title: Směrnice Rady ze dne 23. prosince 1991, kterou se normalizují a racionalizují zprávy o provádění některých směrnic týkajících se životního prostředí

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0692

Úřední věstník L 377 , 31/12/1991 S. 0048 - 0054 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 10 S. 0208  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 10 S. 0208

		Směrnice Radyze dne 23. prosince 1991,kterou se normalizují a racionalizují zprávy o provádění některých směrnic týkajících se životního prostředí(91/692/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 130s této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že některé směrnice Společenství z oblasti životního prostředí vyžadují, aby členské státy předkládaly zprávy o opatřeních, která přijaly za účelem provádění těchto směrnic; že Komise sestavuje souhrnnou zprávu; že jiné směrnice vztahující se k životnímu prostředí takové zprávy nevyžadují;vzhledem k tomu, že stávající ustanovení týkající se podávání zpráv určují různé intervaly mezi těmito zprávami a kladou na jejich obsah různé požadavky;vzhledem k tomu, že je třeba zavést takové pravidlo, které by členským státům i Komisi umožnilo hodnotit dosažený pokrok při provádění těchto směrnic na celém území Společenství a zároveň poskytlo široké veřejnosti zdroj informací o dotyčné záležitosti;vzhledem k tomu, že stávající ustanovení je proto třeba harmonizovat, aby se péče o životní prostředí v rámci jednotlivých úseků vzájemně doplňovala a byla úplnější;vzhledem k tomu, že interval, ve kterém budou členské státy podávat tyto zprávy Komisi, by měl být stanoven na tři roky s jednoročními intervaly mezi jednotlivými úseky péče o životní prostředí; že základem pro vypracování zprávy bude dotazník, který sestaví Komise za pomoci výboru a rozešle členským státům šest měsíců před začátkem období, jehož se zpráva týká; že úkolem Komise bude vydat souhrnnou zprávu o dotyčném úseku do devíti měsíců od doby, kdy své zprávy předložily členské státy;vzhledem k tomu, že zpráva o provádění směrnice Rady 76/160/EHS ze dne 8. prosince 1975 o jakosti vody ke koupání [4], naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 1985, má být vydávána každoročně a ve vhodné době, aby o jakosti vody ke koupání podávala veřejnosti nejnovější informace;vzhledem k tomu, že opatření, která mají členské státy učinit, nezahrnují přijetí právních nebo správních předpisů, neboť sestavování zpráv o provádění směrnic Společenství v současné době nevyžaduje, aby členské státy takové právní normy přijímaly,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Účelem této směrnice je racionalizovat a zdokonalit v rámci jednotlivých úseků péče o životní prostředí ustanovení o podávání informací a vydávání zpráv o provádění některých směrnic Společenství z oblasti ochrany životního prostředí, aniž jsou dotčena ustanovení uvedená pod první odrážkou článku 155 Smlouvy.Článek 21. Ustanovení uvedená v příloze I se nahrazují tímto:"Členské státy podávají v tříletých intervalech Komisi informace o provádění této směrnice, a to v podobě zprávy za příslušný úsek péče o životní prostředí, která pojedná i o dalších směrnicích Společenství, jež se k tomuto úseku vztahují. Zpráva bude vypracována na základě dotazníku nebo osnovy, které sestaví Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 6 směrnice 91/692/EHS [5]. Dotazník nebo osnova bude členským státům odeslána šest měsíců před začátkem období, jehož se zpráva týká. Komisi bude zpráva odeslána do devíti měsíců od konce tříletého období, jehož se týká.První zpráva se týká období od roku 1993 do roku 1995 včetně.Komise uveřejní zprávu o provádění této směrnice v celém Společenství do devíti měsíců od obdržení zpráv z členských států."2. Text odstavce 1 se vkládá do směrnic uvedených v příloze II způsobem, který je v ní stanoven.Článek 3Článek 13 směrnice 76/160/EHS se nahrazuje tímto:"Článek 13Každý rok, poprvé do 31. prosince 1993, podají členské státy Komisi zprávu o provádění této směrnice v právě uplynulém roce. Zpráva bude vypracována na základě dotazníku nebo osnovy, které sestaví Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 6 směrnice 91/692/EHS [6]. Dotazník nebo osnova bude členským státům odeslána šest měsíců před začátkem období, jehož se zpráva týká. Komisi bude zpráva odeslána do devíti měsíců od konce tříletého období, jehož se týká.Komise uveřejní zprávu o provádění této směrnice v celém Společenství do čtyř měsíců od obdržení zpráv z členských států."Článek 41. Ustanovení uvedená v příloze III se nahrazují tímto:"Členské státy podávají v tříletých intervalech Komisi informace o provádění této směrnice, a to v podobě zprávy za příslušný úsek péče o životní prostředí, která pojedná i o dalších směrnicích Společenství, jež se k tomuto úseku vztahují. Zpráva bude vypracována na základě dotazníku nebo osnovy, které sestaví Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 6 směrnice 91/692/EHS [7]. Dotazník nebo osnova bude členským státům odeslána šest měsíců před začátkem období, jehož se zpráva týká. Komisi bude zpráva odeslána do devíti měsíců od konce tříletého období, jehož se týká.První zpráva se týká období od roku 1994 do roku 1996 včetně.Komise uveřejní zprávu o provádění této směrnice v celém Společenství do devíti měsíců od obdržení zpráv z členských států."2. Text odstavce 1 se vkládá do směrnic uvedených v příloze IV způsobem, který je v ní stanoven.3. Do směrnic uvedených v příloze V se vkládá níže uvedený text způsobem, který je v ní stanoven:"Každý rok Komise sdělí členským státům informace, které získala v souladu s tímto článkem."