title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES ze dne 16. prosince 1996 o názvech textilií

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0074

Úřední věstník L 032 , 03/02/1997 S. 0038 - 0055

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ESze dne 16. prosince 1996o názvech textiliíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],(1) Vzhledem k tomu, že směrnice Rady 71/307/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se názvů textilií [4] byla opakovaně a podstatně pozměněna; že by z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti měla být uvedená směrnice kodifikována.(2) Vzhledem k tomu, že pokud by se ustanovení členských států, která se týkají názvů, složení a označování textilních výrobků etiketami v jednotlivých členských státech lišila, vytvářelo by to překážky řádnému fungování vnitřního trhu.(3) Vzhledem k tomu, že tyto překážky mohou být odstraněny, pokud uvádění textilních výrobků na trh na úrovni Společenství bude podléhat jednotným pravidlům; že je proto nutné harmonizovat názvy textilních vláken a údaje na etiketách, označeních a v průvodních dokladech textilních výrobků v různých stadiích jejich výroby, zpracování a distribuce; že pojem "textilní vlákno" musí být rozšířen, aby zahrnoval pásky nebo dutinky o zřejmé šířce maximálně 5 mm, které jsou stříhány z fólií vyrobených vytlačováním z polymerů uvedených pod položkami 19 až 38 a 41 v příloze I a následně protahovány do délky.(4) Vzhledem k tomu, že by měl být také vypracován předpis týkající se určitých výrobků, které nejsou vyrobeny výlučně z textilních materiálů, ale obsahují textilie, které tvoří podstatnou část výrobku, nebo na tyto textilie zvlášť upozorňuje výrobce, zpracovatel nebo obchodník; že v položce 30 v příloze II není nutné rozlišovat mezi jednotlivými typy polyamidu nebo nylonu, je tedy třeba sjednotit smluvní přirážku.(5) Vzhledem k tomu, že tolerance týkající se "cizích vláken", která již byla stanovena pro čisté výrobky, se musí rovněž uplatňovat pro směsi.(6) Vzhledem k tomu, že má-li být dosaženo cílů, které jsou základem pro vnitrostátní předpisy v této oblasti, mělo by být označování povinné.(7) Vzhledem k tomu, že v případech, kdy je technicky obtížné určit složení výrobku v době výroby, lze uvést na etiketě vlákna, která byla v této době známa, za předpokladu, že představují určité procento z hotového výrobku.(8) Vzhledem k tomu, že prostředkem pro zabránění rozdílům při uplatňování předpisů, které se v této souvislosti projevily ve Společenství, je stanovení přesných způsobů označování určitých textilních výrobků složených ze dvou nebo více složek a rovněž stanovení složek textilních výrobků, které není třeba brát v úvahu při označování etiketami a při analýzách.(9) Vzhledem k tomu, že textilní výrobky, u kterých se vyžaduje pouze označování společnou etiketou, a výrobky prodávané v metráži nebo odstřizích se mají nabízet k prodeji takovým způsobem, aby se spotřebitel mohl plně seznámit s údaji uvedenými na společném obalu nebo na návinu; že je věcí členských států rozhodovat o opatřeních, která musí být k tomuto účelu přijata.(10) Vzhledem k tomu, že používání popisů nebo názvů, které se těší zvláštnímu zájmu mezi uživateli a zákazníky, by mělo podléhat určitým podmínkám.(11) Vzhledem k tomu, že bylo nutné stanovit metody odběru vzorků a analýzy textilií s cílem předejít možným námitkám proti používaným metodám; že však prozatímní zachování vnitrostátních metod, které jsou v současné době platné, nebrání uplatňování jednotných pravidel.(12) Vzhledem k tomu, že příloha II této směrnice, která stanoví smluvní přirážky pro přepočet suché hmotnosti každého druhu vlákna zjištěného při analýze pro stanovení obsahu vláken v textilních výrobcích, uvádí v položkách 1, 2 a 3 dvě různé smluvní přirážky pro přepočet u směsí česaných nebo mykaných vláken obsahujících vlnu a/nebo zvířecí chlupy; že laboratoře nemohou vždy odhalit, zda je výrobek zhotoven z česaných nebo mykaných vláken, a v důsledku toho mohou vznikat rozporné výsledky při uplatňování tohoto ustanovení při zkouškách shody textilních výrobků prováděných ve Společenství; že laboratoře by proto měly být oprávněny uplatňovat ve sporných případech jedinou smluvní přirážku.(13) Vzhledem k tomu, že není vhodné samostatnou směrnicí o textilních výrobcích harmonizovat všechna ustanovení použitelná pro takové výrobky.(14) Vzhledem k tomu, že by se přílohy III a IV s ohledem na mimořádnou povahu položek, které obsahují, měly týkat také jiných výrobků nepodléhajících označování etiketami, zejména výrobků "na jedno použití" nebo výrobků, u kterých je vyžadováno pouze označení společnou etiketou.(15) Vzhledem k tomu, že ustanovení nezbytná ke stanovení metod analýzy a k jejich přizpůsobení technickému pokroku jsou prováděcími opatřeními čistě technické povahy; že je tedy nutné, aby se na tato opatření a na opatření pro přizpůsobení příloh I a II této směrnice technickému pokroku vztahoval postup projednávání ve výboru, který je již uveden v článku 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES ze dne 16. prosince 1996 o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken [5].(16) Vzhledem k tomu, že ustanovení této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami.(17) Vzhledem k tomu, že touto směrnicí nesmějí být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v příloze V části B,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Textilní výrobky mohou být uváděny na trh v rámci Společenství buď před jejich průmyslovým zpracováním, nebo během tohoto zpracování, nebo v jakémkoliv stadiu distribuce pouze tehdy, pokud jsou tyto výrobky v souladu s ustanoveními této směrnice.Článek 21. Pro účely této směrnice se "textilními výrobky" rozumějí jakékoliv surové, částečně nebo zcela opracované, rozpracované nebo zpracované, předupravené nebo zhotovené výrobky, které jsou složeny výhradně z textilních vláken, bez ohledu na použitý postup směsování nebo spojování.2. Pro účely této směrnice se "textilním vláknem" rozumí- útvar charakterizovaný svou ohebností, jemností a vysokým poměrem délky k maximálnímu příčnému rozměru, což jej činí vhodným pro textilní použití,- ohebné pásky nebo dutinky, jejichž zřejmá šířka je maximálně 5 mm, včetně pásků řezaných z širších pásů nebo fólií vyrobených z látek používaných pro výrobu vláken uvedených v položkách 19 až 41 v příloze I a vhodných pro textilní použití; zřejmou šířkou se rozumí šířka pásku nebo šířka dutinky ve složeném, zploštělém, slisovaném nebo zkrouceném stavu, nebo průměrná šířka v případě, že šířka není jednotná.3. K níže uvedeným výrobkům se přistupuje stejným způsobem jako k textilním výrobkům a tyto výrobky podléhají ustanovením této směrnice:- výrobky, u nichž tvoří textilní vlákna nejméně 80 % celkové hmotnosti,- potahy nábytku, deštníků a slunečníků, u nichž tvoří textilní složky nejméně 80 % celkové hmotnosti; obdobně textilní složky vícevrstvých podlahových krytin, matrací a výrobků pro kempování, oteplovací vložky do obuvi, rukavic, palčáků a rukavic bez prstů za předpokladu, že tyto části nebo vložky tvoří nejméně 80 % hmotnosti celého výrobku,- textilie, které jsou obsaženy v jiných výrobcích a tvoří jejich neoddělitelnou součást, pokud je uvedeno jejich složení.Článek 31. Názvy a popisy vláken ve smyslu článku 2 jsou uvedeny v příloze I.2. Použití názvů uvedených v tabulce v příloze I je vyhrazeno pro vlákna, jejichž podstata je uvedena ve stejné položce dané tabulky.3. Žádný z těchto názvů nesmí být používán v žádném jazyce pro jakékoli jiné vlákno, a to ani samostatně, ani jako základ slova, ani jako přídavné jméno.4. Výraz "hedvábí" nesmí být používán pro označování tvaru nebo zvláštního provedení nekonečných nití z textilních vláken.Článek 41. Žádný textilní výrobek nesmí být označen jako "100 %", "čistý" nebo "pouze z", pokud není složen výhradně ze stejných vláken; nesmí být použit ani obdobný výraz.2. Textilní výrobek může obsahovat až 2 % hmot. cizích vláken za předpokladu, že toto množství je opodstatněné z technických důvodů a nepřidává se v rámci obvyklé praxe. Tato tolerance se zvyšuje na 5 % v případě textilních výrobků, které prošly procesem mykání.Článek 51. Vlněný výrobek může být označen výrazem:- "lana virgen" nebo "lana de esquilado",- "ren, ny uld",- "Schurwolle",- "παρθέυο μαλλί",- "fleece wool" nebo "virgin wool",- "laine vierge" nebo "laine de tonte",- "lana vergine" nebo "lana di tosa",- "scheerwool",- "lã virgem",- "uusi villa",- "ren ull"pouze tehdy, pokud je složen výhradně z vláken, která nebyla dříve součástí hotového výrobku, nebyla vystavena žádnému jinému spřádacímu a/nebo zplsťovacímu procesu než tomu, který je vyžadován při výrobě daného výrobku, a která nebyla poškozena zpracováním nebo používáním.2. Odchylně od odstavce 1 se mohou použít tam uvedené výrazy k popisu vlny obsažené ve směsi vláken, pokuda) veškerá vlna obsažená v dané směsi vyhovuje požadavkům uvedeným v odstavci 1;b) obsah této vlny tvoří nejméně 25 % celkové hmotnosti této směsi;c) se v případě mykané směsi vlna mísí pouze s jedním dalším vláknem.V případech uvedených v tomto odstavci musí být stanoveno úplné procentuální složení směsi.3. Tolerance opodstatněná technickými důvody ve spojitosti s výrobou je omezena na 0,3 % vlákenných příměsí v případě výrobků uvedených v odstavcích 1 a 2, včetně vlněných výrobků, které prošly procesem mykání.