organizování, nabídku k prodeji a prodej, paušálně nebo za provizi, jednotlivých nebo hromadných položek (doprava, ubytování, strava, výlety atd.) cesty nebo pobytu, nezávisle na důvodu cestování (čl. 2 bod B písm. a)),

                  —

                  jednání jako zprostředkovatel mezi provozovateli různých druhů dopravy a osobami, které odbavují nebo nechávají odbavovat zboží, jakož i provozování souvisejících činností:

                              aa)

                              uzavíráním smluv s provozovateli dopravy na účet příkazce,

                              bb)

                              výběrem druhu dopravy, podniku a trasy považovaných za nejvýhodnější pro příkazce,

                              cc)

                              přípravou technických hledisek dopravy (např. balení nezbytné pro dopravu); prováděním různých vedlejších operací v dopravě (např. zajištěním ledu pro chladicí vozy),

                              dd)

                              plněním formalit spojených s dopravou, jako je vystavování nákladních listů; sběrem a výdejem zásilek,

                              ee)

                              koordinací různých fází dopravy, zajištěním průjezdu, dosílky, překládky a jiných dokončovacích operací,

                              ff)

                              sjednáváním dopravného pro dopravce a možností dopravy pro osoby, které zboží odbavují nebo nechávají odbavovat:

                                          —

                                          odhad dopravních nákladů a kontrola vyúčtování,

                                          —

                                          výkon některých trvalých nebo příležitostných úkonů jménem a na účet majitele lodi nebo námořního dopravce (s přístavními orgány, provozovateli lodí atd.).

                                    [Činnosti podle čl. 2 bodu A písm. a), b) a d)].

            Seznam III
      Směrnice 64/222/EHS, 68/364/EHS, 68/368/EHS, 75/368/EHS, 75/369/EHS, 70/523/EHS a 82/470/EHS
      1   Směrnice 64/222/EEC

                  1.

                  Nezávislá velkoobchodní činnost, s výjimkou oblasti léčiv a farmaceutických výrobků, toxických výrobků a patogenních původců a oblasti uhlí (skupina ex 611).

                  2.

                  Profesní činnosti zprostředkovatele, který je pověřen jednou nebo několika osobami pro sjednávání nebo uzavírání obchodních transakcí jménem a na účet těchto osob.

                  3.

                  Profesní činnosti zprostředkovatele, který, aniž by byl trvale pověřen, spojuje osoby, které chtějí uzavřít smlouvu přímo, připravuje jejich obchodní transakci nebo pomáhá při jejím uzavírání.

                  4.

                  Profesní činnosti zprostředkovatele, který uzavírá obchodní transakce svým jménem na účet jiného.

                  5.

                  Profesní činnosti zprostředkovatele, který provozuje na účet jiného velkoobchodní aukční prodej.

                  6.

                  Profesní činnosti zprostředkovatele, který jde ode dveří ke dveřím a shání zakázky.

                  7.

                  Profesionální poskytování služeb zprostředkovatelem, který je zaměstnancem jednoho nebo několika obchodních, průmyslových nebo řemeslných podniků.

            2   Směrnice 68/364/EHS
      Skupina ex 612 ISIC: Maloobchod
      Vyloučené činnosti:

                  012

                  Pronájem zemědělských strojů

                  640

                  Činnosti v oblasti nemovitostí, pronájem

                  713

                  Pronájem automobilů, vozů a koní

                  718

                  Pronájem železničních vozů a vagonů

                  839

                  Pronájem strojů pro obchody

                  841

                  Rezervace vstupenek v kinech a pronájem kinematografických filmů

                  842

                  Rezervace vstupenek v divadlech a pronájem divadelního vybavení

                  843

                  Pronájem lodí, jízdních kol, automatů na mince

                  853

                  Pronájem zařízených pokojů

                  854

                  Pronájem vypraného prádla

                  859

                  Pronájem ošacení

            3   Směrnice 68/368/EHS
      Oddíl ex 85 ISIC

                  1.

                  Restaurace a prodej nápojů (skupina 852 ISIC).

                  2.

                  Hotely a obdobná zařízení, kempy (skupina 853 ISIC).

            4   Směrnice 75/368/EHS (článek 7)

                  ex 62

                  Banky a jiné peněžní ústavy

                  ex 620

                  Společnosti pro nákup a prodej patentů a licenční společnosti

                  ex 71

                  Doprava

                  ex 713

                  Silniční osobní doprava, kromě dopravy motorovými vozidly

                  ex 719

                  Potrubní doprava tekutých uhlovodíků a jiných tekutých chemických produktů

                  ex 82

                  Veřejně prospěšné služby

                  827

                  Činnost knihoven, muzeí, botanických a zoologických zahrad

                  ex 84

                  Rekreační služby

                  843

                  Rekreační služby jinde neuvedené:

                              —

                              sportovní činnosti (sportovní hřiště, organizace sportovních akcí atd.), s výjimkou činností sportovních instruktorů

                              —

                              oddechové činnosti (dostihové stáje, sportoviště, dostihová závodiště atd.)

                              —

                              ostatní rekreační činnosti (cirkusy, zábavní parky a jiné druhy zábavy)

                  ex 85

                  Osobní služby

                  ex 851

                  Domácí služby

                  ex 855

                  Salóny krásy a služby manikérů, kromě služeb pedikérů a odborných škol pro pracovníky salónů krásy a kadeřníky

                  ex 859

                  Osobní služby jinde neuvedené, kromě činnosti sportovních a paralékařských masérů a horských průvodců, rozdělené takto:

                              —

                              dezinfekce a boj proti škodlivým živočichům

                              —

                              pronájem ošacení a úschova předmětů

                              —

                              sňatkové kanceláře a obdobné služby

                              —

                              astrologie, věštectví apod.

                              —

                              hygienické služby a související činnosti

                              —

                              pohřebnictví a údržba hřbitovů

                              —

                              průvodci a tlumočníci

            5   Směrnice 75/369/EHS (článek 5)
      Ambulantní výkon těchto činností:

                  a)

                  koupě a prodej zboží

                              —

                              ambulantními prodejci nebo podomními obchodníky (skupina ex 612 ISIC)

                              —

                              na krytých tržištích mimo stálá prodejní zařízení a na otevřených tržištích

                  b)

                  činnosti, pro které platí již přijatá přechodná opatření, která výslovně vylučují nebo neuvádějí jejich ambulantní výkon.

            6   Směrnice 70/523/EHS
      Samostatně výdělečné činnosti v oblasti velkoobchodu s uhlím a zprostředkovatelské činnosti v obchodu s uhlím (třída ex 6112 klasifikace ISIC)
      7   Směrnice 82/470/EHS (čl. 6 odst. 2)
      [Činnosti uvedené v čl. 2 bodu A písm. c) a e), bodu B písm. b) bodu C a bodu D]
      Tyto činnosti zahrnují zejména:

                  —

                  pronájem železničních vozů nebo vagonů pro přepravu osob nebo zboží

                  —

                  jednání jako zprostředkovatel při nákupu, prodeji, nebo pronájmu lodí

                  —

                  přípravu, sjednávání a uzavírání smluv pro přepravu vystěhovalců

                  —

                  přijímání všech předmětů a zboží do úschovy na účet ukladatele, v celním režimu či mimo něj, ve skladech, obecných skladištích, skladech nábytku, chladírnách, silech atd.

                  —

                  vystavování dokladů zastupujících uložený předmět nebo zboží

                  —

                  zajištění ohrad, krmiva a výběhů pro dobytek dočasně umístěný před prodejem nebo během průjezdu na trh nebo z trhu

                  —

                  provádění kontroly nebo technického posouzení motorových vozidel

                  —

                  měření, vážení a kalibrování zboží.

      PŘÍLOHA V
      Uznávání na základě koordinace minimálních požadavků na odbornou přípravu
      V. 1   LÉKAŘI
      5.1.1   Doklady o dosažené kvalifikaci v oblasti základní lékařské odborné přípravy

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Osvědčení doplňující doklad

                  Referenční den

                  België/Belgique/ Belgien

                  Diploma van arts/Diplôme de docteur en médecine

                              —

                              Les universités/De universiteiten

                              —

                              Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française/De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap

                  20. prosinec 1976

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu všeobecné lékařství (doktor medicíny, MUDr.)

                  Lékářská fakulta univerzity v České republice

                              —

                              Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce

                  1. květen 2004

                  Danmark

                  Bevis for bestået lægevidenskabelig embedseksamen

                  Medicinsk universitetsfakultet

                              —

                              Autorisation som læge, udstedt af Sundhedsstyrelsen og

                              —

                              Tilladelse til selvstændigt virke som læge (dokumentation for gennemført praktisk uddannelse), udstedt af Sundhedsstyrelsen

                  20. prosinec 1976

                  Deutschland

                              —

                              Zeugnis über die Ärztliche Prüfung

                              —

                              Zeugnis über die Ärztliche Staatsprüfung und Zeugnis über die Vorbereitungszeit als Medizinalassistent, soweit diese nach den deutschen Rechtsvorschriften noch für den Abschluss der ärztlichen Ausbildung vorgesehen war

                  Zuständige Behörden

                  20. prosinec 1976

                  Eesti

                  Diplom arstiteaduse õppekava läbimise kohta

                  Tartu Ülikool

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Iατρικής

                              —

                              Iατρική Σχoλή Παvεπιστημίoυ,

                              —

                              Σχoλή Επιστημώv Υγείας, Τμήμα Iατρικής Παvεπιστημίoυ

                  1. leden 1981

                  España

                  Título de Licenciado en Medicina y Cirugía

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una Universidad

                  1. leden 1986

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine

                  Universités

                  20. prosinec 1976

                  Ireland

                  Primary qualification

                  Competent examining body

                  Certificate of experience

                  20. prosinec 1976

                  Italia

                  Diploma di laurea in medicina e chirurgia

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della medicina e chirurgia

                  20. prosinec 1976

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Ιατρού

                  Ιατρικό Συμβούλιο

                  1. květen 2004

                  Latvija

                  ārsta diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo kvalifikaciją

                  Universitetas

                  Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą medicinos gydytojo profesinę kvalifikaciją

                  1. květen 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine, chirurgie et accouchements,

                  Jury d'examen d'Etat

                  Certificat de stage

                  20. prosinec 1976

                  Magyarország

                  Általános orvos oklevél (doctor medicinae univer- sae, röv.: dr. med. univ.)

                  Egyetem

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Lawrja ta' Tabib tal-Medi- ċina u l-Kirurġija

                  Universita’ ta' Malta

                  Ċertifikat ta' reġistrazzjoni maħruġ mill-Kunsill Mediku

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd artsexamen

                  Faculteit Geneeskunde

                  20. prosinec 1976

                  Österreich

                              1.

                              Urkunde über die Verleihung des akademischen Grades Doktor der gesamten Heilkunde (bzw. Doctor medicinae universae, Dr.med.univ.)

                              1.

                              Medizinische Fakultät einer Universität

                  1. leden 1994

                              2.

                              Diplom über die spezifische Ausbildung zum Arzt für Allgemeinmedizin bzw. Facharztdiplom

                              2.

                              Österreichische Ärztekammer

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku lekarskim z tytułem „lekarza“

                              1.

                              Akademia Medyczna

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  Lekarski Egzamin Państwowy

                  1. květen 2004

                  Portugal

                  Carta de Curso de licenciatura em medicina

                  Universidades

                  Diploma comprovativo da conclusão do internato geral emitido pelo Ministério da Saúde

                  1. leden 1986

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „doktor medicine/doktorica medicine“

                  Univerza

                  1. květen 2004

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „doktor medicíny“ („MUDr.“)

                  Vysoká škola

                  1. květen 2004

                  Suomi/ Finland

                  Lääketieteen lisensiaatin tutkinto/Medicine licentiatexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Kuopion yliopisto

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Tampereen yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta/Examenbevis om tilläggsutbildning för läkare inom primärvården

                  1. leden 1994

                  Sverige

                  Läkarexamen

                  Universitet

                  Bevis om praktisk utbildning som utfärdas av Socialstyrelsen

                  1. leden 1994

                  United Kingdom

                  Primary qualification

                  Competent examining body

                  Certificate of experience

                  20. prosinec 1976

            5.1.2   Doklady o dosažené kvalifikaci odborného lékaře

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Referenční den

                  België/Belgique/ Belgien

                  Bijzondere beroepstitel van geneesheer-specialist/Titre professionnel particulier de médecin spécialiste

                  Minister bevoegd voor Volksgezondheid/Ministre de la Santé publique

                  20. prosinec 1976

                  Česká republika

                  Diplom o specializaci

                  Ministerstvo zdravotnictví

                  1. květen 2004

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som speciallæge

                  Sundhedsstyrelsen

                  20. prosinec 1976

                  Deutschland

                  Fachärztliche Anerkennung

                  Landesärztekammer

                  20. prosinec 1976

                  Eesti

                  Residentuuri lõputunnistus eriarstiabi erialal

                  Tartu Ülikool

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Iατρικής Ειδικότητας

                              1.

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                  1. leden 1981

                              2.

                              Νoμαρχία

                  España

                  Título de Especialista

                  Ministerio de Educación y Cultura

                  1. leden 1986

                  France

                              1.

                              Certificat d'études spéciales de médecine

                              1.

                              Universités

                  20. prosinec 1976

                              2.

                              Attestation de médecin spécialiste qualifié

                              2.

                              Conseil de l'Ordre des médecins

                              3.

                              Certificat d'études spéciales de médecine

                              3.

                              Universités

                              4.

                              Diplôme d'études spécialisées ou spécialisation complémentaire qualifiante de médecine

                              4.

                              Universités

                  Ireland

                  Certificate of Specialist doctor

                  Competent authority

                  20. prosinec 1976

                  Italia

                  Diploma di medico specialista

                  Università

                  20. prosinec 1976

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης Ειδικότητας

                  Ιατρικό Συμβούλιο

                  1. květen 2004

                  Latvija

                  „Sertifikāts“—kompetentu iestāžu izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu specialitātē

                  Latvijas Ārstu biedrība
                  Latvijas Ārstniecības personu profesionālo organizāciju savienība

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo specialisto profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  1. květen 2004

                  Luxembourg

                  Certificat de médecin spécialiste

                  Ministre de la Santé publique

                  20. prosinec 1976

                  Magyarország

                  Szakorvosi bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Ċertifikat ta' Speċjalista Mediku

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving in een Specialistenregister

                              —

                              Medisch Specialisten Registratie Commissie (MSRC) van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst

                              —

                              Sociaal-Geneeskundigen Registratie Commissie van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot Bevordering der Geneeskunst

                  20. prosinec 1976

                  Österreich

                  Facharztdiplom

                  Österreichische Ärztekammer

                  1. leden 1994

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  1. květen 2004

                  Portugal

                              1.

                              Grau de assistente

                              1.

                              Ministério da Saúde

                  1. leden 1986

                              2.

                              Titulo de especialista

                              2.

                              Ordem dos Médicos

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                  1. květen 2004

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  Slovensko

                  Diplom o špecializácii

                  Slovenská zdravotnícka univerzita

                  1. květen 2004

                  Suomi/ Finland

                  Erikoislääkärin tutkinto/Specialläkarexamen

                              1.

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                  1. leden 1994

                              2.

                              Kuopion yliopisto

                              3.

                              Oulun yliopisto

                              4.

                              Tampereen yliopisto

                              5.

                              Turun yliopisto

                  Sverige

                  Bevis om specialkompetens som läkare, utfärdat av Socialstyrelsen

                  Socialstyrelsen

                  1. leden 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of Completion of specialist training

                  Competent authority

                  20. prosinec 1976

            5.1.3   Názvy oborů odborné přípravy odborných lékařů

                  Země

                  Anesteziologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Chirurgie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Anesthésie-réanimation/Anesthesie reanimatie

                  Chirurgie/Heelkunde

                  Česká republika

                  Anesteziologie a resuscitace

                  Chirurgie

                  Danmark

                  Anæstesiologi

                  Kirurgi elsler kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Anästhesiologie

                  (Allgemeine) Chirurgie

                  Eesti

                  Anestesioloogia

                  Üldkirurgia

                  Ελλάς

                  Αvαισθησιoλoγία

                  Χειρoυργική

                  España

                  Anestesiología y Reanimación

                  Cirugía general y del aparato digestivo

                  France

                  Anesthésiologie-Réanimation chirurgicale

                  Chirurgie générale

                  Ireland

                  Anaesthesia

                  General surgery

                  Italia

                  Anestesia e rianimazione

                  Chirurgia generale

                  Κύπρος

                  Αναισθησιολογία

                  Γενική Χειρουργική

                  Latvija

                  Anestezioloģija un reanimatoloģija

                  Ķirurģija

                  Lietuva

                  Anesteziologija reanimatologija

                  Chirurgija

                  Luxembourg

                  Anesthésie-réanimation

                  Chirurgie générale

                  Magyarország

                  Aneszteziológia és intenzív terápia

                  Sebészet

                  Malta

                  Anesteżija u Kura Intensiva

                  Kirurġija Ġenerali

                  Nederland

                  Anesthesiologie

                  Heelkunde

                  Österreich

                  Anästhesiologie und Intensivmedizin

                  Chirurgie

                  Polska

                  Anestezjologia i intensywna terapia

                  Chirurgia ogólna

                  Portugal

                  Anestesiologia

                  Cirurgia geral

                  Slovenija

                  Anesteziologija, reanimatologija in perioperativna intenzivna medicina

                  Splošna kirurgija

                  Slovensko

                  Anestéziológia a intenzívna medicína

                  Chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Anestesiologia ja tehohoito/Anestesiologi och intensivvård

                  Yleiskirurgia/Allmän kirurgi

                  Sverige

                  Anestesi och intensivvård

                  Kirurgi

                  United Kingdom

                  Anaesthetics

                  General surgery

                  Země

                  Neurochirurgie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Gynekologie a porodnictví
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique/Gynaecologie en verloskunde

                  Česká republika

                  Neurochirurgie

                  Gynekologie a porodnictví

                  Danmark

                  Neurokirurgi eller kirurgiske nervesygdomme

                  Gynækologi og obstetrik eller kvindesygdomme og fødselshjælp

                  Deutschland

                  Neurochirurgie

                  Frauenheilkunde und Geburtshilfe

                  Eesti

                  Neurokirurgia

                  Sünnitusabi ja günekoloogia

                  Ελλάς

                  Νευρoχειρoυργική

                  Μαιευτική-Γυvαικoλoγία

                  España

                  Neurocirugía

                  Obstetricia y ginecología

                  France

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique

                  Ireland

                  Neurosurgery

                  Obstetrics and gynaecology

                  Italia

                  Neurochirurgia

                  Ginecologia e ostetricia

                  Κύπρος

                  Νευροχειρουργική

                  Μαιευτική — Γυναικολογία

                  Latvija

                  Neiroķirurģija

                  Ginekoloģija un dzemdniecība

                  Lietuva

                  Neurochirurgija

                  Akušerija ginekologija

                  Luxembourg

                  Neurochirurgie

                  Gynécologie — obstétrique

                  Magyarország

                  Idegsebészet

                  Szülészet-nőgyógyászat

                  Malta

                  Newrokirurġija

                  Ostetriċja u Ġinekoloġija

                  Nederland

                  Neurochirurgie

                  Verloskunde en gynaecologie

                  Österreich

                  Neurochirurgie

                  Frauenheilkunde und Geburtshilfe

                  Polska

                  Neurochirurgia

                  Położnictwo i ginekologia

                  Portugal

                  Neurocirurgia

                  Ginecologia e obstetricia

                  Slovenija

                  Nevrokirurgija

                  Ginekologija in porodništvo

                  Slovensko

                  Neurochirurgia

                  Gynekológia a pôrodníctvo

                  Suomi/Finland

                  Neurokirurgia/Neurokirurgi

                  Naistentaudit ja synnytykset/Kvinnosjukdomar och förlossningar

                  Sverige

                  Neurokirurgi

                  Obstetrik och gynekologi

                  United Kingdom

                  Neurosurgery

                  Obstetrics and gynaecology

                  Země

                  Vnitřní lékařství
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Oftalmologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine interne/Inwendige geneeskunde