Článek 5Ustanovení uvedená v příloze VI se nahrazují tímto zněním:"Členské státy podávají v tříletých intervalech Komisi informace o provádění této směrnice, a to v podobě zprávy za příslušný úsek péče o životní prostředí, která pojedná i o dalších směrnicích Společenství, jež se k tomuto úseku vztahují. Zpráva bude vypracována na základě dotazníku nebo osnovy, které sestaví Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 6 směrnice 91/692/EHS [8]. Dotazník nebo osnova bude členským státům odeslána šest měsíců před začátkem období, jehož se zpráva týká. Komisi bude zpráva odeslána do devíti měsíců od konce tříletého období, jehož se týká.První zpráva se týká období od roku 1995 do roku 1997 včetně.Komise uveřejní zprávu o provádění této směrnice v celém Společenství do devíti měsíců od obdržení zpráv z členských států."Článek 6Komisi pomáhá výbor složený ze zástupců členských států a ze zástupce Komise ve funkci předsedy.Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor podá stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může určit předseda s ohledem na naléhavost záležitosti. V případě rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise, se stanovisko přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Hlasům zástupců členských států ve výboru se přikládá váha způsobem stanoveným ve výše uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, oznámí je Komise neprodleně Radě. V takovém případě:- Komise může odložit provádění opatření, o nichž rozhodla, na dobu nejvýše jednoho měsíce ode dne, kdy o nich podala Radě oznámení,- Rada může kvalifikovanou většinou přijmout jiné rozhodnutí ve lhůtě uvedené v první odrážce.Článek 71. Členské státy přijmou opatření nezbytná ke splnění ustanovení:- článků 2 a 3 nejpozději do 1. ledna 1993,- článku 4 nejpozději do 1. ledna 1994,- článku 5 nejpozději do 1. ledna 1995.Přijatá opatření okamžitě oznámí Komisi.2. Stávající ustanovení různých směrnic, která se novými ustanoveními pozměňují, zůstanou použitelná do termínů uvedených v odstavci 1.3. Opatření podle odstavce 1 přijímaná členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním zveřejnění. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. prosince 1991.Za RadupředsedkyněV. Van Rooy[1] Úř. věst. C 214, 29.8.1990, s. 6.[2] Úř. věst. C 19, 28.1.1991, s. 587.[3] Úř. věst. C 60, 8.3.1991, s. 15.[4] Úř. věst. L 31, 5.2.1976, s. 1.[5] Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48.[6] Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48.[7] Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48.[8] Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISměrnice pozměňované podle čl. 2 odst. 1 této směrnicea) Ustanovení čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 76/464/EHS ze dne 4. května 1976 o znečištění některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství [1].b) Článek 14 směrnice Rady 78/176/EHS ze dne 20. února 1978 o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého [2] ve znění směrnice 83/29/EHS [3].c) Článek 16 směrnice Rady 78/659/EHS ze dne 18. července 1978 o jakosti povrchových sladkých vod vyžadujících ochranu nebo zlepšení za účelem podpory života ryb [4], naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 1985.d) Článek 8 směrnice Rady 79/869/EHS ze dne 9. října 1979 o metodách stanovení a četnosti vzorkování a rozborů povrchových vod určených v členských státech k odběru pitné vody [5], naposledy pozměněné směrnicí 81/855/EHS [6].e) Článek 14 směrnice Rady 79/923/EHS ze dne 30. října 1979 o požadované jakosti vod pro měkkýše [7].f) Ustanovení čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 80/68/EHS ze dne 17. prosince 1979 o ochraně podzemních vod před znečišťováním některými nebezpečnými látkami [8].g) Ustanovení čl. 5 odst. 1 a odst. 2 prvního pododstavce směrnice Rady 82/176/EHS ze dne 22. března 1982 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění rtuti z průmyslu elektrolýzy alkalických chloridů [9].h) Ustanovení čl. 5 odst. 1 a 2 směrnice Rady 83/513/EHS ze dne 26. září 1983 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění kadmia [10].i) Ustanovení čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 84/156/EHS ze dne 8. března 1984 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění rtuti z jiných odvětví, než je elektrolýza alkalických chloridů [11].j) Ustanovení čl. 5 odst. 1 a 2 směrnice Rady 84/491/EHS ze dne 9. října 1984 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění hexachlorcyklohexanu [12].k) Ustanovení čl. 6 odst. 1 a 2 směrnice Rady 86/280/EHS ze dne 12. června 1986 o mezních hodnotách a jakostních cílech pro vypouštění některých nebezpečných látek uvedených v seznamu I přílohy směrnice 76/464/EHS [13], naposledy pozměněné směrnicí 90/415/EHS [14].[1] Úř. věst. L 129, 18.5.1976, s. 23.[2] Úř. věst. L 54, 25.2.1978, s. 19.[3] Úř. věst. L 32, 3.2.1983, s. 28.[4] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 1.[5] Úř. věst. L 271, 29.10.1979, s. 44.[6] Úř. věst. L 319, 7.11.1981, s. 16.[7] Úř. věst. L 281, 10.11.1979, s. 47.