Článek 61. Textilní výrobek složený ze dvou nebo více druhů vláken, z nichž jeden druh tvoří nejméně 85 % celkové hmotnosti, se označí- názvem druhu tohoto vlákna, po němž následuje údaj o jeho hmotnostním podílu v procentech, nebo- názvem druhu tohoto vlákna, po němž následuje výraz "nejméně 85 %", nebo- úplným údajem o procentuálním složení výrobku.2. Textilní výrobek, který se skládá ze dvou nebo více druhů vláken, z nichž žádný druh nedosahuje 85 % celkové hmotnosti, se označí názvem a procentuálním hmotnostním podílem alespoň dvou hlavních druhů vláken, za nimi se uvedou názvy dalších druhů vláken, které jsou obsaženy ve výrobku, v sestupném pořadí podle jejich hmotnostního podílu, s doplněním nebo bez doplnění jejich hmotnostního podílu v procentech. Avšak:a) druhy vláken, které tvoří méně než 10 % celkové hmotnosti výrobku, lze společně označit výrazem "jiná vlákna", za kterým následuje celkový hmotnostní podíl v procentech;b) pokud se uvede název druhu vlákna, které tvoří méně než 10 % celkové hmotnosti výrobku, musí být uvedeno úplné procentuální složení daného výrobku.3. Výrobky, které mají čistě bavlněnou osnovu a čistě lněný útek, kde procentuální podíl lnu je nejméně 40 % celkové hmotnosti nešlichtované tkaniny, mohou být označeny názvem "směs bavlna – len", který musí být doplněn specifikací složení "čistě bavlněná osnova – čistě lněný útek".4. U textilních výrobků určených pro konečného spotřebitele se u údajů o procentuálním složení uvedených v odstavcích 1, 2, 3 a 5:a) toleruje množství cizích vláken do výše 2 % celkové hmotnosti výrobku, pokud je toto množství opodstatněné technickými důvody a nepřidává se v rámci obvyklé praxe, tato tolerance se zvyšuje na 5 % u výrobků, které prošly procesem mykání, aniž jsou dotčeny tolerance uvedené v čl. 5 odst. 3;b) připouští výrobní tolerance 3 % mezi uvedeným procentuálním podílem vláken a procentuálním podílem zjištěným analýzou ve vztahu k celkové hmotnosti vláken uvedených na etiketě; tato tolerance se uplatňuje rovněž u vláken, která jsou v souladu s odstavcem 2 uváděna v sestupném pořadí podle hmotnosti bez údaje o jejich procentuálním podílu. Tato tolerance se rovněž uplatní pro čl. 5 odst. 2 písm. b).Při analýze se tyto tolerance počítají samostatně; celková hmotnost braná v úvahu při výpočtu tolerance podle písmene b) je hmotnost vláken v hotovém výrobku po odečtení hmotnosti případných cizích vláken zjištěných při uplatnění tolerance podle písmene a).Kumulování tolerancí uvedených pod písmeny a) a b) se připouští pouze v případě, kdy se zjistí, že případná cizí vlákna zjištěná při analýze s uplatněním tolerance podle písmene a) mají stejnou chemickou podstatu jako jeden nebo více druhů vláken uvedených na etiketě.U zvláštních výrobků, u kterých výrobní technologie vyžaduje tolerance vyšší než ty, které jsou uvedeny pod písmeny a) a b), mohou být při kontrole shody výrobku podle čl. 13 odst. 1 povoleny vyšší tolerance pouze ve výjimečných případech, a pokud výrobce podá náležité odůvodnění. Členské státy o tom neprodleně uvědomí Komisi.5. U výrobků, jejichž složení je v době výroby obtížné určit, je možné použít výrazy "směs vláken" nebo "nespecifikované složení textilie".Článek 7Aniž jsou dotčeny tolerance stanovené v čl. 4 odst. 2, v čl. 5 odst. 3 a v čl. 6 odst. 4, nemusí být uváděna v údajích o procentuálním složení směsí vláken podle článků 4 a 6 viditelná a izolovatelná vlákna, která jsou určena pouze pro dekorativní účely a nepřesáhnou 7 % celkové hmotnosti hotového výrobku; totéž platí pro vlákna (např. kovová vlákna), která se přidávají do výrobku pro docílení antistatického účinku a jejichž množství nepřekročí 2 % hmotnosti hotového výrobku. U výrobků uvedených v čl. 6 odst. 3 se tyto procentuální podíly nezapočítávají do hmotnosti tkaniny, ale samostatně do hmotnosti osnovy a hmotnosti útku.Článek 81. Textilní výrobky ve smyslu této směrnice musí být opatřeny etiketou nebo jinak označeny vždy, když jsou uváděny na trh pro výrobní nebo obchodní účely; toto označení etiketami nebo jiné označení může být nahrazeno či doplněno průvodními obchodními doklady, pokud tyto výrobky nejsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli nebo jsou dodávány ke splnění státní zakázky nebo zakázky jiné právnické osoby veřejného práva nebo zakázky obdobného subjektu v členských státech, kde toto pojetí není známo.2. a) V obchodních dokumentech musí být zřetelně uvedeny názvy, popisy a další údaje týkající se obsahu textilních vláken uvedené v článcích 3 až 6 a v příloze I. Tento požadavek vylučuje zejména používání zkratek v kupních smlouvách, fakturách a dodacích listech; může se však použít operační kód za předpokladu, že je tento kód v tomtéž dokumentu vysvětlen.b) Názvy, popisy a další údaje týkající se obsahu textilních vláken a uvedené v článcích 3 až 6 a v příloze I musí být uvedeny zřetelně, čitelně a jednotným písmem, jsou-li textilní výrobky nabízeny k prodeji nebo prodávány spotřebiteli, zejména pak v katalozích a prospektech, na obalech, etiketách a jiném označení.Údaje a informace jiné než ty, které jsou stanoveny v této směrnici, mají být zřetelně oddělené. Toto ustanovení však neplatí pro obchodní značku nebo firmu, které mohou být uvedeny bezprostředně před údaji stanovenými v této směrnici nebo za těmito údaji.Pokud je však textilní výrobek nabízen k prodeji nebo je prodáván konečnému spotřebiteli, jak je uvedeno v prvním pododstavci, a uvede-li se obchodní značka nebo firma, které obsahují buď samostatně, nebo jako přídavné jméno, nebo jako základ slova jeden z názvů uvedených v příloze I nebo výraz, který by s nimi mohl být zaměněn, musí obchodní značka nebo firma bezprostředně předcházet nebo následovat názvy, popisy a údaje o obsahu textilních vláken podle článků 3 až 6 a podle přílohy I a musí být uvedeny čitelným a zřetelným písmem.c) Členské státy mohou vyžadovat, aby v případě, že jsou textilní výrobky nabízeny k prodeji nebo prodávány konečnému spotřebiteli na jejich území, bylo označování etiketami a další označení požadované tímto článkem provedeno také v jejich národních jazycích.U cívek, návinů, přadének, klubek nebo jiných malých jednotek šicích, látacích a vyšívacích nití mohou členské státy využít možnosti stanovené v prvním pododstavci pouze u společných etiket na obalech nebo u vystavovaného zboží. Aniž jsou dotčeny případy uvedené v položce 18 přílohy IV, mohou být jednotlivé položky označeny v jakémkoliv jazyce Společenství.d) Členské státy nesmí zakazovat používání popisů nebo údajů jiných než těch, které jsou uvedeny v článcích 3, 4 a 5 a které se vztahují k charakteristikám výrobků, pokud se tyto popisy nebo údaje shodují s jejich korektní obchodní praxí.Článek 91. Každý textilní výrobek složený ze dvou nebo více částí, z nichž každá obsahuje rozdílné druhy vláken, musí být označen etiketou, na níž je uveden obsah vláken v každé části. Toto označení etiketou není povinné pro části, které tvoří méně než 30 % celkové hmotnosti výrobku, s výjimkou hlavních podšívek.2. Pokud dva nebo více textilních výrobků tvoří běžně jednu jednotku a jsou složeny ze stejných druhů vláken, mohou být označeny pouze jednou etiketou.3. Aniž je dotčen článek 12:a) uvede se složení vlákenných směsí následujícího korzetářského zboží tak, že se stanoví složení celého výrobku nebo složení dále uvedených částí, a to souhrnně nebo jednotlivě:- u podprsenek: vnitřní a vnější textilie košíčků a zadního dílu,- u bokovek (podvazkové pásy a podvazkové kalhotky): přední, zadní a postranní výztužné díly,- u korzetů: vnější a vnitřní textilie košíčků, přední a zadní výztužné díly a boční díly.Složení vlákenných směsí korzetářského zboží, které není uvedeno v prvním pododstavci, se označuje uvedením složení celého výrobku nebo složením jednotlivých částí tohoto zboží, a to buď souhrnně, nebo jednotlivě; označování přitom není povinné pro části, které představují méně než 10 % celkové hmotnosti výrobku.Označení různých částí uvedeného korzetářského zboží musí být provedeno tak, aby konečný spotřebitel snadno porozuměl, ke které části výrobku se údaje na etiketě vztahují;b) udává se složení vlákenných směsí textilních výrobků s leptaným tiskem souhrnně pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení základní textilie a složení textilie s vyleptanými místy. Tyto součásti musí být jmenovitě uvedeny;c) udává se složení vlákenných směsí vyšívaných textilních výrobků souhrnně pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení základní textilie a vyšívacích nití; tyto součásti musí být jmenovitě uvedeny. Pokud tvoří vyšívané části méně než 10 % povrchu výrobku, lze uvést pouze složení základní textilie;d) udává se složení vlákenných směsí u jádrových nití, u kterých jsou jádro a obal tvořeny odlišnými vlákny a které jsou jako takové nabízeny k prodeji konečnému spotřebiteli, souhrnně pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení jádra a obalu. Tyto součásti musí být jmenovitě uvedeny;e) udává se složení vlákenných směsí sametových a plyšových textilních výrobků nebo výrobků podobných sametu nebo plyši souhrnně pro celý výrobek, a pokud je u výrobku zřetelně rozdílná základní textilie a užitná vrstva a je tvořen odlišnými vlákny, může být složení těchto dvou částí uvedeno samostatně, což musí být jmenovitě uvedeno;f) lze uvést u podlahových krytin a koberců, u nichž jsou podklad a užitná vrstva tvořeny odlišnými vlákny, pouze složení užitné vrstvy, což musí být jmenovitě uvedeno.Článek 101. Odchylně od článků 8 a 9:a) nesmějí členské státy u textilních výrobků uvedených v příloze III, které jsou v jednom ze stadií uvedených v čl. 2 odst. 1, vyžadovat označování etiketou nebo označení s uvedením názvu nebo složení. Ustanovení článků 8 a 9 se však použijí, pokud jsou takové výrobky označeny etiketou nebo jiným označením s uvedením názvu nebo složení nebo obchodní značky nebo firmy, které obsahují buď samostatně, nebo jako přídavné jméno, nebo jako základ slova buď jeden z názvů uvedených v příloze I, nebo název, který by s ním mohl být zaměněn;b) pokud jsou textilní výrobky uvedené v příloze IV stejného typu a složení, mohou být nabízeny k prodeji společně se společnou etiketou obsahující údaje o složení stanovené touto směrnicí;c) se údaje o složení textilních výrobků prodávaných v metráži označí pouze na kusu nebo na návinu, který je nabízen k prodeji.2. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby výrobky uvedené v odst. 1 písm. b) a c) byly nabízeny k prodeji tak, aby se konečný spotřebitel mohl plně seznámit se složením těchto výrobků.Článek 11Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby informace poskytované při uvádění textilních výrobků na trh nemohly být zaměněny s názvy a údaji stanovenými touto směrnicí.Článek 12Pro účely uplatňování čl. 8 odst. 1 a dalších ustanovení této směrnice, která se týkají označování textilních výrobků, se procentuální podíly vláken uvedené v článcích 4, 5 a 6 zjišťují tak, že se neberou v úvahu následující položky:1. u všech textilních výrobků:netextilní části, lemy, etikety a štítky, bordury a prýmky, které netvoří neoddělitelnou součást výrobku, knoflíky a spony potažené textilním materiálem, doplňky, ozdoby, nepružné stuhy, pružné nitě a pásky zapracované do určitých a vymezených míst výrobku a, vzhledem k podmínkám stanoveným v článku 7, viditelná a izolovatelná vlákna výhradně dekorativní povahy a vlákna antistatická;2. a) u podlahových krytin a koberců: všechny části, které netvoří užitný povrch;b) u potahových textilií: vazné a výplňkové osnovní a útkové nitě, které netvoří část užitného povrchu;u závěsů a záclon: vazné a výplňkové osnovní a útkové nitě, které netvoří část líce textilie;c) u ostatních textilních výrobků: základní nebo podkladové plošné textilie, výztužné vložky a tuženky, mezipodšívky a podkladová plátna, šicí a spojovací nitě, pokud nenahrazují osnovu a/nebo útek ve tkanině, výplně, pokud nemají izolační funkci, a s výhradou čl. 9 odst. 1 podšívky.Pro účely tohoto ustanovení- se základní nebo podkladové materiály textilních výrobků, které slouží jako podklad užitného povrchu, zejména u přikrývek a oboulícních textilií, a podklady u sametů a plyšů a obdobných výrobků nepovažují za odstranitelné podklady.