                  Ophtalmologie/Oftalmologie

                  Česká republika

                  Vnitřní lékařství

                  Oftalmologie

                  Danmark

                  Intern medicin

                  Oftalmologi eller øjensygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin

                  Augenheilkunde

                  Eesti

                  Sisehaigused

                  Oftalmoloogia

                  Ελλάς

                  Παθoλoγία

                  Οφθαλμoλoγία

                  España

                  Medicina interna

                  Oftalmología

                  France

                  Médecine interne

                  Ophtalmologie

                  Ireland

                  General medicine

                  Ophthalmic surgery

                  Italia

                  Medicina interna

                  Oftalmologia

                  Κύπρος

                  Παθoλoγία

                  Οφθαλμολογία

                  Latvija

                  Internā medicīna

                  Oftalmoloģija

                  Lietuva

                  Vidaus ligos

                  Oftalmologija

                  Luxembourg

                  Médecine interne

                  Ophtalmologie

                  Magyarország

                  Belgyógyászat

                  Szemészet

                  Malta

                  Mediċina Interna

                  Oftalmoloġija

                  Nederland

                  Interne geneeskunde

                  Oogheelkunde

                  Österreich

                  Innere Medizin

                  Augenheilkunde und Optometrie

                  Polska

                  Choroby wewnętrzne

                  Okulistyka

                  Portugal

                  Medicina interna

                  Oftalmologia

                  Slovenija

                  Interna medicina

                  Oftalmologija

                  Slovensko

                  Vnútorné lekárstvo

                  Oftalmológia

                  Suomi/Finland

                  Sisätaudit/Inre medicin

                  Silmätaudit/Ögonsjukdomar

                  Sverige

                  Internmedicin

                  Ögonsjukdomar (oftalmologi)

                  United Kingdom

                  General (internal) medicine

                  Ophthalmology

                  Země

                  Otorinolaryngologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Dětské lékařství
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Oto-rhino-laryngologie/Otorhinolaryngologie

                  Pédiatrie/Pediatrie

                  Česká republika

                  Otorinolaryngologie

                  Dětské lékařství

                  Danmark

                  Oto-rhino-laryngologi eller øre-næse-halssygdomme

                  Pædiatri eller sygdomme hos børn

                  Deutschland

                  Hals-Nasen-Ohrenheilkunde

                  Kinder- und Jugendmedizin

                  Eesti

                  Otorinolarüngoloogia

                  Pediaatria

                  Ελλάς

                  Ωτoριvoλαρυγγoλoγία

                  Παιδιατρική

                  España

                  Otorrinolaringología

                  Pediatría y sus áreas específicas

                  France

                  Oto-rhino-laryngologie

                  Pédiatrie

                  Ireland

                  Otolaryngology

                  Paediatrics

                  Italia

                  Otorinolaringoiatria

                  Pédiatria

                  Κύπρος

                  Ωτορινολαρυγγολογία

                  Παιδιατρική

                  Latvija

                  Otolaringoloģija

                  Pediatrija

                  Lietuva

                  Otorinolaringologija

                  Vaikų ligos

                  Luxembourg

                  Oto-rhino-laryngologie

                  Pédiatrie

                  Magyarország

                  Fül-orr-gégegyógyászat

                  Csecsemő- és gyermekgyógyászat

                  Malta

                  Otorinolaringoloġija

                  Pedjatrija

                  Nederland

                  Keel-, neus- en oorheelkunde

                  Kindergeneeskunde

                  Österreich

                  Hals-, Nasen- und Ohrenkrankheiten

                  Kinder- und Jugendheilkunde

                  Polska

                  Otorynolaryngologia

                  Pediatria

                  Portugal

                  Otorrinolaringologia

                  Pediatria

                  Slovenija

                  Otorinolaringológija

                  Pediatrija

                  Slovensko

                  Otorinolaryngológia

                  Pediatria

                  Suomi/Finland

                  Korva-, nenä- ja kurkkutaudit/Öron-, näs- och halssjukdomar

                  Lastentaudit/Barnsjukdomar

                  Sverige

                  Öron-, näs- och halssjukdomar (oto-rhino-laryngologi)

                  Barn- och ungdomsmedicin

                  United Kingdom

                  Otolaryngology

                  Paediatrics

                  Země

                  Respirační medicína
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Urologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Česká republika

                  Tuberkulóza a respirační nemoci

                  Urologie

                  Danmark

                  Medicinske lungesygdomme

                  Urologi eller urinvejenes kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Eesti

                  Pulmonoloogia

                  Uroloogia

                  Ελλάς

                  Φυματιoλoγία- Πvευμovoλoγία

                  Ουρoλoγία

                  España

                  Neumología

                  Urología

                  France

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Ireland

                  Respiratory medicine

                  Urology

                  Italia

                  Malattie dell'apparato respiratorio

                  Urologia

                  Κύπρος

                  Πνευμονολογία — Φυματιολογία

                  Ουρολογία

                  Latvija

                  Ftiziopneimonoloģija

                  Uroloģija

                  Lietuva

                  Pulmonologija

                  Urologija

                  Luxembourg

                  Pneumologie

                  Urologie

                  Magyarország

                  Tüdőgyógyászat

                  Urológia

                  Malta

                  Mediċina Respiratorja

                  Uroloġija

                  Nederland

                  Longziekten en tuberculose

                  Urologie

                  Österreich

                  Lungenkrankheiten

                  Urologie

                  Polska

                  Choroby płuc

                  Urologia

                  Portugal

                  Pneumologia

                  Urologia

                  Slovenija

                  Pnevmologija

                  Urologija

                  Slovensko

                  Pneumológia a ftizeológia

                  Urológia

                  Suomi/Finland

                  Keuhkosairaudet ja allergologia/Lungsjukdomar och allergologi

                  Urologia/Urologi

                  Sverige

                  Lungsjukdomar (pneumologi)

                  Urologi

                  United Kingdom

                  Respiratory medicine

                  Urology

                  Země

                  Ortopedie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Patologická anatomie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie orthopédique/Orthopedische heelkunde

                  Anatomie pathologique/Pathologische anatomie

                  Česká republika

                  Ortopedie

                  Patologická anatomie

                  Danmark

                  Ortopædisk kirurgi

                  Patologisk anatomi eller vævs- og celleundersøgelser

                  Deutschland

                  Orthopädie (und Unfallchirurgie)

                  Pathologie

                  Eesti

                  Ortopeedia

                  Patoloogia

                  Ελλάς

                  Ορθoπεδική

                  Παθoλoγική Αvατoμική

                  España

                  Cirugía ortopédica y traumatología

                  Anatomía patológica

                  France

                  Chirurgie orthopédique et traumatologie

                  Anatomie et cytologie pathologiques

                  Ireland

                  Trauma and orthopaedic surgery

                  Morbid anatomy and histopathology

                  Italia

                  Ortopedia e traumatologia

                  Anatomia patologica

                  Κύπρος

                  Ορθοπεδική

                  Παθολογοανατομία — Ιστολογία

                  Latvija

                  Traumatoloģija un ortopēdija

                  Patoloģija

                  Lietuva

                  Ortopedija traumatologija

                  Patologija

                  Luxembourg

                  Orthopédie

                  Anatomie pathologique

                  Magyarország

                  Ortopédia

                  Patológia

                  Malta

                  Kirurġija Ortopedika

                  Istopatoloġija

                  Nederland

                  Orthopedie

                  Pathologie

                  Österreich

                  Orthopädie und Orthopädische Chirurgie

                  Pathologie

                  Polska

                  Ortopedia i traumatologia narządu ruchu

                  Patomorfologia

                  Portugal

                  Ortopedia

                  Anatomia patologica

                  Slovenija

                  Ortopedska kirurgija

                  Anatomska patologija in citopatologija

                  Slovensko

                  Ortopédia

                  Patologická anatómia

                  Suomi/Finland

                  Ortopedia ja traumatologia/Ortopedi och traumatologi

                  Patologia/Patologi

                  Sverige

                  Ortopedi

                  Klinisk patologi

                  United Kingdom

                  Trauma and orthopaedic surgery

                  Histopathology

                  Země

                  Neurologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Psychiatrie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Neurologie

                  Psychiatrie de l'adulte/Volwassen psychiatrie

                  Česká republika

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Danmark

                  Neurologi eller medicinske nervesygdomme

                  Psykiatri

                  Deutschland

                  Neurologie

                  Psychiatrie und Psychotherapie

                  Eesti

                  Neuroloogia

                  Psühhiaatria

                  Ελλάς

                  Νευρoλoγία

                  Ψυχιατρική

                  España

                  Neurología

                  Psiquiatría

                  France

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Ireland

                  Neurology

                  Psychiatry

                  Italia

                  Neurologia

                  Psichiatria

                  Κύπρος

                  Νευρολογία

                  Ψυχιατρική

                  Latvija

                  Neiroloģija

                  Psihiatrija

                  Lietuva

                  Neurologija

                  Psichiatrija

                  Luxembourg

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Magyarország

                  Neurológia

                  Pszichiátria

                  Malta

                  Newroloġija

                  Psikjatrija

                  Nederland

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Österreich

                  Neurologie

                  Psychiatrie

                  Polska

                  Neurologia

                  Psychiatria

                  Portugal

                  Neurologia

                  Psiquiatria

                  Slovenija

                  Nevrologija

                  Psihiatrija

                  Slovensko

                  Neurológia

                  Psychiatria

                  Suomi/Finland

                  Neurologia/Neurologi

                  Psykiatria/Psykiatri

                  Sverige

                  Neurologi

                  Psykiatri

                  United Kingdom

                  Neurology

                  General psychiatry

                  Země

                  Radiologie a zobrazovací metody
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Radiační onkologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Radiodiagnostic/Röntgendiagnose

                  Radiothérapie-oncologie/Radiotherapie-oncologie

                  Česká republika

                  Radiologie a zobrazovací metody

                  Radiační onkologie

                  Danmark

                  Diagnostik radiologi eller røntgenundersøgelse

                  Onkologi

                  Deutschland

                  (Diagnostische) Radiologie

                  Strahlentherapie

                  Eesti

                  Radioloogia

                  Onkoloogia

                  Ελλάς

                  Ακτιvoδιαγvωστική

                  Ακτιvoθεραπευτική — Ογκολογία

                  España

                  Radiodiagnóstico

                  Oncología radioterápica

                  France

                  Radiodiagnostic et imagerie médicale

                  Oncologie radiothérapique

                  Ireland

                  Diagnostic radiology

                  Radiation oncology

                  Italia

                  Radiodiagnostica

                  Radioterapia

                  Κύπρος

                  Ακτινολογία

                  Ακτινοθεραπευτική Ογκολογία

                  Latvija

                  Diagnostiskā radioloģija

                  Terapeitiskā radioloģija

                  Lietuva

                  Radiologija

                  Onkologija radioterapija

                  Luxembourg

                  Radiodiagnostic

                  Radiothérapie

                  Magyarország

                  Radiológia

                  Sugárterápia

                  Malta

                  Radjoloġija

                  Onkoloġija u Radjoterapija

                  Nederland

                  Radiologie

                  Radiotherapie

                  Österreich

                  Medizinische Radiologie-Diagnostik

                  Strahlentherapie - Radioonkologie

                  Polska

                  Radiologia i diagnostyka obrazowa

                  Radioterapia onkologiczna

                  Portugal

                  Radiodiagnóstico

                  Radioterapia

                  Slovenija

                  Radiologija

                  Radioterapija in onkologija

                  Slovensko

                  Rádiológia

                  Radiačná onkológia

                  Suomi/Finland

                  Radiologia/Radiologi

                  Syöpätaudit/Cancersjukdomar

                  Sverige

                  Medicinsk radiologi

                  Tumörsjukdomar (allmän onkologi)

                  United Kingdom

                  Clinical radiology

                  Clinical oncology

                  Země

                  Plastická chirurgie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Klinická biologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique/Plastische, reconstructieve en esthetische heelkunde

                  Biologie clinique/Klinische biologie

                  Česká republika

                  Plastická chirurgie

                  Danmark

                  Plastikkirurgi

                  Deutschland

                  Plastische (und Ästhetische) Chirurgie

                  Eesti

                  Plastika- ja rekonstruktiivkirurgia

                  Laborimeditsiin

                  Ελλάς

                  Πλαστική Χειρoυργική

                  Χειρουργική Θώρακος

                  España

                  Cirugía plástica, estética y reparadora

                  Análisis clínicos

                  France

                  Chirurgie plastique, reconstructrice et esthétique

                  Biologie médicale

                  Ireland

                  Plastic surgery

                  Italia

                  Chirurgia plastica e ricostruttiva

                  Patologia clinica

                  Κύπρος

                  Πλαστική Χειρουργική

                  Latvija

                  Plastiskā ķirurģija

                  Lietuva

                  Plastinė ir rekonstrukcinė chirurgija

                  Laboratorinė medicina

                  Luxembourg

                  Chirurgie plastique

                  Biologie clinique

                  Magyarország

                  Plasztikai (égési) sebészet

                  Orvosi laboratóriumi diagnosztika

                  Malta

                  Kirurġija Plastika

                  Nederland

                  Plastische Chirurgie

                  Österreich

                  Plastische Chirurgie

                  Medizinische Biologie

                  Polska

                  Chirurgia plastyczna

                  Diagnostyka laboratoryjna

                  Portugal

                  Cirurgia plástica e reconstrutiva

                  Patologia clínica

                  Slovenija

                  Plastična, rekonstrukcijska in estetska kirurgija

                  Slovensko

                  Plastická chirurgia

                  Laboratórna medicína

                  Suomi/Finland

                  Plastiikkakirurgia/Plastikkirurgi

                  Sverige

                  Plastikkirurgi

                  United Kingdom

                  Plastic surgery

                  Země

                  Lékařská mikrobiologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Klinická biochemie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Lékařská mikrobiologie

                  Klinická biochemie

                  Danmark

                  Klinisk mikrobiologi

                  Klinisk biokemi

                  Deutschland

                  Mikrobiologie (Virologie) und Infektionsepidemiologie

                  Laboratoriumsmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                              1.

                              Iατρική Βιoπαθoλoγία

                              2.

                              Μικρoβιoλoγία

                  España

                  Microbiología y parasitología

                  Bioquímica clínica

                  France

                  Ireland

                  Microbiology

                  Chemical pathology

                  Italia

                  Microbiologia e virologia

                  Biochimica clinica

                  Κύπρος

                  Μικροβιολογία

                  Latvija

                  Mikrobioloģija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Microbiologie

                  Chimie biologique

                  Magyarország

                  Orvosi mikrobiológia

                  Malta

                  Mikrobijoloġija

                  Patoloġija Kimika

                  Nederland

                  Medische microbiologie

                  Klinische chemie

                  Österreich

                  Hygiene und Mikrobiologie

                  Medizinische und Chemische Labordiagnostik

                  Polska

                  Mikrobiologia lekarska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Klinična mikrobiologija

                  Medicinska biokemija

                  Slovensko

                  Klinická mikrobiológia

                  Klinická biochémia

                  Suomi/Finland

                  Kliininen mikrobiologia/Klinisk mikrobiologi

                  Kliininen kemia/Klinisk kemi

                  Sverige

                  Klinisk bakteriologi

                  Klinisk kemi

                  United Kingdom

                  Medical microbiology and virology

                  Chemical pathology

                  Země

                  Imunologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Kardiochirurgie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Chirurgie thoracique/Heelkunde op de thorax (1)

                  Česká republika

                  Alergologie a klinická imunologie

                  Kardiochirurgie

                  Danmark

                  Klinisk immunologi

                  Thoraxkirurgi eller brysthulens kirurgiske sygdomme

                  Deutschland

                  Thoraxchirurgie

                  Eesti

                  Torakaalkirurgia

                  Ελλάς

                  Χειρουργική Θώρακος

                  España

                  Immunología

                  Cirugía torácica

                  France

                  Chirurgie thoracique et cardiovasculaire

                  Ireland

                  Immunology (clinical and laboratory)

                  Thoracic surgery

                  Italia

                  Chirurgia toracica; Cardiochirurgia

                  Κύπρος

                  Ανοσολογία

                  Χειρουργική Θώρακος

                  Latvija

                  Imunoloģija

                  Torakālā ķirurģija

                  Lietuva

                  Krūtinės chirurgija

                  Luxembourg

                  Immunologie

                  Chirurgie thoracique

                  Magyarország

                  Allergológia és klinikai immunológia

                  Mellkassebészet

                  Malta

                  Immunoloġija

                  Kirurġija Kardjo-Toraċika

                  Nederland

                  Cardio-thoracale chirurgie

                  Österreich

                  Immunologie

                  Polska

                  Immunologia kliniczna

                  Chirurgia klatki piersiowej

                  Portugal

                  Cirurgia cardiotorácica

                  Slovenija

                  Torakalna kirurgija

                  Slovensko

                  Klinická imunológia a alergológia

                  Hrudníková chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Sydän-ja rintaelinkirurgia/Hjärt- och thoraxkirurgi

                  Sverige

                  Klinisk immunologi

                  Thoraxkirurgi

                  United Kingdom

                  Immunology

                  Cardo-thoracic surgery

                  Země

                  Dětská chirurgie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Cévní chirurgie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Chirurgie des vaisseaux/Bloedvatenheelkunde (2)

                  Česká republika

                  Dětská chirurgie

                  Cévní chirurgie

                  Danmark

                  Karkirurgi eller kirurgiske blodkarsygdomme

                  Deutschland

                  Kinderchirurgie

                  Gefäßchirurgie

                  Eesti

                  Lastekirurgia

                  Kardiovaskulaarkirurgia

                  Ελλάς

                  Χειρoυργική Παίδωv

                  Αγγειoχειρoυργική

                  España

                  Cirugía pediátrica

                  Angiología y cirugía vascular

                  France

                  Chirurgie infantile

                  Chirurgie vasculaire

                  Ireland

                  Paediatric surgery

                  Italia

                  Chirurgia pediatrica

                  Chirurgia vascolare

                  Κύπρος

                  Χειρουργική Παίδων

                  Χειρουργική Αγγείων

                  Latvija

                  Bērnu ķirurģija

                  Asinsvadu ķirurģija

                  Lietuva

                  Vaikų chirurgija

                  Kraujagyslių chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie pédiatrique

                  Chirurgie vasculaire

                  Magyarország

                  Gyermeksebészet

                  Érsebészet

                  Malta

                  Kirurgija Pedjatrika

                  Kirurġija Vaskolari

                  Nederland

                  Österreich

                  Kinderchirurgie

                  Polska

                  Chirurgia dziecięca

                  Chirurgia naczyniowa

                  Portugal

                  Cirurgia pediátrica

                  Cirurgia vascular

                  Slovenija

                  Kardiovaskularna kirurgija

                  Slovensko

                  Detská chirurgia

                  Cievna chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Lastenkirurgia/Barnkirurgi

                  Verisuonikirurgia/Kärlkirurgi

                  Sverige

                  Barn- och ungdomskirurgi

                  United Kingdom

                  Paediatric surgery

                  Země

                  Kardiologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Gastroenterologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Cardiologie