[8] Úř. věst. L 20, 26.1.1980, s. 43.[9] Úř. věst. L 81, 27.3.1982, s. 29.[10] Úř. věst. L 291, 24.10.1983, s. 2.[11] Úř. věst. L 74, 17.3.1984, s. 49.[12] Úř. věst. L 274, 17.10.1984, s. 11.[13] Úř. věst. L 181, 4.7.1986, s. 16.[14] Úř. věst. L 219, 14.8.1990, s. 49.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISměrnice doplňované podle čl. 2 odst. 2 této směrnicea) Směrnice Rady 75/440/EHS ze dne 16. června 1975 o požadované jakosti povrchových vod určených v členských státech k odběru pitné vody [1], naposledy pozměněná směrnicí 79/869/EHS [2].Znění čl. 2 odst. 1 této směrnice se vkládá jako článek 9a.b) Směrnice Rady 80/778/EHS ze dne 15. července 1980 o jakosti vody určené k lidské spotřebě [3], naposledy pozměněná směrnicí 81/858/EHS [4].Znění čl. 2 odst. 1 této směrnice se vkládá jako článek 17a.[1] Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 26.[2] Úř. věst. L 271, 29.10.1979, s. 44.[3] Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 11.[4] Úř. věst. L 319, 7.11.1981, s. 19.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIISměrnice pozměňované podle čl. 4 odst. 1 této směrnicea) Článek 8 směrnice Rady 80/779/EHS ze dne 15. července 1980 o mezních a směrných hodnotách kvality ovzduší pro oxid siřičitý a suspendované částice [1], naposledy pozměněné směrnicí 89/427/EHS [2].b) Článek 18 směrnice Rady 82/501/EHS ze dne 24. června 1982 o nebezpečí závažných havárií při určitých průmyslových činnostech [3], naposledy pozměněné směrnicí 88/610/EHS [4].c) Článek 6 směrnice Rady 82/884/EHS ze dne 3. prosince 1982 o mezních hodnotách pro olovo v ovzduší [5].d) Článek 8 směrnice Rady 85/203/EHS ze dne 7. března 1985 o normách kvality ovzduší pro oxid dusičitý [6] ve znění směrnice 85/580/EHS [7].e) Ustanovení čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 87/217/EHS ze dne 19. března 1987 o předcházení a snižování znečištění životního prostředí azbestem [8].[1] Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 30.[2] Úř. věst. L 201, 14.7.1989, s. 53.[3] Úř. věst. L 230, 5.8.1982, s. 1.[4] Úř. věst. L 336, 7.12.1988, s. 14.[5] Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 15.[6] Úř. věst. L 87, 27.3.1985, s. 1.[7] Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 36.[8] Úř. věst. L 85, 28.3.1987, s. 40.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVSměrnice pozměňované podle čl. 4 odst. 2 této směrnicea) Směrnice Rady 75/716/EHS ze dne 24. listopadu 1975 o sbližování právních předpisů členských zemí týkajících se obsahu síry v některých kapalných palivech [1], naposledy pozměněná směrnicí 87/219/EHS [2].Znění čl. 4 odst. 2 této směrnice se vkládá jako článek 7a.b) Směrnice Rady 84/360/EHS ze dne 28. června 1984 o boji proti znečišťování ovzduší z průmyslových zařízení [3].Znění čl. 4 odst. 2 této směrnice se vkládá jako článek 15a.[1] Úř. věst. L 307, 27.11.1975, s. 22.[2] Úř. věst. L 91, 3.4.1987, s. 19.[3] Úř. věst. L 188, 16.7.1984, s. 20.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VSměrnice pozměňované podle čl. 4 odst. 3 této směrnicea) Směrnice Rady 80/779/EHS ze dne 15. července 1980 o mezních a směrných hodnotách kvality ovzduší pro oxid siřičitý a suspendované částice, naposledy pozměněná směrnicí 89/427/EHS.Znění čl. 4 odst. 3 této směrnice se vkládá jako čl. 7 odst. 4.b) Směrnice Rady 82/884/EHS ze dne 3. prosince 1982 o mezních hodnotách pro olovo v ovzduší.Znění čl. 4 odst. 3 této směrnice se vkládá jako čl. 5 odst. 4.c) Směrnice Rady 85/203/EHS ze 7. března 1985 o normách kvality ovzduší pro oxid dusičitý ve znění směrnice 85/580/EHS.Znění čl. 4 odst. 3 této směrnice se vkládá jako čl. 7 odst. 4.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VISměrnice pozměňované podle článku 5 této směrnicea) Článek 18 směrnice Rady 75/439/EHS ze dne 16. června 1975 o nakládání s odpadními oleji [1] ve znění směrnice 87/101/EHS [2].b) Článek 16 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech [3] ve znění směrnice 91/156/EHS [4].c) Článek 10 směrnice Rady 76/403/EHS ze dne 6. dubna 1976 o odstraňování polychlorovaných bifenylů a polychlorovaných terfenylů [5].d) Článek 16 směrnice Rady 78/319/EHS ze dne 20. března 1978 o toxických a nebezpečných odpadech [6] naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 1985.e) Ustanovení čl. 13 odst. 1 směrnice Rady 84/631/EHS ze dne 6. prosince 1984 o dozoru nad přeshraniční přepravou nebezpečného odpadu v rámci Evropského společenství a její kontrole [7], naposledy pozměněné směrnicí Komise 87/112/EHS [8].f) Článek 6 směrnice Rady 85/339/EHS ze dne 27. června 1985 o obalech tekutin k lidské spotřebě [9].g) Článek 17 směrnice Rady 86/278/EHS ze dne 12. června 1986 o ochraně životního prostředí a zejména půdy při používání kalů z čistíren odpadních vod v zemědělství [10].[1] Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 23.[2] Úř. věst. L 42, 12.2.1987, s. 43.[3] Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39.[4] Úř. věst. L 78, 26.3.1991, s. 32.[5] Úř. věst. L 108, 26.4.1976, s. 41.[6] Úř. věst. L 84, 31.3.1978, s. 43.[7] Úř. věst. L 236, 13.12.1984, s. 31.[8] Úř. věst. L 48, 17.2.1987, s. 31.[9] Úř. věst. L 176, 6.7.1985, s. 18.[10] Úř. věst. L 181, 4.7.1986, s. 6.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 24. ledna 1983, kterou se mění směrnice 78/176/EHS o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého

text:
Důležité právní upozornění

|

31983L0029

Úřední věstník L 032 , 03/02/1983 S. 0028 - 0028 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0120  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0083  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0120  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 4 S. 0083

		Směrnice Radyze dne 24. ledna 1983,kterou se mění směrnice 78/176/EHS o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého(83/29/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 uvedené smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že pro Komisi bylo obtížné předložit vhodné návrhy harmonizace programů postupného snižování znečišťování ve lhůtě stanovené v čl. 9 odst. 3 směrnice 78/176/EHS [3]; že je tudíž nezbytné příslušnou lhůtu prodloužit,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V čl. 9 odst. 3 směrnice 78/176/EHS se část věty "Programy uvedené v odstavci 1 se zašlou Komisi nejpozději do 1. července 1980 tak, aby Komise mohla během šesti měsíců po přijetí programů všech jednotlivých členských států předložit Radě vhodné návrhy…" nahrazuje částí věty "Programy uvedené v odstavci 1 se zašlou nejpozději do 1. července 1980 Komisi, která do 15. března 1983 předloží Radě vhodné návrhy…".Článek 2Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 24. ledna 1983.Za RadupředsedaH. W. Lautenschlager[1] Úř. věst. C 292, 8.11.1982, s. 101.[2] Úř. věst. C 326, 13.12.1982, s. 1.[3] Úř. věst. L 54, 25.2.1978, s. 19.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2004/75/ES ze dne 29. dubna 2004, kterou se mění směrnice 2003/96/ES, pokud jde o možnost Kypru uplatňovat u energetických produktů a elektřiny dočasné osvobození od daně nebo sníženou úroveň zdanění

text:
Důležité právní upozornění

|

32004L0075

Úřední věstník L 157 , 30/04/2004 S. 0100 - 0105

		Směrnice Rady 2004/75/ESze dne 29. dubna 2004,kterou se mění směrnice 2003/96/ES, pokud jde o možnost Kypru uplatňovat u energetických produktů a elektřiny dočasné osvobození od daně nebo sníženou úroveň zdaněníRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny [3], nahradila s účinkem od 1. ledna 2004 směrnici Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů [4] a směrnici Rady 92/82/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřebních daní z minerálních olejů [5]. Vymezuje daňové struktury a úrovně zdanění energetických produktů a elektřiny.(2) Minimální sazby stanovené směrnicí 2003/96/ES by mohly v některých členských státech včetně Kypru způsobit vážné hospodářské a sociální potíže vzhledem k relativně nízké úrovni spotřebních daní uplatňované dříve, k pokračující hospodářské transformaci těchto členských států, k jejich relativně nízkým úrovním důchodu a k jejich omezené schopnosti kompenzovat toto dodatečné daňové břemeno snížením jiných daní. Zejména růst cen způsobený uplatňováním minimálních sazeb stanovených směrnicí 2003/96/ES by mohl mít nepříznivý dopad na občany těchto států a na jejich národní hospodářství například tím, že by vytvořil neúměrné břemeno pro malé a střední podniky.(3) Kypru by tudíž mělo být dočasně povoleno uplatňovat další osvobození od daně nebo snížené úrovně zdanění, pokud to nepoškodí řádné fungování vnitřního trhu a nenaruší hospodářskou soutěž. V souladu se zásadami, na základě nichž byla podle směrnice 2003/96/ES přechodná období původně poskytnuta, by měla být taková opatření navržena tak, aby umožnila postupně vyrovnat uplatňované minimální sazby Společenství.(4) Tato směrnice nemá vliv na výsledek jakýchkoli řízení souvisejících s narušením fungování jednotného trhu, která se mohou uskutečnit zejména podle článků 87 a 88 Smlouvy. Tato směrnice nezprošťuje členské státy povinnosti podle článku 88 Smlouvy oznamovat Komisi potenciální případy státní podpory.(5) Znění článku 30 směrnice 2003/96/ES by mělo být vyjasněno.(6) Ustanovení této směrnice musí být použitelná ode dne přistoupení nových členských států. Naléhavost věci vyžaduje, aby byla učiněna výjimka z šestitýdenní lhůty stanovené v bodu I.3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii.(7) Směrnice 2003/96/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 2003/96/ES se mění takto:1. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 18b1. Bez ohledu na lhůty stanovené v odstavci 2, a pokud tím nedojde k podstatnému narušení hospodářské soutěže, bude členským státům, které mají potíže při uplatňování nových minimálních úrovní zdanění, povoleno přechodné období až do 1. ledna 2007, zejména proto, aby nebyla ohrožena cenová stabilita.2. Kyperská republika může využívat přechodného období do 1. ledna 2008, aby svou vnitrostátní úroveň zdanění plynového oleje a petroleje používaných jako pohonná hmota upravila na novou minimální úroveň 302 EUR na 1000 litrů, a dále přechodného období do 1. ledna 2010, aby tato úroveň dosáhla 330 EUR. Úroveň zdanění plynového oleje a petroleje používaných jako pohonná hmota však nesmí být po 1. květnu 2004 nižší než 245 EUR na 1000 litrů.Kyperská republika může využívat přechodného období do 1. ledna 2010, aby svou vnitrostátní úroveň zdanění bezolovnatého benzinu používaného jako pohonná hmota upravila na novou minimální úroveň 359 EUR na 1000 litrů. Úroveň zdanění bezolovnatého benzinu však nesmí být po 1. květnu 2004 nižší než 287 EUR na 1000 litrů.3. Během stanovených přechodných období členské státy postupně sníží rozdíly mezi vnitrostátním zdaněním a novými minimálními úrovněmi zdanění. Pokud však rozdíl mezi vnitrostátní úrovní zdanění a minimální úrovní nepřekračuje 3 % z uvedené minimální úrovně, může dotyčný členský stát s úpravou své vnitrostátní úrovně počkat až na konec období."2. V článku 30 se doplňuje nový odstavec, který zní:"Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici."Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do dne vstupu této směrnice v platnost. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a poskytnou srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost s výhradou vstupu v platnost Smlouvy o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska dnem jejího vstupu v platnost. Ke stejnému dni členské státy tuto směrnici provedou svými vnitrostátními právními předpisy. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 29. dubna 2004.Za RadupředsedaM. McDowell[1] Stanovisko ze dne 20. dubna 2004 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[2] Stanovisko ze dne 31. března 2004 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51.[4] Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 12. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/96/ES.[5] Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 19. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/96/ES.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 28. června 1984 o boji proti znečišťování ovzduší z průmyslových zařízení

