Důležité právní upozornění

|

31979L0830

Směrnice Rady ze dne 11. září 1979 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vodoměrů na teplou vodu

Úřední věstník L 259 , 15/10/1979 S. 0001 - 0009 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0109  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 9 S. 0003  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0109  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0219  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 10 S. 0219  CS.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412 ET.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412 HU.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412 LT.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412 LV.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412 MT.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412 PL.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412 SK.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412 SL.ES Kapitola 13 Svazek 005 S. 404  - 412

		Směrnice Radyze dne 11. září 1979o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vodoměrů na teplou vodu(79/830/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že v členských státech konstrukce a metody kontroly vodoměrů na teplou vodu podléhají závazným ustanovením, která se v jednotlivých státech liší, a brání tak obchodu s těmito přístroji; že je proto nezbytné tato ustanovení sblížit;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 71/316/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly [3] ve znění aktu o přistoupení [4] stanovila postupy při EHS schválení typu a EHS prvotním ověření; že v souladu s uvedenou směrnicí je nezbytné stanovit technické požadavky na konstrukci a funkci vodoměrů na teplou vodu; že před tím, než bude možné tyto přístroje volně dovážet, uvádět na trh a užívat, je nezbytné splnit tyto požadavky, provést kontroly a připojit příslušné značky a znaky,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na vodoměry na teplou vodu určené pro spojité měření objemu teplé vody, která jimi protéká. Tyto vodoměry budou opatřeny měřicím zařízením spojeným s indikačním zařízením. Pro účely této směrnice bude termín "teplá voda" znamenat vodu, jejíž teplota je vyšší než 30 °C, ale nepřekročí 90 °C.Vodoměry na teplou vodu pro zapojení do cirkulačních systémů určených pro přenos tepelné energie jsou z oblasti působnosti této směrnice vyjmuty.Článek 2Vodoměry na teplou vodu, které smějí být opatřeny značkami a znaky EHS, jsou popsány v příloze této směrnice. Tyto vodoměry podléhají EHS schválení typu a EHS prvotnímu ověření.Článek 3Žádný členský stát nesmí bránit, zakazovat nebo omezovat uvedení na trh nebo uvedení do provozu vodoměrů na teplou vodu, které na základě svých metrologických vlastností nesou značku EHS schválení typu a značku prvotního EHS prvotního ověření.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1982 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působností této směrnice.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 11. září 1979.Za RadupředsedaRay Mac sharry[1] Úř. věst. C 131, 5.6.1978, s. 85.[2] Úř. věst. C 269, 13.11.1978, s. 44.[3] Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 1.[4] Úř. věst. L 73, 27. 3. 1972, s. 14.--------------------------------------------------PŘÍLOHAI. TERMINOLOGIE A DEFINICE1.0 Tato příloha se vztahuje pouze na vodoměry na teplou vodu, dále jen "vodoměry", které pracují čistě na mechanickém principu. Tyto vodoměry používají buď objemové komory s pohyblivými stěnami, nebo využívají působení rychlosti vody na lopatkový rotor (radiální nebo axiální turbína). Tato příloha se nevztahuje na vodoměry na teplou vodu vybavené elektronickými součástkami.1.1 PrůtokPrůtok je objem vody protékající vodoměrem za jednotku času.1.2 Proteklý objemProteklý objem je celkový objem vody, který protekl vodoměrem za danou dobu.1.3 Maximální průtok (Qmax)Maximální průtok Qmax je nejvyšší průtok, při němž vodoměr musí být schopen pracovat po omezené časové intervaly bez poškození a bez překročení maximální dovolené chyby a maximální dovolené hodnoty tlakové ztráty.1.4 Jmenovitý průtok (Qn)Jmenovitý průtok Qn se rovná polovině maximálního průtoku Qmax. Tento průtok je vyjádřen v metrech krychlových za hodinu a používá se pro označení vodoměru.Při jmenovitém průtoku Qn musí být vodoměr schopen pracovat při běžném použití, tj. za souvislých a přerušovaných provozních podmínek, aniž by došlo k překročení maximálních dovolených chyb.1.5 Minimální průtok (Qmin)Minimální průtok Qmin je průtok, nad jehož hodnotou nesmí být překročeny maximální dovolené chyby a který je pevně stanoven jako funkce Qn.1.6 Rozsah průtokuRozsah průtoku vodoměru je ohraničen maximálním a minimálním průtokem Qmax a Qmin. Tento rozsah je rozdělen do dvou oblastí nazývaných jako horní a dolní s různými maximálními dovolenými chybami.1.7 Přechodový průtok (Qt)Přechodový průtok Qt je průtok, který odděluje horní a dolní rozsah průtoku a v němž se nespojitě mění maximální dovolená chyba.1.8 Maximální dovolená chybaMaximální dovolená chyba je největší možná chyba vodoměru povolená podle této směrnice pro EHS schválení typu a pro EHS prvotní ověření.1.9 Tlaková ztrátaTlaková ztráta znamená ztrátu, která je způsobena přítomností vodoměru v potrubí.II. METROLOGICKÉ VLASTNOSTI2.1 Maximální dovolené chybyMaximální dovolená chyba v dolním rozsahu od Qmin (včetně) do Qt (vyjma) je ± 5 %.Maximální dovolená chyba