                  Gastro-entérologie/Gastroenterologie

                  Česká republika

                  Kardiologie

                  Gastroenterologie

                  Danmark

                  Kardiologi

                  Medicinsk gastroenterologi eller medicinske mavetarmsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Kardiologie

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Gastroenterologie

                  Eesti

                  Kardioloogia

                  Gastroenteroloogia

                  Ελλάς

                  Καρδιoλoγία

                  Γαστρεvτερoλoγία

                  España

                  Cardiología

                  Aparato digestivo

                  France

                  Pathologie cardio-vasculaire

                  Gastro-entérologie et hépatologie

                  Ireland

                  Cardiology

                  Gastro-enterology

                  Italia

                  Cardiologia

                  Gastroenterologia

                  Κύπρος

                  Καρδιολογία

                  Γαστρεντερολογία

                  Latvija

                  Kardioloģija

                  Gastroenteroloģija

                  Lietuva

                  Kardiologija

                  Gastroenterologija

                  Luxembourg

                  Cardiologie et angiologie

                  Gastro-enterologie

                  Magyarország

                  Kardiológia

                  Gasztroenterológia

                  Malta

                  Kardjoloġija

                  Gastroenteroloġija

                  Nederland

                  Cardiologie

                  Leer van maag-darm-leverziekten

                  Österreich

                  Polska

                  Kardiologia

                  Gastrenterologia

                  Portugal

                  Cardiologia

                  Gastrenterologia

                  Slovenija

                  Gastroenterologija

                  Slovensko

                  Kardiológia

                  Gastroenterológia

                  Suomi/Finland

                  Kardiologia/Kardiologi

                  Gastroenterologia/Gastroenterologi

                  Sverige

                  Kardiologi

                  Medicinsk gastroenterologi och hepatologi

                  United Kingdom

                  Cardiology

                  Gastro-enterology

                  Země

                  Revmatologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Všeobecná hematologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Rhumathologie/reumatologie

                  Česká republika

                  Revmatologie

                  Hematologie a transfúzní lékařství

                  Danmark

                  Reumatologi

                  Hæmatologi eller blodsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Rheumatologie

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Hämatologie und Onkologie

                  Eesti

                  Reumatoloogia

                  Hematoloogia

                  Ελλάς

                  Ρευματoλoγία

                  Αιματoλoγία

                  España

                  Reumatología

                  Hematología y hemoterapia

                  France

                  Rhumatologie

                  Ireland

                  Rheumatology

                  Haematology (clinical and laboratory)

                  Italia

                  Reumatologia

                  Ematologia

                  Κύπρος

                  Ρευματολογία

                  Αιματολογία

                  Latvija

                  Reimatoloģija

                  Hematoloģija

                  Lietuva

                  Reumatologija

                  Hematologija

                  Luxembourg

                  Rhumatologie

                  Hématologie

                  Magyarország

                  Reumatológia

                  Haematológia

                  Malta

                  Rewmatoloġija

                  Ematoloġija

                  Nederland

                  Reumatologie

                  Österreich

                  Polska

                  Reumatologia

                  Hematologia

                  Portugal

                  Reumatologia

                  Imuno-hemoterapia

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Reumatológia

                  Hematológia a transfúziológia

                  Suomi/Finland

                  Reumatologia/Reumatologi

                  Kliininen hematologia/Klinisk hematologi

                  Sverige

                  Reumatologi

                  Hematologi

                  United Kingdom

                  Rheumatology

                  Haematology

                  Země

                  Endokrinologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Rehabilitační a fyzikální medicína
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine physique et réadaptation/Fysische geneeskunde en revalidatie

                  Česká republika

                  Endokrinologie

                  Rehabilitační a fyzikální medicína

                  Danmark

                  Medicinsk endokrinologi eller medicinske hormonsygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Endokrinologie und Diabetologie

                  Physikalische und Rehabilitative Medizin

                  Eesti

                  Endokrinoloogia

                  Taastusravi ja füsiaatria

                  Ελλάς

                  Εvδoκριvoλoγία

                  Φυσική Iατρική και Απoκατάσταση

                  España

                  Endocrinología y nutrición

                  Medicina física y rehabilitación

                  France

                  Endocrinologie, maladies métaboliques

                  Rééducation et réadaptation fonctionnelles

                  Ireland

                  Endocrinology and diabetes mellitus

                  Italia

                  Endocrinologia e malattie del ricambio

                  Medicina fisica e riabilitazione

                  Κύπρος

                  Ενδοκρινολογία

                  Φυσική Ιατρική και Αποκατάσταση

                  Latvija

                  Endokrinoloģija

                  Rehabilitoloģija Fiziskā rehabilitācija
                  Fizikālā medicīna

                  Lietuva

                  Endokrinologija

                  Fizinė medicina ir reabilitacija

                  Luxembourg

                  Endocrinologie, maladies du métabolisme et de la nutrition

                  Rééducation et réadaptation fonctionnelles

                  Magyarország

                  Endokrinológia

                  Fizioterápia

                  Malta

                  Endokrinoloġija u Dijabete

                  Nederland

                  Revalidatiegeneeskunde

                  Österreich

                  Physikalische Medizin

                  Polska

                  Endokrynologia

                  Rehabilitacja medyczna

                  Portugal

                  Endocrinologia

                  Fisiatria ou Medicina física e de reabilitação

                  Slovenija

                  Fizikalna in rehabilitacijska medicina

                  Slovensko

                  Endokrinológia

                  Fyziatria, balneológia a liečebná rehabilitácia

                  Suomi/Finland

                  Endokrinologia/Endokrinologi

                  Fysiatria/Fysiatri

                  Sverige

                  Endokrina sjukdomar

                  Rehabiliteringsmedicin

                  United Kingdom

                  Endocrinology and diabetes mellitus

                  Země

                  Neuropsychiatrie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Dermatovenerologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Neuropsychiatrie (3)

                  Dermato-vénéréologie/Dermato-venerologie

                  Česká republika

                  Dermatovenerologie

                  Danmark

                  Dermato-venerologi eller hud- og kønssygdomme

                  Deutschland

                  Nervenheilkunde (Neurologie und Psychiatrie)

                  Haut- und Geschlechtskrankheiten

                  Eesti

                  Dermatoveneroloogia

                  Ελλάς

                  Νευρoλoγία — Ψυχιατρική

                  Δερματoλoγία — Αφρoδισιoλoγία

                  España

                  Dermatología médico-quirúrgica y venereología

                  France

                  Neuropsychiatrie (4)

                  Dermatologie et vénéréologie

                  Ireland

                  Italia

                  Neuropsichiatria (5)

                  Dermatologia e venerologia

                  Κύπρος

                  Νευρολογία — Ψυχιατρική

                  Δερματολογία — Αφροδισιολογία

                  Latvija

                  Dermatoloģija un veneroloģija

                  Lietuva

                  Dermatovenerologija

                  Luxembourg

                  Neuropsychiatrie (6)

                  Dermato-vénéréologie

                  Magyarország

                  Bőrgyógyászat

                  Malta

                  Dermato-venerejoloġija

                  Nederland

                  Zenuw- en zielsziekten (7)

                  Dermatologie en venerologie

                  Österreich

                  Neurologie und Psychiatrie

                  Haut- und Geschlechtskrankheiten

                  Polska

                  Dermatologia i wenerologia

                  Portugal

                  Dermatovenereologia

                  Slovenija

                  Dermatovenerologija

                  Slovensko

                  Neuropsychiatria

                  Dermatovenerológia

                  Suomi/Finland

                  Ihotaudit ja allergologia/Hudsjukdomar och allergologi

                  Sverige

                  Hud- och könssjukdomar

                  United Kingdom

                  Země

                  Radiologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Dětská a dorostová psychiatrie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Psychiatrie infanto-juvénile/Kinder- en jeugdpsychiatrie

                  Česká republika

                  Dětská a dorostová psychiatrie

                  Danmark

                  Børne- og ungdomspsykiatri

                  Deutschland

                  Radiologie

                  Kinder- und Jugendpsychiatrie und -psychotherapie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Ακτιvoλoγία — Ραδιoλoγία

                  Παιδoψυχιατρική

                  España

                  Electrorradiología

                  France

                  Electro-radiologie (8)

                  Pédo-psychiatrie

                  Ireland

                  Radiology (9)

                  Child and adolescent psychiatry

                  Italia

                  Radiologia

                  Neuropsichiatria infantile

                  Κύπρος

                  Παιδοψυχιατρική

                  Latvija

                  Bērnu psihiatrija

                  Lietuva

                  Vaikų ir paauglių psichiatrija

                  Luxembourg

                  Électroradiologie (10)

                  Psychiatrie infantile

                  Magyarország

                  Radiológia

                  Gyermek-és ifjúságpszichiátria

                  Malta

                  Nederland

                  Radiologie (11)

                  Österreich

                  Radiologie

                  Polska

                  Psychiatria dzieci i młodzieży

                  Portugal

                  Radiologia

                  Pedopsiquiatria

                  Slovenija

                  Otroška in mladostniška psihiatrija

                  Slovensko

                  Detská psychiatria

                  Suomi/Finland

                  Lastenpsykiatria/Barnpsykiatri

                  Sverige

                  Barn- och ungdomspsykiatri

                  United Kingdom

                  Child and adolescent psychiatry

                  Země

                  Geriatrie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Nefrologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Geriatrie

                  Nefrologie

                  Danmark

                  Geriatri eller alderdommens sygdomme

                  Nefrologi eller medicinske nyresygdomme

                  Deutschland

                  Innere Medizin und Schwerpunkt Nephrologie

                  Eesti

                  Nefroloogia

                  Ελλάς

                  Νεφρoλoγία

                  España

                  Geriatría

                  Nefrología

                  France

                  Néphrologie

                  Ireland

                  Geriatric medicine

                  Nephrology

                  Italia

                  Geriatria

                  Nefrologia

                  Κύπρος

                  Γηριατρική

                  Νεφρολογία

                  Latvija

                  Nefroloģija

                  Lietuva

                  Geriatrija

                  Nefrologija

                  Luxembourg

                  Gériatrie

                  Néphrologie

                  Magyarország

                  Geriátria

                  Nefrológia

                  Malta

                  Ġerjatrija

                  Nefroloġija

                  Nederland

                  Klinische geriatrie

                  Österreich

                  Polska

                  Geriatria

                  Nefrologia

                  Portugal

                  Nefrologia

                  Slovenija

                  Nefrologija

                  Slovensko

                  Geriatria

                  Nefrológia

                  Suomi/Finland

                  Geriatria/Geriatri

                  Nefrologia/Nefrologi

                  Sverige

                  Geriatrik

                  Medicinska njursjukdomar (nefrologi)

                  United Kingdom

                  Geriatrics

                  Renal medicine

                  Země

                  Infekční lékařství
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Hygiena a epidemiologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Infekční lékařství

                  Hygiena a epidemiologie

                  Danmark

                  Infektionsmedicin

                  Samfundsmedicin

                  Deutschland

                  Öffentliches Gesundheitswesen

                  Eesti

                  Infektsioonhaigused

                  Ελλάς

                  Κοινωνική Iατρική

                  España

                  Medicina preventiva y salud pública

                  France

                  Santé publique et médecine sociale

                  Ireland

                  Infectious diseases

                  Public health medicine

                  Italia

                  Malattie infettive

                  Igiene e medicina preventiva

                  Κύπρος

                  Λοιμώδη Νοσήματα

                  Υγειονολογία/Κοινοτική Ιατρική

                  Latvija

                  Infektoloģija

                  Lietuva

                  Infektologija

                  Luxembourg

                  Maladies contagieuses

                  Santé publique

                  Magyarország

                  Infektológia

                  Megelőző orvostan és népegészségtan

                  Malta

                  Mard Infettiv

                  Saħħa Pubblika

                  Nederland

                  Maatschappij en gezondheid

                  Österreich

                  Sozialmedizin

                  Polska

                  Choroby zakaźne

                  Zdrowie publiczne, epidemiologia

                  Portugal

                  Infecciologia

                  Saúde pública

                  Slovenija

                  Infektologija

                  Javno zdravje

                  Slovensko

                  Infektológia

                  Verejné zdravotníctvo

                  Suomi/Finland

                  Infektiosairaudet/Infektionssjukdomar

                  Terveydenhuolto/Hälsovård

                  Sverige

                  Infektionssjukdomar

                  Socialmedicin

                  United Kingdom

                  Infectious diseases

                  Public health medicine

                  Země

                  Klinická farmakologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Pracovní lékařství
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine du travail/Arbeidsgeneeskunde

                  Česká republika

                  Klinická farmakologie

                  Pracovní lékařství

                  Danmark

                  Klinisk farmakologi

                  Arbejdsmedicin

                  Deutschland

                  Pharmakologie und Toxikologie

                  Arbeitsmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Iατρική της Εργασίας

                  España

                  Farmacología clínica

                  Medicina del trabajo

                  France

                  Médecine du travail

                  Ireland

                  Clinical pharmacology and therapeutics

                  Occupational medicine

                  Italia

                  Farmacologia

                  Medicina del lavoro

                  Κύπρος

                  Ιατρική της Εργασίας

                  Latvija

                  Arodslimības

                  Lietuva

                  Darbo medicina

                  Luxembourg

                  Médecine du travail

                  Magyarország

                  Klinikai farmakológia

                  Foglalkozás-orvostan (üzemorvostan)

                  Malta

                  Farmakoloġija Klinika u t-Terapewtika

                  Mediċina Okkupazzjonali

                  Nederland

                              —

                              Arbeid en gezondheid, bedrijfsgeneeskunde

                              —

                              Arbeid en gezondheid, verzekeringsgeneeskunde

                  Österreich

                  Pharmakologie und Toxikologie

                  Arbeits- und Betriebsmedizin

                  Polska

                  Farmakologia kliniczna

                  Medycyna pracy

                  Portugal

                  Medicina do trabalho

                  Slovenija

                  Medicina dela, prometa in športa

                  Slovensko

                  Klinická farmakológia

                  Pracovné lekárstvo

                  Suomi/Finland

                  Kliininen farmakologia ja lääkehoito/Klinisk farmakologi och läkemedelsbehandling

                  Työterveyshuolto/Företagshälsovård

                  Sverige

                  Klinisk farmakologi

                  Yrkes- och miljömedicin

                  United Kingdom

                  Clinical pharmacology and therapeutics

                  Occupational medicine

                  Země

                  Alergologie a klinická imunologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Nukleární medicína
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Médecine nucléaire/Nucleaire geneeskunde

                  Česká republika

                  Alergologie a klinická imunologie

                  Nukleární medicína

                  Danmark

                  Medicinsk allergologi eller medicinske overfølsomhedssygdomme

                  Klinisk fysiologi og nuklearmedicin

                  Deutschland

                  Nuklearmedizin

                  Eesti

                  Ελλάς

                  Αλλεργιoλoγία

                  Πυρηvική Iατρική

                  España

                  Alergología

                  Medicina nuclear

                  France

                  Médecine nucléaire

                  Ireland

                  Italia

                  Allergologia ed immunologia clinica

                  Medicina nucleare

                  Κύπρος

                  Αλλεργιολογία

                  Πυρηνική Ιατρική

                  Latvija

                  Alergoloģija

                  Lietuva

                  Alergologija ir klinikinė imunologija

                  Luxembourg

                  Médecine nucléaire

                  Magyarország

                  Allergológia és klinikai immunológia

                  Nukleáris medicina (izotóp diagnosztika)

                  Malta

                  Mediċina Nukleari

                  Nederland

                  Allergologie en inwendige geneeskunde

                  Nucleaire geneeskunde

                  Österreich

                  Nuklearmedizin

                  Polska

                  Alergologia

                  Medycyna nuklearna

                  Portugal

                  Imuno-alergologia

                  Medicina nuclear

                  Slovenija

                  Nuklearna medicina

                  Slovensko

                  Klinická imunológia a alergológia

                  Nukleárna medicína

                  Suomi/Finland

                  Kliininen fysiologia ja isotooppilääketiede/Klinisk fysiologi och nukleärmedicin

                  Sverige

                  Allergisjukdomar

                  Nukleärmedicin

                  United Kingdom

                  Nuclear medicine

                  Země

                  Maxilofaciální chirurgie (základní lékařská odborná příprava)
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Název

                  Belgique/België/ Belgien

                  Česká republika

                  Maxilofaciální chirurgie

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Cirugía oral y maxilofacial

                  France

                  Chirurgie maxillo-faciale et stomatologie

                  Ireland

                  Italia

                  Chirurgia maxillo-facciale

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Mutes, sejas un žokļu ķirurģija

                  Lietuva

                  Veido ir žandikaulių chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie maxillo-faciale

                  Magyarország

                  Szájsebészet

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Mund- Kiefer- und Gesichtschirurgie

                  Polska

                  Chirurgia szczekowo-twarzowa

                  Portugal

                  Cirurgia maxilo-facial

                  Slovenija

                  Maxilofaciálna kirurgija

                  Slovensko

                  Maxilofaciálna chirurgia

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Země

                  Biologická hematologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Klinisk blodtypeserologi (12)

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  France

                  Hématologie

                  Ireland

                  Italia

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Hématologie biologique

                  Magyarország

                  Malta

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Hematologia clinica

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Země

                  Stomatologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 3 roky

                  Dermatologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Estomatología

                  France

                  Stomatologie

                  Ireland

                  Dermatology

                  Italia

                  Odontostomatologia (13)

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Stomatologie

                  Magyarország

                  Malta

                  Dermatoloġija

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Estomatologia

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Dermatology

                  Země

                  Venerologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Tropická medicína
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Česká republika

                  Danmark

                  Deutschland

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  France

                  Ireland

                  Genito-urinary medicine

                  Tropical medicine

                  Italia

                  Medicina tropicale

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Magyarország

                  Trópusi betegségek

                  Malta

                  Mediċina Uro-ġenetali

                  Nederland

                  Österreich

                  Spezifische Prophylaxe und Tropenhygiene

                  Polska

                  Medycyna transportu

                  Portugal

                  Medicina tropical

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Tropická medicína

                  Suomi/Finland

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Genito-urinary medicine

                  Tropical medicine

                  Země

                  Gastroenterologická chirurgie
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Traumatologie a urgentní medicína
                  Minimální délka odborné přípravy: 5 let

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Chirurgie abdominale/Heelkunde op het abdomen (14)

                  Česká republika

                  Traumatologie
                  Urgentní medicína

                  Danmark

                  Kirurgisk gastroenterologi eller kirurgiske mave-tarmsygdomme

                  Deutschland

                  Visceralchirurgie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Cirugía del aparato digestivo

                  France

                  Chirurgie viscérale et digestive

                  Ireland

                  Emergency medicine

                  Italia

                  Chirurgia dell'apparato digerente

                  Κύπρος

                  Latvija

                  Lietuva

                  Abdominalinė chirurgija

                  Luxembourg

                  Chirurgie gastro-entérologique

                  Magyarország

                  Traumatológia

                  Malta

                  Mediċina tal-Aċċidenti u l-Emerġenza

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Medycyna ratunkowa

                  Portugal

                  Slovenija

                  Abdominalna kirurgija

                  Slovensko

                  Gastroenterologická chirurgia

                  Úrazová chirurgia
                  Urgentná medicína

                  Suomi/Finland

                  Gastroenterologinen kirurgia/Gastroenterologisk kirurgi

                  Sverige

                  United Kingdom

                  Accident and emergency medicine

                  Země

                  Klinická neurofyziologie
                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Dentální, ústní a maxilofaciální chirurgie (základní lékařská a zubolékařská odborná příprava) (15)