text:
Důležité právní upozornění

|

31984L0360

Úřední věstník L 188 , 16/07/1984 S. 0020 - 0025 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0199  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 5 S. 0043  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0199  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 5 S. 0043

		Směrnice Radyze dne 28. června 1984o boji proti znečišťování ovzduší z průmyslových zařízení(84/360/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že akční programy Evropských společenství pro životní prostředí z let 1973 [4], 1977 [5] a 1983 [6] kladou důraz na prevenci a snižování znečištění ovzduší;vzhledem zejména k tomu, že akční programy z let 1973 a 1977 předpokládají nejen objektivní zhodnocení rizik, jež znečištění ovzduší představuje pro lidské zdraví a životní prostředí, ale i vytčení kvalitativních cílů a stanovení kvalitativních norem, zvláště pro ty látky znečišťující ovzduší, které jsou považovány za nejnebezpečnější;vzhledem k tomu, že Rada v rámci těchto programů již přijala několik směrnic;vzhledem rovněž k tomu, že Společenství se rozhodnutím 81/462/EHS [7] stalo smluvní stranou Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států;vzhledem k tomu, že akční program z roku 1983, jehož obecné zásady byly schváleny Radou Evropských společenství a zástupci členských států zasedajících v Radě, předpokládá, že Komise bude dále pracovat na stanovení norem kvality ovzduší a že tam, kde to bude vhodné, budou stanoveny mezní hodnoty emisí pro určité typy zdrojů;vzhledem k tomu, že všechny členské státy mají právní a správní předpisy týkající se boje proti znečišťování ovzduší ze stacionárních průmyslových zařízení a že několik členských států se nachází v procesu novelizace stávajících předpisů;vzhledem k tomu, že rozdíly v předpisech týkajících se boje proti znečištění ovzduší z průmyslových zařízení, které jsou v současné době platné či novelizované v jednotlivých členských státech, mohou mít za následek nerovné podmínky hospodářské soutěže a mají proto přímý vliv na chod společného trhu; že z tohoto důvodu je v této oblasti vyžadováno sblížení právních předpisů v souladu s článkem 100 Smlouvy;vzhledem k tomu, že jedním ze základních úkolů Společenství je podporovat harmonický rozvoj hospodářských činností ve Společenství a nepřetržitý a vyvážený růst, který není možné si představit bez boje proti znečištění a škodlivým látkám nebo bez úsilí o zlepšení kvality života a ochrany životního prostředí;vzhledem k tomu, že by Společenství mělo a musí podporovat zvýšení účinnosti boje proti znečišťování ovzduší ze stacionárních průmyslových zařízení vedeného členskými státy;vzhledem k tomu, že pro dosažení těchto cílů by měly být přijaty určité zásady s cílem zavedení řady opatření a postupů určených k prevenci a snižování znečištění ovzduší z průmyslových zařízení ve Společenství;vzhledem k tomu, že úsilí Společenství o zavedení těchto zásad může být při uvážení mnohotvárnosti situací a základních principů, na nichž jsou založeny jednotlivé národní politiky, pouze postupné;vzhledem k tomu, že by nejdříve měl být zaveden obecný rámec, který by členským státům umožnil tam, kde je to nezbytné, přizpůsobit své stávající předpisy zásadám přijatým na úrovni Společenství; že členské státy by proto měly zavést systém podrobující předběžnému povolení provoz a podstatné změny stacionárních průmyslových zařízení, které mohou způsobovat znečišťování ovzduší;vzhledem rovněž k tomu, že by příslušné vnitrostátní úřady měly udělovat takové povolení pouze v případě splnění některých podmínek, a to zejména podmínky přijetí všech vhodných preventivních opatření a podmínky, že provoz zařízení nesmí znečišťovat ovzduší významnou měrou;vzhledem k tomu, že ve zvláště znečištěných oblastech a v oblastech vyžadujících zvláštní ochranu by mělo být možné uplatnit zvláštní ustanovení;vzhledem k tomu, že pravidla použitelná pro postupy udělování povolení a stanovování emisí musí vyhovovat určitým požadavkům;vzhledem k tomu, že v určitých situacích musí příslušné úřady zvažovat nutnost uložení dalších požadavků, které však nesmí vést k nadměrným nákladům pro dané zařízení;vzhledem k tomu, že předpisy přijaté na základě této směrnice by měly být na stávající zařízení uplatňovány postupně, přičemž musí být brán ohled na technické faktory a ekonomické dopady;vzhledem k tomu, že musí být přijato ustanovení pro spolupráci členských států mezi sebou a s Komisí za účelem usnadnění provádění opatření pro prevenci a snižování znečištění ovzduší a vývoj preventivní technologie,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Účelem této směrnice je zavést další opatření a postupy určené k prevenci a snižování znečištění ovzduší z průmyslových zařízení v rámci Společenství, a to zejména z těch zařízení, která patří do kategorií uvedených v příloze I.