v horním rozsahu od Qt (včetně) do Qmax (včetně) je ± 3 %.2.2 Metrologické třídyVodoměry jsou rozděleny podle výše definovaných hodnot Qmin a Qt do čtyř metrologických tříd uvedených v následující tabulce:Třídy | nQ |< 15 m3/h | ≥ 15 m3/h |Třída AHodnota Qmin | 0,04 Qn | 0,08 Qn |Hodnota Qt | 0,10 Qn | 0,20 Qn |Třída BHodnota Qmin | 0,02 Qn | 0,04 Qn |Hodnota Qt | 0,08 Qn | 0,15 Qn |Třída CHodnota Qmin | 0,01 Qn | 0,02 Qn |Hodnota Qt | 0,06 Qn | 0,10 Qn |Třída DHodnota Qmin | 0,01 Qn | |Hodnota Qt | 0,015 Qn | |III. TECHNOLOGICKÉ VLASTNOSTI3.1 Konstrukce - obecná ustanoveníVodoměr musí být konstruován tak, aby za běžných podmínek použití:- dlouhodobě poskytoval služby a zaručoval odolnost proti podvodu;- odpovídal ustanovením této směrnice.Tam, kde mohou být vodoměry vystaveny nahodilé změně směru proudění, musí být schopny tuto změnu vydržet bez poškození a bez nepříznivého vlivu na jejich metrologické vlastnosti a současně musí tento zpětný průtok zaznamenat.3.2 MateriályVodoměr musí být vyroben z materiálů o pevnosti a stálosti, která odpovídá účelu, pro nějž se bude používat. Vodoměr musí být celý vyroben z materiálů, které jsou odolné vůči vnitřní a běžné vnější korozi, a v případě potřeby musí být opatřen vhodnou povrchovou úpravou. Změny teploty vody v rozsahu od 0 do 110 °C nesmějí nepříznivě ovlivňovat materiály použité pro výrobu vodoměru.3.3 Těsnost – tlaková nepropustnost a teplotní odolnostVodoměr musí být schopen po neomezenou dobu, bez nesprávné činnosti, propouštění, bez prosakování stěnami a bez trvalé deformace vydržet spojitě působící teplotu vody o hodnotě 90 °C a spojitě působící tlak, pro který byl zkonstruován a který se nazývá maximální provozní tlak. Minimální hodnota tohoto tlaku je 10 barů.3.4 Tlaková ztrátaHodnota tlakové ztráty se zjišťuje během přezkoušení EHS schválení typu; tato hodnota nesmí překročit 0,25 barů při jmenovitém průtoku a 1 bar při maximálním průtoku.Na základě výsledků zkoušek se vodoměry roztřídí do čtyř skupin podle toho, zda jejich tlaková ztráta při maximálním průtoku nepřevyšuje jednu z následujících hodnot: 1,0; 0,6; 0,3 a 0,1 barů. Hodnota skupiny musí být uvedena v certifikátu EHS schválení typu.3.5 Indikační zařízeníIndikační zařízení musí prostřednictvím jednoduchého a snadno srozumitelného seřazení svých jednotlivých částí umožnit spolehlivé, snadné a jednoznačné čtení objemu měřené vody vyjádřeného v metrech krychlových. Tento objem je udán jednou z následujících možností:a) polohou jednoho nebo více ukazatelů na kruhových stupnicích;b) zobrazením řady po sobě seřazených číslic v jednom nebo více otvorech;c) kombinací těchto dvou systémů.Metr krychlový a jeho násobky jsou zobrazeny černou barvou a díly metru krychlového jsou v červené barvě.Skutečná nebo zdánlivá výška číslic nesmí být menší než 4 mm.Na číslicových indikátorech (typy b) a c)) musí být viditelný posun všech číslic svisle nahoru. Posun kterékoli číslicové jednotky musí být dokončen v okamžiku, kdy se číslice nejbližší nižší dekády mění z 9 na 0; váleček znázorňující nejmenší platnou číslici se může u typu c) pohybovat spojitě. Celistvý počet metrů krychlových musí být jasně označen.Indikátory s ukazovateli (typy a) a c)) se musí otáčet ve směru hodinových ručiček. Hodnota pro každý dílek stupnice v metrech krychlových musí být vyjádřena jako 10n, kde n je kladné nebo záporné celé číslo nebo nula, čímž vznikne systém po sobě jdoucích dekád. V blízkosti každé části stupnice musí být zobrazeny údaje jako např.: × 1000.―.× 100.―.× 10.―.× 1.―.× 0,1.―.× 0,01.―.× 0,001.V obou případech (číselníkové a číslicové indikátory):- značka jednotky m3 musí být zobrazena buď na číselníku, nebo v bezprostřední blízkosti číslicové indikace,- nejrychleji se otáčející a vizuálně čitelný očíslovaný prvek – "kontrolní prvek" - se musí pohybovat spojitě; jeho dílek je považován za ověřovací dílek stupnice. Tento kontrolní prvek může být trvalý, nebo může být vytvořen dočasně přidáním odnímatelných částí. Tyto části nesmějí mít významný vliv na metrologické vlastnosti vodoměru.Délka ověřovacího dílku stupnice nesmí být menší než 1 mm a nesmí být větší než 5 mm. Stupnice musí obsahovat:- buď značky o stejné šířce, která není větší než jedna čtvrtina vzdálenosti mezi osami dvou sousedních značek, které se liší pouze svou délkou,- nebo kontrastní pruhy o konstantní šířce, která se rovná délce ověřovacího dílku stupnice.3.6 Počet číslic a hodnota ověřovacího dílku stupniceIndikační zařízení musí být schopno zaznamenat bez návratu na nulu objem, vyjádřený v metrech krychlových, který odpovídá alespoň 1999 hodinám provozu při jmenovitém průtoku.Hodnota ověřovacího dílku stupnice musí odpovídat hodnotě 1 × 10n nebo 2 × 10n nebo 5 × 10n. Tato velikost musí být během ověřování dostatečně malá, aby se zajistilo, že nepřesnost měření nebude větší než 0,5 % (v úvahu je brána pravděpodobná chyba čtení ne větší než polovina délky nejmenšího dílku stupnice), a aby při minimálním průtoku netrvala zkouška více než 1,5 hodiny.Je možné přidat doplňkové zařízení (hvězdice, kotouč s referenční značkou atd.), aby se znázornil pohyb měřicího zařízení před tím, než bude jasně viditelný na indikačním zařízení.3.7 Justovací zařízeníVodoměr může být vybaven justovacím zařízením, pomocí něhož je možné změnit vztah mezi indikovaným objemem a objemem, který skutečně protekl. Toto zařízení je povinné pro vodoměry, které využívají působení rychlosti vody na lopatkový rotor.3.8 Urychlovací zařízeníPoužití