- se "výztužnými vložkami a tuženkami" rozumějí nitě nebo materiály zapracované do určitých a vymezených míst textilního výrobku za účelem jejich zpevnění nebo zvýšení tuhosti nebo tloušťky.3. mastné látky, pojiva, plnidla, šlichtovací a preparační prostředky, impregnační prostředky, pomocné prostředky pro barvení a tisk a další textilní pomocné prostředky. Pokud nejsou k dispozici předpisy Společenství, musí členské státy přijmout veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby tyto složky nebyly zastoupeny v množstvích, která by mohla uvést spotřebitele v omyl.Článek 131. Kontroly, zda složení textilních výrobků odpovídá informacím poskytovaným podle této směrnice, se provádějí za použití metod analýzy stanovených ve směrnicích uvedených v odstavci 2.Za tímto účelem se vypočtou procentuální podíly vláken uvedené v článcích 4, 5 a 6 na základě suché hmotnosti každého druhu vlákna upravené pomocí příslušné smluvní přirážky uvedené v příloze II poté, co byly odstraněny položky uvedené v čl. 12 odst. 1, 2 a 3.2. Metody odběru vzorků a analýzy, které musí být používány v členských státech ke stanovení složení vlákenných směsí výrobků, na které se vztahuje tato směrnice, budou stanoveny v samostatných směrnicích.Článek 141. Žádný členský stát nesmí z důvodů, které se týkají názvů nebo údajů o složení, zakazovat nebo bránit uvádění textilních výrobků, které vyhovují ustanovením této směrnice, na trh.2. Ustanovení této směrnice nebrání uplatnění ustanovení platných v každém členském státě a týkajících se ochrany průmyslového a obchodního vlastnictví, označení původu, ochranných známek a potírání nekalé soutěže.Článek 15Ustanovení této směrnice se nevztahují na textilní výrobky, které1. jsou určeny pro vývoz do třetích zemí;2. přicházejí do členských států pod celní kontrolou za účelem tranzitu;3. jsou dováženy ze třetích zemí v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku;4. jsou předávány domáckým pracovníkům nebo nezávislým podnikům, které dodané výrobky dále za úplatu zpracovávají, aniž by došlo k převedení vlastnického práva k těmto výrobkům.Článek 161. Doplňky k příloze I a doplňky a změny přílohy II této směrnice, které jsou nezbytné k přizpůsobení těchto příloh technickému pokroku, budou přijaty v souladu s postupem stanoveným v článku 6 směrnice 96/73/ES.2. Nové metody kvantitativní analýzy dvousložkových a třísložkových směsí, jiné než metody uvedené ve směrnici 96/73/ES a ve směrnici Rady 73/44/EHS ze dne 26. února 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kvantitativní analýzy třísložkových směsí vláken [6], budou rovněž stanoveny podle tohoto postupu.3. Název výboru uvedeného v článku 5 směrnice 96/73/ES zní "Výbor pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami".Článek 17Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 18Zrušují se směrnice uvedené v části A přílohy V, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států, které se týkají lhůt k provedení obsažených v části B přílohy V.Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.Článek 19Tato směrnice je určena členským státům.Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 16. prosince 1996.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaI. Yates[1] Úř. věst. C 96, 6.4.1994, s. 1.[2] Úř. věst. C 195, 18.7.1994, s. 9.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 15. února 1995 (Úř. věst. C 56, 6.3.1995, s. 53), společný postoj Rady ze dne 26. února 1996 (Úř. věst. C 196, 6.7.1996, s. 1), rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. června 1996 (Úř. věst. C 198, 8.7.1996, s. 25) a rozhodnutí Rady ze dne 7. října 1996.[4] Úř. věst. L 185, 16.8.1971, s. 16. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 87/140/EHS (Úř věst. č. L 56, 26.2.1987, s. 24).[5] Úř. věst. L 32, 3.2.1997, s. 1.[6] Úř. věst. L 83, 30.3.1973, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPŘEHLED TEXTILNÍCH VLÁKENČíslo | Název | Popis vlákna |1 | vlna | vlákno z ovčího nebo jehněčího rouna (Ovis aries) |2 | alpaka, lama, velbloud, kašmír, mohér, angora, vikuňa, jak, guanako, bobr, vydra, včetně slova "vlna" nebo "chlupy" nebo bez těchto slov | chlupy těchto zvířat: alpaka, lama, velbloud, kašmírská koza, angorská koza, angorský králík, vikuňa, jak, guanako, bobr, vydra |3 | zvířecí chlupy nebo koňské žíně s uvedením druhu zvířete nebo bez (např. hovězí chlupy, chlupy kozy domácí, koňské žíně) | chlupy různých zvířat neuvedených v položce1 nebo 2 |4 | hedvábí | vlákno získané výhradně ze zámotků hmyzu snovajícího hedvábí |5 | bavlna | vlákno získané z tobolek bavlníku (Gossypium) |6 | kapok | vlákno získané z plodu kapoku (Ceiba pentandra) |7 | len | vlákno získané z lýka stonku lnu (Linum usitatissimum) |8 | konopí | vlákno získané z lýka konopí (Cannabis sativa) |9 | juta | vlákno získané z lýka Corchorus olitorus a Colchorus capsularis. Pro účely této směrnice se za jutu považují rovněž lýková vlákna získaná z druhů: Hibiscus canabinus, Hobicsus sabdariffa, Abultilonavicennae, Urena lobata, Urena sinuata |10 | abaka (manilské konopí) | vlákno získané z pochvy listu Musa textilis |11 | alfa | vlákno získané z listů Stipa tenacissima |12 | kokos | vlákno získané z plodů Cocos nucifera |13 | broom | vlákno získané z lýka Cytisus scoparius a/nebo Spartium Junceum |14 | ramie | vlákno získané z lýka Boehmeria nivea a Boehmeria tenacissima |15 | sisal | vlákno získané z listů Agave sisalana |16 | bengálské konopí | vlákno z lýka Crotalaria juncea |17 | henequen | vlákno z lýka Agave Fourcroydes |18 | maguey | vlákno z lýka Agave Cantala |19 | acetát | vlákno z acetátu celulosy, v němž je nejméně 74 % a nejvýše 92 % hydroxylových skupin acetylováno |20 | alginát | vlákno získané z kovových solí kyseliny alginové |21 | měď naté vlákno | regenerované celulosové vlákno získané měďnatoamoniakálním postupem |22 | modal | vlákno z regenerované celulosy, s vysokou pevností při přetrhu a vysokým modulem pevnosti za mokra. Pevnost (BC) v klimatizovaném stavu a síla (BM) potřebná k prodloužení o 5 % v mokrém stavu jsou: BC (CN) ≥ 1,3 T + 2 TBM (CN) ≥ 0,5 T,kde T je průměrná délková hmotnost v decitex |23 | protein | vlákno získané z přírodních proteinových látek, regenerované a stabilizované pomocí chemických činidel |24 | triacetát | vlákno z acetátu celulosy, v němž je nejméně 92 % hydroxylových skupin acetylováno |25 | viskóza | regenerované celulosové vlákno získané viskózovým postupem, při kterém vzniká nekonečné a střižové vlákno |26 | akryl | vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci nejméně 85 % hmot. akrylonotrilových jednotek |27 | chlorovlákno | vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci více než 50 % hmot. chlorovaných vinylových nebo vinylidenových monomérních jednotek |28 | fluorethylen | vlákno z lineárních makromolekul tvořených fluorovanými alifatickými uhlovodíkovými monomery |29 | modakryl | vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci nejméně 50 % a nejvýše 85 % hmot. akrylonitrilových jednotek |30 | polyamid nebo nylon | vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci opakující se amidové funkční skupiny |31 | polyester | vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci nejméně 85 % hmot. diolesteru kyseliny tereftalové |32 | polyethylen | vlákno z lineárních makromolekul nesubstituovaných alifatických nasycených uhlovodíků |33 | polypropylen | vlákno z lineárních makromolekul alifatických nasycených uhlovodíků, kde každý druhý atom uhlíku váže methylovou boční skupinu v izotaktickém uspořádání a bez dalších substitucí |34 | polykarbamid | vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci opakující se ureylenovou funkční skupinu (NH-CO-NH) |35 | polyuretan | vlákno z lineárních makromolekul složených z řetězců s opakující se uretanovou funkční skupinou |36 | vinylal | vlákno z lineárních makromolekul, jejichž řetězec je vytvořen z polyvinylalkoholu s různým stupněm acetylace |37 | trivinyl | vlákno na bázi terpolymeru akrylonitrilu, chlorovaného vinylového monomeru a třetího vinylového monomeru, z nichž žádný netvoří 50 % celkové hmotnosti |38 | elastodien | pružné vlákno složené z přírodního nebo syntetického polyisoprenu nebo složené z jednoho nebo více dienů polymerovaných s jedním nebo několika vinylovými monomery nebo bez nich, které po protažení až na trojnásobek své původní délky a po uvolnění znovu rychle nabývá v podstatě své původní délky |39 | elastan | pružné vlákno složené nejméně z 85 % hmot. ze segmentového polyuretanu, které po protažení až na trojnásobek své původní délky a po uvolnění znovu rychle nabývá v podstatě své původní délky |40 | skleněné vlákno | vlákno vyrobené ze skla |41 | název odpovídající materiálu, ze kterého jsou vlákna složena, např. kovová (metalická, metalizovaná), azbestová, papírová, po kterém následuje slovo "nit" nebo "vlákno" nebo bez těchto slov | vlákna získaná z různorodých nebo nových materiálů, které nejsou uvedeny výše |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISMLUVNÍ PŘIRÁŽKY POUŽÍVANÉ K VÝPOČTU HMOTNOSTI VLÁKEN OBSAŽENÝCH V TEXTILNÍM VÝROBKUČíslo vlákna | Vlákna | Procentuální podíly |1 – 2 | Vlna a zvířecí chlupy: | || česaná vlákna | 18,25 || mykaná vlákna | 17,00 |3 | Zvířecí chlupy | || česaná vlákna | 18,25 || mykaná vlákna | 17,00 || Koňské žíně | || česaná vlákna | 16,00 || mykaná vlákna | 15,00 |4 | Hedvábí | 11,00 |5 | Bavlna | || neupravená vlákna | 8,50 || mercerovaná vlákna | 10,50 |6 | Kapok | 10,90 |7 | Len | 12,00 |8 | Konopí | 12,00 |9 | Juta | 17,00 |10 | Abaka | 14,00 |11 | Alfa | 14,00 |12 | Kokos | 13,00 |13 | Broom | 14,00 |14 | Ramie (bělené vlákno) | 8,50 |15 | Sisal | 14,00 |16 | Bengálské konopí | 12,00 |17 | Henequen | 14,00 |18 | Maguey | 14,00 |19 | Acetát | 19,00 |20 | Alginát | 20,00 |21 | Měďnaté vlákno | 13,00 |22 | Modal | 13,00 |23 | Protein | 17,00 |24 | Triacetát | 7,00 |25 | Viskóza | 13,00 |26 | Akryl | 2,00 |27 | Chlorovlákno | 2,00 |28 | Fluorethylen | 0,00 |29 | Modakryl | 2,00 |30 | Polyamid nebo nylon | || střižové vlákno | 6,25 || nekonečné vlákno | 5,75 |31 | Polyester | || střižové vlákno | 1,50 || nekonečné vlákno | 1,50 |32 | Polyethylen | 1,50 |33 | Polypropylen | 2,00 |34 | Polykarbamid | 2,00 |35 | Polyuretan | || střižové vlákno | 3,50 || nekonečné vlákno | 3,00 |36 | Vinylal | 5,00 |37 | Trivinyl | 3,00 |38 | Elastodien | 1,00 |39 | Elastan | 1,50 |40 | Skleněné vlákno | || o středním průměru nad 5 μm | 2,00 || o středním průměru 5 μm a menším | 3,00 |41 | Kovové vlákno | 2,00 || Metalizované vlákno | 2,00 || Azbest | 2,00 || Papírová nit | 13,75 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIVÝROBKY, KTERÉ NEMOHOU PODLÉHAT POVINNÉMU OZNAČOVÁNÍ ETIKETAMI NEBO JINÉMU OZNAČOVÁNÍ(Čl. 10 odst. 1 písm. a)1. Pásky na přidržování rukávů2. Pásky k hodinkám z textilních materiálů3. Etikety a štítky4. Držáky na nádobí z textilních materiálů a s výplní5. Kryty na kávové konvice6. Kryty na čajové konvice7. Chrániče rukávů8. Rukávníky, jiné než z vlasových materiálů9. Umělé květiny10. Polštářky na jehly11. Plachtoviny se zátěrem12. Podkladové a výztužné textilie13. Plsti14. Použité zhotovené textilní výrobky, výslovně takto označené15. Kamaše16. Použité obaly, prodávané jako takové17. Plstěné klobouky18. Brašnářské zboží, měkké a bez výztuhy, sedlářské zboží, z textilních materiálů19. Cestovní potřeby z textilních materiálů20. Ručně vyšívané tapisérie, též nedohotovené, a materiály pro jejich výrobu, včetně vyšívacích nití zvláště určených pro takové tapisérie a prodávaných samostatně21. Zdrhovadla22. Knoflíky a spony potažené textilním materiálem23. Obaly na knihy z textilních materiálů24. Hračky25. Textilní části obuvi, s výjimkou oteplovacích vložek26. Stolní podložky z několika složek o ploše max. 500 cm227. Ohnivzdorné rukavice a utěrky28. Kryty na vajíčka29. Pouzdra na kosmetické potřeby30. Textilní váčky na tabák31. Textilní pouzdra na brýle, cigarety a doutníky, zapalovače a hřebeny32. Sportovní chrániče, s výjimkou rukavic33. Pouzdra na toaletní potřeby34. Pouzdra na potřeby k čištění bot35. Předměty pro použití při pohřbech36. Výrobky pro jednorázové použití, s výjimkou vatyPro účely této směrnice se za textilní výrobky pro jednorázové použití považují takové, které lze použít pouze jednou nebo po omezenou dobu a jejichž běžné použití vylučuje jakoukoli obnovu pro následné použití ke stejnému nebo podobnému účelu37. Textilní výrobky podléhající pravidlům Evropského lékopisu a v tomto smyslu označené, lékařské a ortopedické obvazy pro opakované použití a obecně ortopedické textilní výrobky38. Textilní výrobky včetně provazů, lan a šňůr s výhradou položky 12 přílohy IV, běžně určenéa) k použití jako součásti nástrojů při výrobě a zpracování zboží;b) k začlenění do strojů, zařízení (např. topných, klimatizačních nebo osvětlovacích), domácích a jiných spotřebičů, vozidel a dalších dopravních prostředků nebo k jejich provozu, údržbě nebo vybavení, jiné než krycí plachty a textilní příslušenství motorových vozidel prodávané odděleně od těchto vozidel39. Ochranné a bezpečnostní textilní výrobky, jako např. bezpečnostní pásy, padáky, záchranné vesty, záchranné skluzavky, věcné prostředky požární ochrany, neprůstřelné vesty a zvláštní ochranné oděvy (např. pro ochranu proti ohni, chemickým látkám nebo jiným bezpečnostním rizikům)40. Nafukovací konstrukce (sportovní haly, výstavní stánky, skladovací prostory apod.) za předpokladu, že budou poskytnuty údaje o užitných vlastnostech a technických specifikacích těchto výrobků41. Lodní plachty42. Oblečení pro zvířata43. Vlajky a prapory.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVVÝROBKY, KTERÉ SE POVINNĚ OZNAČUJÍ POUZE SPOLEČNOU ETIKETOU NEBO JINÝM SPOLEČNÝM OZNAČENÍM(Čl. 10 odst. 1 písm. b)1. Hadry na podlahu2. Prachovky3. Bordury a prýmky4. Lemovky5. Pásky6. Šle7. Podvazky8. Šněrovadla do bot9. Stuhy10. Pruženky11. Nové obaly, prodávané jako takové12. Motouzy určené k balení a pro použití v zemědělství; šňůry, provazy a lana, jiné než zařazené do položky 38 přílohy III [1].13. Podložky na stůl14. Kapesníky15. Síťky na vlasy16. Dětské vázanky a motýlky17. Slintáčky, mycí žínky a rukavice18. Šicí, látací a vyšívací nitě určené k maloobchodnímu prodeji v malých množstvích, jejichž netto hmotnost nesmí překročit 1 g19. Tkanice k záclonám, roletám a žaluziím[1] U výrobků, které spadají pod tuto položku a které jsou prodávány v odstřizích, se společnou etiketou rozumí etiketa na návinu. Provazy a lana spadající pod tuto položku jsou ty, které se používají při horolezectví a při vodních sportech.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VČÁST AZRUŠENÉ SMĚRNICE(podle článku 18)- Směrnice Rady 71/307/EHS (Úř. věst. L 185, 16.8.1971, s. 16) a její následné změny:- Směrnice Rady 75/36/EHS (Úř. věst. L 14, 20.1.1975, s. 15)- Směrnice Rady 83/623/EHS (Úř. věst. L 353, 15.12.1983, s. 8)- Směrnice Komise 87/140/EHS (Úř. věst. L 56, 26.2.1987, s. 24).ČÁST BLHŮTY PRO PROVEDENÍSměrnice | Lhůty |k povolení obchodu s výrobky, které jsou v souladu s touto směrnicí | k zákazu obchodu s výrobky, které nejsou v souladu s touto směrnicí |71/307/EHS | 29. leden 1973 | 29. leden 1975 |75/36/EHS | | |83/623/EHS | 29. listopad 1985 | 29. květen 1987 |87/140/EHS | 1. září 1988 | |--------------------------------------------------PŘÍLOHA VISROVNÁVACÍ TABULKATato směrnice | Směrnice 71/307/EHS |Článek 1 | Článek 1 |Článek 2 | Článek 2 |Článek 3 | Článek 3 |Článek 4 | Článek 4 |Článek 5 | Článek 5 |Článek 6 | Článek 6 |Článek 7 | Článek 7 |Článek 8 | Článek 8 |Článek 9 | Článek 9 |Článek 10 | Článek 10 |Článek 11 | Článek 11 |Článek 12 | Článek 12 |Článek 13 | Článek 13 |Článek 14 | Článek 14 |Článek 15 | Článek 15 |Článek 16 | Čl. 15 písm. a) |Článek 17 | Čl. 16 odst. 3 |Článek 18 | — |Článek 19 | Článek 17 |Příloha I č. 1 | Příloha I č. 1 |Příloha I č. 2 | Příloha I č. 2 |Příloha I č 3 | Příloha I č. 3 |Příloha I č 4 | Příloha I č. 4 |Příloha I č. 5 | Příloha I č. 5 |Příloha I č. 6 | Příloha I č. 6 |Příloha I č. 7 | Příloha I č. 7 |Příloha I č. 8 | Příloha I č. 8 |Příloha I č. 9 | Příloha I č. 9 |Příloha I č. 10 | Příloha I č. 10 |Příloha I č. 11 | Příloha I č. 11 |Příloha I č. 12 | Příloha I č. 12 |Příloha I č. 13 | Příloha I č. 13 |Příloha I č. 14 | Příloha I č. 15 |Příloha I č. 15 | Příloha I č. 16 |Příloha I č. 16 | Příloha I č. 16 písm. a) |Příloha I č. 17 | Příloha I č. 16 písm. b) |Příloha I č. 18 | Příloha I č. 16 písm. c) |Příloha I č. 19 | Příloha I č. 17 |Příloha I č. 20 | Příloha I č. 18 |Příloha I č. 21 | Příloha I č. 19 |Příloha I č. 22 | Příloha I č. 20 |Příloha I č. 23 | Příloha I č. 21 |Příloha I č. 24 | Příloha I č. 22 |Příloha I č. 25 | Příloha I č. 23 |Příloha I č. 26 | Příloha I č. 24 |Příloha I č. 27 | Příloha I č. 25 |Příloha I č. 28 | Příloha I č. 26 |Příloha I č. 29 | Příloha I č. 27 |Příloha I č. 30 | Příloha I č. 28 |Příloha I č. 31 | Příloha I č. 29 |Příloha I č. 32 | Příloha I č. 30 |Příloha I č. 33 | Příloha I č. 31 |Příloha I č. 34 | Příloha I č. 32 |Příloha I č. 35 | Příloha I č. 33 |Příloha I č. 36 | Příloha I č. 34 |Příloha I č. 37 | Příloha I č. 35 |Příloha I č. 38 | Příloha I č. 36 |Příloha I č. 39 | Příloha I č. 37 |Příloha I č. 40 | Příloha I č. 38 |Příloha I č. 41 | Příloha I č. 39 |Příloha II č. 1-2 | Příloha II č. 1-2 |Příloha II č. 3 | Příloha II č. 3 |Příloha II č. 4 | Příloha II č. 4 |Příloha II č. 5 | Příloha II č. 5 |Příloha II č. 6 | Příloha II č. 6 |Příloha II č. 7 | Příloha II č. 7 |Příloha II č. 8 | Příloha II č. 8 |Příloha II č. 9 | Příloha II č. 9 |Příloha II č. 10 | Příloha II č. 10 |Příloha II č. 11 | Příloha II č. 11 |Příloha II č. 12 | Příloha II č. 12 |Příloha II č. 13 | Příloha II č. 13 |Příloha II č. 14 | Příloha II č. 15 |Příloha II č. 15 | Příloha II č. 16 |Příloha II č. 16 | Příloha II č. 16 písm. a) |Příloha II č. 17 | Příloha II č. 16 písm. b) |Příloha II č. 18 | Příloha II č. 16 písm. c) |Příloha II č. 19 | Příloha II č. 17 |Příloha II č. 20 | Příloha II č. 18 |Příloha II č. 21 | Příloha II č. 19 |Příloha II č. 22 | Příloha II č. 20 |Příloha II č. 23 | Příloha II č. 21 |Příloha II č. 24 | Příloha II č. 22 |Příloha II č. 25 | Příloha II č. 23 |Příloha II č. 26 | Příloha II č. 24 |Příloha II č. 27 | Příloha II č. 25 |Příloha II č. 28 | Příloha II č. 26 |Příloha II č. 29 | Příloha II č. 27 |Příloha II č. 30 | Příloha II č. 28 |Příloha II č. 31 | Příloha II č. 29 |Příloha II č. 32 | Příloha II č. 30 |Příloha II č. 33 | Příloha II č. 31 |Příloha II č. 34 | Příloha II č. 32 |Příloha II č. 35 | Příloha II č. 33 |Příloha II č. 36 | Příloha II č. 34 |Příloha II č. 37 | Příloha II č. 35 |Příloha II č. 38 | Příloha II č. 36 |Příloha II č. 39 | Příloha II č. 37 |Příloha II č. 40 | Příloha II č. 38 |Příloha II č. 41 | Příloha II č. 39 |Příloha III č. 1 | Příloha III č. 1 |Příloha III č. 2 | Příloha III č. 2 |Příloha III č. 3 | Příloha III č. 3 |Příloha III č. 4 | Příloha III č. 4 |Příloha III č. 5 | Příloha III č. 5 |Příloha III č. 6 | Příloha III č. 6 |Příloha III č. 7 | Příloha III č. 7 |Příloha III č. 8 | Příloha III č. 8 |Příloha III č. 9 | Příloha III č. 9 |Příloha III č. 10 | Příloha III č. 10 |Příloha III č. 11 | Příloha III č. 11 |Příloha III č. 12 | Příloha III č. 12 |Příloha III č. 13 | Příloha III č. 13 |Příloha III č. 14 | Příloha III č.14 |Příloha III č. 15 | Příloha III č. 15 |Příloha III č. 16 | Příloha III č. 17 |Příloha III č. 17 | Příloha III č. 18 |Příloha III č. 18 | Příloha III č. 19 |Příloha III č. 19 | Příloha III č. 20 |Příloha III č. 20 | Příloha III č. 21 |Příloha III č. 21 | Příloha III č. 22 |Příloha III č. 22 | Příloha III č. 23 |Příloha III č. 23 | Příloha III č 24 |Příloha III č. 24 | Příloha III č. 25 |Příloha III č. 25 | Příloha III č. 26 |Příloha III č. 26 | Příloha III č. 27 |Příloha III č. 27 | Příloha III č. 28 |Příloha III č. 28 | Příloha III č. 29 |Příloha III č. 29 | Příloha III č. 30 |Příloha III č. 30 | Příloha III č. 31 |Příloha III č. 31 | Příloha III č. 32 |Příloha III č. 32 | Příloha III č. 33 |Příloha III č. 33 | Příloha III č. 34 |Příloha III č. 34 | Příloha III č. 35 |Příloha III č. 35 | Příloha III č. 36 |Příloha III č. 36 | Příloha III č. 37 |Příloha III č. 37 | Příloha III č. 38 |Příloha III č. 38 | Příloha III č. 39 |Příloha III č. 39 | Příloha III č. 40 |Příloha III č. 40 | Příloha III č. 41 |Příloha III č. 41 | Příloha III č. 42 |Příloha III č. 42 | Příloha III č. 43 |Příloha III č. 43 | Příloha III č. 44 |Příloha IV | Příloha IV |Příloha V | — |Příloha VI | — |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/23/EU ze dne 12. září 2012 , kterou se mění směrnice 2009/138/ES (Solventnost II), pokud jde o den jejího provedení, den její použitelnosti a den zrušení některých směrnic  Text s významem pro EHP