Článek 2Pro účely této směrnice se rozumí:1. "znečištěním ovzduší" lidskou činností přímo či nepřímo způsobené vniknutí látek nebo energie do ovzduší, které má škodlivé účinky vedoucí k ohrožení lidského zdraví, k poškození biologických zdrojů a ekosystémů, ke škodě na hmotném majetku či k narušení rekreačního využití nebo jiného legitimního využívání životního prostředí.2. "zařízením" jakýkoli závod nebo jiné stacionární zařízení používané pro průmyslové nebo veřejné účely, které může znečišťovat ovzduší.3. "stávajícím zařízením" zařízení uvedené do provozu před 1. červencem 1987 nebo postavené či povolené před tímto datem.4. "mezními hodnotami kvality ovzduší" hodnoty koncentrace znečišťujících látek v ovzduší pro stanovené období, které nesmějí být překročeny.5. "mezními hodnotami emisí" hodnoty koncentrace nebo hmotnosti znečišťujících látek v emisích ze zařízení ve stanoveném období, které nesmějí být překročeny.Článek 31. Členské státy přijmou nezbytná opatření k tomu, aby provoz zařízení náležejících do kategorií uvedených v příloze I podléhal předběžnému povolení ze strany příslušných úřadů. Povinnost vyhovět stanoveným podmínkám pro udělení takového povolení musí být brána v úvahu již ve fázi projektování zařízení.2. Povolení je rovněž vyžadováno v případě podstatných úprav jakýchkoli zařízení, která náležejí do kategorií uvedených v příloze I, nebo takových zařízení, která budou do těchto kategorií spadat v důsledku daných úprav.3. Členské státy mohou požadovat povolení nebo tam, kde to stanovují vnitrostátní právní předpisy, předběžné oznámení i u jiných kategorií zařízení.Článek 4Aniž tím jsou dotčeny požadavky uvedené ve vnitrostátních předpisech nebo předpisech Společenství s jiným účelem, než je účel této směrnice, povolení může být vydáno, pouze pokud se příslušný úřad ujistil, že:1. byla učiněna všechna vhodná preventivní opatření proti znečišťování ovzduší včetně použití nejlepší dostupné technologie, nepředstavují-li tato opatření nepřiměřené náklady;2. provoz zařízení nezpůsobí významné znečištění ovzduší, a to zejména emisemi látek uvedených v příloze II;3. nebudou překročeny žádné použitelné mezní hodnoty emisí;4. budou brány v úvahu všechny použitelné mezní hodnoty kvality ovzduší.Článek 5Členské státy mohou:- určit zvláště znečištěné oblasti, v nichž mohou být stanoveny přísnější mezní hodnoty emisí než mezní hodnoty uvedené v článku 4,- určit oblasti se zvláštní ochranou, v nichž mohou být stanoveny přísnější mezní hodnoty kvality ovzduší a emisí než mezní hodnoty uvedené v článku 4,- rozhodnout, že ve výše uvedených oblastech nelze stavět ani provozovat zařízení náležející do určených kategorií dle přílohy I, pokud nesplňují zvláštní podmínky.Článek 6Žádost o povolení musí obsahovat popis zařízení s uvedením informací nezbytných pro rozhodování o udělení povolení podle článků 3 a 4.Článek 7S výhradou ustanovení vztahujících se na obchodní tajemství jsou členské státy povinny vyměňovat si mezi sebou a s Komisí informace týkající se jejich zkušeností a poznatků ohledně opatření k prevenci a snižování znečištění ovzduší, stejně jako ohledně technických postupů a vybavení a ohledně mezních hodnot kvality ovzduší a emisí.Článek 81. Rada může v případě potřeby a na návrh Komise jednomyslně stanovit mezní hodnoty emisí, které budou založené na nejlepší dostupné technologii nevyžadující nepřiměřené náklady, přičemž vezme v úvahu povahu, množství a škodlivost daných emitovaných látek.2. Rada stanoví jednomyslně a na návrh Komise vhodné měřicí metody a hodnotící postupy.Článek 91. Členské státy učiní nezbytná opatření ke zpřístupnění žádostí o povolení a rozhodnutí příslušných úřadů dotčené veřejnosti podle postupů stanovených vnitrostátním právem.2. Odstavec 1 se použije, aniž jsou tím dotčena zvláštní ustanovení vnitrostátního práva či práva Společenství týkající se posuzování vlivů veřejných a soukromých projektů na životní prostředí a s výhradou dodržování ustanovení týkajících se obchodního tajemství.