                  Minimální délka odborné přípravy: 4 roky

                  Název

                  Název

                  Belgique/België/Belgien

                  Stomatologie et chirurgie orale et maxillo-faciale/Stomatologie en mond-, kaak- en aangezichtschirurgie

                  Česká republika

                  Danmark

                  Klinisk neurofysiologi

                  Deutschland

                  Mund-, Kiefer- und Gesichtschirurgie

                  Eesti

                  Ελλάς

                  España

                  Neurofisiología clínica

                  France

                  Ireland

                  Clinical neurophysiology

                  Oral and maxillo-facial surgery

                  Italia

                  Κύπρος

                  Στοματο-Γναθο-Προσωποχειρουργική

                  Latvija

                  Lietuva

                  Luxembourg

                  Chirurgie dentaire, orale et maxillo-faciale

                  Magyarország

                  Arc-állcsont-szájsebészet

                  Malta

                  Newrofiżjoloġija Klinika

                  Kirurġija tal-għadam tal-wiċċ

                  Nederland

                  Österreich

                  Polska

                  Portugal

                  Slovenija

                  Slovensko

                  Suomi/Finland

                  Kliininen neurofysiologia/Klinisk neurofysiologi

                  Suu- ja leukakirurgia/Oral och maxillofacial kirurgi

                  Sverige

                  Klinisk neurofysiologi

                  United Kingdom

                  Clinical neurophysiology

                  Oral and maxillo-facial surgery

            5.1.4   Doklady o dosažené kvalifikaci ve všeobecném lékařství

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Profesní označení

                  Referenční den

                  België/Belgique/Belgien

                  Ministerieel erkenningsbesluit van huisarts/Arrêté ministériel d'agrément de médecin généraliste

                  Huisarts/Médecin généraliste

                  31. prosinec 1994

                  Česká republika

                  Diplom o specializaci „všeobecné lékařství“

                  Všeobecný lékař

                  1. květen 2004

                  Danmark

                  Tilladelse til at anvende betegnelsen alment praktiserende læge/Speciallægel i almen medicin

                  Almen praktiserende læge/Speciallæge i almen medicin

                  31. prosinec 1994

                  Deutschland

                  Zeugnis über die spezifische Ausbildung in der Allgemeinmedizin

                  Facharzt/Fachärztin für Allgemeinmedizin

                  31. prosinec 1994

                  Eesti

                  Diplom peremeditsiini erialal

                  Perearst

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                  Tίτλος ιατρικής ειδικότητας γενικής ιατρικής

                  Iατρός με ειδικότητα γενικής ιατρικής

                  31. prosinec 1994

                  España

                  Título de especialista en medicina familiar y comunitaria

                  Especialista en medicina familiar y comunitaria

                  31. prosinec 1994

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine (avec document annexé attestant la formation spécifique en médecine générale)

                  Médecin qualifié en médecine générale

                  31. prosinec 1994

                  Ireland

                  Certificate of specific qualifications in general medical practice

                  General medical practitioner

                  31. prosinec 1994

                  Italia

                  Attestato di formazione specifica in medicina generale

                  Medico di medicina generale

                  31. prosinec 1994

                  Κύπρος

                  Τίτλος Ειδικότητας Γενικής Ιατρικής

                  Ιατρός Γενικής Ιατρικής

                  1. květen 2004

                  Latvija

                  Ģimenes ārsta sertifikāts

                  Ģimenes (vispārējās prakses) ārsts

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                  Šeimos gydytojo rezidentūros pažymėjimas

                  Šeimos medicinos gydytojas

                  1. květen 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme de formation spécifique en medicine générale

                  Médecin généraliste

                  31. prosinec 1994

                  Magyarország

                  Háziorvostan szakorvosa bizonyítvány

                  Háziorvostan szakorvosa

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Tabib tal-familja

                  Mediċina tal-familja

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Certificaat van inschrijving in het register van erkende huisartsen van de Koninklijke Nederlandsche Maatschappij tot bevordering der geneeskunst

                  Huisarts

                  31. prosinec 1994

                  Österreich

                  Arzt für Allgemeinmedizin

                  Arzt für Allgemeinmedizin

                  31. prosinec 1994

                  Polska

                  Diplôme: Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie medycyny rodzinnej

                  Specjalista w dziedzinie medycyny rodzinnej

                  1. květen 2004

                  Portugal

                  Diploma do internato complementar de clínica geral

                  Assistente de clínica geral

                  31. prosinec 1994

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljeni specializaciji iz družinske medicine

                  Specialist družinske medicine/Specialistka družinske medicine

                  1. květen 2004

                  Slovensko

                  Diplom o špecializácii v odbore „všeobecné lekárstvo“

                  Všeobecný lekár

                  1. květen 2004

                  Suomi/ Finland

                  Todistus lääkärin perusterveydenhuollon lisäkoulutuksesta/Bevis om tilläggsutbildning av läkare i primärvård

                  Yleislääkäri/Allmänläkare

                  31. prosinec 1994

                  Sverige

                  Bevis om kompetens som allmänpraktiserande läkare (Europaläkare) utfärdat av Socialstyrelsen

                  Allmänpraktiserande läkare (Europaläkare)

                  31. prosinec 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of prescribed/equivalent experience

                  General medical practitioner

                  31. prosinec 1994

            V.2   ZDRAVOTNÍ SESTRY A OŠETŘOVATELÉ ODPOVĚDNÍ ZA VŠEOBECNOU PÉČI
      5.2.1   Studijní program pro zdravotní sestry a ošetřovatelé odpovědné za všeobecnou péči
      Odborná příprava vedoucí k udělení dokladu o dosažené kvalifikaci zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči nebo ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči se skládá ze dvou částí.

                  A.

                  Teoretická výuka

                              a)

                              Péče o nemocné:

                                          —

                                          povaha a etika profese

                                          —

                                          obecné zásady zdraví a ošetřovatelství

                                          —

                                          zásady ošetřování ve vztahu k:

                                                      —

                                                      všeobecnému a specializovanému lékařství

                                                      —

                                                      všeobecné a specializované chirurgii

                                                      —

                                                      péči o dítě a dětskému lékařství

                                                      —

                                                      péči o matku a dítě

                                                      —

                                                      duševnímu zdraví a psychiatrii

                                                      —

                                                      péči o staré lidi a geriatrii

                              b)

                              Základní vědy:

                                          —

                                          anatomie a fyziologie

                                          —

                                          patologie

                                          —

                                          bakteriologie, virologie a parazitologie

                                          —

                                          biofyzika, biochemie a radiologie

                                          —

                                          dietetika

                                          —

                                          hygiena:

                                                      —

                                                      preventivní lékařství

                                                      —

                                                      zdravotní výchova

                                          —

                                          farmakologie

                              c)

                              Sociální vědy:

                                          —

                                          sociologie

                                          —

                                          psychologie

                                          —

                                          zásady administrativy

                                          —

                                          zásady výuky

                                          —

                                          sociální a zdravotnické předpisy

                                          —

                                          právní aspekty ošetřovatelství

                  B.

                  Praktická klinická výuka

                              —

                              Ošetřovatelství ve vztahu k:

                                          —

                                          všeobecnému a odbornému lékařství

                                          —

                                          všeobecné a speciální chirurgii

                                          —

                                          péči o dítě a dětskému lékařství

                                          —

                                          péči o matku a dítě

                                          —

                                          duševnímu zdraví a psychiatrii

                                          —

                                          péči o staré lidi a geriatrii

                                          —

                                          ošetřování v domácnosti

            Výuka jednoho nebo několika těchto předmětů může být poskytnuta v rámci jiných oborů nebo v souvislosti s nimi.
      Teoretická výuka musí být vyvážená a koordinovaná s praktickou klinickou výukou tak, aby znalosti a zkušenosti uvedené v této příloze mohly být získány odpovídajícím způsobem.
      5.2.2   Doklady o dosažené kvalifikaci zdravotní sestry odpovědné za všeobecnou péči (ošetřovatele odpovědného za všeobecnou péči)

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Profesní označení

                  Referenční den

                  België/Belgique/Belgien

                              —

                              Diploma gegradueerde verpleger/verpleegster/Diplôme d'infirmier(ère) gradué(e)/Diplom eines (einer) graduierten Krankenpflegers (-pflegerin)

                              —

                              Diploma in de ziekenhuisverpleegkunde/Brevet d'infirmier(ère) hospitalier(ère)/Brevet eines (einer) Krankenpflegers (-pflegerin)

                              —

                              Brevet van verpleegassistent(e)/Brevet d'hospitalier(ère)/Brevet einer Pflegeassistentin

                              —

                              De erkende opleidingsinstituten/Les établissements d'enseignement reconnus/Die anerkannten Ausbildungsanstalten

                              —

                              De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française/Der zuständige Prüfungsausschüß der Deutschsprachigen Gemeinschaft

                              —

                              Hospitalier(ère)/Verpleegassistent(e)

                              —

                              Infirmier(ère) hospitalier(ère)/Ziekenhuisverpleger(-verpleegster)

                  29. červen 1979

                  Česká republika

                              1.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru všeobecná sestra (bakalář, Bc.), doplněný tímto osvědčením: Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                              1.

                              Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem

                              1.

                              Všeobecná sestra

                  1. květen 2004

                              2.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná všeobecná sestra (diplomovaný specialista, DiS.), doplněný tímto osvědčením: Vysvědčení o absolutoriu

                              2.

                              Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem

                              2.

                              Všeobecný ošetřovatel

                  Danmark

                  Eksamensbevis efter gennemført sygeplejerskeuddannelse

                  Sygeplejeskole godkendt af Undervisningsministeriet

                  Sygeplejerske

                  29. červen 1979

                  Deutschland

                  Zeugnis über die staatliche Prüfung in der Krankenpflege

                  Staatlicher Prüfungsausschuss

                  Gesundheits- und Krankenpflegerin/Gesundheits- und Krankenpfleger

                  29. červen 1979

                  Eesti

                  Diplom õe erialal

                              1.

                              Tallinna Meditsiinikool

                              2.

                              Tartu Meditsiinikool

                              3.

                              Kohtla-Järve Meditsiinikool

                  õde

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                              1.

                              Πτυχίο Νοσηλευτικής Παν/μίου Αθηνών

                              1.

                              Πανεπιστήμιο Αθηνών

                  Διπλωματούχος ή πτυχιούχος νοσοκόμος, νοσηλευτής ή νοσηλεύτρια

                  1. leden 1981

                              2.

                              Πτυχίο Νοσηλευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδρυμάτων (Τ.Ε.Ι.)

                              2.

                              Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα Υπουργείο Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                              3.

                              Πτυχίο Αξιωματικών Νοσηλευτικής

                              3.

                              Υπουργείο Εθνικής 'Αμυνας

                              4.

                              Πτυχίο Αδελφών Νοσοκόμων πρώην Ανωτέρων Σχολών Υπουργείου Υγείας και Πρόνοιας

                              4.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                              5.

                              Πτυχίο Αδελφών Νοσοκόμων και Επισκεπτριών πρώην Ανωτέρων Σχολών Υπουργείου Υγείας και Πρόνοιας

                              5.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                              6.

                              Πτυχίο Τμήματος Νοσηλευτικής

                              6.

                              ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                  España

                  Título de Diplomado universitario en Enfermería

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  Enfermero/a diplomado/a

                  1. leden 1986

                  France

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier(ère)

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier(ère) délivré en vertu du décret no 99-1147 du 29 décembre 1999

                  Le ministère de la santé

                  Infirmer(ère)

                  29. červen 1979

                  Ireland

                  Certificate of Registered General Nurse

                  An Bord Altranais (The Nursing Board)

                  Registered General Nurse

                  29. červen 1979

                  Italia

                  Diploma di infermiere professionale

                  Scuole riconosciute dallo Stato

                  Infermiere professionale

                  29. červen 1979

                  Κύπρος

                  Δίπλωμα Γενικής Νοσηλευτικής

                  Νοσηλευτική Σχολή

                  Εγγεγραμμένος Νοσηλευτής

                  1. květen 2004

                  Latvija

                              1.

                              Diploms par māsas kvalifikācijas iegūšanu

                              1.

                              Māsu skolas

                  Māsa

                  1. květen 2004

                              2.

                              Māsas diploms

                              2.

                              Universitātes tipa augstskola pamatojoties uz Valsts eksāmenu komisijas lēmumu

                  Lietuva

                              1.

                              Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją

                              1.

                              Universitetas

                  Bendrosios praktikos slaugytojas

                  1. květen 2004

                              2.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesine kvalifikaciją

                              2.

                              Kolegija

                  Luxembourg

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier

                              —

                              Diplôme d'Etat d'infirmier hospitalier gradué

                  Ministère de l'éducation nationale, de la formation professionnelle et des sports

                  Infirmier

                  29. červen 1979

                  Magyarország

                              1.

                              Ápoló bizonyítvány

                              1.

                              Iskola

                  Ápoló

                  1. květen 2004

                              2.

                              Diplomás ápoló oklevél

                              2.

                              Egyetem/főiskola

                              3.

                              Egyetemi okleveles ápoló oklevél

                              3.

                              Egyetem

                  Malta

                  Lawrja jew diploma fl-istudji tal-infermerija

                  Universita’ ta' Malta

                  Infermier Registrat tal-Ewwel Livell

                  1. květen 2004

                  Nederland

                              1.

                              Diploma's verpleger A, verpleegster A, verpleegkundige A

                              1.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                  Verpleegkundige

                  29. červen 1979

                              2.

                              Diploma verpleegkundige MBOV (Middelbare Beroepsopleiding Verpleegkundige)

                              2.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                              3.

                              Diploma verpleegkundige HBOV (Hogere Beroepsopleiding Verpleegkundige)

                              3.

                              Door een van overheidswege benoemde examencommissie

                              4.

                              Diploma beroepsonderwijs verpleegkundige — Kwalificatieniveau 4

                              4.

                              Door een van overheidswege aangewezen opleidingsinstelling

                              5.

                              Diploma hogere beroepsopleiding verpleegkundige — Kwalificatieniveau 5

                              5.

                              Door een van overheidswege aangewezen opleidingsinstelling

                  Österreich

                              1.

                              Diplom als „Diplomierte Gesundheits- und Krankenschwester, Diplomierter Gesundheits- und Krankenpfleger“

                              1.

                              Schule für allgemeine Gesundheits- und Krankenpflege

                              —

                              Diplomierte Krankenschwester

                              —

                              Diplomierter Krankenpfleger

                  1. leden 1994

                              2.

                              Diplom als „Diplomierte Krankenschwester, Diplomierter Krankenpfleger“

                              2.

                              Allgemeine Krankenpflegeschule

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku pielęgniarstwo z tytułem „magister pielęgniarstwa“

                  Instytucja prowadząca kształcenie na poziomie wyższym uznana przez właściwe
                  (Vyšší vzdělávací instituce uznaná příslušnými orgány)

                  Pielegniarka

                  1. květen 2004

                  Portugal

                              1.

                              Diploma do curso de enfermagem geral

                              1.

                              Escolas de Enfermagem

                  Enfermeiro

                  1. leden 1986

                              2.

                              Diploma/carta de curso de bacharelato em enfermagem

                              2.

                              Escolas Superiores de Enfermagem

                              3.

                              Carta de curso de licenciatura em enfermagem

                              3.

                              Escolas Superiores de Enfermagem; Escolas Superiores de Saúde

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „diplomirana medicinska sestra/diplomirani zdravstvenik“

                              1.

                              Univerza

                              2.

                              Visoka strokovna šola

                  Diplomirana medicinska sestra/Diplomirani zdravstvenik

                  1. květen 2004

                  Slovensko

                              1.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „magister z ošetrovateľstva“ („Mgr.“)

                              1.

                              Vysoká škola

                  Sestra

                  1. květen 2004

                              2.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „bakalár z ošetrovateľstva“ („Bc.“)

                              2.

                              Vysoká škola

                              3.

                              Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná všeobecná sestra

                              3.

                              Stredná zdravotnícka škola

                  Suomi/ Finland

                              1.

                              Sairaanhoitajan tutkinto/Sjukskötarexamen

                              1.

                              Terveydenhuolto-oppilaitokset/ Hälsovårdsläroanstalter

                  Sairaanhoitaja/Sjukskötare

                  1. leden 1994

                              2.

                              Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, sairaanhoitaja (AMK)/Yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, sjukskötare (YH)

                              2.

                              Ammattikorkeakoulut/ Yrkeshögskolor

                  Sverige

                  Sjuksköterskeexamen

                  Universitet eller högskola

                  Sjuksköterska

                  1. leden 1994

                  United Kingdom

                  Statement of Registration as a Registered General Nurse in part 1 or part 12 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health Visiting

                  Various

                              —

                              State Registered Nurse

                              —

                              Registered General Nurse

                  29. červen 1979

            V.3   ZUBNÍ LÉKAŘI
      5.3.1   Studijní program pro zubní lékaře
      Studijní program, který vede k získání dokladů o dosažené kvalifikaci v zubním lékařství, zahrnuje alespoň níže uvedené předměty. Výuka jednoho nebo několika těchto předmětů může být poskytnuta v rámci jiných oborů nebo v souvislosti s nimi.

                  A.

                  Základní předměty

                              —

                              chemie

                              —

                              fyzika

                              —

                              biologie

                  B.

                  Lékařsko-biologické předměty a předměty z všeobecného lékařství

                              —

                              anatomie

                              —

                              embryologie

                              —

                              histologie, včetně cytologie

                              —

                              fyziologie

                              —

                              biochemie (nebo fyziologická chemie)

                              —

                              patologická anatomie

                              —

                              všeobecná patologie

                              —

                              farmakologie

                              —

                              mikrobiologie

                              —

                              hygiena

                              —

                              preventivní lékařství a epidemiologie

                              —

                              radiologie

                              —

                              rehabilitační lékařství

                              —

                              všeobecná chirurgie

                              —

                              vnitřní lékařství, včetně dětského lékařství

                              —

                              otorinolaryngologie

                              —

                              dermatovenerologie

                              —

                              obecná psychologie – psychopatologie – neuropatologie

                              —

                              anesteziologie

                  C.

                  Předměty z odontostomatologie

                              —

                              zubní náhrady

                              —

                              stomatologický materiál

                              —

                              konzervační zubní lékařství

                              —

                              preventivní zubní lékařství

                              —

                              anesteziologie a sedativa v zubním lékařství

                              —

                              speciální chirurgie

                              —

                              speciální patologie

                              —

                              klinická odontostomatologie

                              —

                              dětská stomatologie

                              —

                              ortodoncie

                              —

                              parodontologie

                              —

                              odontologická radiologie

                              —

                              funkce čelistí

                              —

                              profesní sdružení, profesní etika a právní úprava profese

                              —

                              sociální aspekty odontologické praxe

            5.3.2   Doklady o dosažené kvalifikaci zubních lékařů

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Osvědčení doplňující doklad

                  Profesní označení

                  Referenční den

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van tandarts/Diplôme licencié en science dentaire

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examen- commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  Licentiaat in de tandheelkunde/Licencié en science dentaire

                  28. leden 1980

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu zubní lékařství (doktor)

                  Lékařská fakulta univerzity v České republice

                  Vysvědčení o státní rigorózní zkoušce

                  Zubní lékař

                  1. květen 2004

                  Danmark

                  Bevis for tandlægeeksamen (odontologisk kandidateksamen)

                  Tandlægehøjskolerne, Sundhedsvidenskabeligt universitetsfakultet

                  Autorisation som tandlæge, udstedt af Sundhedsstyrelsen

                  Tandlæge

                  28. leden 1980

                  Deutschland

                  Zeugnis über die Zahnärztliche Prüfung

                  Zuständige Behörden

                  Zahnarzt

                  28. leden 1980

                  Eesti

                  Diplom hambaarstiteaduse õppekava läbimise kohta

                  Tartu Ülikool

                  Hambaarst

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Οδovτιατρικής

                  Παvεπιστήμιo

                  Οδοντίατρος ή χειρούργος οδοντίατρος

                  1. leden 1981

                  España

                  Título de Licenciado en Odontología

                  El rector de una universidad

                  Licenciado en odontología

                  1. leden 1986

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur en chirurgie dentaire

                  Universités

                  Chirurgien-dentiste

                  28. leden 1980

                  Ireland

                              —

                              Bachelor in Dental Science (B.Dent.Sc.)