text:
               14.9.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 249/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2012/23/EU
   ze dne 12. září 2012,
   kterou se mění směrnice 2009/138/ES (Solventnost II), pokud jde o den jejího provedení, den její použitelnosti a den zrušení některých směrnic
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 a článek 62 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   v souladu s řádným legislativním postupem (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (2) stanoví moderní systém založený na riziku pro regulaci pojišťoven a zajišťoven Unie a dohled nad nimi. Tento systém je nezbytný pro zajištění bezpečného a stabilního pojišťovnictví, schopného poskytovat udržitelné pojistné produkty a podporovat reálnou ekonomiku pomocí podpory dlouhodobých investic a větší stability.

               (2)

               Směrnice 2009/138/ES stanoví den 31. října 2012 dnem jejího provedení a den 1. listopadu 2012 dnem její použitelnosti. Dále uvedená směrnice stanoví den 1. listopadu 2012 dnem zrušení stávajících směrnic o pojištění a zajištění (3) (společně dále jen „Solventnost I“).

               (3)

               Dne 19. ledna 2011 Komise přijala návrh (dále jen „návrh Omnibus II“) na změnu, mimo jiné, směrnice 2009/138/ES, aby zohlednila novou architekturu dohledu v oblasti pojišťovnictví, a zejména zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění). Návrh Omnibus II rovněž obsahuje ustanovení o odložení dne provedení a dne použitelnosti směrnice 2009/138/ES a o odložení dne zrušení Solventnosti I.

               (4)

               Vzhledem ke složitosti návrhu Omnibus II hrozí, že tento návrh nevstoupí v platnost před dnem provedení a dnem použitelnosti směrnice 2009/138/ES. Pokud by tato data nebyla změněna, byla by směrnice 2009/138/ES provedena před vstupem v platnost přechodných pravidel a významných úprav stanovených návrhem Omnibus II.

               (5)

               Aby se předešlo příliš zatěžujícím legislativním povinnostem členských států podle směrnice 2009/138/ES a následně podle nové architektury, již předpokládá návrh Omnibus II, je vhodné den provedení směrnice 2009/138/ES odložit.

               (6)

               Aby bylo orgánům dohledu a pojišťovnám i zajišťovnám umožněno připravit se na uplatňování nové architektury dohledu, je rovněž vhodné stanovit pozdější den použitelnosti směrnice 2009/138/ES.

               (7)

               V zájmu právní jistoty by měl být odpovídajícím způsobem odložen i den zrušení Solventnosti I.

               (8)

               Vzhledem ke krátké době zbývající do dnů stanovených ve směrnici 2009/138/ES by tato směrnice měla vstoupit v platnost neprodleně,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2009/138/ES se mění takto:

               1)

               V článku 309 se odstavec 1 mění takto:

                           a)

                           v prvním pododstavci se datum „31. října 2012“ nahrazuje datem „30. června 2013“;

                           b)

                           za první pododstavec se vkládá nový podstavec, který zní:
                           „Právní a správní předpisy uvedené v prvním pododstavci se použijí ode dne 1. ledna 2014.“

               2)

               V čl. 310 prvním pododstavci se datum „1. listopadu 2012“ nahrazuje datem „1. ledna 2014“.

               3)

               V čl. 311 druhém pododstavci se datum „1. listopadu 2012“ nahrazuje datem „1. ledna 2014“.

         Článek 2
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 12. září 2012.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 3. července 2012 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 5. září 2012.

      (2)  Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1.

      (3)  Směrnice Rady 64/225/EHS ze dne 25. února 1964 o odstranění omezení svobody usazování a volného pohybu služeb v oblasti zajištění a retrocese (Úř. věst. 56, 4.4.1964, s. 878/64); první směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (Úř. věst. L 228, 16.8.1973, s. 3); směrnice Rady 73/240/EHS ze dne 24. července 1973, kterou se odstraňují omezení svobody usazování v oblasti přímého pojištění jiného než životního (Úř. věst. L 228, 16.8.1973, s. 20); směrnice Rady 76/580/EHS ze dne 29. června 1976, kterou se mění směrnice 73/239/EHS (Úř. věst. L 189, 13.7.1976, s. 13); směrnice Rady 78/473/EHS ze dne 30. května 1978 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se soupojištění v rámci Společenství (Úř. věst. L 151, 7.6.1978, s. 25); směrnice Rady 84/641/EHS ze dne 10. prosince 1984, kterou se mění první směrnice (73/239/EHS), a to zejména ve vztahu k asistenčním službám pro turisty (Úř. věst. L 339, 27.12.1984, s. 21); směrnice Rady 87/344/EHS ze dne 22. června 1987 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se pojištění právní ochrany (Úř. věst. L 185, 4.7.1987, s. 77); druhá směrnice Rady 88/357/EHS ze dne 22. června 1988 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního, kterou se stanoví opatření k usnadnění účinného výkonu volného pohybu služeb (Úř. věst. L 172, 4.7.1988, s. 1); směrnice Rady 92/49/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního (třetí směrnice o neživotním pojištění) (Úř. věst. L 228, 11.8.1992, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES ze dne 27. října 1998 o doplňkovém dozoru nad pojišťovnami v pojišťovací skupině (Úř. věst. L 330, 5.12.1998, s. 1); směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/17/ES ze dne 19. března 2001 o reorganizaci a likvidaci pojišťoven (Úř. věst. L 110, 20.4.2001, s. 28); směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (Úř. věst. L 345, 19.12.2002, s. 1); a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění (Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 1).