Článek 10Členské státy zpřístupní jiným dotčeným členským státům jako základ pro všechny nezbytné konzultace v rámci jejich bilaterálních vztahů stejné informace, jaké poskytují svým vlastním občanům.Článek 11Členské státy učiní nezbytná opatření k tomu, aby byly stanoveny emise ze zařízení za účelem kontroly splňování podmínek uvedených v článku 4. Metody stanovení emisí musí být schváleny příslušnými úřady.Článek 12Členské státy sledují vývoj, co se týče nejlepších dostupných technologií a stavu životního prostředí.Ve světle tohoto zkoumání případně stanoví pro zařízení povolená podle této směrnice vhodné podmínky, a to jednak s ohledem na tento vývoj a jednak kvůli potřebě nevystavovat dotyčná zařízení nepřiměřeným nákladům, se zřetelem zejména k ekonomické situaci zařízení v dané kategorii.Článek 13Ve světle zkoumání vývoje, co se týče nejlepší dostupné technologie a stavu životního prostředí, členské státy realizují politiky a strategie, včetně vhodných opatření, pro postupné přizpůsobení stávajících zařízení, jež náležejí do kategorií uvedených v příloze I, nejlepší dostupné technologii. Přitom berou v úvahu zejména:- technické parametry zařízení,- míru využití zařízení a zbývající dobu jeho životnosti,- povahu a objem znečišťujících emisí z tohoto zařízení,- potřebu nevystavovat dotyčná zařízení nepřiměřeným nákladům, se zřetelem zejména k ekonomické situaci zařízení v dané kategorii.Článek 14Členské státy mohou za účelem ochrany veřejného zdraví a životního prostředí přijmout přísnější ustanovení než ustanovení této směrnice.Článek 15Tato směrnice se netýká průmyslových zařízení sloužících k účelům národní obrany.Článek 161. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 1987.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 17Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 28. června 1984.Za RadupředsedaH. Bouchardeau[1] Úř. věst. C 139, 27.5.1983, s. 5.[2] Úř. věst. C 342, 19.12.1983, s. 160.[3] Úř. věst. C 23, 30.1.1984, s. 27.[4] Úř. věst. C 112, 20.12.1973, s. 1.[5] Úř. věst. C 139, 13.6.1977, s. 1.[6] Úř. věst. C 46, 17.2.1983, s. 1.[7] Úř. věst. L 171, 27.6.1981, s. 11.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IKATEGORIE ZAŘÍZENÍ [1](jichž se týká článek 3)1. Energetika1.1 Koksovací pece1.2 Rafinérie ropy (s výjimkou zařízení vyrábějících pouze maziva z ropy)1.3 Zařízení na zplynování a zkapalňování uhlí1.4 Tepelné elektrárny (s výjimkou jaderných elektráren) a další spalovací zařízení s jmenovitým tepelným výkonem nad 50 MW2. Výroba a zpracování kovů2.1 Zařízení na pražení nebo slinování kovové rudy o kapacitě větší než 1000 tun rudy ročně2.2 Integrovaná zařízení na výrobu surového železa a oceli2.3 Slévárny železných kovů s tavícími zařízeními o celkové kapacitě větší než 5 tun2.4 Zařízení na výrobu a slévání neželezných kovů se zařízeními o celkové kapacitě větší než 1 tuna v případě těžkých kovů a 0,5 tuny v případě lehkých kovů.3. Výroba nekovových výrobků z nerostných hmot3.1 Zařízení na výrobu cementu a rotační pece na výrobu vápna3.2 Zařízení na výrobu a zpracování azbestu a výrobu výrobků obsahujících azbest3.3 Zařízení na výrobu skelných nebo minerálních vláken3.4 Zařízení na výrobu skla (běžného i speciálního) o kapacitě větší než 5000 tun ročně3.5 Zařízení na výrobu hrubé keramiky, zejména žáruvzdorných tvárnic, kameninového potrubí, fasádových a podlahových cihel a střešních tašek4. Chemický průmysl4.1 Chemická zařízení na výrobu olefinů, derivátů olefinů, monomerů a polymerů4.2 Chemická zařízení na výrobu ostatních organických meziproduktů4.3 Zařízení na výrobu základních anorganických chemikálií5. Likvidace odpadů5.1 Spalovny toxických nebo nebezpečných odpadů5.2 Spalovny ostatních tuhých a kapalných odpadů6. Ostatní průmyslZařízení na výrobu papírové drti chemickou cestou o výrobní kapacitě nejméně 25000 tun ročně.[1] Prahové hodnoty uvedené v této příloze se vztahují k výrobní kapacitě.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISEZNAM NEJDŮLEŽITĚJŠÍCH ZNEČIŠŤUJÍCÍCH LÁTEK(ve smyslu čl. 4 odst. 2)1. Oxid siřičitý a jiné sloučeniny síry2. Oxidy dusíku a jiné sloučeniny dusíku3. Oxid uhelnatý4. Organické sloučeniny, zejména uhlovodíky (s výjimkou methanu)5. Těžké kovy a jejich sloučeniny6. Prach; azbest (suspendované částice a vlákna), skelná a minerální vlákna7. Chlor a sloučeniny chloru8. Fluor a sloučeniny fluoru--------------------------------------------------