                              —

                              Bachelor of Dental Surgery (BDS)

                              —

                              Licentiate in Dental Surgery (LDS)

                              —

                              Universities

                              —

                              Royal College of Surgeons in Ireland

                              —

                              Dentist

                              —

                              Dental practitioner

                              —

                              Dental surgeon

                  28. leden 1980

                  Italia

                  Diploma di laurea in Odontoiatria e Protesi Dentaria

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della professione di odontoiatra

                  Odontoiatra

                  28. leden 1980

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Οδοντιάτρου

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  Οδοντίατρος

                  1. květen 2004

                  Latvija

                  Zobārsta diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  Rezidenta diploms par zobārsta pēcdiploma izglītības programmas pabeigšanu, ko izsniedz universitātes tipa augstskola un „Sertifikāts“ — kompetentas iestādes izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu zobārstniecībā

                  Zobārsts

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą gydytojo odontologo kvalifikaciją

                  Universitetas

                  Internatūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo odontologo profesinę kvalifikaciją

                  Gydytojas odontologas

                  1. květen 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine dentaire

                  Jury d'examen d'Etat

                  Médecin-dentiste

                  28. leden 1980

                  Magyarország

                  Fogorvos oklevél (doctor medicinae dentariae, röv.: dr. med. dent.)

                  Egyetem

                  Fogorvos

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Lawrja fil- Kirurġija Dentali

                  Universita’ ta Malta

                  Kirurgu Dentali

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Universitair getuigschrift van een met goed gevolg afgelegd tandartsexamen

                  Faculteit Tandheelkunde

                  Tandarts

                  28. leden 1980

                  Österreich

                  Bescheid über die Verleihung des akademischen Grades „Doktor der Zahnheilkunde“

                  Medizinische Fakultät der Universität

                  Zahnarzt

                  1. leden 1994

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych z tytułem „lekarz dentysta“

                              1.

                              Akademia Medyczna,

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny,

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  Lekarsko — Dentystyczny Egzamin Państwowy

                  Lekarz dentysta

                  1. květen 2004

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em medicina dentária

                              —

                              Faculdades

                              —

                              Institutos Superiores

                  Médico dentista

                  1. leden 1986

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „doktor dentalne medicine/doktorica dentalne medicine“

                              —

                              Univerza

                  Potrdilo o opravljenem strokovnem izpitu za poklic zobozdravnik/zobozdravnica

                  Doktor dentalne medicine/Doktorica dentalne medicine

                  1. květen 2004

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „doktor zubného lekárstva“ („MDDr.“)

                              —

                              Vysoká škola

                  Zubný lekár

                  1. květen 2004

                  Suomi/ Finland

                  Hammaslääketieteen lisensiaatin tutkinto/Odontologie licentiatexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  Terveydenhuollon oikeusturvakeskuksen päätös käytännön palvelun hyväksymisestä/Beslut av Rättskyddscentralen för hälsovården om godkännande av praktisk tjänstgöring

                  Hammaslääkäri/Tandläkare

                  1. leden 1994

                  Sverige

                  Tandläkarexamen

                              —

                              Universitetet i Umeå

                              —

                              Universitetet i Göteborg

                              —

                              Karolinska Institutet

                              —

                              Malmö Högskola

                  Endast för examensbevis som erhållits före den 1 juli 1995, ett utbildningsbevis som utfärdats av Socialstyrelsen

                  Tandläkare

                  1. leden 1994

                  United Kingdom

                              —

                              Bachelor of Dental Surgery (BDS or B.Ch.D.)

                              —

                              Licentiate in Dental Surgery

                              —

                              Universities

                              —

                              Royal Colleges

                              —

                              Dentist

                              —

                              Dental practitioner

                              —

                              Dental surgeon

                  28. leden 1980

            5.3.3   Doklady o dosažené kvalifikaci odborných zubních lékařů

                  Ortodoncie

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Referenční den

                  België/Belgique/Belgien

                  Titre professionnel particulier de dentiste spécialiste en orthodontie/Bijzondere beroepstitel van tandarts specialist in de orthodontie

                  Ministre de la Santé publique/Minister bevoegd voor Volksgezondheid

                  27. leden 2005

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i ortodonti

                  Sundhedsstyrelsen

                  28. leden 1980

                  Deutschland

                  Fachzahnärztliche Anerkennung für Kieferorthopädie;

                  Landeszahnärztekammer

                  28. leden 1980

                  Eesti

                  Residentuuri lõputunnistus ortodontia erialal

                  Tartu Ülikool

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Οδovτιατρικής ειδικότητας της Ορθoδovτικής

                              —

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                              —

                              Νoμαρχία

                  1. leden 1981

                  France

                  Titre de spécialiste en orthodontie

                  Conseil National de l'Ordre des chirurgiens dentistes

                  28. leden 1980

                  Ireland

                  Certificate of specialist dentist in orthodontics

                  Competent authority recognised for this purpose by the competent minister

                  28. leden 1980

                  Italia

                  Diploma di specialista in Ortognatodonzia

                  Università

                  21. května 2005

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης του Ειδικού Οδοντιάτρου στην Ορθοδοντική

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  1. květen 2004

                  Latvija

                  „Sertifikāts“— kompetentas iestādes izsniegts dokuments, kas apliecina, ka persona ir nokārtojusi sertifikācijas eksāmenu ortodontijā

                  Latvijas Ārstu biedrība

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą gydytojo ortodonto profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  1. květen 2004

                  Magyarország

                  Fogszabályozás szakorvosa bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Ċertifikat ta' speċjalista dentali fl-Ortodonzja

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving als orthodontist in het Specialistenregister

                  Specialisten Registratie Commissie (SRC) van de Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde

                  28. leden 1980

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie ortodoncji

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  1. květen 2004

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu iz čeljustne in zobne ortopedije

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  1. květen 2004

                  Suomi/Finland

                  Erikoishammaslääkärin tutkinto, hampaiston oikomishoito/Specialtand-läkarexamen, tandreglering

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  1. leden 1994

                  Sverige

                  Bevis om specialistkompetens i tandreglering

                  Socialstyrelsen

                  1. leden 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of Completion of specialist training in orthodontics

                  Competent authority recognised for this purpose

                  28. leden 1980

                  Ústní chirurgie

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Referenční den

                  Danmark

                  Bevis for tilladelse til at betegne sig som specialtandlæge i hospitalsodontologi

                  Sundhedsstyrelsen

                  28. leden 1980

                  Deutschland

                  Fachzahnärztliche
                  Anerkennung für Oralchirurgie/Mundchirurgie

                  Landeszahnärztekammer

                  28. leden 1980

                  Ελλάς

                  Τίτλoς Οδovτιατρικής ειδικότητας της Γvαθoχειρoυργικής (up to 31 December 2002)

                              —

                              Νoμαρχιακή Αυτoδιoίκηση

                              —

                              Νoμαρχία

                  1. leden 1981

                  Ireland

                  Certificate of specialist dentist in oral surgery

                  Competent authority recognised for this purpose by the competent minister

                  28. leden 1980

                  Italia

                  Diploma di specialista in Chirurgia Orale

                  Università

                  21. květen 2005

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Αναγνώρισης του Ειδικού Οδοντιάτρου στην Στοματική Χειρουργική

                  Οδοντιατρικό Συμβούλιο

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                  Rezidentūros pažymėjimas, nurodantis suteiktą burnos chirurgo profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  1. květen 2004

                  Magyarország

                  Dento-alveoláris sebészet szakorvosa bizonyítvány

                  Az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztérium illetékes testülete

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Ċertifikat ta' speċjalista dentali fil-Kirurġija tal-ħalq

                  Kumitat ta' Approvazzjoni dwar Speċjalisti

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Bewijs van inschrijving als kaakchirurg in het Specialistenregister

                  Specialisten Registratie Commissie (SRC) van de Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde

                  28. leden 1980

                  Polska

                  Dyplom uzyskania tytułu specjalisty w dziedzinie chirurgii stomatologicznej

                  Centrum Egzaminów Medycznych

                  1. květen 2004

                  Slovenija

                  Potrdilo o opravljenem specialističnem izpitu iz oralne kirurgije

                              1.

                              Ministrstvo za zdravje

                              2.

                              Zdravniška zbornica Slovenije

                  1. květen 2004

                  Suomi/ Finland

                  Erikoishammaslääkärin tutkinto, suu- ja leuka-kirurgia/Specialtandläkar-examen, oral och maxillofacial kirurgi

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Oulun yliopisto

                              —

                              Turun yliopisto

                  1. leden 1994

                  Sverige

                  Bevis om specialist-kompetens i tandsystemets kirurgiska sjukdomar

                  Socialstyrelsen

                  1. leden 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of completion of specialist training in oral surgery

                  Competent authority recognised for this purpose

                  28. leden 1980

            V.4   VETERINÁRNÍ LÉKAŘI
      5.4.1   Studijní program pro veterinární lékaře
      Studijní program, který vede k získání dokladů o dosažené kvalifikaci veterinárních lékařů, zahrnuje alespoň níže uvedené předměty.
      Výuka jednoho nebo několika těchto předmětů může být poskytnuta v rámci jiných oborů nebo v souvislosti s nimi.

                  A.

                  Základní předměty

                              —

                              fyzika

                              —

                              chemie

                              —

                              biologie zvířat

                              —

                              biologie rostlin

                              —

                              matematika aplikovaná v biologii

                  B.

                  Speciální předměty

                              a)

                              Základní vědy:

                                          —

                                          anatomie (včetně histologie a embryologie)

                                          —

                                          fyziologie

                                          —

                                          biochemie

                                          —

                                          genetika

                                          —

                                          farmakologie

                                          —

                                          farmacie

                                          —

                                          toxikologie

                                          —

                                          mikrobiologie

                                          —

                                          imunologie

                                          —

                                          epizootologie

                                          —

                                          profesní etika

                              b)

                              Klinické vědy:

                                          —

                                          porodnictví

                                          —

                                          patologie (včetně patologické anatomie)

                                          —

                                          parazitologie

                                          —

                                          klinické lékařství a chirurgie (včetně anesteziologie)

                                          —

                                          klinická výchova o domácích zvířatech, drůbeži a dalších živočišných druzích

                                          —

                                          preventivní lékařství

                                          —

                                          radiologie

                                          —

                                          reprodukce a poruchy reprodukce

                                          —

                                          hygienické předpisy

                                          —

                                          veterinární předpisy a soudní lékařství

                                          —

                                          terapeutika

                                          —

                                          propedeutika

                              c)

                              Živočišná výroba

                                          —

                                          živočišná výroba

                                          —

                                          výživa zvířat

                                          —

                                          agronomie

                                          —

                                          ekonomika zemědělství

                                          —

                                          chov a zdraví zvířat

                                          —

                                          veterinární hygiena

                                          —

                                          etologie a ochrana zvířat

                              d)

                              Hygiena potravin

                                          —

                                          prohlídka a kontrola živočišných potravin nebo potravin živočišného původu

                                          —

                                          hygiena a technologie potravin

                                          —

                                          praktická výuka (zahrnující praktickou výuku na místech, kde probíhá porážka zvířat a zpracování živočišných potravin)

            Praktická výuka může mít podobu školení, pokud je takové školení celodenní, uskutečňuje se pod přímým dohledem příslušného orgánu nebo subjektu a netrvá v rámci celého pětiletého studia dohromady déle než šest měsíců.
      Rozdělení teoretické a praktické výuky mezi jednotlivé skupiny předmětů musí být vyrovnané a koordinované tak, aby znalosti a zkušenosti mohly být získány způsobem, který přiměřeně umožní veterinárním lékařům výkon všech jejich úkolů.
      5.4.2   Doklady o dosažené kvalifikaci veterinárních lékařů

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Osvědčení doplňující doklad

                  Referenční den

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van dierenarts/Diplôme de docteur en médecine vétérinaire

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examen-commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  21. prosinec 1980

                  Česká republika

                              —

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární lékařství (doktor veterinární medicíny, MVDr.)

                              —

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu veterinární hygiena a ekologie (doktor veterinární medicíny, MVDr.)

                  Veterinární fakulta univerzity v České republice

                  1. květen 2004

                  Danmark

                  Bevis for bestået kandidateksamen i veterinærvidenskab

                  Kongelige Veterinær- og Landbohøjskole

                  21. prosinec 1980

                  Deutschland

                  Zeugnis über das Ergebnis des Dritten Abscnitts der Tierärztlichen Prüfung und das Gesamtergebnis der Tierärztlichen Prüfung

                  Der Vorsitzende des Prüfungsausschusses für die Tierärztliche Prüfung einer Universität oder Hochschule

                  21. prosinec 1980

                  Eesti

                  Diplom: täitnud veterinaarmeditsiini õppekava

                  Eesti Põllumajandusülikool

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                  Πτυχίo Κτηvιατρικής

                  Πανεπιστήμιο Θεσσαλονίκης και Θεσσαλίας

                  1. leden 1981

                  España

                  Título de Licenciado en Veterinaria

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  1. leden 1986

                  France

                  Diplôme d'Etat de docteur vétérinaire

                  21. prosinec 1980

                  Ireland

                              —

                              Diploma of Bachelor in/of Veterinary Medicine (MVB)

                              —

                              Diploma of Membership of the Royal College of Veterinary Surgeons (MRCVS)

                  21. prosinec 1980

                  Italia

                  Diploma di laurea in medicina veterinaria

                  Università

                  Diploma di abilitazione all'esercizio della medicina veterinaria

                  1. leden 1985

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Kτηνιάτρου

                  Κτηνιατρικό Συμβούλιο

                  1. květen 2004

                  Latvija

                  Veterinārārsta diploms

                  Latvijas Lauksaimniecības Universitāte

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas (veterinarijos gydytojo (DVM))

                  Lietuvos Veterinarijos Akademija

                  1. květen 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de docteur en médecine vétérinaire

                  Jury d'examen d'Etat

                  21. prosinec 1980

                  Magyarország

                  Állatorvos doktor oklevél —
                  dr. med. vet.

                  Szent István Egyetem Állatorvos-tudományi Kar

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Liċenzja ta' Kirurgu Veterinarju

                  Kunsill tal-Kirurġi Veterinarji

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd diergeneeskundig/veeartse-nijkundig examen

                  21. prosinec 1980

                  Österreich

                              —

                              Diplom-Tierarzt

                              —

                              Magister medicinae veterinariae

                  Universität

                              —

                              Doktor der Veterinärmedizin

                              —

                              Doctor medicinae veterinariae

                              —

                              Fachtierarzt

                  1. leden 1994

                  Polska

                  Dyplom lekarza weterynarii

                              1.

                              Szkoła Główna Gospodarstwa Wiejskiego w Warszawie

                              2.

                              Akademia Rolnicza we Wrocławiu

                              3.

                              Akademia Rolnicza w Lublinie

                              4.

                              Uniwersytet Warmińsko-Mazurski w Olsztynie

                  1. květen 2004

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em medicina veterinária

                  Universidade

                  1. leden 1986

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „doktor veterinarske medicine/doktorica veterinarske medicine“

                  Univerza

                  Spričevalo o opravljenem državnem izpitu s področja veterinarstva

                  1. květen 2004

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „doktor veterinárskej medicíny“ („MVDr.“)

                  Univerzita veterinárskeho lekárstva

                  1. květen 2004

                  Suomi/ Finland

                  Eläinlääketieteen lisensiaatin tutkinto/Veterinärmedicine licentiatexamen

                  Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                  1. leden 1994

                  Sverige

                  Veterinärexamen

                  Sveriges Lantbruksuniversitet

                  1. leden 1994

                  United Kingdom

                              1.

                              Bachelor of Veterinary Science (BVSc)

                              1.

                              University of Bristol

                  21. prosinec 1980

                              2.

                              Bachelor of Veterinary Science (BVSc)

                              2.

                              University of Liverpool

                              3.

                              Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMB)

                              3.

                              University of Cambridge

                              4.

                              Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM&S)

                              4.

                              University of Edinburgh

                              5.

                              Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery (BVM&S)

                              5.

                              University of Glasgow

                              6.

                              Bachelor of Veterinary Medicine (BvetMed)

                              6.

                              University of London

            V.5   PORODNÍ ASISTENTKY
      5.5.1   Studijní program pro porodní asistentky (odborná přípravy typu I a II)
      Studijní program k získání dokladů o dosažené kvalifikaci porodní asistentky zahrnuje dvě části:

                  A.

                  Teoretická a technická výuka

                              a)

                              Základní předměty

                                          —

                                          základní znalosti anatomie a fyziologie

                                          —

                                          základní znalosti patologie

                                          —

                                          základní znalosti bakteriologie, virologie a parazitologie

                                          —

                                          základní znalosti biofyziky, biochemie a radiologie

                                          —

                                          dětské lékařství zaměřené na novorozence

                                          —

                                          hygiena, zdravotní výuka, prevence nemocí, včasná diagnóza nemocí

                                          —

                                          výživa a dietetika, s ohledem zejména na výživu žen, novorozenců a kojenců

                                          —

                                          základní znalosti sociologie a sociálně-lékařské otázky

                                          —

                                          základní znalosti farmakologie

                                          —

                                          psychologie

                                          —

                                          pedagogika

                                          —

                                          právní úprava zdravotnictví a sociální oblasti a organizace zdravotnictví

                                          —

                                          profesní etika a právní úprava oboru

                                          —

                                          sexuální výchova a plánování rodičovství

                                          —

                                          právní ochrana matky a dítěte

                              b)

                              Zvláštní předměty vztahující se na činnost porodní asistentky

                                          —

                                          anatomie a fyziologie

                                          —

                                          embryologie a vývoj plodu

                                          —

                                          těhotenství, porod a šestinedělí

                                          —

                                          gynekologická a porodnická patologie

                                          —

                                          příprava na porod a rodičovství, včetně psychologických hledisek

                                          —

                                          příprava na porod (včetně znalosti a použití technického vybavení v porodnictví)

                                          —

                                          analgezie, anestezie a resuscitace

                                          —

                                          fyziologie a patologie novorozenců

                                          —

                                          péče o novorozence a dohled nad nimi

                                          —

                                          psychologické a sociální činitele

                  B.

                  Praktický a klinický výcvik
                  Tento výcvik se provádí pod vhodným dohledem:

                              —

                              Poradenství těhotným ženám zahrnující nejméně 100 předporodních vyšetření.

                              —

                              Dohled a poskytnutí péče nejméně čtyřiceti rodičkám.

                              —

                              Studentka provede nejméně 40 porodů; není-li možné dosáhnout tohoto počtu pro nedostatek rodiček, může být snížen nejméně na 30 za podmínky, že se studentka zúčastní dalších 20 porodů.

                              —

                              Účast na jednom nebo dvou porodech v poloze koncem pánevním. Není-li možné dosáhnout tohoto počtu pro nedostatek porodů v poloze pánevní, lze použít simulace.

                              —

                              Zkušenost s nastřižením hráze a seznámení se s jejím sešitím. Seznámení se sešitím zahrnuje teoretickou výuku a klinickou praxi. Praxe týkající se sešití zahrnuje sešití rány po nastřižení hráze a drobných poranění hráze. Je-li to nezbytně nutné, lze použít simulace.