title: Směrnice Rady ze dne 4. června 1974 o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro samostatně výdělečné činnosti a zprostředkovatelské činnosti v obchodě s toxickými látkami a jejich distribuci

text:
Důležité právní upozornění

|

31974L0557

Úřední věstník L 307 , 18/11/1974 S. 0005 - 0009 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 1 S. 0167  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 1 S. 0184  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 1 S. 0167  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 1 S. 0178  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 06 Svazek 1 S. 0178

		Směrnice Radyze dne 4. června 1974o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro samostatně výdělečné činnosti a zprostředkovatelské činnosti v obchodě s toxickými látkami a jejich distribuci(74/557/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 54 odst. 2 a 3, čl. 63 odst. 2 a 3 této smlouvy,s ohledem na Obecný program pro odstranění omezení svobody usazování [1], a zejména na hlavu IV A a C uvedeného programu,s ohledem na Obecný program pro odstranění omezení volného pohybu služeb [2], a zejména na hlavu V C uvedeného programu,s ohledem na směrnici Rady 64/223/EHS ze dne 25. února 1964 o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro činnosti ve velkoobchodě [3],s ohledem na směrnici Rady 64/224/EHS ze dne 25. února 1964 o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro činnosti zprostředkovatelů v obchodě, průmyslu a řemeslech [4],s ohledem na směrnici Rady 68/363/EHS ze dne 15. října 1968 o dosažení svobody usazování a volného pohybu služeb pro samostatně výdělečné činnosti v maloobchodě [5],s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [6],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [7],vzhledem k tomu, že obecné programy předpokládají odstranění veškeré diskriminace na základě státní příslušnosti v oblasti svobody usazování a volného pohybu služeb- v oblasti velkoobchodu a činností zprostředkovatelů v průmyslu, obchodě a řemeslech před skončením druhého roku druhé etapy,- v oblasti maloobchodu po skončení druhého roku druhé etapy přechodného období a před skončením druhé etapy;vzhledem k tomu, že se směrnice 64/223/EHS, 64/224/EHS a 68/363/EHS nevztahují na oblast toxických látek, která je z důvodů zvláštních otázek souvisejících s ochranou veřejného zdraví upravena právními a správními předpisy členských států;vzhledem k tomu, že směrnice 64/223/EHS a 68/363/EHS se rovněž nevztahují na činnosti s patogenními původci ve velkoobchodě a v maloobchodě; že kromě patogenních původců vymezených jako humánní a veterinární léčiva podle směrnice Rady 65/65/EHS ze dne 26. ledna 1965 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se hromadně vyráběných léčivých přípravků [8], ve znění směrnice 66/454/EHS [9], tvoří předmět zmíněných činností pouze patogenní původci označovaní jako "biologické pesticidy pro použití v zemědělství"; že z tohoto důvodu odstranění omezení volného pohybu služeb a svobody usazování v oblasti patogenních původců může být zaměřeno na obchod s těmito pesticidy a jejich distribuci;vzhledem k tomu, že se ukázalo jako žádoucí a výhodné přijmout v rámci Společenství opatření pro právní úpravu oblastí uvedených ve dvou předchozích bodech s ohledem na nebezpečné účinky, které mohou mít toxické látky na zdraví lidí, zvířat a rostlin přímo nebo prostřednictvím okolního prostředí;vzhledem k tomu, že činnosti zprostředkovatelů v obchodě, průmyslu a řemeslech jsou předmětem směrnic 64/224/EHS a 68/363/EHS; že činnosti zprostředkovatelů v oblasti toxických látek a patogenních činitelů jsou vyňaty z oblasti působnosti těchto směrnic; že cílem této směrnice je rovněž liberalizace činností zprostředkovatelů; že je vhodné podle této směrnice "obchodem a distribucí" rozumět činnosti zprostředkovatelů ve stejné oblasti;vzhledem k tomu, že v souladu s Obecným programem pro odstranění omezení svobody usazování musí být odstraněna omezení nároku na vstup do profesních sdružení, pokud profesní činnosti zúčastněné osoby zahrnují uplatnění tohoto nároku;vzhledem k tomu, že postavení osob v pracovním poměru, které doprovázejí osobu poskytující služby nebo které jednají na její účet, upravují předpisy přijaté k provedení článků 48 a 49 Smlouvy;vzhledem k tomu, že byly nebo budou přijaty zvláštní směrnice vztahující se na všechny samostatně výdělečné činnosti, které obsahují ustanovení o pohybu a pobytu oprávněných osob, a je-li to nezbytné, rovněž směrnice o koordinaci záruk na ochranu zájmů společníků a třetích osob požadovaných členskými státy od společností;vzhledem k tomu, že v některých členských státech jsou obchod, distribuce a odborné používání toxických látek upraveny předpisy o přístupu k činnosti a že jiné státy takové předpisy popřípadě přijmou; že přechodná opatření k usnadnění přístupu k profesi a jejího výkonu státním příslušníkům jiného členského státu budou předmětem zvláštní směrnice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy odstraní ve prospěch fyzických osob a společností zmíněných v hlavě I obecných programů pro odstranění omezení svobody usazování a volného pohybu služeb (dále jen "oprávněné osoby") omezení uvedená v hlavě III těchto programů, která se týkají práva přístupu k činnostem uvedeným v článku 2 a jejich výkonu.Článek 21. Tato směrnice se vztahuje na samostatně výdělečné činnosti v obchodě a distribuci toxických látek (látek a přípravků) a biologických pesticidů pro použití v zemědělství, které byly vyňaty z oblasti působnosti směrnice 64/223/EHS na základě čl. 2 odst. 1, směrnice 64/224/EHS na základě čl. 4 odst. 1 páté odrážky a směrnice 68/363/EHS na základě čl. 2 odst. 1.2. Na látky uvedené v odstavci 1 se z důvodu nebezpečných účinků, které mohou mít na zdraví lidí, zvířat a rostlin, vztahují v souladu s právními předpisy členských států zvláštní ustanovení; dotyčné látky jsou vyjmenovány na seznamu, který tvoří přílohu. Členský stát sdělí jakoukoli změnu tohoto seznamu Komisi, která o ní uvědomí ostatní členské státy.3. Tato směrnice se nevztahuje na činnosti v obchodě s léčivy a jejich distribuci, které jsou vymezeny ve směrnici 65/65/EHS, a na obchodní činnosti ambulantních obchodníků nebo podomních prodejců.Článek 31. Omezení týkající se činností vyjmenovaných v článku 2 se odstraní bez ohledu na označení osob, které vykonávají některou z těchto činností.2. Obvyklá označení používaná v současné době v členských státech pro určení osob vykonávajících činnosti zprostředkovatelů v obchodě jsou uvedena v článku 3 směrnice 64/224/EHS.Článek 41. Členské státy odstraní omezení, která zejménaa) brání oprávněným osobám působit v hostitelském členském státě nebo v něm poskytovat služby za stejných podmínek a se stejnými právy jako jeho státní příslušníci;b) vyplývají z administrativních postupů, v jejichž důsledku se na oprávněnou osobu použije zacházení, které je ve srovnání se zacházením se státními příslušníky tohoto státu diskriminační.2. Mezi omezení, která mají být odstraněna, patří zvláště omezení obsažená v předpisech, které oprávněným osobám zakazují nebo omezují svobodu usazování a volný pohyb služeb:a) v Belgii:povinnost být držitelem carte profesionelle (článek 1 zákona ze dne 19 února 1965b) ve Francii:- povinnost být držitelem carte d'identité d'étranger commerçant (décret-loi ze dne 12. listopadu 1938, décret ze dne 2. února 1939, zákon ze dne 8. října 1940, zákon ze dne 10. dubna 1954, décret č. 59-852 ze dne 9. července 1959);- nemožnost využití práva na obnovu obchodních nájmů (décret ze dne 30. září 1953, článek 38),c) v Lucembursku:omezená platnost povolení udělovaných cizím státním příslušníkům (článek 21 zákona ze dne 2. června 1962).Článek 51. Členské státy dohlížejí, aby oprávněné osoby měly nárok stát se členy profesních sdružení za stejných podmínek a se stejnými právy a povinnostmi jako jejich vlastní státní příslušníci.2. Nárok na členství je v případě usazení spojen s možností být volen nebo jmenován na vedoucí místa v profesních sdruženích. Tato vedoucí místa však mohou být vyhrazena státním příslušníkům hostitelského členského státu, pokud se dotyčná organizace v souladu s právními nebo správními předpisy účastní na výkonu veřejné moci.3. V Lucemburském velkovévodství nárok na členství v Chambre de commerce nebo Chambre des métiers neposkytuje oprávněným osobám právo účastnit se voleb do jejich správních orgánů.Článek 6Členské státy neposkytnou svým státním příslušníkům, kteří přicházejí do jiného členského státu za účelem výkonu některé z činností uvedených v článku 2, žádnou podporu, která by mohla narušit podmínky práva usazování.Článek 71. Pokud hostitelský členský stát požaduje od svých státních příslušníků pro přístup k některé z činností uvedených v článku 2 důkaz bezúhonnosti a důkaz, že neprodělali úpadek, anebo jeden z těchto důkazů, přijme tento stát jako dostatečný důkaz ve vztahu ke státním příslušníkům ostatních členských států výpis ze soudního rejstříku nebo rovnocenný doklad prokazující splnění těchto požadavků vydaný příslušným soudním nebo správním orgánem země původu nebo předchozího usazení.2. Pokud hostitelský členský stát požaduje od svých státních příslušníků pro přístup k některé z činností uvedených v článku 2 splnění určitých podmínek bezúhonnosti, které nemohou být prokázány dokladem uvedeným v odstavci 1, přijme jako dostatečný důkaz ve vztahu ke státním příslušníkům ostatních členských států potvrzení o splnění těchto podmínek vydané příslušným soudním nebo správním orgánem země původu nebo předchozího usazení. Toto potvrzení se musí týkat konkrétních skutečností pokládaných hostitelskou zemí za významné.3. Nevydává-li země původu nebo předchozího usazení doklad uvedený v odstavci 1 nebo potvrzení uvedené v odstavci 2 prokazující bezúhonnost nebo neprodělání úpadku, mohou být nahrazeny místopřísežným prohlášením nebo ve státech, které takové prohlášení neupravují, čestným prohlášením učiněným dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem v zemi původu nebo předchozího usazení; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném prohlášení nebo čestném prohlášení. Prohlášení o neprodělání úpadku lze učinit rovněž před příslušným profesním nebo stavovským sdružením dané země.4. Doklady vydané v souladu s odstavci 1 a 2 nesmějí být při předložení starší tří měsíců.5. Členské státy určí ve lhůtě stanovené v článku 8 orgány a sdružení příslušné vydávat doklady uvedené v odstavcích 1 a 2 a neprodleně o nich uvědomí ostatní členské státy a Komisi.6. Je-li v hostitelském členském státě nutné prokazovat finanční způsobilost, považuje tento stát potvrzení vydaná bankami země původu nebo předchozího usazení za rovnocenná potvrzením vydaným na jeho území.Článek 8Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí ve lhůtě šesti měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 9Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 4. června 1974.Za RadupředsedaJ. Ertl[1] Úř. věst. 2, 15.1.1962, s. 36/62.[2] Úř. věst. 2, 15.1.1962, s. 32/62.[3] Úř. věst. 56, 4.4.1964, s. 863/64.[4] Úř. věst. 56, 4.4.1964, s. 869/64.[5] Úř. věst. L 260, 22.10.1968, s. 1.[6] Úř. věst. C 63, 28.5.1969, s. 21.[7] Úř. věst. C 10, 27.1.1970, s. 23.[8] Úř. věst. 22, 9.2.1965, s. 369/65.[9] Úř. věst. 144, 5.8.1966, s. 2658/66.--------------------------------------------------PŘÍLOHANásledující kategorie látek uvedených v čl. 2 odst. 2 podléhají v členských státech ke dni 4. června 1974 zvláštnímu režimu:- Belgie:Toxické látky a přípravky:1. uvedené v arrêté du Régent ze dne 6. února 1946 (ve znění pozdějších změn), který upravuje uchovávání a odbyt jedovatých a toxických látek (k provedení zákona ze dne 24. února 1921);2. zařazené do kategorií 1 a 2 arrêté royal ze dne 31. května 1958, který upravuje uchovávání, obchodování a používání pesticidů a fytofarmaceutických přípravků.- Dánsko:1. a) jedovaté nebo toxické látky a škodlivé přípravky uvedené v příloze zákona č. 119 ze dne 3. května 1961 a ve vyhlášce (bekendtgørelse) č. 305 ze dne 9. října 1961 (přijatá k provedení tohoto zákona), která stanoví pravidla pro výrobu, příjem, uchovávání a dodávky těchto látek a přípravků;b) jedovaté nebo toxické látky a škodlivé přípravky uvedené ve vyhlášce (bekendtgørelse) č. 304 ze dne 9. října 1961, která stanoví pravidla pro používání těchto látek a přípravků;2. látky (fytofarmaceutické, herbicidy, pesticidy a regulátory růstu rostlin) vyjmenované v zákoně č. 118 ze dne 3. května 1961 a uvedené ve vyhláškách (bekendtgørelser) vydaných k provedení tohoto zákona, které stanoví, že tyto látky mohou být uváděny na trh nebo používány v průmyslu, pouze pokud je schválí a roztřídí komise pro toxické látky (giftnævnet) a které rovněž stanoví podrobnosti týkající se zejména přijímání, uchovávání, balení, označování těchto látek atd.;3. látky (fytofarmaceutické látky, herbicidy, pesticidy, regulátory růstu rostlin) uvedené ve vyhlášce (bekendtgørelse) ze dne 25. září 1961, která stanoví, že povolení k používání látek označených X je obvykle podmíněno tím, aby uživatel těchto látek absolvoval školení o toxikologii pořádané komisí pro toxické látky (giftuævnet).- Německo:Toxické látky a přípravky zařazené zákony a předpisy spolkových zemí do kategorií 1, 2 a 3, které se týkají obchodu s fytosanitárními toxickými látkami a jejich oběhu a uvedené v paragrafu 34 pátém pododstavci živnostenského řádu (Gewerbeordnung) ve znění ke dni 15. února 1963.- Francie:1. jedovaté látky uvedené v tabulce A (toxické látky) a C (nebezpečné látky) oddílu 1 Décret 56-1197 ze dne 26. listopadu 1956 (Code de la Santé publique, kniha V, část 2, hlava III, kapitola 1, oddíly I a II, články R 5149 až 5168);2. škodlivé látky k použití v průmyslu uvedené v Code du travail, kniha II, hlava II, články 67, 2, 78, 79 a 80 a v nařízeních a vyhláškách přijatých pro provedení těchto ustanovení;3. škodlivé látky uvedené v nomenklatuře nebezpečných, nezdravých a nevhodných provozovnách sestavené k provedení článků 5 a 7 zákona ze dne 19. prosince 1917;4. látky proti parazitům pro použití v zemědělství (zákon ze dne 2. listopadu 1943 ve znění zákona ze dne 30. července 1963; arrêté ze dne 6. září 1954 o homologaci specialit proti parazitům používaných v zemědělství, doplněné arrêté ze dne 6. února 1962).- Irsko:Jedy, které jsou v současnosti vyjmenovány v nařízeních přijatých k provedení zákona (Poisons Acts) z roku 1961 a jejichž prodej je zakázán s výjimkou prodeje některými oprávněnými osobami.- Itálie:1. toxické plyny (článek 58 sbírky "Testo unico" zákonů o veřejné bezpečnosti schválených královským dekretem č. 773 ze dne 18. června 1931; královský dekret č. 147 ze dne 9. ledna 1927; tabulky schválených toxických plynů připojené k ministerské vyhlášce ze dne 6. února 1935 ve znění pozdějších předpisů);2. jedovaté látky pro použití v průmyslu (článek 147 sbírky "Testo unico" zákonů o zdraví schválených královským dekretem č. 1265 ze dne 27. července 1934);3. lékařské a chirurgické látky (bakteriocidní, germicidní a dezinfekční) (královský dekret č. 3112 ze dne 6. prosince 1928 a prováděcí nařízení zákona č. 1070 ze dne 23. června 1927 schválené královským dekretem č. 3112 ze dne 6. prosince 1928) a zdravotnické látky (fytofarmaceutické látky a látky určené ke konzervaci potravin) (článek 6 zákona č. 283 ze dne 30. dubna 1962, ve znění článku 4 zákona č. 441 ze dne 26. února 1963 a nařízení upravující výrobu, obchod a prodej fytofarmaceutických látek a látek určených ke konzervaci potravin, schválené dekretem prezidenta republiky č. 1095 ze dne 3. srpna 1968);4. olovnatá běloba (zákon č. 706 ze dne 19. července 1961);5. benzen (zákon č. 245 ze dne 5. března 1963);6. kosmetické výrobky a barviva obsahující jedovaté látky (článek 7 královského dekretu č. 1938 ze dne 30. října 1924).- Lucembursko:1. obchod a distribuce určitých výrobků (zákon ze dne 25. září 1953, Mémorial č. 62 ze dne 10. října 1953);2. obchod s fytofarmaceutickými látkami a jejich používání (pesticidy pro použití v zemědělství, regulátory růstu rostlin, konzervanty, herbicidy, mikroorganismy a viry jako antiparazitní činidla) (zákon ze dne 20. února 1968, Mémorial č. 9 ze dne 12. března 1968, nařízení velkovévody ze dne 29. května 1970, Mémorial č. 33 ze dne 15. června 1970).- Nizozemsko:toxické látky a přípravky (zákon Bestrijdingsmiddelenwet z roku 1962).- Spojené království:1. jedy, které jsou v současnosti vyjmenovány v "Poisons List Order" a jsou upraveny "Pharmacy and Poisons Act" z roku 1933 a "Poisons Rules" nebo jedy vyjmenované v "Pharmacy and Poisons Acts" z let 1925 až 1967 (Severní Irsko) a "Poisons Regulations" (Severní Irsko);2. látky uvedené v zákoně z roku 1967 a nařízení o chemických látkách pro zemědělství a zahradnictví ("Farm and Garden Chemicals Act 1967 and Regulations");3. látky uvedené v zákoně z roku 1952 a v nařízeních o zemědělství (jedovaté látky) ("Agriculture, Poisonous Substances Act 1952 and Regulations").--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 22. června 1988, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 80/720/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pracovního prostoru, přístupu k místu řidiče a dveří a oken kolových zemědělských a lesnických traktorů