title: První směrnice Rady o zavedení určitých společných pravidel pro mezinárodní dopravu (silniční přeprava zboží pro cizí potřebu)

text:
Důležité právní upozornění

|

31962L2005

Úřední věstník 070 , 06/08/1962 S. 2005 - 2006 Finské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 1 S. 0030  Dánské zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1959-1962 S. 0237  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 1 S. 0030  Anglické zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1959-1962 S. 0267  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 07 Svazek 1 S. 0028  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 07 Svazek 1 S. 0055  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 07 Svazek 1 S. 0055

		První směrnice Radyo zavedení určitých společných pravidel pro mezinárodní dopravu (silniční přeprava zboží pro cizí potřebu)RADA EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 75 odst. 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,s ohledem na stanovisko Shromáždění,vzhledem k tomu, že zavedení společné dopravní politiky zahrnuje mimo jiné stanovení společných pravidel pro mezinárodní přepravu zboží po silnici, která se uskutečňuje směrem na území členského státu nebo z něj nebo tranzitem přes území jednoho či více členských států;vzhledem k tomu, že postupnému uskutečňování společného trhu nesmí bránit překážky v oblasti dopravy; že je nezbytné zajistit postupný rozvoj mezinárodní silniční přepravy zboží s přihlédnutím k vývoji vzájemného obchodu a pohybu zboží v rámci Společenství,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Každý členský stát musí nejpozději do konce roku 1962 za podmínek stanovených v odstavcích 2 a 3 liberalizovat druhy mezinárodní silniční přepravy zboží pro cizí potřebu uvedené v přílohách I a II této směrnice, které se týkají ostatních členských států a uskutečňují se směrem na území tohoto členského státu nebo z něj nebo tranzitem přes jeho území.2. Přeprava uvedená v příloze I nesmí podléhat žádným kvótám nebo povinnosti mít povolení.3. Přeprava uvedená v příloze II již nesmí podléhat žádným kvótám. Může však být pro ni vyžadováno povolení, jestliže nevede k množstevnímu omezení; v tom případě členský stát zajistí, aby bylo o žádostech o povolení rozhodnuto do pěti dní.4. Obě přílohy jsou nedílnou součástí této směrnice.Článek 2Do tří měsíců od vstupu této směrnice v platnost a v každém případě do konce roku 1962 uvědomí členské státy Komisi o opatřeních přijatých k jejímu provedení.Článek 3Touto směrnicí se nemění podmínky, za nichž jednotlivé členské státy udělují svým státním příslušníkům oprávnění pro činnosti uvedené v této směrnici.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. července 1962.Za RadupředsedaE. Colombo--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPřeprava, u níž musí být zrušen režim kvót a povinnost mít povolení1. Přeprava v pohraničním území v pásmu do 25 km vzdušnou čarou na každé straně hranice, jestliže celková vzdálenost nepřekročí 50 km vzdušnou čarou.2. Příležitostná přeprava zboží na letiště nebo z něj při odklonu letových služeb.3. Přeprava zavazadel v přípojných vozidlech vozidel pro přepravu cestujících a přeprava zavazadel všeho druhu na letiště a z něj.4. Přeprava poštovních zásilek.5. Přeprava poškozených vozidel.6. Přeprava odpadu a splašků.7. Přeprava mrtvých zvířat do asanačního zařízení.8. Přeprava včel a rybích násad.9. Přeprava ostatků zesnulých.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPřeprava, která nesmí podléhat žádným kvótám, ale na kterou se v souladu s čl. 1 odst. 3 může nadále vztahovat povinnost mít povolení1. Přeprava z jednoho členského státu do hraničního pásma jiného členského státu nebo naopak v pásmu do 25 km vzdušnou čarou od společné hranice.2. Přeprava zboží motorovými vozidly s celkovou hmotností do 6000 kg, včetně přípojných vozidel.3. Přeprava uměleckých předmětů a děl na výstavy nebo pro obchodní účely.4. Příležitostná přeprava předmětů a materiálu určených výlučně pro neobchodní účely.5. Stěhování prováděné podniky se speciálním zařízením a personálem pro tyto účely.6. Přeprava věcí, zařízení nebo zvířat určených pro divadelní, hudební, filmová nebo cirkusová představení nebo sportovní akce, výstavy nebo veletrhy nebo pro rozhlasová nebo televizní nebo filmová natáčení, a to při cestě na tyto akce i z nich.--------------------------------------------------