title: Směrnice Rady ze dne 14. června 1988 o veterinárních požadavcích na obchod s hluboce zmrazeným spermatem skotu uvnitř Společenství a na jeho dovoz

text:
Důležité právní upozornění

|

31988L0407

Úřední věstník L 194 , 22/07/1988 S. 0010 - 0023 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 27 S. 0015  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 27 S. 0015

		Směrnice Radyze dne 14. června 1988o veterinárních požadavcích na obchod s hluboce zmrazeným spermatem skotu uvnitř Společenství a na jeho dovoz(88/407/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3]vzhledem k tomu, že směrnicí 64/432/EHS [4] naposledy pozměněnou nařízením (EHS) č. 3768/85 [5] byla vydána ustanovení týkající se veterinárních otázek při obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství; že směrnice 72/462/EHS [6] naposledy pozměněná nařízením (EHS) č. 3768/85 obsahuje ustanovení týkající se veterinárních otázek při dovozu skotu a prasat pocházejících ze třetích zemí;vzhledem k tomu, že výše uvedená ustanovení zajistila pro obchod se skotem a prasaty v rámci Společenství a pro jejich dovoz ze třetích zemí do Společenství, aby země, z níž se zvíře dováží, zaručila dodržení veterinárních kritérií, čímž se téměř zcela odstranilo nebezpečí rozšíření chorob zvířat; že při obchodu se spermatem ještě určité nebezpečí rozšíření těchto nákaz existuje;vzhledem k tomu, že v rámci politiky Společenství pro harmonizaci vnitrostátních právních ustanovení v oblasti veterinárních požadavků na obchod se zvířaty a s živočišnými produkty uvnitř Společenství je nutno vytvořit harmonizovaný režim pro obchod se spermatem skotu uvnitř Společenství a pro jeho dovoz do Společenství;vzhledem k tomu, že při obchodu se spermatem uvnitř Společenství musí členský stát, v němž je sperma odebráno, zaručit, že sperma bylo odebráno a ošetřeno ve schválených a kontrolovaných inseminačních stanicích, že pochází od zvířat, jejichž nákazový status vylučuje nebezpečí rozšíření nákaz zvířat, že bylo odebráno, ošetřeno, skladováno a přepravováno v souladu s pravidly, která zabezpečují zachování jeho nákazového statusu, a že při přepravě do země určení bylo přiloženo veterinární osvědčení, které zaručuje dodržení těchto záruk;vzhledem k tomu, že politika uvnitř Společenství v oblasti očkování proti některým chorobám je rozdílná, je oprávněné zachování časově omezených odchylek, které členským státům u určitých nákaz umožňují doplňkovou ochranu proti těmto chorobám;vzhledem k tomu, že pro dovoz spermatu ze třetích zemí do Společenství se sestaví seznam těchto zemí na základě veterinárních kritérií; že bez dotčení tohoto seznamu by členské státy měly povolovat dovoz spermatu pouze tehdy, pokud sperma pochází z inseminačních stanic, které dodržují některé standardy a které jsou úředně kontrolovány; že by se podle okolností měly pro země uvedené v seznamu stanovit zvláštní veterinární normy; že na místě pak mohou být prováděny kontroly dodržování těchto norem;vzhledem k tomu, že by se měl stanovit postup, který by upravoval případné sporné případy mezi členskými státy ohledně oprávněnosti schválení inseminační stanice;vzhledem k tomu, že se členským státům musí umožnit odmítnout zásilku spermatu, pokud zjistí, že neodpovídá ustanovením této směrnice; že by se toto sperma mělo vrátit, pokud tomu nebrání veterinární důvody a odesilatel nebo jeho zástupce to požadují; že by mělo být možné, aby se odesilatel nebo jeho zástupce dozvěděl důvody zákazu nebo omezení a aby obdržel posudek znalce;vzhledem k tomu, že by se pro předcházení přenosu některých nakažlivých chorob ihned při vstupu zásilky spermatu na území Společenství, měla provést kontrola, s výjimkou případů vnějšího tranzitu;vzhledem k tomu, že pro vnitřní tranzit se musí stanovit opatření, která musí členské státy po této kontrole učinit;vzhledem k tomu, že členské státy musí mít možnost učinit naléhavá opatření při vypuknutí nakažlivých chorob v jiném členském státě nebo ve třetí zemi; že posouzení nebezpečí spojených s takovými chorobami a nutná ochranná opatření v této souvislosti se v celém Společenství musí provést stejným způsobem a že je za tímto účelem nutno stanovit v rámci Stálého veterinárního výboru postup používaný Společenstvím pro řešení naléhavých případů, kterým se bude řídit přijímání potřebných opatření;vzhledem k tomu, že přijetí některých prováděcích opatření k této směrnici by mělo být svěřeno Komisi; že je za tímto účelem nutno stanovit postup, který umožní úzkou a účinnou spolupráci mezi Komisí a členskými státy v rámci Stálého veterinárního výboru;vzhledem k tomu, že se tato směrnice nevztahuje na obchod se spermatem získaným před datem, od něhož členské státy musí dosáhnout souladu s touto směrnicí,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA 1Všeobecná ustanoveníČlánek 1Tato směrnice stanoví veterinární požadavky na obchod s mrazeným spermatem skotu uvnitř Společenství a na jeho dovoz ze třetích zemí.Článek 2Pro účely této směrnice lze podle potřeby použít definice podle článku 2 směrnic 64/432/EHS a 72/462/EHS.Dále se rozumí:a) "spermatem" upravený nebo zředěný ejakulát skotu;b) "inseminační stanicí" úředně schválené a kontrolované zařízení na území členského státu nebo třetí země, ve kterém je produkováno sperma určené pro inseminaci;c) "úředním veterinárním lékařem" veterinární lékař určený příslušným ústředním orgánem členského státu nebo třetí země;d) "veterinárním lékařem stanice" veterinární lékař zodpovědný za průběžný dohled nad dodržováním požadavků stanovených touto směrnicí v inseminační stanici;e) "zásilkou" množství spermatu mající jedno osvědčení;f) "zemí odběru" členský stát nebo třetí země, kde je sperma odebráno a z níž je odesláno do jiného členského státu;g) "schválenou laboratoří" laboratoř na území členského státu nebo třetí země, která byla příslušným veterinárním orgánem pověřena prováděním vyšetření podle této směrnice;h) "odběrem" množství spermatu odebrané zvířeti v libovolnou dobu.KAPITOLA IIObchod uvnitř SpolečenstvíČlánek 3Každý členský stát zajistí, aby z jeho území bylo odesíláno na území jiného členského státu pouze sperma splňující následující všeobecné podmínky:a) sperma k umělé inseminaci musí být odebráno a zpracováno v inseminační stanici schválené z veterinárního hlediska pro účely obchodu uvnitř Společenství podle čl. 5 odst.1;b) sperma musí být odebráno od skotu, jehož nákazový status odpovídá požadavkům přílohy B;c) sperma musí být odebráno, zpracováno, uchováváno a přepravováno v souladu s přílohami A a C;d) při přepravě do země určení musí být přiloženo veterinární osvědčení podle čl. 6 odst. 1.Článek 41. Aniž by byla dotčena ustanovení odstavce 2, povolují členské státy do 31. prosince 1992 dovoz spermatu býků, kteří vykazují negativní nález při séroneutralizačním testu nebo při testu ELISA na infekční rhinotracheitidu skotu nebo infekční vulvovaginitidu skotu nebo vykazují pozitivní nález po očkování provedeném podle této směrnice.Členské státy mohou do 31. prosince 1992 povolit dovoz spermatu býků, kteří vykazují pozitivní nález při séroneutralizačním testu nebo při testu ELISA na infekční rhinotracheitidu skotu nebo na vulvovaginitidu skotu a nebyli očkováni podle této směrnice.V tomto případě se musí každá zásilka spermatu podrobit inokulačnímu testu na živém zvířeti a/nebo testu na izolaci viru.Tento požadavek se nevztahuje na sperma zvířat, která před prvním očkováním v inseminační stanici vykazovala negativní nález u testů uvedených v pododstavci 1.Tyto testy se mohou podle dvoustranné dohody provádět buď v zemi odběru, nebo v zemi určení.Do 1. 