text:
Důležité právní upozornění

|

31988L0414

Úřední věstník L 200 , 26/07/1988 S. 0034 - 0036 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0108  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 17 S. 0108

		Směrnice Komiseze dne 22. června 1988,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 80/720/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pracovního prostoru, přístupu k místu řidiče a dveří a oken kolových zemědělských a lesnických traktorů(88/414/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů [1], naposledy pozměněnou směrnicí 88/297/EHS [2], a zejména na článek 11 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že na základě získaných zkušeností je nyní možné upřesnit a doplnit některá ustanovení směrnice Rady 80/720/EHS [3], ve znění směrnice 82/890/EHS [4];vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti zemědělských a lesnických traktorů technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 80/720/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. října 1988 členské státy nesmějí- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, ani- zakázat první uvedení traktorů do provozu, pokud pracovní prostor, přístup k místu řidiče, dveře a okna tohoto typu traktoru nebo těchto traktorů splňují požadavky této směrnice.2. Od 1. října 1988 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 74/150/EHS pro typ traktoru, jehož pracovní prostor, přístup k místu řidiče, dveře a okna nesplňují požadavky této směrnice, a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ traktoru, jehož pracovní prostor, přístup k místu řidiče, dveře a okna nesplňují požadavky této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 1988. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. června 1988.Za KomisiCockfieldmístopředseda[1] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 10.[2] Úř. věst. L 126, 20.5.1988, s. 52.[3] Úř. věst. L 194, 28.7.1980, s. 1.[4] Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 45.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPříloha I směrnice 80/720/EHS se mění takto:- V bodě I.4 v první řádce se za slova"při všech polohách sloupku řízení a volantu"vkládají slova "s výjimkou těch, které jsou výlučně určeny pro vstup a výstup".- V bodě I.7:v první řádce se před slova"místo stropu"vkládá slovo "tuhé".Doplňuje se nová věta, která zní:"Vzdálenost čalounění nad vztažným bodem sedadla se může snížit na 1000 mm."- Za bod I.7 se vkládá nový bod, který zní:"I.8 Poloměr zakřivení povrchu mezi zadní stěnou kabiny a stropem může být nejvýše 150 mm."- V bodě III.3 se před slova"větrací okna"vkládá slovo "případná".- V bodě III.5 ve třetím odstavci se za slova"k jejich rychlému otevření"vkládají slova "nebo odsunutí".- Obrázky 1, 2 a 3 se nahrazují těmito obrázky:+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2004/43/ES ze dne 13. dubna 2004, kterou se mění směrnice 98/53/ES a směrnice 2002/26/ES, pokud jde o metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství aflatoxinu a ochratoxinu A v potravinách pro kojence a malé dětiText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32004L0043