                              —

                              Dohled a péče o 40 žen s rizikovým těhotenstvím při porodu a po něm.

                              —

                              Dohled a péče (včetně vyšetření) o nejméně 100 rodiček a zdravých novorozenců.

                              —

                              Dohled a péče o novorozence vyžadující zvláštní péči, včetně nedošených a přenošených novorozenců, novorozenců s podvahou a nemocných novorozenců.

                              —

                              Péče v patologických případech v oblasti gynekologie a porodnictví.

                              —

                              Seznámení se s péči v oblasti lékařství a chirurgie. Seznámení zahrnuje teoretickou výuku a klinickou praxi.

                        Teoretická a technická výuka (část A studijního programu) musí být vyvážená a koordinovaná s praktickým klinickým výcvikem (část B studijního programu) tak, aby bylo možné získat znalosti a zkušenosti uvedené v této příloze odpovídajícím způsobem.
                  Klinický výcvik porodních asistentek musí mít formu praxe pod dohledem uskutečňované v nemocničních zařízeních nebo v jiných zdravotnických zařízeních schválených příslušnými orgány nebo subjekty. Během tohoto výcviku se uchazečky na porodní asistentky podílejí na činnosti dotyčných zařízení, pokud tato činnost přispívá k jejich vzdělávání. Seznamují se s odpovědností spojenou s činností porodních asistentek.

            5.5.2   Doklady o dosažené kvalifikaci porodní asistentky

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Profesní označení

                  Referenční den

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van vroedvrouw/Diplôme d'accoucheuse

                              —

                              De erkende opleidingsinstituten/Les établissements d'enseignement

                              —

                              De bevoegde Examen- commissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  Vroedvrouw/Accoucheuse

                  23. leden 1983

                  Česká republika

                              1.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním programu ošetřovatelství ve studijním oboru porodní asistentka (bakalář, Bc.)

                                          —

                                          Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                              1.

                              Vysoká škola zřízená nebo uznaná státem

                  Porodní asistentka/porodní asistent

                  1. květen 2004

                              2.

                              Diplom o ukončení studia ve studijním oboru diplomovaná porodní asistentka (diplomovaný specialista, DiS.)

                                          —

                                          Vysvědčení o absolutoriu

                              2.

                              Vyšší odborná škola zřízená nebo uznaná státem

                  Danmark

                  Bevis for bestået jordemodereksamen

                  Danmarks jordemoderskole

                  Jordemoder

                  23. leden 1983

                  Deutschland

                  Zeugnis über die staatliche Prüfung für Hebammen und Entbindungspfleger

                  Staatlicher Prüfungsausschuss

                              —

                              Hebamme

                              —

                              Entbindungspfleger

                  23. leden 1983

                  Eesti

                  Diplom ämmaemanda erialal

                              1.

                              Tallinna Meditsiinikool

                              2.

                              Tartu Meditsiinikool

                              —

                              Ämmaemand

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                              1.

                              Πτυχίο Τμήματος Μαιευτικής Τεχνολογικών Εκπαιδευτικών Ιδρυμάτων (Τ.Ε.Ι.)

                              1.

                              Τεχνολογικά Εκπαιδευτικά Ιδρύματα (Τ.Ε.Ι.)

                              —

                              Μαία

                              —

                              Μαιευτής

                  23. leden 1983

                              2.

                              Πτυχίο του Τμήματος Μαιών της Ανωτέρας Σχολής Στελεχών Υγείας και Κοινων. Πρόνοιας (ΚΑΤΕΕ)

                              2.

                              ΚΑΤΕΕ Υπουργείου Εθνικής Παιδείας και Θρησκευμάτων

                              3.

                              Πτυχίο Μαίας Ανωτέρας Σχολής Μαιών

                              3.

                              Υπουργείο Υγείας και Πρόνοιας

                  España

                              —

                              Título de Matrona

                              —

                              Título de Asistente obstétrico (matrona)

                              —

                              Título de Enfermería obstétrica-ginecológica

                  Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              Matrona

                              —

                              Asistente obstétrico

                  1. leden 1986

                  France

                  Diplôme de sage-femme

                  L'Etat

                  Sage-femme

                  23. leden 1983

                  Ireland

                  Certificate in Midwifery

                  An Board Altranais

                  Midwife

                  23. leden 1983

                  Italia

                  Diploma d'ostetrica

                  Scuole riconosciute dallo Stato

                  Ostetrica

                  23. leden 1983

                  Κύπρος

                  Δίπλωμα στο μεταβασικό πρόγραμμα Μαιευτικής

                  Νοσηλευτική Σχολή

                  Εγγεγραμμένη Μαία

                  1. květen 2004

                  Latvija

                  Diploms par vecmātes kvalifikācijas iegūšanu

                  Māsu skolas

                  Vecmāte

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                              1.

                              Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją, ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                                          —

                                          Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje

                              1.

                              Universitetas

                  Akušeris

                  1. květen 2004

                              2.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą bendrosios praktikos slaugytojo profesinę kvalifikaciją, ir profesinės kvalifikacijos pažymėjimas, nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                                          —

                                          Pažymėjimas, liudijantis profesinę praktiką akušerijoje

                              2.

                              Kolegija

                              3.

                              Aukštojo mokslo diplomas (neuniversitetinės studijos), nurodantis suteiktą akušerio profesinę kvalifikaciją

                              3.

                              Kolegija

                  Luxembourg

                  Diplôme de sage-femme

                  Ministère de l'éducation nationale, de la formation professionnelle et des sports

                  Sage-femme

                  23. leden 1983

                  Magyarország

                  Szülésznő bizonyítvány

                  Iskola/főiskola

                  Szülésznő

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Lawrja jew diploma fl- Istudji tal-Qwiebel

                  Universita’ ta' Malta

                  Qabla

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Diploma van verloskundige

                  Door het Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport erkende opleidings-instellingen

                  Verloskundige

                  23. leden 1983

                  Österreich

                  Hebammen-Diplom

                              —

                              Hebammenakademie

                              —

                              Bundeshebammenlehranstalt

                  Hebamme

                  1. leden 1994

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku położnictwo z tytułem „magister położnictwa“

                  Instytucja prowadząca kształcenie na poziomie wyższym uznana przez właściwe władze
                  (Vyšší vzdělávací instituce uznaná příslušnými orgány)

                  Położna

                  1. květen 2004

                  Portugal

                              1.

                              Diploma de enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              1.

                              Ecolas de Enfermagem

                  Enfermeiro especialista em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                  1. leden 1986

                              2.

                              Diploma/carta de curso de estudos superiores especializados em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              2.

                              Escolas Superiores de Enfermagem

                              3.

                              Diploma (do curso de pós-licenciatura) de especialização em enfermagem de saúde materna e obstétrica

                              3.

                                          —

                                          Escolas Superiores de Enfermagem

                                          —

                                          Escolas Superiores de Saúde

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naslov „diplomirana babica/diplomirani babičar“

                              1.

                              Univerza

                              2.

                              Visoka strokovna šola

                  diplomirana babica/diplomirani babičar

                  1. květen 2004

                  Slovensko

                              1.

                              Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „bakalár z pôrodnej asistencie“ („Bc.“)

                              2.

                              Absolventský diplom v študijnom odbore diplomovaná pôrodná asistentka

                              1.

                              Vysoká škola

                              2.

                              Stredná zdravotnícka škola

                  Pôrodná asistentka

                  1. květen 2004

                  Suomi/ Finland

                              1.

                              Kätilön tutkinto/barnmorskeexamen

                              1.

                              Terveydenhuoltooppi-laitokset/hälsovårdsläroanstalter

                  Kätilö/Barnmorska

                  1. leden 1994

                              2.

                              Sosiaali- ja terveysalan ammattikorkeakoulututkinto, kätilö (AMK)/yrkeshögskoleexamen inom hälsovård och det sociala området, barnmorska (YH)

                              2.

                              Ammattikorkeakoulut/ Yrkeshögskolor

                  Sverige

                  Barnmorskeexamen

                  Universitet eller högskola

                  Barnmorska

                  1. leden 1994

                  United Kingdom

                  Statement of registration as a Midwife on part 10 of the register kept by the United Kingdom Central Council for Nursing, Midwifery and Health visiting

                  Various

                  Midwife

                  23. leden 1983

            V.6   FARMACEUTI
      5.6.1   Studijní program pro farmaceuty

                  —

                  botanika a zoologie

                  —

                  fyzika

                  —

                  všeobecná a anorganická chemie

                  —

                  organická chemie

                  —

                  analytická chemie

                  —

                  farmaceutická chemie, včetně analýzy léčiv

                  —

                  všeobecná a aplikovaná (lékařská) biochemie

                  —

                  anatomie a fyziologie; lékařská terminologie

                  —

                  mikrobiologie

                  —

                  farmakologie a farmakoterapie

                  —

                  farmaceutická technologie

                  —

                  toxikologie

                  —

                  farmakognose

                  —

                  právní úprava povolání a případně profesní etika.

            Poměr mezi teoretickým a praktickým vzděláním musí k zachování univerzitní povahy studia u každého předmětu ponechávat dostatečně významné místo teorii.
      5.6.2   Doklady o dosažené kvalifikaci farmaceuta

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Osvědčení doplňující doklad

                  Referenční den

                  België/Belgique/Belgien

                  Diploma van apotheker/Diplôme de pharmacien

                              —

                              De universiteiten/Les universités

                              —

                              De bevoegde Examencommissie van de Vlaamse Gemeenschap/Le Jury compétent d'enseignement de la Communauté française

                  1. říjen 1987

                  Česká republika

                  Diplom o ukončení studia ve studijním programu farmacie (magistr, Mgr.)

                  Farmaceutická fakulta univerzity v České republice

                  Vysvědčení o státní závěrečné zkoušce

                  1. květen 2004

                  Danmark

                  Bevis for bestået farmaceutisk kandidateksamen

                  Danmarks Farmaceutiske Højskole

                  1. říjen 1987

                  Deutschland

                  Zeugnis über die Staatliche Pharmazeutische Prüfung

                  Zuständige Behörden

                  1. říjen 1987

                  Eesti

                  Diplom proviisori õppekava läbimisest

                  Tartu Ülikool

                  1. květen 2004

                  Ελλάς

                  Άδεια άσκησης φαρμακευτικού επαγγέλματος

                  Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση

                  1. říjen 1987

                  España

                  Título de Licenciado en Farmacia

                              —

                              Ministerio de Educación y Cultura

                              —

                              El rector de una universidad

                  1. říjen 1987

                  France

                              —

                              Diplôme d'Etat de pharmacien

                              —

                              Diplôme d'Etat de docteur en pharmacie

                  Universités

                  1. říjen 1987

                  Ireland

                  Certificate of Registered Pharmaceutical Chemist

                  1. říjen 1987

                  Italia

                  Diploma o certificato di abilitazione all'esercizio della professione di farmacista ottenuto in seguito ad un esame di Stato

                  Università

                  1. listopad 1993

                  Κύπρος

                  Πιστοποιητικό Εγγραφής Φαρμακοποιού

                  Συμβούλιο Φαρμακευτικής

                  1. květen 2004

                  Latvija

                  Farmaceita diploms

                  Universitātes tipa augstskola

                  1. květen 2004

                  Lietuva

                  Aukštojo mokslo diplomas, nurodantis suteiktą vaistininko profesinę kvalifikaciją

                  Universitetas

                  1. květen 2004

                  Luxembourg

                  Diplôme d'Etat de pharmacien

                  Jury d'examen d'Etat + visa du ministre de l'éducation nationale

                  1. říjen 1987

                  Magyarország

                  Okleveles gyógyszerész oklevél (magister pharmaciae, röv: mag. Pharm)

                  EG Egyetem

                  1. květen 2004

                  Malta

                  Lawrja fil-farmaċija

                  Universita’ ta' Malta

                  1. květen 2004

                  Nederland

                  Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd apothekersexamen

                  Faculteit Farmacie

                  1. říjen 1987

                  Österreich

                  Staatliches Apothekerdiplom

                  Bundesministerium für Arbeit, Gesundheit und Soziales

                  1. říjen 1994

                  Polska

                  Dyplom ukończenia studiów wyższych na kierunku farmacja z tytułem magistra

                              1.

                              Akademia Medyczna

                              2.

                              Uniwersytet Medyczny

                              3.

                              Collegium Medicum Uniwersytetu Jagiellońskiego

                  1. květen 2004

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em Ciências Farmacêuticas

                  Universidades

                  1. říjen 1987

                  Slovenija

                  Diploma, s katero se podeljuje strokovni naziv „magister farmacije/magistra farmacije“

                  Univerza

                  Potrdilo o opravljenem strokovnem izpitu za poklic magister farmacije/magistra farmacije

                  1. květen 2004

                  Slovensko

                  Vysokoškolský diplom o udelení akademického titulu „magister farmácie“ („Mgr.“)

                  Vysoká škola

                  1. květen 2004

                  Suomi/ Finland

                  Proviisorin tutkinto/Provisorexamen

                              —

                              Helsingin yliopisto/Helsingfors universitet

                              —

                              Kuopion yliopisto

                  1. říjen 1994

                  Sverige

                  Apotekarexamen

                  Uppsala universitet

                  1. říjen 1994

                  United Kingdom

                  Certificate of Registered Pharmaceutical Chemist

                  1. říjen 1987

            V. 7   ARCHITEKTI
      5.7.1   Doklady o dosažené kvalifikaci architekta uznávané podle článku 46

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Subjekt vydávající doklad o dosažené kvalifikaci

                  Osvědčení doplňující doklad

                  Referenční akademický rok

                  België/ Belgique/ Belgien

                              1.

                              Architect/Architecte

                              2.

                              Architect/Architecte

                              3.

                              Architect

                              4.

                              Architect/Architecte

                              5.

                              Architect/Architecte

                              6.

                              Burgelijke ingenieur-architect

                              1.

                              Nationale hogescholen voor architectuur

                              2.

                              Hogere-architectuur-instituten

                              3.

                              Provinciaal Hoger Instituut voor Architectuur te Hasselt

                              4.

                              Koninklijke Academies voor Schone Kunsten

                              5.

                              Sint-Lucasscholen

                              6.

                              Faculteiten Toegepaste Wetenschappen van de Universiteiten

                              6.

                              „Faculté Polytechnique“ van Mons

                  1988/1989

                              1.

                              Architecte/Architect

                              2.

                              Architecte/Architect

                              3.

                              Architect

                              4.

                              Architecte/Architect

                              5.

                              Architecte/Architect

                              6.

                              Ingénieur-civil — architecte

                              1.

                              Ecoles nationales supérieures d'architecture

                              2.

                              Instituts supérieurs d'architecture

                              3.

                              Ecole provinciale supérieure d'architecture de Hasselt

                              4.

                              Académies royales des Beaux-Arts

                              5.

                              Ecoles Saint-Luc

                              6.

                              Facultés des sciences appliquées des universités

                              6.

                              Faculté polytechnique de Mons

                  Danmark

                  Arkitekt cand. arch.

                              —

                              Kunstakademiets Arkitektskole i København

                              —

                              Arkitektskolen i Århus

                  1988/1989

                  Deutschland

                  Diplom-Ingenieur,
                  Diplom-Ingenieur Univ.

                              —

                              Universitäten (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Technische Hochschulen (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Technische Universitäten (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Universitäten-Gesamthochschulen (Architektur/Hochbau)

                              —

                              Hochschulen für bildende Künste

                              —

                              Hochschulen für Künste

                  1988/1989

                  Diplom-Ingenieur,
                  Diplom-Ingenieur FH

                              —

                              Fachhochschulen (Architektur/Hochbau) (16)

                              —

                              Universitäten-Gesamthochschulen (Architektur/Hochbau) bei entsprechenden Fachhochschulstudiengängen

                  Eλλάς

                  Δίπλωμα αρχιτέκτονα — μηχανικού

                              —

                              Εθνικό Μετσόβιο Πολυτεχνείο (ΕΜΠ), τμήμα αρχιτεκτόνων — μηχανικών

                              —

                              Αριστοτέλειο Πανεπιστήμο Θεσσαλονίκης (ΑΠΘ), τμήμα αρχιτεκτόνων — μηχανικών της Πολυτεχνικής σχολής

                  Βεβαίωση που χορηγεί το Τεχνικό Επιμελητήριο Ελλάδας (ΤΕΕ) και η οποία επιτρέπει την άσκηση δραστηριοτήτων στον τομέα της αρχιτεκτονικής

                  1988/1989

                  España

                  Título oficial de arquitecto

                  Rectores de las universidades enumeradas a continuación:

                              —

                              Universidad Politécnica de Cataluña, Escuelas Técnicas Superiores de Arquitectura de Barcelona o del Vallès;

                              —

                              Universidad Politécnica de Madrid, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Madrid;

                              —

                              Universidad Politécnica de Las Palmas, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Las Palmas;

                              —

                              Universidad Politécnica de Valencia, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Valencia;

                              —

                              Universidad de Sevilla, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Sevilla;

                              —

                              Universidad de Valladolid, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Valladolid;

                              —

                              Universidad de Santiago de Compostela, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de La Coruña;

                              —

                              Universidad del País Vasco, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de San Sebastián;

                              —

                              Universidad de Navarra, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Pamplona;

                              —

                              Universidad de Alcalá de Henares, Escuela Politécnica de Alcalá de Henares;

                              —

                              Universidad Alfonso X El Sabio, Centro Politécnico Superior de Villanueva de la Cañada;

                              —

                              Universidad de Alicante, Escuela Politécnica Superior de Alicante;

                              —

                              Universidad Europea de Madrid;

                              —

                              Universidad de Cataluña, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Barcelona;

                              —

                              Universidad Ramón Llull, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de La Salle;

                              —

                              Universidad S.E.K. de Segovia, Centro de Estudios Integrados de Arquitectura de Segovia;

                              —

                              Universidad de Granada, Escuela Técnica Superior de Arquitectura de Granada.

                  1988/1989
                  1999/2000
                  1999/2000
                  1997/1998
                  1998/1999
                  1999/2000
                  1998/1999
                  1999/2000
                  1994/1995

                  France

                              1.

                              Diplôme d'architecte DPLG, y compris dans le cadre de la formation professionnelle continue et de la promotion sociale.

                              1.

                              Le ministre chargé de l'architecture

                  1988/1989

                              2.

                              Diplôme d'architecte ESA

                              2.

                              Ecole spéciale d'architecture de Paris

                              3.

                              Diplôme d'architecte ENSAIS

                              3.

                              Ecole nationale supérieure des arts et industries de Strasbourg, section architecture

                  Ireland

                              1.

                              Degree of Bachelor of Architecture (B.Arch. NUI)

                              1.

                              National University of Ireland to architecture graduates of University College Dublin

                  1988/1989

                              2.

                              Degree of Bachelor of Architecture (B.Arch.)
                              (Previously, until 2002 - Degree standard diploma in architecture (Dip. Arch)

                              2.

                              Dublin Institute of Technology, Bolton Street, Dublin
                              (College of Technology, Bolton Street, Dublin)

                              3.

                              Certificate of associateship (ARIAI)

                              3.

                              Royal Institute of Architects of Ireland

                              4.

                              Certificate of membership (MRIAI)

                              4.