1edna 1992 přezkoumá Rada tento odstavec, přičemž se bude opírat o zprávu Komise, ke které budou případně přiloženy návrhy.2. Členské státy, v jejichž všech inseminačních stanicích se nacházejí výhradně zvířata, která vykazují negativní nález při séroneutralizačním testu nebo testu ELISA, mohou odepřít vstup spermatu na své území z inseminačních stanic, které nemají tentýž status.Postupem podle článku 19 může být rozhodnuto, že působnost výše uvedeného ustanovení se rozšíří na část území členského státu, pokud se ve všech inseminačních stanicích této části území nacházejí výhradně zvířata, která vykazují negativní nález při séroneutralizačním testu nebo testu ELISA.3. Aniž jsou dotčena jiná ustanovení Společenství, nesmějí se členské státy, které neprovádějí očkování proti slintavce a kulhavce, stavět proti přijímání spermatu zvířat očkovaných podle této směrnice.V tomto případě se může až 10 % spermatu každého odběru určeného pro obchod (minimálně ovšem 5 pejet) podrobit vyšetření na přítomnost viru slintavky a kulhavky v laboratoři členského státu určení nebo v laboratoři určené tímto státem. Při pozitivním nálezu se může dovoz spermatu odmítnout.Článek 51. Členský stát, na jehož území se nachází inseminační stanice, zajistí, aby schválení podle čl. 3 písm. a) bylo uděleno pouze v případě, že stanice odpovídá podmínkám uvedeným v příloze A a inseminační stanice vyhovuje všem ostatním ustanovením této směrnice.Členský stát dále zajistí, aby úředně schválený veterinární lékař dohlížel na dodržování těchto ustanovení a odebral schválení, pokud není dodrženo jedno nebo více ustanovení.2. Veškeré schválené inseminační stanice jsou zaregistrovány a každá stanice obdrží číslo veterinární registrace. Každý členský stát sdělí ostatním členským státům a Komisi seznam inseminačních stanic a jejich číslo veterinární registrace a případně je informuje o každém odebrání schválení.Pokud je členský stát toho názoru, že v jiném členském státě nejsou nebo už nejsou dodržována ustanovení pro schválení inseminační stanice, sdělí to příslušnému orgánu tohoto členského státu. Tento orgán učiní veškerá nutná opatření a podá zprávu příslušnému orgánu úřadu druhého členského státu, kde zdůvodní učiněná rozhodnutí.Obává-li se jiný členský stát, že nutná opatření nebyla učiněna, nebo jsou nedostatečná, sdělí to Komisi, která si vyžádá posudek jednoho nebo více veterinárních znalců. Na základě tohoto posudku mohou být členské státy postupem podle článku 19 oprávněny prozatím odmítnout přijetí spermatu z dotyčné stanice.Toto oprávnění může být postupem podle článku 19 odňato na základě nového posudku jednoho nebo více veterinárních znalců.Veterinární znalci musí být státními příslušníky jiných členských států než těch, kterých se spor týká.Obecná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 18.Článek 61. Členské státy podmíní přijetí spermatu předložením veterinárního osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze D, vystaveného úředním veterinárním lékařem členského státu, ve kterém došlo k odběru.Toto osvědčení musí:a) být vyhotoveno alespoň v jednom z úředních jazyků členského státu odběru a v jednom z úředních jazyků státu určení;b) provázet zásilku až do místa určení v originálním vyhotovení;c) být vyhotoveno na jediném listu;d) být určeno pro jediného příjemce.2. a) Členský stát určení může zakázat přijetí zásilky spermatu, pokud kontrola dokladů ukáže, že nebyla dodržena ustanovení článku 3.b) Členský stát určení může ve všech případech, kdy existuje podezření, že sperma je infikováno nebo kontaminováno patogenními zárodky, učinit opatření včetně uvalení karantény, která jsou nutná pro objasnění takových případů.c) Rozhodnutí učiněná na základě písmen a) nebo b) musí na žádost odesilatele nebo jeho zástupce povolit zaslání spermatu zpět, pokud tomu nebrání veterinární důvody.3. Pokud bylo přijetí spermatu zakázáno z důvodu uvedeného v odst. 2 písm. a) a b) a stát odběru neschválil během 30 dnů zaslání spermatu zpět, může příslušný veterinární orgán členského státu určení nařídit zničení spermatu.4. Rozhodnutí příslušného veterinárního orgánu podle odstavců 2 a 3 se musí s uvedením důvodů sdělit odesílateli nebo jeho zástupci.Článek 71. Opravné prostředky podle platných právních předpisů členských států, které mohou být uplatněny proti rozhodnutí učiněnému podle této směrnice příslušným orgánem, zůstávají touto směrnicí nedotčeny.Na žádost se musí tato rozhodnutí s uvedením důvodu neprodleně písemně sdělit odesilateli nebo jeho zástupci s uvedením opravných prostředků proti nim stanovených v platných právních předpisech, jejich formy a lhůty. Tato rozhodnutí se dále sdělí příslušnému veterinárnímu orgánu členského státu odběru a státu, odkud bylo sperma odesláno.2. Každý členský stát udělí odesilatelům dodávek spermatu, kteří jsou dotčeni opatřeními čl. 6 odst. 2, právo, aby si před dalšími opatřeními příslušného orgánu obstarali posudek veterinárního znalce, zda je dodržen čl. 6 odst. 2.Veterinární znalec musí mít státní příslušnost členského státu, nesmí ovšem mít státní příslušnost země odběru nebo země určení.Komise sestaví na návrh členských států seznam veterinárních znalců, kteří mohou být pověřeni vypracováním takového posudku. Postupem podle článku 18 se stanoví obecná prováděcí pravidla k tomuto článku a zvláště postup, který se musí dodržet při vypracování těchto posudků.KAPITOLA IIIDovozy ze třetích zemíČlánek 81. Členský stát může povolit dovoz spermatu pouze z těch třetích zemí, které jsou uvedeny v seznamu, jenž má být vypracován postupem podle článku 19. Tento seznam může být doplněn nebo pozměněn postupem podle článku 18.2. Při rozhodování o tom, zda třetí země může být uvedena na seznamu podle odstavce 1, se přihlíží zejména:a) na jedné straně k nákazovému statusu hospodářských zvířat, ostatních domácích i volně žijících zvířat v třetí zemi, zejména pokud jde o exotické choroby zvířat, na druhé straně pak k nákazové situaci životního prostředí v okolí této země, pokud mohou představovat nebezpečí pro zdraví zvířat členských států;b) k pravidelnosti a rychlosti předávání informací poskytovaných touto zemí o výskytu nakažlivých chorob zvířat na jejím území, zejména chorob uvedených v seznamech A a B Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;c) k předpisům dané země pro oblast prevence a tlumení nákaz zvířat;d) ke struktuře a pravomoci veterinárních správ v dané zemi;e) k organizaci a provádění opatření pro prevenci a tlumení nákaz zvířat;f) k zárukám, které může daná země poskytnout pro dodržení ustanovení této směrnice.3. Seznam uvedený v odstavci 1 a všechny změny tohoto seznamu se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 91. Postupem podle článku 19 se stanoví seznam inseminačních stanic, ze kterých mohou členské státy povolit dovoz spermatu pocházejícího ze třetích zemí. Tento seznam může být upraven nebo doplněn stejným postupem.2. Při rozhodování o tom, zda se inseminační stanice třetí země zahrne do seznamu uvedeného v odstavci 1, je nutno především zohlednit veterinární kontrolu systému získávání spermatu ve třetí zemi, pravomoci veterinární služby a kontroly, které se v inseminačních stanicích provádějí.3. Inseminační stanice může být zapsána do seznamu uvedeného v odstavci 1 pouze:a) pokud se nachází v zemi zapsané v seznamu podle čl. 8 odst. 1;b) pokud splňuje požadavky kapitol I a II přílohy A;c) pokud byla veterinární správou příslušné třetí země úředně schválena pro vývoz do zemí Společenství;d) pokud je pod dohledem veterinárního lékaře inseminační stanice příslušné třetí země ae) pokud je v něm minimálně dvakrát ročně prováděna inspekce úředním veterinárním lékařem dané třetí země.