urychlovacího zařízení pro zvýšení rychlosti vodoměru pod Qmin je zakázáno.3.9 Doplňková zařízeníVodoměr může obsahovat zařízení pro generování impulsů za předpokladu, že takové zařízení nepříznivě neovlivňuje jeho metrologické vlastnosti.Certifikát EHS schválení typu může umožňovat doplnění speciálně upevněných nebo odnímatelných zařízení, která umožňují automatické ověření vodoměru.IV. ZNAČKY A NÁPISY4.1 Identifikační nápisyPro všechny vodoměry je povinné, aby nesly v čitelné a nesmazatelné formě následující informace, a to buď samostatné, nebo seskupené na pouzdře vodoměru, na číselníku indikátoru nebo na informačním štítku:a) název výrobce nebo obchodní název nebo obchodní značku;b) metrologickou třídu a jmenovitý průtok Qn v m3/h;c) rok výroby a výrobní číslo;d) jednu nebo dvě šipky udávající směr proudění;e) značku EHS schválení typu;f) maximální provozní tlak v barech, pokud je větší než 10 barů;g) maximální provozní teplotu ve tvaru: 90 °C;h) písmeno "V" nebo "H", jestliže vodoměr může správně pracovat pouze ve vertikální (V) nebo horizontální (H) poloze.4.2 Umístění značek EHS ověřeníPro značky EHS ověření musí být na základní části (většinou na pouzdře vodoměru) vyhrazeno místo, které je viditelné bez demontáže vodoměru.4.3 PlombováníVodoměr musí být vybaven ochrannými zařízeními, která lze zaplombovat tak, aby se zajistilo, že před správnou instalací vodoměru a po ní nebude možné samotný vodoměr ani jeho justovací zařízení bez poškození ochranných zařízení odmontovat nebo změnit.V. EHS SCHVÁLENÍ TYPU5.1 PostupPostup při EHS schválení typu je popsán ve směrnici 71/316/EHS.5.2 Přezkoušení typuJestliže bylo z přiložené dokumentace zjištěno, že daný typ odpovídá ustanovením této směrnice, pak se musí provést laboratorní zkoušky na určitém počtu přístrojů za následujících podmínek:5.2.1 Počet zkoušených vodoměrůPočet vodoměrů, které má výrobce předložit, je uveden v následující tabulce:n3Jmenovitý průtok Q, m/h | Počet vodoměrů || | | | || | Qn | < | 1,5 | 10 |1,5 | ≤ | Qn | < | 15 | 3 || | Qn | ≥ | 15 | 2 |V závislosti na průběhu zkoušek může příslušný orgán:- rozhodnout, že neprovede zkoušky se všemi předloženými vodoměry, nebo- vyžádat si od výrobce další vodoměry, aby zkoušky mohly pokračovat.5.2.2 TlakPro metrologické zkoušky uvedené v bodu 5.2.4 musí být tlak na výstupu z vodoměru dostatečně vysoký, aby se zamezilo kavitaci.5.2.3 Zkušební zařízeníObecně je nutno vodoměry zkoušet jednotlivě a ve všech případech tak, aby se přesně prokázaly jednotlivé vlastnosti každého z nich.Metrologický orgán členského státu musí podniknout všechny nutné kroky k zajištění toho, aby relativní nepřesnost při měření objemu dodané vody nepřekročila 0,3 %, včetně zahrnutí různých příčin chyby způsobených instalací.Maximální dovolená nepřesnost je 5 % v případě měření tlaku a 2,5 % v případě měření tlakové ztráty.Během každé zkoušky nesmí relativní změna v průtocích překročit 2,5 % mezi Qmin a Qt a 5 % mezi Qt a Qmax.Maximální dovolená nepřesnost při měření teploty je 1 °C.Zkušební zařízení musí být schváleno metrologickou službou dotyčného členského státu bez ohledu na to, kde se tyto zkoušky provádějí.5.2.4 Zkoušky5.2.4.1 Zkušební postupZkoušky zahrnují následující činnosti, které se provádějí v uvedeném pořadí:1. zkouška tlakové těsnosti;2. určení křivek chyb v závislosti na průtoku prostřednictvím zjišťování možného vlivu tlaku a teploty a při zahrnutí běžných podmínek instalace stanovených výrobcem pro tento typ vodoměru (přímé části potrubí proti proudu a po proudu vodoměru, zúžení, překážky atd.);3. určení tlakové ztráty;4. zrychlená dlouhodobá zkouška stability;5. zkouška odolnosti vůči tepelnému rázu pro vodoměry se jmenovitým průtokem Qn,, který není větší než 10 m3/h.5.2.4.2 Popis zkoušekZkoušky musí být provedeny následujícím způsobem:- Zkouška tlakové těsnosti se provádí při (85 ± 5) °C, a to ve dvou částech:a) každý vodoměr musí vydržet tlak rovnající se 1,6 násobku maximálního provozního tlaku působícího po dobu 15 minut, aniž by došlo k propouštění nebo průsaku stěnami (viz bod 4.1 písm. f));b) každý vodoměr musí vydržet tlak rovný dvojnásobku maximálního provozního tlaku působícího po dobu jedné minuty, a to bez poškození nebo zablokování (viz bod 4.1 písmeno f)).- Výsledky zkoušek křivek chyb a ztráty tlaku musí poskytovat dostatečný počet bodů, aby bylo možné křivky spolehlivě zakreslit v celém rozsahu.- Zrychlené dlouhodobé zkoušky stability se provádějí tak, jak je uvedeno v tabulce níže:Jmenovitý průtok vodoměru | Zkušební průtok a teplota | Druh zkoušky | Počet přerušení | Doba trvání přestávek | Doba činnosti při zkušebním průtoku | Doba trvání spuštění a zastavení (sekundy) |Qn ≤ 10 m3/h | Qn (50 ± 5) °C | Nespojitá | 100000 | 15 s | 15 s | 0,15 (Qn) [1] minimálně 1 s |Qmax (85 ± 5) °C | Spojitá | | | 100 h | |Qn > 10 m3/h | Qn (50 ± 5) °C | Spojitá | | | 500 h | |Qmax (85 ± 5) °C | Spojitá | | | 200 h | |Před první zkouškou a po každé sérii zkoušek musí být určeny chyby měření za stejných podmínek; minimálním požadavkem je, aby byly určeny při následujících průtocích:Q— Q— 0•5 Q— QmaxPři každé zkoušce musí být objem vody protékající přes vodoměr dostatečně velký, aby se otočil ukazatel nebo válec na ověřovací stupnici o jednu nebo více celých otáček a aby se vyloučil vliv periodické chyby údajů.