Úřední věstník L 113 , 20/04/2004 S. 0014 - 0016

		Směrnice Komise 2004/43/ESze dne 13. dubna 2004,kterou se mění směrnice 98/53/ES a směrnice 2002/26/ES, pokud jde o metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství aflatoxinu a ochratoxinu A v potravinách pro kojence a malé děti(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě [1], a zejména na článek 1 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) V nařízení Komise (ES) č. 466/2001 ze dne 8. března 2001, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách [2], se stanoví maximální limity pro aflatoxin B1, aflatoxin M1 a ochratoxin A v potravinách pro kojence a malé děti.(2) Odběr vzorků má rozhodující vliv na přesnost stanovení množství aflatoxinů a ochratoxinu A. Směrnice Komise 98/53/ES ze dne 16. července 1998, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství určitých kontaminujících látek v potravinách [3], a směrnice Komise 2002/26/ES ze dne 13. března 2002, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství ochratoxinu A v potravinách [4], by měly být změněny tak, aby zahrnovaly ustanovení týkající se potravin pro kojence a malé děti.(3) Je nanejvýš důležité, aby byly výsledky analýzy uváděny a vykládány jednotným způsobem s cílem zajistit harmonizovaný přístup k uplatňování v celé Evropské unii. Tato pravidla výkladu se použijí na výsledky analýzy získané u vzorků pro úřední kontrolu. V případě analýzy za účelem obhajoby nebo v případě rozhodčího zkoušení se použijí vnitrostátní předpisy.(4) Směrnice 98/53/ES a 2002/26/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.(5) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy I a II směrnice 98/53/ES se mění způsobem uvedeným v příloze I této směrnice.Článek 2Přílohy I a II směrnice 2002/26/ES se mění způsobem uvedeným v příloze II této směrnice.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12 měsíců od vstupu této směrnice v platnost. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 13. dubna 2004.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 50. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).[2] Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 455/2004 (Úř. věst. L 74, 12.3.2004, s. 11).[3] Úř. věst. L 201, 17.7.1998, s. 93. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/121/ES (Úř. věst. L 332, 19.12.2003, s. 38).[4] Úř. věst. L 75, 16.3.2002, s. 38.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPřílohy I a II směrnice 98/53/ES se mění takto:1. V příloze I směrnice 98/53/ES se za bod 5.6 vkládá bod 5.7:"5.7 Potraviny určené pro kojence a malé děti5.7.1 Postup odběru vzorkůPoužije se postup odběru vzorků uvedený pro mléko, odvozené výrobky a vícesložkové potraviny v bodech 5.4, 5.5 a 5.6.5.7.2 Přijetí šarže- přijetí, jestliže souhrnný vzorek vyhovuje maximálnímu limitu se zohledněním nejistoty měření a po korekci na výtěžnost,- odmítnutí, jestliže souhrnný vzorek překračuje mimo rozumnou pochybnost maximální limit se zohledněním nejistoty měření a po korekci na výtěžnost."2. V příloze II zní bod 2 takto:"2. Zpracování vzorku obdrženého laboratoříKaždý laboratorní vzorek se jemně rozemele a důkladně promísí postupem, u něhož je prokázáno, že jím lze dosáhnout úplné homogenizace.Pokud se maximální limit vztahuje na sušinu, stanoví se obsah sušiny v části homogenizovaného vzorku metodou, která prokazatelně umožňuje přesné stanovení obsahu sušiny."--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPřílohy I a II směrnice 2002/26/ES se mění takto:1. Příloha I se mění takto:a) bod 4.6 zní takto:"4.6 Postup odběru vzorků pro potraviny určené pro kojence a malé dětiPoužije se postup odběru vzorků uvedený pro obiloviny a výrobky z obilovin v bodě 4.5 této přílohy. To znamená, že počet dílčích vzorků, které mají být odebrány, závisí na hmotnosti šarže, přičemž v souladu s tabulkou 2 v bodě 4.5 se odebere minimálně 10 a maximálně 100 dílčích vzorků.- Hmotnost dílčích vzorků má být přibližně 100 gramů. U šarží ve formě maloobchodního balení závisí hmotnost dílčího vzorku na hmotnosti maloobchodního balení.- Hmotnost souhrnného vzorku = 1 až 10 kg; vzorek musí být dostatečně promísen."b) Vkládá se bod 4.7, který zní:"4.7 Odběr vzorků v maloobchodním prodejiOdběr vzorků potravin v maloobchodním prodeji se provádí pokud možno podle výše uvedených ustanovení o odběru vzorků. Není-li to možné, lze použít jiné účinné postupy odběru vzorků v maloobchodním prodeji, pokud jsou pro vzorkovanou šarži dostatečně reprezentativní."c) Bod 5 zní takto:"5. Přijetí šarže nebo části šarže- Přijetí, jestliže souhrnný vzorek vyhovuje maximálnímu limitu se zohledněním nejistoty měření a po korekci na výtěžnost.- Odmítnutí, jestliže souhrnný vzorek takřka nepochybně překračuje maximální limit se zohledněním nejistoty měření a po korekci na výtěžnost."2. Příloha II se mění takto:a) bod 2 zní takto:"2. Zpracování vzorku obdrženého laboratoříKaždý laboratorní vzorek se jemně rozemele a důkladně promísí podle postupu, u něhož je prokázáno, že jím lze dosáhnout úplné homogenizace.Pokud se maximální limit vztahuje na sušinu, stanoví se obsah sušiny v části homogenizovaného vzorku metodou, která prokazatelně umožňuje přesné stanovení obsahu sušiny."b) Bod 4.4 zní takto:"4.4 Výpočet výtěžnosti a uvádění výsledkůVýsledky analýzy se uvedou s korekcí nebo bez korekce na výtěžnost. Musí být uveden způsob uvedení výtěžnosti a její hodnota. Analytický výsledek s korekcí na výtěžnost se použije pro kontrolu dodržení limitu (viz příloha I bod 5).Analytický výsledek musí být uveden ve tvaru x ± U, kde x je analytický výsledek a U je rozšířená nejistota měření.U je rozšířená nejistota měření, přičemž se použije faktor pokrytí 2, který odpovídá hladině spolehlivosti přibližně 95 %."--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2006/3/ES ze dne  9. ledna 2006 , kterou se mění přílohy I a II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES o názvech textilií za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku   (Text s významem pro EHP)

text:
               10.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 5/14

      SMĚRNICE KOMISE 2006/3/ES
   ze dne 9. ledna 2006,
   kterou se mění přílohy I a II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES o názvech textilií za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES ze dne 16. prosince 1996 o názvech textilií (1), a zejména na čl. 16 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 96/74/ES stanoví pravidla o označování výrobků etiketami nebo o jiném označování podle obsahu textilních vláken za účelem ochrany zájmů spotřebitele. Textilní výrobky mohou být uváděny na trh ve Společenstv, pouze pokud splňují ustanovení uvedené směrnice.

               (2)

               S ohledem na nedávná zjištění technické pracovní skupiny je pro účely přizpůsobení směrnice 96/74/ES technickému pokroku nezbytné doplnit na seznam vláken v přílohách I a II uvedené směrnice elastomultiester.

               (3)

               Směrnici 96/74/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.

               (4)

               Ustanovení této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 96/74/ES se mění takto:

               1.

               V příloze I se doplňuje nový řádek 45, který zní:

                           „45

                           Elastomultiester

                           vlákno vytvořené interakcí dvou nebo více chemicky rozdílných lineárních makromolekul ve dvou nebo více odlišných fázích (z nichž žádná nepřesahuje 85 % hmotnostních), obsahující esterové skupiny jako převládající funkční jednotku (minimálně 85 %), které po vhodném zpracování, při němž se protáhne na jeden a půl násobek původní délky, se po uvolnění v podstatě rychle vrátí na svojí počáteční délku“

               2.

               V příloze II se doplňuje nový údaj 45, který zní:

                           „45

                           Elastomultiester

                           1,50“

         Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 9. ledna 2007. Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 9. ledna 2006.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 32, 3.2.1997, s. 38. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/34/ES (Úř. věst. L 89, 26.3.2004, s. 35).


title: Směrnice komise 2003/12/ES ze dne 3. února 2003 o změně klasifikace prsních implantátů v rámci směrnice 93/42/EHS o zdravotnických prostředcíchText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0012

Úřední věstník L 028 , 04/02/2003 S. 0043 - 0044

		Směrnice komise 2003/12/ESze dne 3. února 2003o změně klasifikace prsních implantátů v rámci směrnice 93/42/EHS o zdravotnických prostředcích(Text s významem pro EHP)(2003/12/ES)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 93/42/EHS ze dne 14. června 1993 o zdravotnických prostředcích [1], naposledy pozměněnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/104/ES [2], a zejména na čl. 13 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice,s ohledem na žádost předloženou Francií a Spojeným královstvím,vzhledem k těmto důvodům:(1) Na základě klasifikačních kritérií uvedených v příloze IX směrnice 93/42/EHS patří prsní implantáty v zásadě mezi zdravotnické prostředky třídy IIb.(2) Francie a Spojené království požádaly o klasifikaci prsních implantátů jako zdravotnických prostředků třídy III odchylně od ustanovení přílohy IX směrnice 93/42/EHS.(3) S cílem zajistit nejvyšší možnou úroveň bezpečnosti prsních implantátů by oznámené subjekty měly v rámci komplexního systému zabezpečování jakosti vypracovat dokumentaci k návrhu výrobku v souladu s bodem 4 přílohy II směrnice 93/42/EHS. Z tohoto důvodu je nezbytné přistoupit ke změně klasifikace prsních implantátů jako zdravotnických prostředků třídy III.(4) Je nezbytné stanovit režim použitelný pro prsní implantáty uvedené na trh před 1. zářím 2003 podle čl. 11 odst. 3 písm. a) nebo čl. 11 odst. 3 písm. b) bodu iii) směrnice 93/42/EHS.(5) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro zdravotnické prostředky zřízeného podle čl. 6 odst. 2 směrnice Rady 90/385/EHS ze dne 20. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se aktivních implantabilních zdravotnických prostředků [3], naposledy pozměněné směrnicí 93/68/EHS [4],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Odchylně od pravidel stanovených přílohou IX směrnice 93/42/EHS se prsní implantáty nově klasifikují jako zdravotnické prostředky třídy III.Článek 21. Prsní implantáty uvedené na trh před 1. zářím 2003 podle čl. 11 odst. 3 písm. a) nebo čl. 11 odst. 3 písm. b) bodu iii) směrnice 93/42/EHS musí být jako zdravotnické prostředky třídy III před 1. březnem 2004 podrobeny novému postupu posuzování shody.2. Odchylně od čl. 11 odst. 11 směrnice 93/42/EHS nesmí být prodlužována platnost rozhodnutí týkajících se prsních implantátů přijatých oznámenými subjekty do 1. září 2003 podle čl. 11 odst. 3 písm. a) směrnice 93/42/EHS.Článek 31. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. srpna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Členské státy použijí tyto předpisy ode dne 1. září 2003.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 3. února 2003.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 169, 12.7.1993, s. 1.[2] Úř. věst. L 6, 10.1.2002, s. 50.[3] Úř. věst. L 189, 20.7.1990, s. 17.[4] Úř. věst. L 229, 30.8.1993, s. 1.--------------------------------------------------