Článek 101. Sperma musí pocházet od zvířat, která byla po dobu alespoň 6 měsíců bezprostředně předcházejících odběru chována na území třetí země, která je zapsaná v seznamu sestaveném podle čl. 8 odst. 1.2. Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 8 odst. 1 a odstavce 1 tohoto článku, povolí členský stát dovoz spermatu z třetí země zapsané na seznamu pouze tehdy, pokud toto sperma odpovídá veterinárním požadavkům přijatým postupem podle článku 18 pro dovoz spermatu pocházejícího ze třetích zemí.Při přijímání požadavků uvedených v prvním pododstavci se přihlíží k:a) nákazové situaci v okolí inseminační stanice se zvláštním zřetelem na choroby uvedené v příloze A Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;b) nákazovému statusu stáda v inseminační stanici a požadavkům na testování;c) nákazovému statusu dárce a požadavkům na testování;d) požadavkům na testování spermatu.3. Při stanovení veterinárních podmínek podle odstavce 2 pro tuberkulózu a brucelózu se za základ považují normy uvedené v příloze A směrnice 64/432/EHS. Postupem podle článku 18 může být v určitých případech rozhodnuto o odchylce od uvedených ustanovení, pokud třetí země poskytne podobné veterinární záruky; v tomto případě se stejným postupem stanoví veterinární podmínky, které jsou alespoň rovnocenné podmínkám uvedeným v příloze A, aby se umožnilo přijetí dotyčných zvířat do inseminačních stanic.4. Článek 4 se použije obdobně.Článek 111. Členské státy povolí dovoz spermatu pouze při předložení veterinárního osvědčení vystaveného a podepsaného úředním veterinárním lékařem třetí země, ve které byl proveden odběr.Toto osvědčení musí:a) být sepsáno minimálně v jednom z úředních jazyků členského státu, který je příjemcem, a v jednom z úředních jazyků členského státu, kde se provádí kontrola při dovozu podle článku 12;b) provázet sperma v originálním vyhotovení;c) být sepsáno na jediném listu;d) být určeno pro jediného příjemce.2. Veterinární osvědčení musí odpovídat vzoru vypracovanému postupem podle článku 19.Článek 121. Členské státy zajistí, aby byla každá zásilka spermatu při vstupu na celní území Společenství podrobena kontrole dříve, než bude propuštěna do volného oběhu anebo předána do celního režimu, a zakáží dovoz spermatu do Společenství, pokud se při dovozní kontrole zjistí, že:- sperma nepochází z území třetí země uvedené v seznamu podle čl. 8 odst. 1,- sperma nepochází z inseminační stanice, která je uvedena v seznamu podle čl. 9 odst. 1,- sperma pochází z území třetí země, z níž je dovoz podle čl. 15 odst. 2 zakázán,- veterinární osvědčení, které provází sperma, neodpovídá podmínkám uvedeným v článku 11 a prováděcím pravidlům k tomuto článku.Tento odstavec se nevztahuje na zásilky spermatu, které dorazí do celního území Společenství a jsou pro odeslání na místo určení, které se nachází mimo území Společenství, umístěny do tranzitního celního režimu.Tento odstavec se však vztahuje na případy vzdání se celního tranzitu při přepravě přes území Společenství.2. Členský stát určení může učinit nezbytná opatření včetně uvalení karantény, aby dospěl ke spolehlivým zjištěním u spermatu, u něhož existuje podezření z možné kontaminace patogenními zárodky.3. Pokud je dovoz spermatu zakázán z některého z důvodu uvedených v odstavcích 1 a 2 a vyvážející třetí země nepovolí během 30 dnů jeho odeslání nazpět, může oprávněný veterinární orgán členského státu určení nařídit zničení spermatu.Článek 13Každá zásilka spermatu, jejíž přijetí na území Společenství bylo členským státem povoleno na základě kontroly uvedené v čl. 12 odst. 1, musí být při přepravě na území jiného členského státu provázena originálem osvědčení nebo jeho ověřenou kopií; tento originál anebo kopie musí být řádně potvrzeny příslušným orgánem odpovědným za kontrolu podle článku 12.Článek 14Pokud dojde k rozhodnutí podle čl. 12 odst. 3, že sperma se zničí, jdou vzniklé náklady k tíži odesilatele, příjemce nebo jejich zástupce; stát nenahrazuje náklady ani neposkytuje náhradu.KAPITOLA IVOchranná a kontrolní opatřeníČlánek 151. Členský stát může v případě, že dovezením spermatu z jiného členského státu na jeho území hrozí rozšíření choroby zvířat, učinit tato opatření:a) pokud se v jiném členském státě vyskytne nákaza zvířat, může přechodně zakázat nebo omezit dovoz spermatu z těch částí území členského státu, ve kterých se choroba objevila;b) pokud se nákaza zvířat velmi rozšíří nebo pokud se vyskytne další vážná choroba zvířat, může dočasně zakázat nebo omezit dovoz spermatu z celého území jiného členského státu.Každý členský stát neprodleně oznámí ostatním členským státům a Komisi výskyt každé choroby ve smyslu prvního pododstavce na svém území a oznámí opatření, která učinil pro zdolání této choroby. Dále je neprodleně vyrozumí, že nákaza byla zdolána.2. Aniž jsou dotčena ustanovení článků 8, 9 a 10 v případě, že dojde v některé třetí zemi k výskytu a šíření choroby zvířat, jež by se mohla přenášet spermatem a která by mohla ohrozit zdravotní stav hospodářských zvířat v některém z členských států, anebo z jakéhokoliv jiného veterinárního důvodu zakáže členský stát určení dovoz spermatu, ať se jedná o přímý dovoz anebo o nepřímý dovoz, uskutečňovaný prostřednictvím jiného členského státu anebo ať sperma pochází z celé třetí země anebo pouze z části jejího území.3. Opatření přijatá členskými státy podle odstavců 1 a 2 i zrušení těchto opatření musí být ihned s uvedením důvodů neprodleně sděleno ostatním členským státům a Komisi.Postupem podle článku 18 může být rozhodnuto, že tato opatření — zvláště s cílem jejich koordinace s opatřeními jiných členských států — musí být pozměněna nebo zrušena.4. Jestliže nastane situace uvedená v odstavcích 1 a 2 a pokud je nezbytné, aby ostatní členské státy rovněž použily přijatá opatření v souladu s ustanoveními těchto odstavců, případně opatření pozměněná podle odstavce 3, pak je nutno, aby byla přijata vhodná opatření postupem podle článku 18.5. Obnovení dovozu ze třetí země se povolí postupem podle článku 18.Článek 161. Pokud to je nutné pro jednotné provádění této směrnice, mohou veterinární znalci Komise ve spolupráci s příslušnými orgány členských států a třetích zemí provádět kontroly na místě.Země odběru, na jejímž území je prováděna kontrola, poskytne znalcům veškerou pomoc nutnou pro plnění jejich úkolů. Komise uvědomí dotyčnou zemi, ve které je prováděn odběr, o výsledcích provedené kontroly.Dotyčná země odběru přijme případná nutná opatření, aby vyhověla výsledkům této kontroly. Pokud země odběru tato opatření nepřijme, může po posouzení situace v rámci Stálého veterinárního výboru uplatnit ustanovení čl. 5 odst. 2 čtvrtého pododstavce a čl. 9 odst. 1.2. Všeobecná prováděcí pravidla k tomuto článku, zvláště četnost a způsob provádění kontrol uvedených v odst. 1 prvním pododstavci, se stanoví postupem podle článku 19.KAPITOLA VZávěrečná ustanoveníČlánek 17Přílohy této směrnice mění Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise zvláště s cílem jejich přizpůsobení technologickému vývoji.Článek 181. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru, zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 15. října 1968 (dále jen "výbor") neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu do dvou dnů. Stanovisko se přijímá většinou 54 hlasů.4. Komise přijme opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.