- Zkouška odolnosti vůči tepelnému rázu obsahuje 25 cyklů, které se provedou následujícím způsobem:Teplota vody | Průtok | Doba trvání |(85 ± 5) °C | Qmax | 8 minut |— | 0 | 1 až 2 minuty |Studená voda | Qmax | 8 minut |— | 0 | 1 až 2 minuty |5.2.5 Podmínky pro EHS schválení typuTyp vodoměru je schválen, jestliže:a) odpovídá správním, technickým a metrologickým požadavkům této směrnice a její přílohy;b) zkoušky 1), 2) a 3) podle bodu 5.2.4.1 ukazují, že odpovídá z hlediska metrologických a technologických vlastností částem II a III této přílohy;c) jestliže se po dokončení každé zrychlené zkoušky stability a po každé zkoušce odolnosti vůči tepelnému rázu nezjistí žádná změna ve vztahu k počáteční křivce větší než 1,5 % mezi Qt a Qmax nebo větší než 3 % mezi Qmin a Qt.5.3 Certifikát EHS schválení typuCertifikát EHS schválení typu může povolit možnost provést při prvotním ověření zkoušku přesnosti se studenou vodou.Tato možnost je povolena pouze tehdy, jestliže během přezkoušení pro EHS schválení typu umožnilo vyšetření vztahu rovnocennosti mezi teplou a studenou vodou vykonat zkoušku přesnosti se studenou vodou a jestliže tato zkouška prokázala, že vodoměr, který této zkoušce vyhověl, splňuje rovněž maximální dovolené chyby uvedené v bodu 2.1.V tomto případě musí certifikát EHS schválení typu obsahovat popis této zkoušky a příslušné požadavky, zejména ty, které se týkají dovolených chyb a zkušebních průtoků.VI. EHS PRVOTNÍ OVĚŘENÍPostup při EHS prvotním ověření je popsán ve směrnici Rady 71/316/EHS.6.1 Postup ověřeníEHS prvotní ověření musí být provedeno na místě schváleném metrologickou službou členského státu.Uspořádání prostor a zkušební zařízení musí být takové, aby se ověření mohlo provádět za bezpečných, spolehlivých podmínek a bez časové ztráty pro osoby, které jsou za tyto zkoušky odpovědné. Musí být splněny požadavky bodu 5.2.3, s výjimkou požadavků týkajících se teplot u vodoměrů, u nichž se zkoušky provádějí se studenou vodou ve shodě s ustanoveními, která mohou být uvedena v certifikátu EHS schválení typu. Ve zkušebním středisku je možno provést taková uspořádání, která umožňují zkoušet vodoměry v sériích. Výstupní tlak všech vodoměrů však musí být vždy dostatečný, aby se zamezilo kavitaci, a mohou být učiněna zvláštní opatření k zabránění vzájemného ovlivňování mezi vodoměry.Kompletní přístroj může obsahovat automatická zařízení, obtokové ventily, omezovače průtoku atd. za předpokladu, že každý zkušební obvod mezi ověřovanými vodoměry a kontrolními nádržemi je jasně definován a že je možné kdykoli kontrolovat vnitřní tlakovou těsnost těchto obvodů.Lze použít libovolný typ vodního napájecího systému, ale jestliže paralelně pracuje několik zkušebních obvodů, pak mezi nimi nesmí existovat žádné vzájemné ovlivnění neslučitelné s požadavky bodu 5.2.3.Pokud je kontrolní nádrž rozdělena do několika komor, pak oddělovací stěny musí být dostatečně pevné, aby zajistily, že se objem kterékoli komory nebude měnit o více než o 0,2 % podle toho, zda jsou sousední komory plné nebo prázdné.6.2 Zkušební postupVodoměry musí odpovídat schválenému typu.EHS prvotní ověření zahrnuje zkoušky tlakové těsnosti a přesnosti.6.2.1 Zkouška tlakové těsnostiZkouška tlakové těsnosti může být provedena se studenou vodou. Tuto zkoušku je nutno provádět po jednu minutu při 1,6násobku maximálního provozního tlaku. Během této zkoušky nesmí dojít stěnami vodoměru k žádnému propouštění nebo prosakování.6.2.2 Zkouška přesnosti6.2.2.1 Zkouška přesnosti s teplou vodouZkouška přesnosti se obvykle provádí s teplou vodou při teplotě (50 ± 5) °C alespoň při třech průtocích:a) mezi 0,9 Qmax a Qmax,b) mezi Qt a 1,1 Qt,c) mezi Qmin a 1,1 Qmin.Během této zkoušky musí vodoměr vyhovět maximálním dovoleným chybám uvedeným v bodu 2.1.Jestliže všechny chyby leží v jednom směru, pak musí být vodoměr nastaven tak, aby všechny chyby nepřekročily polovinu maximální dovolené chyby.6.2.2.2 Zkouška přesnosti se studenou vodouZkoušku přesnosti je možno provést se studenou vodou, pokud je tak stanoveno v certifikátu EHS schválení typu. V tomto případě bude zkouška provedena podle postupů uvedených v daném certifikátu.[1] je číslo rovnající se hodnotě Qn vyjádřené v m3/h.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/35/ES ze dne 29. června 2000 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0035

Úřední věstník L 200 , 08/08/2000 S. 0035 - 0038

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/35/ESze dne 29. června 2000o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcíchEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3] s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 4. května 2000,vzhledem k těmto důvodům:(1) V usnesení o jednotném programu ve prospěch malých a středních podniků a živnostenského sektoru [4] vybídl Evropský parlament Komisi, aby předložila návrhy zabývající se problematikou opožděných plateb.(2) Dne 12. května 1995 přijala Komise doporučení o platebních lhůtách v obchodních transakcích [5].(3) V usnesení o doporučení Komise o platebních lhůtách v obchodních transakcích [6] vyzval Evropský parlament Komisi, aby zvážila přeměnu svého doporučení na návrh směrnice Rady a předložila jej co nejdříve.(4) Dne 29. května 1997 přijal Hospodářský a sociální výbor stanovisko k Zelené knize Komise o veřejných zakázkách v Evropské unii: Zkoumání cesty vpřed [7].(5) Dne 4. června 1997 zveřejnila Komise akční plán pro jednotný trh, který zdůrazňuje, že opožděné platby stále více představují závažnou překážku pro úspěšné fungování jednotného trhu.(6) Dne 17. července 1997 zveřejnila Komise zprávu o opožděných platbách v obchodních transakcích [8], která shrnuje výsledky hodnocení účinků doporučení Komise ze dne 12. května 1995.