                              Royal Institute of Architects of Ireland

                  Italia

                              —

                              Laurea in architettura

                              —

                              Università di Camerino

                              —

                              Università di Catania — Sede di Siracusa

                              —

                              Università di Chieti

                              —

                              Università di Ferrara

                              —

                              Università di Firenze

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Napoli Federico II

                              —

                              Università di Napoli II

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Università di Parma

                              —

                              Università di Reggio Calabria

                              —

                              Università di Roma „La Sapienza“

                              —

                              Universtià di Roma III

                              —

                              Università di Trieste

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Politecnico di Milano

                              —

                              Politecnico di Torino

                              —

                              Istituto universitario di architettura di Venezia

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  1988/1989

                              —

                              Laurea in ingegneria edile — architettura

                              —

                              Università dell'Aquilla

                              —

                              Università di Pavia

                              —

                              Università di Roma„La Sapienza“

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  1998/1999

                              —

                              Laurea specialistica in ingegneria edile — architettura

                              —

                              Università dell'Aquilla

                              —

                              Università di Pavia

                              —

                              Università di Roma „La Sapienza“

                              —

                              Università di Ancona

                              —

                              Università di Basilicata — Potenza

                              —

                              Università di Pisa

                              —

                              Università di Bologna

                              —

                              Università di Catania

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Università di Napoli Federico II

                              —

                              Università di Roma — Tor Vergata

                              —

                              Università di Trento

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Politecnico di Milano

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  2003/2004

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica quinquennale in Architettura

                              —

                              Laurea specialistica in Architettura

                              —

                              Prima Facoltà di Architettura dell'Università di Roma „La Sapienza“

                              —

                              Università di Ferrara

                              —

                              Università di Genova

                              —

                              Università di Palermo

                              —

                              Politecnico di Milano

                              —

                              Politecnico di Bari

                              —

                              Università di Roma III

                              —

                              Università di Firenze

                              —

                              Università di Napoli II

                              —

                              Politecnico di Milano II

                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente
                  Diploma di abilitazione all'esercizo indipendente della professione che viene rilasciato dal ministero della Pubblica istruzione dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l'esame di Stato davanti ad una commissione competente

                  1998/1999
                  1999/2000
                  2003/2004
                  2004/2005

                  Nederland

                              1.

                              Het getuigschrift van het met goed gevolg afgelegde doctoraal examen van de studierichting bouwkunde, afstudeerrichting architectuur

                              1.

                              Technische Universiteit te Delft

                  Verklaring van de Stichting Bureau Architectenregister die bevestigt dat de opleiding voldoet aan de normen van artikel 46.

                  1988/1989

                              2.

                              Het getuigschrift van het met goed gevolg afgelegde doctoraal examen van de studierichting bouwkunde, differentiatie architectuur en urbanistiek

                              2.

                              Technische Universiteit te Eindhoven

                              3.

                              Het getuigschrift hoger beroepsonderwijs, op grond van het met goed gevolg afgelegde examen verbonden aan de opleiding van de tweede fase voor beroepen op het terrein van de architectuur, afgegeven door de betrokken examencommissies van respectievelijk:

                                          —

                                          de Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten te Amsterdam

                                          —

                                          de Hogeschool Rotterdam en omstreken te Rotterdam

                                          —

                                          de Hogeschool Katholieke Leergangen te Tilburg

                                          —

                                          de Hogeschool voor de Kunsten te Arnhem

                                          —

                                          de Rijkshogeschool Groningen te Groningen

                                          —

                                          de Hogeschool Maastricht te Maastricht

                  Österreich

                              1.

                              Diplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              1.

                              Technische Universität Graz (Erzherzog-Johann-Universität Graz)

                  1998/1999

                              2.

                              Dilplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              2.

                              Technische Universität Wien

                              3.

                              Diplom-Ingenieur, Dipl.-Ing.

                              3.

                              Universität Innsbruck (Leopold-Franzens-Universität Innsbruck)

                              4.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              4.

                              Hochschule für Angewandte Kunst in Wien

                              5.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              5.

                              Akademie der Bildenden Künste in Wien

                              6.

                              Magister der Architektur, Magister architecturae, Mag. Arch.

                              6.

                              Hochschule für künstlerishe und industrielle Gestaltung in Linz

                  Portugal

                  Carta de curso de licenciatura em Arquitectura
                  Para os cursos iniciados a partir do ano académico de 1991/92

                              —

                              Faculdade de arquitectura da Universidade técnica de Lisboa

                              —

                              Faculdade de arquitectura da Universidade do Porto

                              —

                              Escola Superior Artística do Porto

                              —

                              Faculdade de Arquitectura e Artes da Universidade Lusíada do Porto

                  1988/1989
                  1991/1992

                  Suomi/Finland

                  Arkkitehdin tutkinto/Arkitektexamen

                              —

                              Teknillinen korkeakoulu /Tekniska högskolan (Helsinki)

                              —

                              Tampereen teknillinen korkeakoulu/Tammerfors
                              tekniska högskola

                              —

                              Oulun yliopisto/Uleåborgs universitet

                  1998/1999

                  Sverige

                  Arkitektexamen

                  Chalmers Tekniska Högskola AB
                  Kungliga Tekniska Högskolan
                  Lunds Universitet

                  1998/1999

                  United Kingdom

                              1.

                              Diplomas in architecture

                              1.

                                          —

                                          Universities

                                          —

                                          Colleges of Art

                                          —

                                          Schools of Art

                  Certificate of architectural education, issued by the Architects Registration Board.
                  The diploma and degree courses in architecture of the universities, schools and colleges of art should have met the requisite threshold standards as laid down in Article 46 of this Directive and in Criteria for validation published by the Validation Panel of the Royal Institute of British Architects and the Architects Registration Board.
                  EU nationals who possess the Royal Institute of British Architects Part I and Part II certificates, which are recognised by ARB as the competent authority, are eligible. Also EU nationals who do not possess the ARB-recognised Part I and Part II certificates will be eligible for the Certificate of Architectural Education if they can satisfy the Board that their standard and length of education has met the requisite threshold standards of Article 46 of this Directive and of the Criteria for validation.

                  1988/1989

                              2.

                              Degrees in architecture

                              2.

                              Universities

                              3.

                              Final examination

                              3.

                              Architectural Association

                              4.

                              Examination in architecture

                              4.

                              Royal College of Art

                              5.

                              Examination Part II

                              5.

                              Royal Institute of British Architects

         (1)  1. leden 1983.

         (2)  1. leden 1983.

         (3)  1. srpen 1987 vyjma osob, jejichž odborná příprava byla zahájena před tímto dnem.

         (4)  31. prosinec 1971.

         (5)  31. říjen 1999.

         (6)  V případě odborné přípravy, která byla zahájena po 5. březnu 1982, již nejsou vydávány doklady o kvalifikaci.

         (7)  9. červenec 1984.

         (8)  3. prosinec 1971.

         (9)  31. říjen 1999.

         (10)  V případě odborné přípravy, která byla zahájena po 5. březnu 1982, již nejsou vydávány doklady o kvalifikaci.

         (11)  8. červenec 1984.

         (12)  1. leden 1983, s výjimkou osob, které zahájily odbornou přípravu před tímto dnem a dokončily ji do konce roku 1988.

         (13)  31. prosinec 1994.

         (14)  1. leden 1983.

         (15)  Odborná příprava ukončená udělením dokladu o předepsané kvalifikaci specialisty v oboru dentální, ústní a maxilo-faciální chirurgie (základní lékařská a zubolékařská odborná příprava) předpokládá ukončení a potvrzení základního cyklu studia lékařství (článek 24) a kromě toho ukončení a potvrzení základního cyklu studia zubního lékařství (článek 34).

         (16)  Diese Diplome sind je nach Dauer der durch sie abgeschlossenen Ausbildung gemäß Artikel 47 Absatz 1 anzuerkennen.

      PŘÍLOHA VI
      Nabytá práva pro povolání, která jsou uznávána na základě koordinace minimálních požadavků na odbornou přípravu
      6.1   Doklady o dosažené kvalifikaci architekta, které mohou využít nabytá práva podle čl. 49 odst. 1

                  Země

                  Doklad o dosažené kvalifikaci

                  Referenční akademický rok

                  België/Belgique/Belgien

                              —

                              diplomy vydávané vysokými státními školami architektury nebo vysokými státními instituty architektury (architecte — architect)

                              —

                              diplomy vydávané krajskou vysokou školou architektury v Hasseltu (architect)

                              —

                              diplomy vydávané královskými akademiemi výtvarného umění (architecte — architect)

                              —

                              diplomy vydávané „écoles Saint-Luc“ (architecte — architect)

                              —

                              vysokoškolské diplomy stavebního inženýrství doplněné osvědčením o stáži vydaným profesním sdružením architektů, které opravňuje držitele k používání profesního označení architekt (architecte — architect)

                              —

                              diplomy architektury vydávané ústřední nebo státní zkušební komisí architektury (architecte — architect)

                              —

                              diplomy stavebního inženýra-architekta a inženýra architekta vydávané fakultami užitých věd vysokých škol a polytechnickou fakultou města Monsu (ingénieur — architecte, ingénieur — architect)

                  1987/1988

                  Česká republika

                              —

                              diplomy udělené fakultami Českého vysokého učení technického:

                                          —

                                          Vysoká škola architektury a pozemního stavitelství (do roku 1951)

                                          —

                                          Fakulta architektury a pozemního stavitelství (od roku 1951 do roku 1960)

                                          —

                                          Fakulta stavební (od roku 1960) ve studijních oborech: pozemní stavby a konstrukce, pozemní stavby, pozemní stavby a architektura, architektura (včetně urbanismu a územního plánování), občanské stavby a stavby pro průmyslovou a zemědělskou výrobu, nebo ve studijním programu stavebního inženýrství ve studijním oboru pozemní stavby a architektura

                                          —

                                          Fakulta architektury (od roku 1976) ve studijních oborech: architektura, urbanismus a územní plánování nebo ve studijním programu: architektura a urbanismus ve studijních oborech: architektura, teorie architektonické tvorby, urbanismus a územní plánování, dějiny architektury a rekonstrukce památek nebo architektura a pozemní stavitelství

                              —

                              diplomy udělené Vysokou školou technickou Dr. Edvarda Beneše (do roku 1951) v oboru architektura a pozemní stavby

                              —

                              diplomy udělené Vysokou školou stavitelství v Brně (od roku 1951 do roku 1956) v oboru architektura a pozemní stavby

                              —

                              diplomy udělené Vysokým učením technickým v Brně, fakultou architektury (od roku 1956) ve studijním programu architektura a urbanismus nebo fakultou stavební (od roku 1956) ve studijním programu stavební inženýrství

                              —

                              diplomy udělené Vysokou školou báňskou — Technickou univerzitou Ostrava, fakultou stavební (od roku 1997) ve studijním programu pozemní stavby a architektura nebo ve studijním programu stavební inženýrství

                              —

                              diplomy udělené Technickou univerzitou v Liberci, fakultou architektury (od roku 1994) ve studijním programu architektura a urbanismus ve studijním oboru architektura

                              —

                              diplomy udělené Akademií výtvarných umění v Praze ve studijním programu výtvarné umění ve studijním oboru architektonická tvorba

                              —

                              diplomy udělené Vysokou školou umělecko-průmyslovou v Praze ve studijním programu výtvarné umění ve studijním oboru architektura

                              —

                              osvědčení o autorizaci udělené Českou komorou architektů bez uvedení oboru nebo pro obor pozemní stavby

                  2006/2007

                  Danmark

                              —

                              diplomy vydávané státními školami architektury v Kodani a v Århusu (architekt)

                              —

                              osvědčení o registraci vydané komisí architektů v souladu se zákonem č. 202 ze dne 28. května 1975 (registreret arkitekt)

                              —

                              diplomy vydávané vyššími školami stavebního inženýrství (bygningskonstruktør) doplněné potvrzením příslušných orgánů dokládajícím, že dotyčná osoba složila kvalifikační zkoušku, která zahrnuje vyhodnocení plánů, které dotyčná osoba navrhla a provedla během nejméně šestileté praxe týkající se činností uvedených v článku 48 této směrnice

                  1987/1988

                  Deutschland

                              —

                              diplomy vydávané vysokými školami výtvarného umění (Dipl.-Ing., Architekt (HfbK)

                              —

                              diplomy vydávané technickými vysokými školami „Technische Hochschulen“, v oboru architektura (Architektur/Hochbau), „Technische Universitäte“, (Architektur/Hochbau), „Universitäte“, (Architektur/Hochbau) a rovněž, pokud se tyto instituce spojily v „Gesamthochschulen“, i těmito „Gesamthochschulen“, v oboru architektura (Architektur/Hochbau) (Dipl. Ing. a jiná označení, která mohou být držitelům těchto diplomů udělena později)

                              —

                              diplomy vydávané „Fachhochschulen“, v oboru architektura (Architektur/Hochbau) a rovněž, pokud se tyto instituce spojily v „Gesamthochschulen“, i těmito „Gesamthochschulen“, v oboru architektura (Architektur/Hochbau) doplněné, jestliže je doba studia kratší než čtyři roky, ale na méně než tři roky, osvědčením dokládajícím čtyřletou odbornou praxi ve Spolkové republice Německo vydaným profesní organizací v souladu s čl. 47 odst. 1 (Ingenieur grad. a jiná označení, která mohou být držitelům těchto diplomů udělena později)

                              —

                              osvědčení (Prüfungszeugnisse) vydané před 1. lednem 1973„Ingenieurschulen“, v oboru architektura a „Werkkunstschulen“, v oboru architektura doplněné potvrzením příslušných orgánů dokládajícím, že dotyčná osoba složila zkoušku, která zahrnuje vyhodnocení plánů, které dotyčná osoba navrhla a provedla během nejméně šestileté praxe týkající se činností uvedených v článku 48 této směrnice

                  1987/1988

                  Eesti

                              —

                              diplom arhitektuuri erialal, väljastatud Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri teaduskonna poolt alates 1996. aastast (diplom v architektonických studiích udělený fakultou architektury na Estonské akademii výtvarných umění od roku 1996), väljastatud Tallinna Kunstiülikooli poolt 1989 — 1995 (udělený Univerzitou výtvarných umění v Tallinnu v letech 1989 — 1995), väljastatud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi poolt 1951 — 1988 (udělený Státním ústavem výtvarného umění Estonské SSR v letech 1951 — 1988)

                  2006/2007

                  Eλλάς

                              —

                              diplomy inženýr-architekt vydávané „Metsovion Polytechnion“ v Aténách doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury

                              —

                              diplomy inženýr-architekt vydávané „Aristotelion Panepistimion“ v Soluni doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury

                              —

                              diplomy inženýr-stavební inženýr vydávané „Metsovion Polytechnion“ v Aténách doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury

                              —

                              diplomy inženýr-stavební inženýr vydávané „Aristotelion Panepistimion“ v Soluni doplněné potvrzením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury

                              —

                              diplomy inženýr-stavební inženýr vydávané „Panepistimion Thrakis“ doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury

                              —

                              diplomy inženýr-stavební inženýr vydávané Panepistimion Patron doplněné osvědčením vydaným řeckou technickou komorou opravňujícím k výkonu činností v oboru architektury

                  1987/1988

                  España

                  úřední doklad o kvalifikaci architekta (título oficial de arquitecto) udělené ministerstvem školství a vědy nebo vysokými školami

                  1987/1988

                  France

                              —

                              diplomy architekta diplomovaného vládou vydávané do roku 1959 ministerstvem školství a poté ministerstvem kultury (architecte DPLG)

                              —

                              diplomy vydávané „école spéciale d'architecture“ (architecte DESA)

                              —

                              diplomy vydávané od roku 1955 „école nationale supérieure des arts et industries de Strasbourg“ (bývalá „école nationale d'ingénieurs de Strasbourg“), obor architektura (architecte ENSAIS)

                  1987/1988

                  Ireland

                              —

                              titul „Bachelor of Architecture“ udělovaný „National University of Ireland“ (B. Arch.N.U.I.) absolventům architektury na „University College“ v Dublinu

                              —

                              diplom vysokoškolské úrovně v oboru architektury vydávaný „College of Technology“, Bolton Street, Dublin (Dipl. Arch.)

                              —

                              osvědčení mimořádného člena „Royal Institute od Architects of Ireland“ (ARIAI)

                              —

                              osvědčení člena „Royal Institute of Architects of Ireland“ (MRIAI)

                  1987/1988

                  Italia

                              —

                              diplomy „laurea in architettura“ vydávané vysokými školami, polytechnickými instituty a vysokými instituty architektury v Benátkách a v Reggio-Calabria doplněné diplomem opravňujícím držitele k nezávislému výkonu povolání architekta vydaným ministrem pro vzdělání poté, co uchazeč složil před příslušnou zkušební komisí státní zkoušku opravňující ho k nezávislému výkonu povolání architekta (dott. architetto)

                              —

                              diplomy „laurea in ingegneria“ v oboru stavebnictví vydávané vysokými školami a polytechnickými instituty doplněné diplomem opravňujícím držitele k nezávislému výkonu povolání v oboru architektury vydaným ministrem pro vzdělání poté, co uchazeč složil před příslušnou zkušební komisí státní zkoušku opravňující ho k nezávislému výkonu povolání (dott. ing. architetto nebo dott. ing. in ingegneria civile)

                  1987/1988

                  Κύπρος

                              —

                              Βεβαίωση Εγγραφής στο Μητρώο Αρχιτεκτόνων που εκδίδεται από το Επιστημονικό και Τεχνικό Επιμελητήριο Κύπρου (Osvědčení o registraci v registru architektů vydané Kyperskou vědeckotechnickou komorou (ETEK))

                  2006/2007

                  Latvija

                              —

                              „Arhitekta diploms“ ko izsniegusi Latvijas Valsts Universitātes Inženierceltniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa līdz 1958.gadam, Rīgas Politehniskā Institūta Celtniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa no 1958 gada līdz 1991.gadam, Rīgas Tehniskās Universitātes Arhitektūras fakultāte kopš 1991. gada, un „Arhitekta prakses sertifikāts“, ko izsniedz Latvijas Arhitektu savienība („diplom architekta“ udělený katedrou architektury stavební fakulty Lotyšské státní univerzity do roku 1958, katedrou architektury stavební fakulty Rižského polytechnického ústavu v letech 1958 — 1991, fakultou architektury Rižské technické univerzity od roku 1991 a 1992 a registrační osvědčení Sdružení architektů Lotyšska)

                  2006/2007

                  Lietuva

                              —

                              diplomy stavitele/architekta udělené Kauno politechnikos institutas do roku 1969 (inžinierius architektas/architektas),

                              —

                              diplomy architekta/bakaláře architektury/magistra architektury udělené Vilnius inžinerinis statybos institutas do roku 1990, Vilniaus technikos universitetas do roku 1996, Vilnius Gedimino technikos universitetas od roku 1996 (architektas/architektūros bakalauras/architektūros magistras)

                              —

                              diplomy pro specialistu s ukončeným kursem v architektuře/bakaláře architektury/magistra architektury udělené LTSR Valstybinis dailės institutas do roku 1990; Vilniaus dailės akademija od roku 1990 (architektūros kursas/architektūros bakalauras/architektūros magistras)

                              —

                              diplomy bakaláře architektury/magistra architektury udělené Kauno technologijos universitetas od roku 1997 (architektūros bakalauras/architektūros magistras)

                        Všechy spolu s osvědčením vydaným atestační komisí udělující právo vykonávat činnosti v oblasti architektury (osvědčený architekt/atestuotas architektas)

                  2006/2007

                  Magyarország

                              —

                              diplom „okleveles építészmérnök“ (diplom v architektuře, magistr architektury) udělovaný univerzitami

                              —

                              diplom „okleveles építész tervező művész“ (diplom magistra architektury a stavebního inženýrství) udělovaný univerzitami

                  2006/2007

                  Malta

                              —

                              Perit: Lawrja ta’ Perit udělovaný Università ta’ Malta, který dává oprávnění k registraci jako Perit