Článek 191. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 54 hlasů.4. Komise přijme opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do patnácti dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.Článek 201. Tato směrnice se nevztahuje na sperma odebrané a zpracované v některém z členských států před 1. lednem 1990.2. Až do doby, kdy vstoupí v platnost rozhodnutí přijatá k provedení článků 8, 9 a 10, neuplatňují členské státy na dovoz spermatu pocházejícího z třetích zemí výhodnější podmínky než podmínky vyplývající z kapitoly II.Článek 21Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1990. Uvědomí o nich neprodleně Komisi.Článek 22Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 14. června 1988.Za RadupředsedaI. Kiechle[1] Úř. věst. C 267, 6.10.1983, s. 5.[2] Úř. věst. C 342, 19.12.1983, s. 11.[3] Úř. věst. C 140, 28.5.1984, s. 6.[4] Úř. věst. 121, 29.7.1964, s. 1977/64.[5] Úř. věst. L 362, 31.12.1985, s. 8.[6] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28.--------------------------------------------------PŘÍLOHA AKAPITOLA IPODMÍNKY PRO SCHVÁLENÍ INSEMINAČNÍCH STANICInseminační stanice musía) být pod stálým dohledem veterinárního lékaře stanice;b) být vybavena alespoň:i) ustajovacím a izolačním zařízením pro zvířata;ii) zařízeními pro odběr spermatu včetně samostatné místnosti pro čištění, dezinfekci nebo sterilizaci vybavení;iii) prostorem pro zpracování spermatu, který nemusí být nutně součástí téhož objektu;iv) prostorem pro skladování spermatu, který nemusí být nutně součástí téhož objektu;c) být postavena nebo izolována tak, aby nemohlo dojít ke kontaktu se zvířaty z vnějšku;d) být postavena tak, aby jak ustajovací prostory, tak i prostory pro odběr, zpracování a uchovávání spermatu byly snadno čistitelné a dezinfikovatelné;e) být vybavena izolační stájí, která nemá přímé spojení s běžnou stájí;f) být řešena tak, že ustajovací prostory jsou fyzicky odděleny od místnosti pro zpracování spermatu a oba tyto prostory od místností pro skladování spermatu.KAPITOLA IIPODMÍNKY DOZORU V INSEMINAČNÍCH STANICÍCHV inseminačních stanicích musí být:a) vykonáván dozor, který zajistí, aby ve středisku byla pouze zvířata určená pro odběr spermatu; ovšem mohou se povolit i jiná domácí zvířata, která jsou bezpodmínečně nutná pro normální činnost inseminační stanice, pokud nepředstavují nebezpečí nákazy pro druhy zvířat, jež jsou určena k odběru spermatu, a vyhovují podmínkám stanoveným veterinárním lékařem stanice;b) vykonáván dozor formou vedení evidence veškerého skotu v inseminační stanici, který obsahuje údaje o plemenu, datu narození a identifikaci každého zvířete, soupis všech zdravotních kontrol a veškerého očkování s uvedením zdravotního stavu jednotlivých zvířat;c) minimálně dvakrát ročně provedena kontrola úředního veterinárního lékaře; její součástí musí být kontrola plnění podmínek schválení a podmínek dozoru;d) prováděn dozor tak, aby bylo zabráněno přístupu nepovolaných osob. Kromě toho musí osoby oprávněné ke vstupu splňovat podmínky stanovené veterinárním lékařem střediska;e) zaměstnán technicky způsobilý personál, který byl dostatečně vyškolen v desinfekčních a hygienických postupech prevence šíření nákazy;f) vykonáván dozor, který zajistí, aby:i) ve schválených inseminačních stanicích bylo zpracováváno a skladováno pouze sperma odebrané ve schválené inseminační stanici, které nepřišlo do styku s žádnou jinou zásilkou spermatu. Sperma, které nebylo odebráno ve schválené inseminační stanici, se smí ve schválené inseminační stanici upravovat a skladovat, pokud- toto odebrané sperma pochází od skotu, který vyhovuje podmínkám podle přílohy B kapitoly I odst. 1 písm. d) bodu i), ii), iii) a v);- se tato úprava provádí jiným vybavením nebo v jinou dobu než úprava spermatu pro obchod uvnitř Společenství; v posledním případě se vybavení po použití očistí a sterilizuje;- toto sperma nesmí být předmětem obchodu uvnitř Společenství a nikdy nesmí přijít do styku a také se nesmí skladovat společně se spermatem určeným pro obchod uvnitř Společenství;- toto sperma je označeno odlišně od bodu vii);ii) odběr, zpracování a skladování spermatu bylo prováděno pouze v prostorách k těmto účelům určených a za nejpřísnějších hygienických podmínek;iii) všechny nástroje, které přišly během odběru a zpracování do styku se spermatem nebo s jeho dárcem, byly před každým dalším použitím řádně dezinfikovány nebo sterilizovány;iv) produkty živočišného původu použité při zpracování spermatu — včetně přísad nebo ředidel — pocházely ze zdrojů, které nepředstavují zdravotní riziko anebo byly před použitím ošetřeny tak, aby se toto riziko vyloučilo;v) nádoby používané ke skladování a přepravě spermatu byly před každým plněním řádně dezinfikovány nebo sterilizovány;vi) zmražovací prostředek nebyl již dříve použit pro jiné produkty živočišného původu;vii) každá jednotlivá dávka spermatu byla jasně označena tak, aby bylo zřejmé datum odběru spermatu, plemeno a identifikace dárce, jakož i název stanice, případně ve formě kódu; charakteristické znaky a vzor tohoto označení budou stanoveny postupem podle článku 19.--------------------------------------------------PŘÍLOHA BKAPITOLA IPODMÍNKY PRO PŘIJÍMÁNÍ ZVÍŘAT DO SCHVÁLENÝCH INSEMINAČNÍCH STANIC1. Veškerý skot přijímaný do inseminační stanice musí:a) projít nejméně třicetidenním izolačním obdobím v zařízení, které bylo zvlášť pro tento účel schváleno příslušným orgánem členského státu a v němž se nachází pouze skupina sudokopytníků alespoň se stejným nákazovým statusem;b) před vstupem do izolačních zařízení uvedených v odstavci a) být vybrán ze stád:i) úředně prostých tuberkulózy;ii) úředně prostých brucelózy nebo prostých brucelózy;Nesmí se jednat o zvířata, která byla dříve držena ve stádech s nižším statusem;c) pocházet ze stáda prostého enzootické leukózy skotu nebo pocházet od krávy, která nejvýše třicet dnů před příchodem zvířete do stanice byla podrobena sérologickému vyšetření na enzootickou leukózu skotu s negativním výsledkem.Není-li splněn tento požadavek, schválí se sperma pro obchod teprve tehdy, když zvíře — dárce dosáhne věku dvou let a bylo podrobeno vyšetření podle kapitoly II odstavce 1 bodu iii) s negativním výsledkem;d) v izolačním období uvedeném v písmeni a) a během třiceti předcházejících dnů absolvovat s negativním výsledkem následující vyšetření:i) nitrokožní tuberkulinace postupem podle přílohy B směrnice 64/432/EHS;ii) test séroaglutinace postupem podle přílohy C směrnice 64/432/EHS, s titrem protilátky proti brucelám nižším než 30 MJ aglutinace v l ml a v případě chovů prostých brucelózy se musí navíc podrobit reakci vazby komplementu s titrem protilátky proti brucelám nižším než 20 jednotek EHS v 1 ml (20 ICFT-jednotek);iii) sérologické vyšetření na enzootickou leukózu skotu postupem podle přílohy G směrnice 64/432/EHS;iv) séroneutralizační test nebo test ELISA na infekční rhinotracheitidu skotu nebo infekční vulvovaginitidu skotu;v) vyšetření na přítomnost viru bovinní virové diarrhoey skotu průkazem virového antigenu fluoreskujícími protilátkami nebo imunoperoxidázovou reakcí. U zvířat mladších šesti měsíců se termín vyšetření stanoví až na den, kdy tohoto stáří dosáhnou.Příslušný orgán může povolit, aby se kontroly uvedené v písmeni d) prováděly v izolačním zařízení za předpokladu, že jejich výsledky budou známy před začátkem třicetidenního izolačního období podle písmene e);e) absolvovat během posledních patnácti dnů minimálně třicetidenního izolačního