(7) Podniky, zejména malé a střední, jsou zatíženy značnými administrativními a finančními břemeny, které jsou důsledkem nepřiměřeně dlouhých platebních lhůt a opožděných plateb. Tyto problémy jsou navíc hlavní příčinou platební neschopnosti, která je hrozbou životaschopnosti podniků a následně vede ke ztrátě mnoha pracovních míst.(8) Smluvní platební lhůty se v některých členských státech výrazně liší od průměru Společenství.(9) Rozdíly mezi pravidly platebních operací a jejich praktickým prováděním v členských státech představují překážku řádného fungování vnitřního trhu.(10) Tyto skutečnosti vedou k podstatnému omezení obchodních transakcí mezi členskými státy. To je v rozporu s článkem 14 Smlouvy, protože podnikům má být umožněno obchodovat v rámci celého vnitřního trhu za podmínek, které zajišťují, že přeshraniční operace nemají za následek vyšší rizika než v případě tuzemského prodeje. Jsou-li tuzemské a přeshraniční operace prováděny podle značně odlišných pravidel, může dojít k narušení hospodářské soutěže.(11) Nejnovější statistické údaje naznačují, že od přijetí doporučení ze dne 12. května 1995 přinejlepším nedošlo v oblasti opožděných plateb v mnoha členských státech ke zlepšení.(12) Cíle boje proti opožděným platbám v rámci vnitřního trhu nemůže být dosaženo uspokojivě jednotlivými členskými státy, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství. Tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. Tato směrnice je tedy zcela v souladu s požadavky zásady subsidiarity a proporcionality, jak jsou stanoveny v článku 5 Smlouvy.(13) Tato směrnice by se měla omezovat na platby, které jsou úhradou za obchodní transakce, a neupravovat transakce se spotřebiteli, úroky ve spojení s jinými platbami, např. platby podle právních předpisů upravujících šeky a směnky, platby představující náhradu škody, včetně plateb od pojišťovacích společností.(14) Skutečnost, že do oblasti působnosti této směrnice spadají svobodná povolání, neznamená, že je členské státy musí pro účely, které nespadají do oblasti působnosti této směrnice, považovat za podniky nebo podnikatele.(15) Tato směrnice pouze definuje pojem "exekuční titul", neupravuje však různé druhy výkonu rozhodnutí na základě tohoto titulu, ani podmínky, za nichž může být výkon rozhodnutí práva na základě tohoto titulu zastaven nebo odložen.(16) Opožděná platba představuje porušení smlouvy, které je v mnoha členských státech pro dlužníky finančně přitažlivé vzhledem k nízkým úrokům z prodlení za opožděné platby nebo pomalému řízení k dosažení náhrady. Je nezbytné změnit tento trend a zajistit takové důsledky opožděné platby, které od takového chování odrazují, a proto je nezbytná rozhodná změna včetně náhrady nákladů, které věřitelům vzniknou.(17) O přiměřené náhradě nákladů vymáhání dluhu je třeba uvažovat bez dotčení vnitrostátních předpisů, na jejichž základě může soudce věřiteli přiznat jakoukoli další náhradu škody, která byla způsobena opožděnou platbou dlužníka, přičemž rovněž přihlédne ke skutečnosti, že vzniklé náklady mohou již být kompenzovány úroky z prodlení z opožděné platby.(18) Tato směrnice bere v úvahu dlouhé smluvní platební lhůty, a zejména existenci určitých kategorií smluv, v jejichž rámci mohou být opodstatněny delší platební lhůty v kombinaci s omezením smluvní svobody nebo vyššími úroky z prodlení.(19) Tato směrnice by měla zakázat zneužití smluvní svobody v neprospěch věřitele. Pokud dohoda slouží především účelu dosažení další dlužníkovy likvidity na úkor věřitele nebo pokud hlavní smluvní strana stanoví pro své dodavatele a subdodavatele platební podmínky, které nejsou opodstatněné ve srovnání s podmínkami, které stanovila sama pro sebe, lze takové počínání považovat za okolnosti zakládající zneužití. Touto směrnicí nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy týkající se způsobu uzavírání smluv nebo upravující platnost smluvních podmínek, které jsou vůči výrazně v neprospěch dlužníka.(20) Důsledky opožděné platby mohou být odrazující pouze tehdy, jsou-li doprovázeny řízením k dosažení nápravy, které je z pohledu věřitele rychlé a účinné. V souladu se zásadou nediskriminace, která je uvedena v článku 12 Smlouvy, musí být tato řízení dostupná všem věřitelům usazeným ve Společenství.(21) Je žádoucí zajistit, aby věřitelé mohli využít výhrady vlastnictví na nediskriminačním základě na celém území Společenství, jestliže je doložka výhrady vlastnictví platná podle vnitrostátního práva použitelného na základě mezinárodního práva soukromého.(22) Tato směrnice musí upravovat veškeré obchodní transakce bez ohledu na to, zda jsou prováděny mezi soukromými nebo veřejnými podniky nebo mezi podniky a orgány veřejné moci, s ohledem na skutečnost, že orgány veřejné moci provádějí značný počet plateb podnikům. Tato směrnice proto musí rovněž upravovat veškeré obchodní transakce mezi hlavními smluvními stranami a jejich dodavateli a subdodavateli.(23) Článek 5 této směrnice požaduje, aby vymáhání nesporných pohledávek bylo ukončeno v krátké době v souladu s vnitrostátními právními předpisy, nepožaduje však po členských státech, aby přijaly zvláštní řízení nebo konkrétním způsobem měnily své platné právní postupy,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Oblast působnostiTato směrnice se vztahuje na veškeré platby, které jsou úhradou za obchodní transakce.