                  2006/2007

                  Nederland

                              —

                              osvědčení o úspěšném složení zkoušky vedoucí k titulu v oboru architektury vydávané obory architektury vysokých technických škol v Delftu nebo Eindhovenu (bouwkundig ingenieur)

                              —

                              diplomy vydávané státem uznanými akademiemi architektury (architect)

                              —

                              diplomy vydávané do roku 1971 bývalými vyššími vzdělávacími instituty v oboru architektury (Hoger Bouwkunstonderricht) (architect HBO)

                              —

                              diplomy vydávané do roku 1970 bývalými vyššími vzdělávacími instituty v oboru architektury (voortgezet Bouwkunstonderricht) (architect VBO)

                              —

                              osvědčení o úspěšném složení zkoušky organizované radou architektů „Bond van Nederlandse Architecten“ (komora nizozemských architektů, BNA) (architect)

                              —

                              diplom Stichtung Instituut voor architectuur („Nadace institutu architektury“) (IVA) vydávaný po dokončení kursu pořádaného touto nadací trvajícího alespoň čtyři roky (architect), doplněný osvědčením příslušných orgánů, že dotyčná osoba složila kvalifikační zkoušku, která zahrnuje vyhodnocení plánů, které dotyčná osoba navrhla a provedla během nejméně šestileté praxe týkající se činností uvedených v článku 44 této směrnice

                              —

                              osvědčení vydané příslušnými orgány, že přede dnem 5. srpna 1985 dotyčná osoba složila zkoušku vedoucí k titulu „kandidaat in de bouwkunde“ organizovanou vysokou technickou školou v Delftu nebo v Eindhovenu a že vykonávala po dobu nejméně pěti let bezprostředně předcházejících tomuto dni činnosti architekta, jejichž povaha a význam zaručují, že je způsobilá vykonávat tyto činnosti v souladu s požadavky platnými v Nizozemsku (architect)

                              —

                              osvědčení vydané příslušnými orgány pouze osobám, které dosáhly věku 40 let před 5. srpnem 1985 a osvědčující, že dotyčná osoba vykonávala po dobu nejméně pěti let bezprostředně předcházejících tomuto dni činnosti architekta, jejichž povaha a význam zaručují, že je způsobilá vykonávat tyto činnosti v souladu s požadavky platnými v Nizozemsku (architect)

                              —

                              osvědčení uvedená v sedmé a osmé odrážce nemusí nadále být uznávána počínaje dnem nabytí účinnosti právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnostem architekta a jejich výkonu pod profesním označením architekt v Nizozemsku, pokud podle těchto předpisů tato osvědčení neumožňují přístup k těmto činnostem pod profesním označením architekt

                  1987/1988

                  Österreich

                              —

                              diplomy vydávané technickými univerzitami ve Vídni a Štýrském Hradci a univerzitou v Innsbrucku, fakultou stavebního inženýrství („Bauingenieurwesen“) a architektury („Architektur“) v oboru architektury, stavebního inženýrství („Bauingenieurwesen“), pozemního stavitelství („Hochbau“) a „Wirtschaftsingenieurwesen - Bauwesen“

                              —

                              diplomy vydávané univerzitou pro „Bodenkultur“ v oboru „Kulturtechnik und Wasserwirtschaft“

                              —

                              diplomy vydávané Vysokou školou výtvarných umění ve Vídni v oboru architektury

                              —

                              diplomy vydávané Akademií výtvarných umění ve Vídni v oboru architektury

                              —

                              diplomy osvědčených inženýrů (Ing.) vydávané vysokými technickými školami či odbornými školami nebo odbornými stavebními školami společně s osvědčením „Baumeister“ potvrzujícím minimálně šestiletou odbornou praxi v Rakousku ukončenou zkouškou

                              —

                              diplomy vydávané Univerzitou uměleckého a průmyslového designu v Linci v oboru architektury

                              —

                              osvědčení způsobilosti pro výkon povolání inženýra v oborech „Hochbau“, „Bauwesen“, „Wirtschaftsingenieurwesen - Bauwesen“, „Kulturtechnik und Wasserwirtschaft“ podle zákona o civilních technicích (Ziviltechnikergesetz, BGBl. č. 156/1994)

                  1997/1998

                  Polska

                  diplomy udělované fakultami architektury:

                              —

                              Varšavská polytechnika, fakulta architektury ve Varšavě (Politechnika Warszawska, Wydział Architektury); profesní označení architekt: inżynier architekt, magister nauk technicznych; inżynier architekt; inżynier magister architektury; magister inżyniera architektury; magister inżynier architekta; magister inżynier architekt (od roku 1945 do roku 1948 označení: inżynier architekt, magister nauk technicznych; od roku 1951 do roku 1956 označení: inżynier architekt; od roku 1954 do roku 1957, druhý stupeň označení: inżynier magister architektury; od roku 1957 do roku 1959 označení: inżynier magister architektury; od roku 1959 do roku 1964 označení: magister inżynier architektury; od roku 1964 do roku 1982 označení: magister inżynier architekt; od roku 1983 do roku 1990 označení: magister inżynier architekt; od roku 1991 označení: magister inżynier architekt)

                              —

                              Krakovská polytechnika, fakulta architektury v Krakově (Politechnika Krakowska, Wydział Architektury); profesní označení architekt: magister inżynier architekt (od roku 1945 do roku 1953 Hornicko-hutnická akademie, polytechnická fakulta architektury — Akademia Górniczo-Hutnicza, Politechniczny Wydział Architektury)

                              —

                              Vratislavská polytechnika, fakulta architektury ve Vratislavi (Politechnika Wrocławska, Wydział Architektury); profesní označení architekt: inżynier architekt, magister nauk technicznych; magister inżynier architektury; magister inżynier architekt (od roku 1949 do roku 1964 označení: inżynier architekt, magister nauk technicznych; od roku 1956 do roku 1964 označení: magister inżynier architektury; od roku 1964 označení: magister inżynier architekt)

                              —

                              Slezská polytechnika, fakulta architektury v Hlivicích (Politechnika Śląska, Wydział Architektury); profesní označení architekt: inżynier architekt; magister inżynier architekt (od roku 1945 do roku 1955 fakulta inženýrství a stavitelství — Wydział Inżynieryjno-Budowlany označení: inżynier architekt; od roku 1961 do roku 1969 fakulta průmyslových staveb a obecného inženýrství — Wydział Budownictwa Przemysłowego i Ogólnego označení: magister inżynier architekt; od roku 1969 do roku 1976 fakulta stavitelství a architektury — Wydział Budownictwa i Architektury označení: magister inżynier architekt; od roku 1977 fakulta architektury — Wydział Architektury označení: magister inżynier architekt a od roku označení 1995 inżynier architekt)

                              —

                              Poznaňská polytechnika, fakulta architektury v Poznani (Politechnika Poznańska, Wydział Architektury); profesní označení architekt: inżynier architektury; inżynier architekt; magister inżynier architekt (od roku 1945 do roku 1955 Stavební škola, fakulta architektury — Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury označení: inżynier architektury; od roku 1978 označení: magister inżynier architekt a od roku 1999 označení inżynier architekt)

                              —

                              Gdaňská polytechnika, fakulta architektury v Gdaňsku (Politechnika Gdańska, Wydział Architektury); profesní označení architekt: magister inżynier architekt (od roku 1945 do roku 1969 fakulta architektury — Wydział Architektury, od roku 1969 do roku 1971 fakulta stavitelství a architektury — Wydział Budownictwa i Architektury, od roku 1971 do roku 1981 Ústav architektury a urbanismu — Instytut Architektury i Urbanistyki, od roku 1981 fakulta architektury — Wydział Architektury)

                              —

                              Białystocká polytechnika, fakulta architektury v Białystoku (Politechnika Białostocka, Wydział Architektury); profesní označení architekt: magister inżynier architekt (od roku 1975 do roku 1989 Ústav architektury — Instytut Architektury)

                              —

                              Łódźská polytechnika, fakulta stavitelství, architektury a inženýrství životního prostředí v Łódźi (Politechnika Łódzka, Wydział Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska); profesní označení architekt: inżynier architekt; magister inżynier architekt (od roku 1973 do roku 1993 fakulta stavitelství a architektury — Wydział Budownictwa i Architektury a od roku 1992 fakulta stavitelství, architektury a inženýrství životního prostředí — Wydział Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska; označení: od roku 1973 do roku 1978 označení inżynier architekt, od roku 1978 označení magister inżynier architekt)

                              —

                              Štětínská polytechnika, fakulta stavitelství a architektury ve Štětíně (Politechnika Szczecińska, Wydział Budownictwa i Architektury); profesní označení architekt: inżynier architekt; magister inżynier architekt (od roku 1948 do roku 1954 Vysoká škola stavební, fakulta architektury — Wyższa Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury označení: inżynier architekt, od roku 1970 označení magister inżynier architekt a od roku 1998 označení inżynier architekt),

                        všechny spolu s osvědčením o členství vydaným příslušnou regionální komorou architektů v Polsku udělující právo vykonávat činnosti v oblasti architektury v Polsku

                  2006/2007

                  Portugal

                              —

                              diplom „diploma do curso especial de arquitectura“ vydaný školami výtvarných umění v Lisabonu a v Portu

                              —

                              diplom architekta „diploma de arquitecto“ vydaný školami výtvarných umění v Lisabonu a v Portu

                              —

                              diplom „diploma do curso de arquitectura“ vydaný vyššími školami výtvarných umění v Lisabonu a v Portu

                              —

                              diplom „diploma de licenciatura em arquitectura“ vydaný vyšší školou výtvarných umění v Lisabonu

                              —

                              diplom „carta de curso de licenciatura em arquitectura“ vydaný technickou univerzitou v Lisabonu a univerzitou v Portu

                              —

                              vysokoškolský diplom stavebního inženýrství (licenciatura em engenharia civil) vydaný vyšším technickým institutem technické univerzity v Lisabonu

                              —

                              vysokoškolský diplom stavebního inženýrství (licenciatura em engenharia civil) vydaný stavební fakultou (engenharia) univerzity v Portu

                              —

                              vysokoškolský diplom stavebního inženýrství (licenciatura em engenharia civil) vydaný fakultou vědy a techniky univerzity v Coimbře

                              —

                              vysokoškolský diplom stavebního inženýrství (výroba) (licenciatura em engenharia civil (produçào)) vydaný univerzitou v Minhu

                  1987/1988

                  Slovenija

                              —

                              univerzitní diplom udělující označení „univerzitetni diplomirani inženir arhitekture/univerzitetna diplomirana inženirka arhitekture“ udělený fakultou architektury spolu s osvědčením příslušného orgánu v oblasti architektury uznávaného zákonem, které uděluje právo vykonávat činnosti v oblasti architektury

                              —

                              univerzitní diplom udělený technickými fakultami udělující označení „univerzitetni diplomirani inženir (univ.dipl.inž.)/univerzitetna diplomirana inženirka“ spolu s osvědčením příslušného orgánu v oblasti architektury uznávaného zákonem, které uděluje právo vykonávat činnosti v oblasti architektury

                  2006/2007

                  Slovensko

                              —

                              diplom ve studijním oboru „architektura a pozemní stavitelství“ („architektúra a pozemné staviteľstvo“) udělený Slovenskou vysokou školou technickou (Slovenská vysoká škola technická) v Bratislavě v letech 1950 — 1952 (označení: Ing.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „architektura“ („architektúra“) udělený fakultou architektury a pozemního stavitelství Slovenské vysoké školy technické (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická) v Bratislavě v letech 1952 — 1960 (označení: Ing. arch.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „pozemní stavitelství“ („pozemné staviteľstvo“) udělený fakultou architektury a pozemního stavitelství Slovenské vysoké školy technické (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická) v Bratislavě v letech 1952 — 1960 (označení: Ing.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „architektura“ („architektúra“) udělený stavební fakultou Slovenské vysoké školy technické (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická) v Bratislavě v letech 1961 — 1976, (označení: Ing. arch.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „pozemní stavby“ („pozemné stavby“) udělený stavební fakultou Slovenské vysoké školy technické (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická) v Bratislavě v letech 1961 — 1976, (označení: Ing.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „architektura“ („architektúra“) udělený fakultou architektury Slovenské vysoké školy technické (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická) v Bratislavě od roku 1977 (označení: Ing. arch.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „urbanismus“ („urbanizmus“) udělený fakultou architektury Slovenské vysoké školy technické (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická) v Bratislavě od roku 1977 (označení: Ing. arch.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „pozemní stavby“ („pozemné stavby“) udělený stavební fakultou Slovenské technické univerzity (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) v Bratislavě v letech 1977 — 1997 (označení: Ing.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „architektura a pozemní stavby“ („architektúra a pozemné stavby“) udělený stavební fakultou Slovenské technické univerzity (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) v Bratislavě od roku 1998 (označení: Ing.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „pozemní stavby — specializace: architektura“ („pozemné stavby — špecializácia: architektúra“) udělený stavební fakultou Slovenské technické univerzity (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) v Bratislavě v letech 2000 — 2001 (označení: Ing.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „pozemní stavby a architektura“ („pozemné stavby a architektúra“) udělený stavební fakultou Slovenské technické univerzity (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita) v Bratislavě od roku 2001 (označení: Ing.)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „architektura“ („architektúra“) udělený Vysokou školou výtvarných umění (Vysoká škola výtvarných umení) v Bratislavě od roku 1969 (označení: Akad. arch. do roku 1990; Mgr. v letech 1990 — 1992; Mgr. arch. v letech 1992 — 1996; Mgr. art. od roku 1997)

                              —

                              diplom ve studijním oboru „pozemní stavitelství“ („pozemné staviteľstvo“) udělený stavební fakultou Technické univerzity (Stavebná fakulta, Technická univerzita) v Košicích v letech 1981 — 1991 (označení: Ing.)

                        Všechny tyto diplomy doprovázené:

                              —

                              osvědčením o autorizaci vydaným Slovenskou komorou architektů (Slovenská komora architektov) v Bratislavě bez uvedení oboru nebo v oboru „pozemní stavby“ („pozemné stavby“) nebo „územní plánování“ („územné plánovanie“)

                              —

                              osvědčením o autorizaci vydaným Slovenskou komorou stavebních inženýrů (Slovenská komora stavebných inženierov) v Bratislavě v oboru „pozemní stavby“ („pozemné stavby“)

                  2006/2007

                  Suomi/Finland

                              —

                              diplomy vydávané technickými univerzitami a univerzitou v Oulu v oboru architektury (arkkitehti/arkitekt)

                              —

                              diplomy vydávané technickými instituty (rakennusarkkitehti/byggnadsarkitekt)

                  1997/1998

                  Sverige

                              —

                              diplomy vydávané Královským technickým institutem, školou pro architekturu, Chalmersovou technickou univerzitou a Technickým institutem univerzity v Lundu (arkitekt, univerzitní diplom v oboru architektury)

                              —

                              osvědčení o členství v „Svenska Arkitekters Riksförbund“ (SAR), pokud dotyčná osoba absolvovala odbornou přípravu v členském státě, na který se vztahuje tato směrnice

                  1997/1998

                  United Kingdom

                              —

                              doklady o kvalifikaci vydané po složení zkoušky na:

                                          —

                                          Royal Institute of British Architects

                                          —

                                          školách architektury při univerzitách, polytechnikách, colleges, akademiích, technických a uměleckých školách, které byly ke dni 10. června 1985 uznány Architects Registration Council Spojeného království za účelem zápisu do registru (Architect)

                              —

                              osvědčení dokládající, že jeho držitel má nabyté právo používat profesní označení architekt na základě oddílu 6 (1) a, 6 (1) b nebo 6 (1) d Architects Registration Act z roku 1931 (Architect)

                              —

                              osvědčení dokládající, že jeho držitel má nabyté právo používat profesní označení architekt na základě oddílu 2 Architects Registration Act z roku 1938 (Architect)

                  1987/1988

      PŘÍLOHA VII
      Doklady a osvědčení požadované podle čl. 50 odst. 1
      1.   Doklady

                  a)

                  Důkaz o státní příslušnosti dotyčné osoby.

                  b)

                  Kopie osvědčení o odborné způsobilosti nebo dokladu o dosažené kvalifikaci opravňující k přístupu k dotyčnému povolání a případně osvědčení o odborné praxi dotyčné osoby.
                  Příslušné orgány hostitelského členského státu mohou žadatele vyzvat, aby poskytl informace o své odborné přípravě v rozsahu nezbytném pro určení případných podstatných rozdílů oproti odborné přípravě požadované v tomto členském státě podle článku 14. Nemůže-li žadatel tyto informace poskytnout, obrátí se příslušné orgány hostitelského státu na kontaktní místo, příslušný orgán nebo jiný subjekt v domovském členském státě.

                  c)

                  V případech uvedených v článku 16 osvědčení o povaze a době trvání činnosti vydané příslušným orgánem nebo subjektem domovského členského státu nebo členského státu, odkud cizí státní příslušník přichází.

                  d)

                  Pokud příslušný orgán hostitelského členského státu podmiňuje přístup osob k regulovanému povolání důkazem o dobré pověsti nebo důkazem, že na jejich majetek nebyl prohlášen konkurz, nebo v případě závažného nesprávného počínání při výkonu povolání nebo trestného činu pozastavuje nebo zakazuje výkon tohoto povolání, uznává tento členský stát pro státní příslušníky členských států, kteří chtějí vykonávat toto povolání na jeho území, za dostatečný důkaz doklady, které byly vydány příslušnými orgány domovského členského státu nebo členského státu, odkud tento cizí státní příslušník přichází, a které prokazují, že tyto požadavky byly splněny. Tyto orgány musí poskytnout požadované doklady ve lhůtě dvou měsíců.
                  Pokud příslušné orgány domovského členského státu nebo členského státu, ze kterého cizí státní příslušník přichází, nevydávají doklady uvedené v prvním pododstavci, jsou tyto doklady nahrazeny místopřísežným prohlášením nebo ve státech, kde takové prohlášení není upraveno, čestným prohlášením, které dotyčná osoba učiní před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo případně před notářem či oprávněným profesním subjektem domovského členského státu nebo státu, ze kterého osoba přichází; tento orgán nebo notář vydá osvědčení potvrzující pravost místopřísežného nebo čestného prohlášení.

                  e)

                  Pokud hostitelský členský stát požaduje od svých státních příslušníků pro přístup k regulovanému povolání doklad o fyzické nebo psychické způsobilosti žadatele, uznává tento členský stát za dostatečný důkaz předložení dokladu požadovaného v domovském členském státě. Pokud domovský členský stát takovýto doklad nevydává, uzná hostitelský členský stát osvědčení vydané příslušným orgánem domovského členského státu. V tomto případě musí příslušné orgány domovského členského státu poskytnout požadovaný doklad ve lhůtě dvou měsíců.

                  f)

                  Pokud hostitelský členský stát požaduje od svých státních příslušníků pro přístup k regulovanému povolání, aby předložili:

                              —

                              důkaz o finanční situaci žadatele,

                              —

                              důkaz, že žadatel je pojištěn proti finančním rizikům vyplývajícím z jeho profesní odpovědnosti v souladu s platnými právními a správními předpisy hostitelského členského státu týkajícími se podmínek a rozsahu pojištění,

                        uznává tento členský stát za dostatečný důkaz osvědčení vydané za tímto účelem bankami a pojišťovnami jiného členského státu.

            2.   Osvědčení
      Aby se usnadnilo uplatňování hlavy III kapitoly III této směrnice, mohou členské státy stanovit, že kromě dokladů o dosažené kvalifikaci musí osoba, která splňuje požadavky na odbornou přípravu, předložit osvědčení od příslušných orgánů svého domovského členského státu potvrzující, že na tento doklad o dosažené kvalifikaci se vztahuje tato směrnice.