období podle písmene a) s negativním výsledkem následující vyšetření:i) test séroaglutinacepostupem podle přílohy C směrnice 64/432/EHS s titrem protilátky proti brucelám nižším než 30 MJ aglutinace v l ml a v případě zvířete pocházejícího ze stáda prostého brucelózy reakci vazby komplementu stitrem protilátky proti brucelám nižším než 20 jednotek EHS v 1 ml (20 ICFT jednotek);ii) nebo vyšetření na průkaz antigenů fluoreskujícími protilátkami nebo vyšetření kultury prepuciálního výplašku nebo vaginální laváže kvůli infekcím Campylobacter foetus; u samic skotu se musí provést aglutinační test vaginálního hlenu;iii) mikroskopické vyšetření a kultivace pro zjištění Trichomonas foetus ve vzorku prepuciálního výplašku nebo vaginální laváže; u samic skotu se musí provést aglutinační test vaginálního hlenu;iv) séroneutralizační test nebo test ELISA na rhinotracheitidu skotu nebo infekční vulvovaginitidu skotua musí se dvakrát s odstupem 14 dnů injekčně podávat streptomycin (25 mg na 1 kg živé váhy) proti leptospiróze.Zvířata, která při jednom z předchozích testů vykazují pozitivní nález, se musí ihned z izolace odstranit. Pokud pocházejí ze skupinové izolace, pak učiní příslušný orgán veškerá opatření, aby umožnil přijetí ostatních zvířat do inseminační stanice podle této přílohy.2. Veškeré testy musí být provedeny v laboratoři schválené členským státem.3. Vstup zvířat do inseminační stanice vyžaduje výslovné povolení veterinárního lékaře stanice. Všechny vstupy a výstupy musí být zaznamenány.4. Žádné zvíře přijímané do inseminační stanice nesmí vykazovat v den přijetí žádný klinický příznak choroby, aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 5, musí všechna zvířata přicházet z izolačního zařízení uvedeného v odst. 1 písm. a), které v den odeslání zvířat úředně splňuje tyto podmínky:a) nachází se ve středu oblasti o poloměru 10 km, v níž po dobu nejméně 30 dnů nebyl zjištěn případ výskytu slintavky nebo kulhavky;b) nejméně po dobu třech měsíců je prosté slintavky a kulhavky a brucelózy;c) nejméně po dobu posledních třiceti dnů je prosté nákaz skotu, které podle přílohy E směrnice 64/432/EHS podléhají povinnému hlášení.5. Za předpokladu, že jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 4 a že v uplynulých 12 měsících byla prováděna rutinní vyšetření uvedená v kapitole II, mohou být zvířata přesunována z jedné schválené inseminační stanice do jiné stanice se stejným nákazovým statusem, aniž by předtím prošla izolací a bez předchozího vyšetření, pokud se jedná o přímý přesun. Přesunované zvíře nesmí přijít do přímého ani nepřímého kontaktu se žádnými sudokopytníky nižšího nákazového statusu a dopravní prostředky musí být před použitím dezinfikovány. Jestliže se přesun z jedné inseminační stanice do druhé uskutečňuje mezi členskými státy, musí být prováděn v souladu se směrnicí 64/432/EHS.KAPITOLA IIPOVINNÉ BĚŽNÉ TESTY A OŠETŘENÍ SKOTU VE SCHVÁLENÉ INSEMINAČNÍ STANICI1. Veškerý skot držený ve schválené inseminační stanici se minimálně jednou ročně podrobí následujícím testům a ošetřením:i) intradermální tuberkulinaci postupem podle přílohy B směrnice 64/432/EHS s negativním výsledkem;ii) séroaglutinačnímu testu na brucelózu provedenému postupem podle přílohy C směrnice 64/432/EHS, s titrem protilátek proti brucelám nižším než 30 mezinárodních aglutinačních jednotek na l ml;iii) sérologickému vyšetření na enzootickou leukózu skotu provedenému metodou přílohy G směrnice 64/432/EHS s negativním výsledkem;iv) vyšetření na infekční rhinotracheitidu skotu nebo infekční vulvovaginitidu séroneutralizačním testem nebo testem ELISA s negativním výsledkem. Do 31. prosince 1992 se u býků s negativním sérologickým nálezem může proti výše uvedeným chorobám provést očkování buď jednou dávkou tepelně atenuované živé očkovací látky nebo dvěma dávkami inaktivované očkovací látky podané v intervalu nejméně tří týdnů a nejvýše čtyř týdnů; přeočkování musí být prováděna v intervalu nejvýše šesti měsíců.v) buď průkaz antigenů fluoreskujícími protilátkami nebo vyšetření kultury prepuciálního výplašku nebo vaginální laváže na Campylobacter foetus; u samic skotu se musí provést aglutinační test vaginálního hlenu.2. Veškerá vyšetření provádí laboratoř schválená v členském státě.3. Zvířata, která při jednom z předcházejících vyšetření mají pozitivní nález, musí být izolována a sperma těchto zvířat odebrané po posledním negativním testu nesmí být předmětem obchodu uvnitř Společenství.Sperma všech ostatních zvířat v inseminační stanici, které je odebráno od okamžiku uskutečnění vyšetření s pozitivním nálezem, se uchovává odděleně a nesmí se až do obnovení nákazového statusu inseminační stanice, stát předmětem obchodu uvnitř Společenství.--------------------------------------------------PŘÍLOHA CPODMÍNKY, KTERÉ MUSÍ SPLŇOVAT SPERMA ODEBRANÉ VE SCHVÁLENÝCH INSEMINAČNÍCH STANICÍCH PRO OBCHOD UVNITŘ SPOLEČENSTVÍ1. Sperma musí pocházet od zvířat, která:a) nevykazují v den odběru spermatu žádné klinické příznaky choroby;b) i) nebyla očkována proti slintavce a kulhavce;ii) pocházejí ze stanice, v níž jsou všechna zvířata plně chráněna proti typům A, O a C,- přičemž se může jednat buď o zvířata, která před umístěním ve stanici nebyla očkována proti slintavce a kulhavce a na základě toho v rozmezí minimálně šesti týdnů a nejvýše osmi měsíců dostala dvě dávky očkovací látky povolené a kontrolované příslušným orgánem vyvážejícího členského státu- nebo se může jednat o zvířata, která před přijetím do stanice byla očkována alespoň třikrát v intervalech nejvýše jednoročních.Provádí-li se očkování, jsou všechna zvířata v časovém rozmezí nepřesahujícím dvanáct měsíců očkována opakovaně;c) během třiceti dnů bezprostředně před odběrem nebyla očkována proti slintavce a kulhavce;d) jsou minimálně třicet dnů bezprostředně před odběrem nepřetržitě chována ve schválené inseminační stanici;e) nesmí být používána k přirozené plemenitbě;f) jsou chována v inseminačních stanicích, které jsou alespoň tři měsíce před odběrem a třicet dnů po odběru prosté slintavky a kulhavky a které se nacházejí uprostřed pásma o poloměru 10 km, v níž se nejméně po dobu třiceti dnů nevyskytl žádný případ slintavky a kulhavky;g) byla chována v inseminačních stanicích, které jsou po dobu třiceti dnů před odběrem a třiceti dnů po odběru prosté nákaz skotu, které podle přílohy E směrnice 64/432/EHS podléhají povinnému hlášení.2. Ke spermatu se přidají níže uvedená antibiotika, aby se po konečném naředění spermatu docílilo následujících koncentrací:minimálně | 500 MJ streptomycinu na 1 ml, |500 MJ penicilinu na 1 ml, |150 μg linkomycinu na 1 ml, |300 μg spektinomycinu na 1 ml. |Může se použít alternativní kombinace antibiotik s rovnocenným účinkem proti kampylobakterům, leptospirám a mykoplasmatům.Bezprostředně po přidání antibiotik musí být zředěné sperma uchováváno minimálně po dobu 45 minut na teplotě nejméně 5 oC.3. Sperma určené pro obchod uvnitř Společenství musí:i) být skladováno minimálně třicet dnů před odesláním za schválených podmínek;ii) přepravováno do členského státu určení v nádobách, které byly před použitím vyčištěny a dezinfikovány nebo sterilizovány a které byly před odesláním ze schváleného skladovacího zařízení zapečetěny.--------------------------------------------------PŘÍLOHA D+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/60/ES ze dne 13. července 2009 o maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošinách kolových zemědělských a lesnických traktorů (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP )

text:
               30.7.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 198/15

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/60/ES
   ze dne 13. července 2009
   o maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošinách kolových zemědělských a lesnických traktorů
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 74/152/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošin kolových zemědělských a lesnických traktorů (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být kodifikována.

               (2)

               Směrnice 74/152/EHS je jednou ze zvláštních směrnic pro postup ES schvalování typu stanovený směrnicí Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů, která byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků (5), a stanoví technické požadavky týkající se projektování a konstrukce zemědělských a lesnických traktorů z hlediska maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošin. Tyto technické požadavky se týkají sbližování právních předpisů členských států tak, aby umožnily použití postupu ES schvalování typu stanoveného směrnicí 2003/37/ES na každý typ traktoru. Proto se ustanovení směrnice 2003/37/ES týkající se zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vztahují na tuto směrnici.

               (3)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v části B přílohy II,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   1.   „Zemědělským nebo lesnickým traktorem“ se rozumí každé motorové vozidlo vybavené koly nebo pásy, které má alespoň dvě nápravy, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které je zvláště konstruováno k tažení, tlačení, nesení nebo pohonu určitých nářadí, strojů nebo přípojných vozidel určených pro užití v zemědělství nebo lesnictví. Může být vybaveno pro přepravu nákladu a osob.
   2.   Tato směrnice se vztahuje pouze na traktory definované v odstavci 1, které jsou vybaveny pneumatikami a které mají maximální konstrukční rychlost od 6 do 40 km/h.
   Článek 2
   1.   Členské státy nesmějí odmítnout udělit ES schválení typu, vydat doklad uvedený v čl. 2 písm. u) směrnice 2003/37/ES ani udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru z důvodů týkajících se maximální konstrukční rychlosti nebo nákladní plošiny, pokud tato maximální konstrukční rychlost nebo nákladní plošiny splňuje požadavky stanovené v příloze I.
   2.   Členské státy nesmějí vydat doklad uvedený v čl. 2 písm. u) směrnice 2003/37/ES pro typ traktoru, který nesplňuje požadavky této směrnice.
   Členské státy mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, který nesplňuje požadavky této směrnice.
   Článek 3
   Členské státy nesmějí odmítnout registraci ani zakázat prodej, první uvedení do provozu nebo užívání traktorů z důvodů týkajících se maximální konstrukční rychlosti nebo nákladní plošiny, pokud tato maximální konstrukční rychlost nebo nákladní plošina splňuje požadavky stanovené v příloze I.
   Článek 4
   1.   Členské státy nesmějí zakázat namontování nákladních plošin nebo požadovat, aby traktory byly vybaveny jednou nebo větším počtem takových plošin.
   2.   Členské státy nesmějí zakázat, aby byly na traktorových nákladních plošinách dopravovány výrobky, které je dovoleno dopravovat na přívěsech používaných pro zemědělské nebo lesnické účely; v rozsahu mezních hodnot uvedených výrobcem je povoleno, aby maximální zatížení činilo alespoň 80 % hmotnosti nenaloženého traktoru v provozním stavu.
   Článek 5
   Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků přílohy I technickému pokroku se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 3 směrnice 2003/37/ES.
   Článek 6
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 7
   Směrnice 74/152/EHS ve znění směrnic uvedených v části A přílohy II se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v části B přílohy II.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
   Článek 8
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2010.
   Článek 9
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 13. července 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         E. ERLANDSSON

      (1)  Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 37.

      (2)  Úř. věst. C Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 19. června 2007 (Úř. věst. C 146 E, 12.6.2008, s. 74) a rozhodnutí Rady ze dne 22. června 2009.

      (3)  Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 33.

      (4)  Viz část A přílohy II.

      (5)  Úř. věst. L 171, 9.7.2003, s. 1.

      PŘÍLOHA I
      1.   Maximální konstrukční rychlost

                  1.1

                  Při schvalovacích zkouškách typu se měří průměrná rychlost na přímé dráze, kterou traktor projede oběma směry z letmého startu. Povrch zkušební dráhy musí být zpevněn; dráha musí být rovná a dlouhá alespoň 100 m; může mít sklon nepřekračující 1,5 %.

                  1.2

                  Během zkoušky je traktor v nenaloženém provozním stavu bez přídavných závaží nebo zvláštního vybavení a tlaky v pneumatikách musí být podle specifikace pro jízdu po pozemní komunikaci.

                  1.3

                  Traktor je pro zkoušku vybaven novými pneumatikami o největším valivém poloměru určeným výrobcem pro traktor.

                  1.4

                  Při zkoušce je zařazen takový převodový stupeň, se kterým je možno dosáhnout maximální rychlosti a akcelerátor musí být plně otevřen.

                  1.5

                  Se zřetelem k různým nevyhnutelným chybám, způsobeným zejména metodou měření a zvýšením otáček motoru při částečném zatížení, je přijatelné, převýší-li měřená rychlost hodnotu maximální konstrukční rychlosti o 3 km/h.

                  1.6

                  Aby mohly příslušné schvalovací orgány vypočítat pro účely schválení typu traktoru jeho maximální teoretickou rychlost, musí k tomu výrobce poskytnout údaj o převodovém poměru a o odvalené dráze hnacích kol odpovídající jedné plné otáčce při maximálním výkonu motoru se zcela otevřeným akcelerátorem; regulátor otáček, pokud je namontován, je nastaven tak, jak určí výrobce.

            2.   Nákladní plošiny

                  2.1

                  Těžiště plošiny musí být umístěno mezi nápravami.

                  2.2

                  Rozměry plošiny musí být takové, aby:

                              —

                              délka nepřekračovala víc než 1,4 krát rozchod kol traktoru jak u přední, tak i u zadní nápravy,

                              —

                              šířka nepřekračovala maximální celkovou šířku traktoru bez vybavení.

                  2.3

                  Plošina musí být připojena souměrně vzhledem k podélné rovině souměrnosti traktoru.

                  2.4

                  Výška polohy nákladní plošiny nad zemí nesmí být větší než 150 cm.

                  2.5

                  Provedení plošiny a způsob jejího připevnění musí být takové, aby při normálním zatížení zůstalo pole řidičova výhledu přiměřené a aby různá povinná zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci plnila dále svoji normální funkci.

                  2.6

                  Nákladní plošina musí být odnímatelná; musí být připojena k traktoru takovým způsobem, aby se zabránilo nebezpečí jejího náhodného uvolnění.

      PŘÍLOHA II

         Část A

         Zrušená směrnice a její následné změny

      (uvedené v článku 7)

                  Směrnice Rady 74/152/EHS
                  (Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 33).

                  Směrnice Rady 82/890/EHS
                  (Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 45).

                  pouze pokud jde o odkazy v čl. 1 odst. 1 na směrnici 74/152/EHS

                  Směrnice Komise 88/412/EHS
                  (Úř. věst. L 200, 26.7.1988, s. 31).

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/54/ES
                  (Úř. věst. L 277, 10.10.1997, s. 24).

                  pouze pokud jde o odkazy v čl. 1 první odrážce na směrnici 74/152/EHS

                  Směrnice Komise 98/89/ES
                  (Úř. věst. L 322, 1.12.1998, s. 40).

         Část B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost

      (uvedené v článku 7)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  74/152/EHS

                  8. září 1975

                  —

                  82/890/EHS

                  22. června 1984

                  —

                  88/412/EHS

                  30. září 1988 (1)

                  —

                  97/54/ES

                  22. září 1998

                  23. září 1998

                  98/89/ES

                  31. prosince 1999 (2)

                  —

         (1)  V souladu s článkem 2 směrnice 88/412/EHS:

         ‘1.   Od 1. října 1988 nesmějí členské státy:

                     —

                     odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru ani

                     —

                     zakázat první uvedení traktorů do provozu,

               pokud maximální konstrukční rychlost a nákladní plošiny tohoto typu traktoru nebo těchto traktorů splňují požadavky této směrnice.
         2.   Od 1. října 1989 členské státy:

                     —

                     nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS pro typ traktoru, jehož maximální konstrukční rychlost a nákladní plošiny nesplňují požadavky této směrnice, a

                     —

                     mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, jehož maximální konstrukční rychlost a nákladní plošiny nesplňují požadavky této směrnice.“

         (2)  V souladu s článkem 2 směrnice 98/89/ES:

         ‘1.   Od 1. ledna 2000 nesmějí členské státy:

                     —

                     odmítnout udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru ani

                     —

                     zakázat první uvedení traktorů do provozu,

               pokud tento typ traktoru nebo tyto traktory splňují požadavky směrnice 74/152/EHS ve znění této směrnice.
         2.   Od 1. října 2004 členské státy:

                     —

                     nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS pro typ traktoru, který nesplňuje požadavky směrnice 74/152/EHS ve znění této směrnice, a