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:1. "obchodní transakcí" transakce mezi podniky nebo mezi podniky a orgány veřejné moci, která vede k dodání zboží nebo poskytnutí služeb za úplatu,"orgánem veřejné moci" jakýkoli smluvní orgán nebo subjekt, jak je definován směrnicemi o veřejných zakázkách (92/50/EHS [9], 93/36/EHS [10], 93/37/EHS [11] a 93/38/EHS [12],"podnikem" jakákoli organizace, která provozuje nezávislou hospodářskou nebo odbornou činnost, i když je prováděna jedinou osobou;2. "opožděnou platbou" překročení smluvní nebo zákonné platební lhůty;3. "výhradou vlastnictví" smluvní dohoda, na jejímž základě si prodávající ponechává vlastnické právo ke zboží až do úplného zaplacení kupní ceny;4. "úrokovou sazbou používanou Evropskou centrální bankou pro hlavní refinanční operace" úroková sazba používaná v případě nabídkových řízení s pevnou úrokovou sazbou. V případě, že hlavní refinanční operace proběhla podle pravidel pro nabídkové řízení s proměnlivou úrokovou sazbou, je výslednou sazbou marginální úroková sazba dosažená v tomto nabídkovém řízení. Toto platí v případě aukcí s jedinou sazbou i v případě aukcí s vícenásobnou sazbou;5. "exekučním titulem" jakékoli rozhodnutí, rozsudek, příkaz nebo platební rozkaz vydaný soudem nebo jiným příslušným orgánem, ať již k okamžité úhradě nebo platbě na splátky, který umožňuje věřiteli uplatnit svou pohledávku vůči dlužníkovi prostřednictvím výkonu rozhodnutí; zahrnuje rozhodnutí, rozsudek, příkaz nebo platební rozkaz, který je předběžně vykonatelný, a zůstává vykonatelný, i pokud proti němu dlužník uplatní opravný prostředek.Článek 3Úrok z prodlení v případě opožděné platby1. Členské státy zajistí, žea) úrok z prodlení podle písmene d) se stává splatným dnem následujícím po dni splatnosti nebo po uplynutí platební lhůty, které jsou stanoveny ve smlouvě;b) jestliže den splatnosti ani platební lhůta nejsou ve smlouvě stanoveny, stává se úrok z prodlení splatným automaticky bez nutnosti upomínky:i) 30 dnů po dni, kdy dlužník obdrží fakturu nebo jiný rovnocenný dokument vyzývající k provedení platby, neboii) jestliže není datum obdržení faktury nebo jiného rovnocenného dokumentu vyzývajícího k provedení platby jednoznačné, 30 dnů po dni obdržení zboží nebo služeb, neboiii) jestliže dlužník obdrží fakturu nebo jiný rovnocenný dokument vyzývající k provedení platby dříve než zboží nebo služby, 30 dnů po obdržení zboží nebo služeb, neboiv) jestliže přejímka nebo prohlídka zboží nebo služeb, jejímž prostřednictvím se zjišťuje, zda zboží nebo služby byly dodány v souladu se smlouvou, jsou prováděny podle zákona nebo smlouvy a jestliže dlužník obdrží fakturu nebo jiný rovnocenný dokument vyzývající k provedení platby dříve anebo v den, kdy probíhá přejímka nebo prohlídka, 30 dnů po dni přejímky nebo prohlídky;c) věřitel má právo na úrok z prodlení, pokudi) splnil své smluvní a zákonné povinnosti aii) neobdržel splatnou částku včas, s výjimkou případu, kdy za takové prodlení není dlužník odpovědný;d) výše úroku z prodlení v případě opožděné platby ("zákonná sazba"), kterou je dlužník povinen zaplatit, je součtem úrokové sazby pro hlavní refinanční operace použité Evropskou centrální bankou během její poslední hlavní refinanční operace, provedené před prvním kalendářním dnem daného pololetí ("referenční sazba") a nejméně sedmi procentních bodů ("navýšení"), pokud není ve smlouvě uvedeno jinak. V členských státech, které se neúčastní třetí etapy hospodářské a měnové unie, odpovídá tato referenční sazba rovnocenné úrokové sazbě stanovené jejich centrální bankou. V obou případech se referenční sazba platná první kalendářní den daného pololetí použije na období následujících šesti měsíců;e) kromě případů, kdy dlužník není za prodlení odpovědný, je věřitel oprávněn požadovat na dlužníkovi přiměřenou náhradu za veškeré náklady spojené s vymáháním, které mu v souvislosti s opožděnou platbou dlužníka vznikly. Tato náhrada nákladů musí ve vztahu k dluhu v daném případě dodržovat zásady průhlednosti a přiměřenosti. Při dodržení výše uvedených zásad mohou členské státy, pokud jde o náhradu nákladů vymáhání, stanovit pro různé výše dluhu pevnou maximální částku.2. Pro některé kategorie smluv definovaných vnitrostátním právem mohou členské státy stanovit lhůtu nejvýše 60 dnů, po jejímž uplynutí se úrok z prodlení stává splatným, za předpokladu, že smluvním stranám zamezí v překročení této lhůty nebo stanoví závaznou úrokovou sazbu úroku z prodlení, která výrazně překračuje zákonnou sazbu.3. Členské státy stanoví, že dohoda o dni splatnosti nebo o důsledcích opožděné platby, která není v souladu s odst. 1 písm. b) až d) a odstavcem 2, není vymahatelná nebo zakládá nárok na náhradu škody, jestliže při zvážení všech okolností případu, včetně poctivých obchodních zvyklostí a povahy zboží, je tato dohoda výrazně v neprospěch věřitele. Při určení, zda se jedná o dohodu výrazně v neprospěch věřitele, bude mimo jiné vzato v úvahu, zda má dlužník objektivní důvody odchýlit se od odst. 1 písm. b) až d) a odstavce 2. Je-li taková dohoda shledána hrubě nespravedlivou, použijí se zákonná ustanovení, pokud vnitrostátní soud nestanoví jiné podmínky, které jsou spravedlivé.4. V zájmu věřitelů a soutěžitelů zajistí členské státy existenci odpovídajících a účinných opatření proti dalšímu používání smluvních podmínek, které jsou výrazně v neprospěch věřitele ve smyslu odstavce 3.5. Opatření uvedená v odstavci 4 zahrnují předpis, podle nichž mohou organizace, které mají (případně úředně uznaný) oprávněný zájem na zastupování malých a středních podniků, v souladu s odpovídajícím vnitrostátním právem podat žalobu k příslušnému soudu nebo správnímu orgánu ve věci smluvních podmínek navržených pro obecné použití, které jsou výrazně v neprospěch věřitele ve smyslu odstavce 3, a tak použít vhodné a účinné prostředky bránící dalšímu používání těchto smluvních podmínek.