                     —

                     mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, který nesplňuje požadavky směrnice 74/152/EHS ve znění této směrnice.“

      PŘÍLOHA III

         SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 74/152/EHS

                  Směrnice 98/89/ES

                  Tato směrnice

                  Článek 1

                  Článek 1

                  Článek 2

                  Článek 2

                  Články 3, 4 a 5

                  Články 3, 4 a 5

                  Čl. 6 odst. 1

                  —

                  Čl. 6 odst. 2

                  Článek 6

                  —

                  Článek 7

                  —

                  Článek 8

                  Článek 7

                  Článek 9

                  Příloha

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II

                  —

                  Příloha III


Důležité právní upozornění

|

31994L0071

Směrnice Rady 94/71/ES ze dne 13. prosince 1994, kterou se mění směrnice 92/46/EHS o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh

Úřední věstník L 368 , 31/12/1994 S. 0033 - 0037 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 65 S. 0263  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 65 S. 0263  CS.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119 ET.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119 HU.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119 LT.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119 LV.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119 MT.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119 PL.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119 SK.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119 SL.ES Kapitola 03 Svazek 17 S. 115  - 119

		Směrnice Rady 94/71/ESze dne 13. prosince 1994,kterou se mění směrnice 92/46/EHS o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trhRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh [1], a zejména na článek 21 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že po zevrubném prostudování některých ustanovení příloh směrnice 92/46/EHS se ukázalo nezbytným provést některá technická přizpůsobení, která by zajistila lepší uplatňování; že se takové úpravy týkají zejména teploty svozu syrového mléka, předpisů pro vybavení zařízení na ošetření nebo zařízení na zpracování a předpisů pro výrobu tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 92/46/EHS se mění takto:1. V příloze A kapitole I odst. 1:i) v písm. b) bodu i) se doplňuje nová věta, která zní:"s výjimkou případů, kdy je toto mléko určeno k výrobě sýra s dobou zrání minimálně dva měsíce";ii) doplňuje se nový pododstavec, který zní:"Mléko a mléčné výrobky nesmějí pocházet z pásma dozoru zřízeného podle nařízení 85/511/EHS [2], pokud mléko neprošlo pod dohledem příslušného orgánu počáteční pasterizací (71,7 °C po dobu 15 vteřin) a následně:a) druhým tepelným ošetřením majícím za následek negativní reakci v peroxidázovém testu, nebob) sušením včetně zahřátí s účinkem, který je rovnocenný účinku tepelného ošetření uvedeného v písmenu a), neboc) druhým ošetřením, při němž se sníží hodnota pH a alespoň po jednu následující hodinu je udržována pod hodnotou 6.".2. V příloze A kapitole III oddílu A se odstavec 2 nahrazuje tímto:"2. Bezprostředně po nadojení musí být mléko umístěno na čistém místě, které je zařízeno tak, aby se zamezilo nepříznivým účinkům na jakost mléka. Jestliže mléko není svezeno během dvou hodin po nadojení, musí být ochlazeno na teplotu 8 °C nebo nižší v případě, že je sváženo každý den, nebo na 6 °C, když svoz není prováděn každý den. Během přepravy mléka do zařízení na ošetření a/nebo na zpracování nesmí teplota zchlazeného mléka přesáhnout 10 °C, ledaže bylo mléko svezeno do dvou hodin po nadojení.Příslušné orgány mohou z technických důvodů, které se týkají výroby některých mléčných výrobků, povolit odchylky od teplot stanovených v prvním pododstavci za předpokladu, že konečný produkt splňuje normy stanovené v kapitole II přílohy C."3. V příloze A kapitole IV:a) název se nahrazuje tímto:"Normy, které je třeba dodržet při svozu z produkčního hospodářství pro přijetí syrového mléka v zařízeních pro ošetření nebo zpracování";b) před oddíl A se vkládá nová úvodní věta, která zní:"Pro dodržení těchto norem se provede samostatný test na reprezentativním vzorku syrového mléka svezeného z každého produkčního hospodářství.";c) v oddíle A odstavcích 1 a 2 se poznámka b) nahrazuje tímto:"b) Geometrický průměr za období tří měsíců, s nejméně jedním vzorkem za měsíc. Pokud úrovně produkce značně kolísají podle ročního období, je možné členským státům povolit, aby postupem podle článku 31 této směrnice použily během období s nízkou laktací jinou metodu výpočtu výsledků."4. V příloze A kapitole IV se oddíl C nahrazuje tímto:"C. Syrové kozí, ovčí a buvolí mléko musí splňovat tyto normy:1. je-li určeno k výrobě tepelně ošetřeného spotřebního mléka nebo tepelně ošetřených mléčných výrobků:| Od 1. 1. 1995 | od 1. 12. 1999 |Počet mikroorganismů při 30 oC (na ml) | ≤3000000 | < 1500000 [3] |2. je-li určeno k výrobě výrobků ze syrového mléka pomocí postupu, který nezahrnuje žádné tepelné ošetření:| Od 1. 1. 1995 | od 1. 12. 1999 |Počet mikroorganismů při 30 oC (na ml) | ≤ 1000000 | < 500000" |5. V příloze B kapitole 1 se v odstavci 3 úvodní slova nahrazují tímto:"3. v prostorách pro skladování surovin a výrobků, kterých se týká tato směrnice, musí být stejné podmínky jako podmínky stanovené v odst. 2 písm. a) až f), s výjimkou:".6. V příloze B kapitole II oddílu A se odstavec 3 nahrazuje tímto:"3. Pracovní prostory, nástroje a pracovní vybavení musí být používány pouze pro zpracování výrobků, pro které bylo uděleno schválení.Po obdržení povolení příslušného orgánu však mohou být použity ve stejnou dobu nebo jinou dobu ke zpracování jiných potravin vhodných k lidské spotřebě nebo jiných mléčných výrobků z konzumního mléka, které však nejsou určeny k lidské spotřebě, za předpokladu, že nezpůsobují kontaminaci produktů, pro které bylo uděleno schválení.".7. V příloze B se název kapitoly III nahrazuje tímto:"Zvláštní požadavky na schválení středisek sběru".8. V příloze B se název kapitoly IV nahrazuje tímto:"Zvláštní požadavky na schválení standardizačních středisek".9. V příloze B kapitole V se písmeno a) nahrazuje tímto:"a) vybavení pro mechanické plnění a řádné automatické uzavírání nádob, které jsou určeny k balení tepelně ošetřeného konzumního mléka a tekutých mléčných výrobků, po naplnění, pokud se tyto provozní úkony provádějí v zařízení. Tento požadavek se nepoužije na máselnice, cisterny a velkoobjemová balení o obsahu větším než 4 litry.V případě omezené produkce tekutého konzumního mléka mohou příslušné orgány povolit jiné metody plnění a uzavírání, které nejsou automatické, za předpokladu, že takové metody poskytují rovnocenné hygienické záruky;".10. V příloze B kapitole V písmenu b) se odkaz "v případech uvedených v příloze A kapitolách III a IV" nahrazuje odkazem "v případech uvedených v kapitolách III a IV".11. V příloze B kapitole V se písmeno f) nahrazuje tímto:"f) 1. v případě zařízení na tepelné ošetření, vybavení na tepelné ošetření, schválené nebo povolené příslušným orgánem, zahrnující:- automatický regulátor teploty,- registrační zapisovací teploměr,- automatický bezpečnostní systém zabraňující nedostatečnému zahřátí,- vhodný bezpečnostní systém zabraňující smíchání tepelně ošetřeného mléka s mlékem nedostatečně zahřátým,- automatické registrační zařízení k bezpečnostnímu systému uvedenému v předchozí odrážce nebo postup pro sledování účinnosti systému.Při schvalování zařízení však mohou příslušné orgány povolit jiné vybavení, které poskytuje rovnocenné záruky výkonnosti a stejné záruky, pokud jde o hygienu;2. v případě