Článek 4Výhrada vlastnictví1. Členské státy v souladu s vnitrostátními právními předpis použitelnými na základě mezinárodního práva soukromého stanoví, že si prodávající ponechává vlastnické právo ke zboží až do jeho úplného zaplacení, je-li doložka výhrady vlastnictví mezi kupujícím a prodávajícím výslovně dohodnuta před dodáním zboží.2. Členské státy mohou přijmout nebo zachovat v platnosti ustanovení o zálohách v hotovosti, které již byly dlužníkem složeny.Článek 5Vymáhání nesporných pohledávek1. Členské státy zajistí, aby exekuční titul, bez ohledu na výši dluhu, mohl být získán zpravidla ve lhůtě 90 kalendářních dnů od podání žaloby věřitelem nebo podání návrhu soudu nebo jinému příslušnému orgánu, za předpokladu, že dluh nebo okolnosti řízení nejsou předmětem sporu. Tuto povinnost musí členské státy splnit v souladu se svými vnitrostátními právními a správními předpisy.2. Vnitrostátní právní a správní předpisy musí stanovit stejné podmínky pro všechny věřitele usazené v Evropském společenství.3. Lhůta 90 kalendářních dnů uvedená v odstavci 1 nezahrnuje:a) lhůtu pro doručení písemností;b) žádné prodlení způsobené věřitelem, jako je doba věnovaná opravě žaloby nebo návrhu.4. Tímto článkem nejsou dotčena ustanovení Bruselské úmluvy o příslušnosti a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech [13].Článek 6Provedení1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 8. srpna 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy mohou zachovat nebo uvést v účinnost předpisy, které jsou pro věřitele výhodnější, než je nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.3. Při provedení této směrnice mohou členské státy vyloučit:a) dluhy, které jsou předmětem úpadkového řízení vedeného proti dlužníkovi;b) smlouvy, které byly uzavřeny před 8. srpnem 2002, ac) pohledávky na úrok z prodlení nižší než 5 EUR.4. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.5. Dva roky po 8. srpnu 2002 přezkoumá Komise mimo jiné zákonnou sazbu, smluvní platební lhůty a opožděné platby a vyhodnotí jejich dopad na obchodní transakce a účinnost této úpravy v praxi. Výsledky tohoto přezkumu i dalších přezkumů sdělí Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými návrhy na zdokonalení této směrnice.Článek 7Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 8UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 29. června 2000.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaM. Marques Da Costa[1] Úř. věst. C 168, 3.6.1998, s. 13 a Úř. věst. C 374, 3.12.1998, s. 4.[2] Úř. věst. C 407, 28.12.1998, s. 50.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. září 1998 (Úř. věst. C 313, 12.10.1998, s. 142), společný postoj Rady ze dne 29. července 1999 (Úř. věst. C 284, 6.10.1999, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. prosince 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 15. června 2000 a rozhodnutí Rady ze dne 18. května 2000.[4] Úř. věst. C 323, 21.11.1994, s. 19.[5] Úř. věst. L 127, 10.6.1995, s. 19.[6] Úř. věst. C 211, 22.7.1996, s. 43.[7] Úř. věst. C 287, 22.9.1997, s. 92.[8] Úř. věst. C 216, 17.7.1997, s. 10.[9] Úř. věst. L 209, 24.7.1992, s. 1.[10] Úř. věst. L 199, 9.8.1992, s. 1.[11] Úř. věst. L 199, 9.8.1992, s. 54.[12] Úř. věst. L 199, 9.8.1992, s. 84.[13] Úplné znění v Úř. věst. C 27, 26.1.1998, s. 3.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 21. listopadu 1979, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/756/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31980L0233

Úřední věstník L 051 , 25/02/1980 S. 0008 - 0018 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0192  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 9 S. 0108  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0192  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0010  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 11 S. 0010

		Směrnice Komiseze dne 21. listopadu 1979,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/756/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(80/233/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí 78/547/EHS [2], a zejména na články 11, 12 a 13 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 76/756/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3],vzhledem k tomu, že podle získaných zkušeností a stavu technologie je nyní možné stanovit přísnější požadavky a přiblížit je skutečným podmínkám zkoušek;vzhledem k tomu, že po těchto změnách budou následovat další změny, které jsou nyní posuzovány a jejichž výsledkem bude další zpřísnění určitých požadavků s ohledem na zvyšování bezpečnosti cestujících ve vozidlech i ostatních uživatelů silnic;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 76/756/EHS se mění takto:1. Články 2 a 3 se nahrazují tímto:"Článek 21. Od 1. května 1980 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, povinných nebo nepovinných, uvedených v bodech 1.5.7 až 1.5.20 přílohy I:- odmítnout udělit EHS schválení typu, vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, ani- zakázat první uvedení vozidla do provozu,pokud montáž dotyčných zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na