zpracovatelských zařízení — pokud jsou tyto úkony prováděny v nich — vybavení a metody pro zahřátí, termizaci a tepelné ošetření, které splňuje hygienické požadavky.".12. V příloze B kapitole VI se odstavec 3 nahrazuje tímto:"3. Vybavení, nádoby a zařízení, které během výroby přicházejí do styku s mlékem, mléčnými výrobky nebo s jinými surovinami podléhajícími zkáze, musí být čištěny a v případě potřeby dezinfikovány s četností a podle postupů, které odpovídají zásadám uvedeným v čl. 14 odst. 1.".13. V příloze B kapitole VI se odstavec 4 nahrazuje tímto:"4. Prostory, kde se ošetřuje mléko, musí být čištěny s četností a podle postupů, které odpovídají zásadám uvedeným v čl. 14 odst. 1.".14. V příloze C kapitole I oddílu A odst. 2 druhém pododstavci se v první větě vkládá slovo "kravské" mezi slova "syrové" a "mléko".15. V příloze C kapitole I oddílu A odst. 3 písm. a) se první odrážka nahrazuje tímto:"— že syrové mléko, pokud nebylo ošetřeno do 36 hodin po přijetí, nemá v případě kravského mléka bezprostředně před tepelným ošetřením vyšší obsah mikroorganismů při 30 °C než 300000 na mililitr,".16. V příloze C kapitole I oddílu A odst. 4 písm. d) se doplňuje nová věta, která zní:"Pasterizované mléko lze za stejných podmínek vyrábět ze syrového mléka, které prošlo pouze počáteční termizací.".17. V příloze C kapitole I oddílu B se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Provozovatel nebo správce zařízení na zpracování musí přijmout veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby syrové mléko bylo tepelné ošetřeno nebo — pokud se jedná o výrobky ze syrového mléka — použito:- co možná nejdříve po přijetí, pokud mléko nebylo zchlazeno,- do 36 hodin po přijetí, pokud je mléko uchováváno při teplotě nepřesahující 6 °C,- do 48 hodin po přijetí, pokud je mléko uchováváno při teplotě nepřesahující 4 °C,- do 72 hodin v případě buvolího, ovčího a kozího mléka.Příslušné orgány však mohou z technických důvodů, které se týkají výroby některých mléčných výrobků, povolit překročení dob a teplot uvedených v předchozích odrážkách.O těchto technických odchylkách a jejich technických důvodech vyrozumí Komisi.".18. V příloze C kapitole I oddílu B odst. 3 písm. a) se bod i) nahrazuje tímto:"i) být získáno ze syrového mléka, které — pokud nebylo ošetřeno do 36 hodin po přijetí do zařízení — mělo v případě kravského mléka před termizací takový obsah mikroorganismů při 30 °C, který nepřevyšoval 300000 mikroorganismů v mililitru;".19. V příloze C kapitole II oddílu A:- v tabulce v odstavci 1, v řádku "Salmonella spp", ve sloupci "Norma" se slova "Nulová přítomnost v 25 g (c)" v obou případech nahrazují slovy "Nulová přítomnost v 1 g",- poslední dva pododstavce odstavce 2 se nahrazují tímto:"Kromě toho, kdykoli je u sýrů vyrobených ze syrového mléka a z termizovaného mléka a u měkkých sýrů překročena norma M, je nutné provést test na možnou přítomnost enterotoxinogenních kmenů S. aureus nebo E. coli, o nichž se má za to, že jsou patogenní, a v případě potřeby rovněž test na možnou přítomnost stafylokokových toxinů v daných produktech pomocí metod, které se určípostupempodle článku 31 této směrnice. Pokud jsou rozpoznány výše uvedené kmeny a/nebo zjištěny stafylokokové enterotoxiny, všechny dotyčné šarže se stáhnou z trhu. V takovém případě je příslušný orgán vyrozuměn o nálezech podle čl. 14 odst. 1 druhého pododstavce páté odrážky této směrnice a o opatřeních přijatých ke stažení podezřelých šarží a nápravných postupech zavedených do systému sledování výroby.".20. V příloze C kapitole II oddílu A odst. 4 se první věta nahrazuje tímto:"Kromě toho mléčné výrobky v tekuté nebo želatinové formě, které prošly ošetřením UHT nebo sterilizací a které jsou určeny k uchovávání při pokojové teplotě, musejí po patnáctidenní inkubaci při 30 °C splňovat tyto normy:".21. V příloze C kapitole III bodu 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:"V případě omezené produkce mohou však příslušné orgány povolit neautomatické metody uzavírání za předpokladu, že tyto metody poskytují rovnocenné záruky, pokud jde o hygienu.".22. V příloze C kapitole III odst. 4 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:"Uzavření musí být provedeno v zařízení, v němž bylo provedeno poslední tepelné ošetření konzumního mléka a/nebo tekutých mléčných výrobků, bezprostředně po naplnění pomocí zařízení k uzavírání, které zajistí, že je mléko chráněno před všemi škodlivými zevními vlivy působícími na vlastnosti mléka. Systém uzavírání musí být zkonstruován tak, aby otevření nádoby zanechalo zřetelný a snadno ověřitelný důkaz o takovém otevření.".23. V příloze C kapitole III se odstavec 5 nahrazuje tímto:"5. Provozovatel nebo správce zařízení musí pro kontrolní účely zajistit, aby kromě údajů vyžadovaných podle kapitoly IV byly na balení tepelně ošetřeného mléka a tekutých mléčných výrobků jasně a čitelně uvedeny tyto údaje:- způsob tepelného ošetření, kterému bylo mléko podrobeno,- označení, též pomocí kódu, které umožňuje zjistit datum posledního tepelného ošetření,- v případě pasterizovaného mléka teplota, při které musí být výrobek skladován.Tyto údaje však nemusejí být uvedeny na vratných skleněných obalech uvedených v čl. 11 odst. 6 směrnice 79/112/EHS.".24. V příloze C kapitole IV oddíle A odstavci 1 se poslední věta nahrazuje tímto:"Pokud jsou však malé výrobky baleny do prvního balení jednotlivě a potom jsou baleny do společného dalšího balení nebo pokud se malé jednotlivě balené porce dodávají konečnému spotřebiteli, stačí, když je označení zdravotní nezávadnosti umístěno na společném dalším balení.".25. V příloze C kapitole IV oddílu A odst. 3 písm. a):a) se vkládá nový bod, který zní:"iii) nebo- v horní části: jméno nebo počáteční velké písmeno či písmena země odeslání, tj. pro Společenství písmena:B — DK — D — EL — E — F — IRL — I – L — NL — P — UK,- uprostřed: odkaz na místo uvedení čísla schválení dotyčného zařízení,- ve spodní části: jedna z těchto zkratek:CEE — EØF — EWG — EOK — EEC — EEG";b) vkládá se nový druhý pododstavec, který zní:"V případě lahví, obalů a nádob uvedených v čl. 11 odst. 4 a 6 směrnice 79/112/EHS mohou být na označení zdravotní nezávadnosti uvedeny pouze iniciály země odeslání a číslo schválení dotyčného zařízení.";26. V příloze C se zrušuje poslední věta kapitoly IV oddílu A odst. 3 písm. b).27. V příloze C se v kapitole IV oddílu A doplňuje nový odstavec, který zní:"4. S přihlédnutím k odbytu stávajících obalů je použití označení zdravotní nezávadnosti na obalech povinné až ode dne 1. ledna 1996. Údaje, které se uvádějí na označení zdravotní nezávadnosti, však musejí být uvedeny v průvodním obchodním dokladu stanoveném v čl. 5 odst. 8 a v čl. 7 oddílu A odst. 9 posledním pododstavci této směrnice.";28. V příloze C se v kapitole V odst. 7 doplňuje nová věta, která zní:"a povolit odchylku + 2 °C během dodávek do maloobchodních zařízení.";Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 1995. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členské státy, které se rozhodly pro kontrolu obsahu somatických buněk při přijetí syrového mléka do zařízení na ošetření nebo zařízení na zpracování, mají na to, aby vyhověly požadavku zavedenému čl. 1 odst. 3 písm. b) této směrnice, dodatečnou lhůtu 24 měsíců.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 13. prosince 1994.Za RadupředsedaT. Borchert[1] Úř. věst. L 268, 14.9.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 94/330/ES (Úř. věst. L 146, 11.6.1994, s. 23).[2] Směrnice Rady 85/511/EHS ze dne 18. listopadu 1985, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky (Úř. věst. L 315, 26.11.1985, s. 11). Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 92/380/EHS (Úř. věst. L 198, 17.7.1992).[3] "Aniž je dotčen výsledek opětovného vyšetření, které se provede podle článku 21.--------------------------------------------------