tomto typu vozidla nebo na těchto vozidlech splňuje požadavky této směrnice.2. Od 1. ledna 1981 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ vozidla, u nějž montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci nesplňuje požadavky této směrnice,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení pro typ vozidla, u nějž montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci nesplňuje požadavky této směrnice.3. Od 1. října 1982 mohou členské státy zakázat první uvedení do provozu vozidel, pro která byl certifikát týkající se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci podle článku 10 směrnice 70/156/EHS vydán po 1. říjnu 1979, pokud montáž těchto zařízení nesplňuje požadavky této směrnice."2. Dosavadní články 4, 5, 6 a 7 se označují jako články 3, 4, 5, a 6.3. Přílohy I a II se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. dubna 1980. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. listopadu 1979.Za KomisiÉtienne davignončlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 168, 26.6.1978, s. 39.[3] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAZměny příloh směrnice 76/756/EHSPŘÍLOHA I: MONTÁŽ ZAŘÍZENÍ PRO OSVĚTLENÍ A SVĚTELNOU SIGNALIZACIBod 1.3 se nahrazuje tímto:"1.3 Nenaložené vozidlo"Nenaloženým vozidlem" se rozumí vozidlo v provozním stavu podle definice ve vzoru informačního dokumentu v bodu 2.6 přílohy I směrnice 70/156/EHS, ale bez řidiče."Bod 1.5.3 se nahrazuje tímto:"1.5.3 Skupinové světlomety nebo svítilny"Skupinovými světlomety nebo svítilnami" se rozumějí zařízení, která mají oddělená rozptylová skla nebo oddělené části rozptylových skel, oddělené zdroje světla, ale společné pouzdro světlometu nebo svítilny."Bod 1.5.4 se nahrazuje tímto:"1.5.4 Sdružené světlomety nebo svítilny"Sdruženými světlomety nebo svítilnami" se rozumějí zařízení, která mají oddělená rozptylová skla nebo oddělené části rozptylových skel, ale společný zdroj světla a společné pouzdro světlometu nebo svítilny."Bod 1.5.20 se nahrazuje tímto:"1.5.20 Odrazka"Odrazkou" se rozumí zařízení užívané k označování přítomnosti vozidla odrazem světla ze zdroje světla, který není umístěn na vozidle, přičemž pozorovatel je v blízkosti tohoto zdroje.Pro účely této směrnice se za odrazku nepovažují:- registrační tabulky se zpětným odrazem,- označení se zpětným odrazem uvedená v Evropské dohodě o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR),- jiné desky a označení se zpětným odrazem, které se musí používat ve shodě s ustanoveními členského státu pro provoz určitých kategorií vozidel nebo pro určité způsoby provozu."Bod 1.6.1 se nahrazuje tímto:"1.6.1 Svíticí plocha světelného zařízení"Svíticí plochou zařízení pro osvětlení" (viz body 1.5.7 až 1.5.10) se rozumí kolmý průmět celého otvoru odrážeče do příčné roviny. Nemá-li zařízení pro osvětlení žádný odrážeč, platí definice podle bodu 1.6.2. Jestliže rozptylové sklo (skla) světlometu nebo svítilny překrývá pouze část celého otvoru odrážeče, posuzuje se pouze průmět této části.V případě potkávacího světlometu je svíticí plocha omezena přivrácenou stopou světelného rozhraní na rozptylovém skle. Jsou-li odrážeč a rozptylové sklo vzájemně seřiditelné, užije se střední poloha seřízení."Bod 1.6.4 se nahrazuje tímto:"1.6.4 Přivrácená plocha"Přivrácenou plochou" se pro stanovený směr pozorování rozumí kolmý průmět plochy výstupu světla do roviny kolmé ke směru pozorování (viz výkres v doplňku 2) a tečné k nejvzdálenějšímu vnějšímu bodu rozptylového skla."Za bod 1.6.4 se vkládá nový bod,který zní:"1.6.5 Plocha výstupu světla"Plochou výstupu světla" se rozumí celý vnější povrch nebo část vnějšího povrchu transparentního rozptylového skla, které uzavírají zařízení pro osvětlení nebo světelnou signalizaci a které umožňují vyhovění fotometrickým a kolorimetrickým požadavkům."Bod 1.8 se nahrazuje tímto:"1.8 Vztažný střed"Vztažným středem" se rozumí průsečík vztažné osy s plochou výstupu světla. Tento vztažný střed stanovuje výrobce světlometu nebo svítilny."Bod 1.9 se nahrazuje tímto:"1.9 Úhly geometrické viditelnosti"Úhly geometrické viditelnosti" se rozumějí úhly, které určují pole minimálního prostorového úhlu, v němž musí být přivrácená plocha světlometu nebo svítilny viditelná. Pole prostorového úhlu je určeno segmenty koule, jejíž střed se kryje se vztažným středem světlometu nebo svítilny a jejíž rovník je rovnoběžný s vozovkou. Vodorovné úhly ß odpovídají zeměpisné délce a svislé úhly zeměpisné šířce. Při pozorování z nekonečna nesmí být uvnitř úhlů geometrické viditelnosti žádná překážka bránící šíření světla z kterékoliv části přivrácené plochy světlometu nebo svítilny.Měří-li se blíže ke světlometu nebo svítilně, musí se směry pozorování rovnoběžně posunout tak, aby bylo dosaženo shodné přesnosti.K překážkám uvnitř úhlů geometrické viditelnosti se nepřihlíží, pokud existovaly již při schválení typu světlometu nebo svítilny.Jestliže je po montáži světlometu nebo svítilny kterákoli část přivrácené plochy kryta jakýmikoli dalšími částmi vozidla, musí být prokázáno, že překážkami nezakrytá část světlometu nebo svítilny stále vyhovuje fotometrickým hodnotám předepsaným pro přivrácenou plochu zařízení jako optické jednotky (viz obrázek níže)."+++++ TIFF +++++Bod 1.12 se nahrazuje tímto:"1.12 Jednotlivá svítilna"Jednotlivou svítilnou" se rozumí též jakákoli kombinace dvou nebo více svítilen, ať shodných, či nikoliv, které mají shodnou funkci a vyzařují světlo téže barvy, pokud tato kombinace zahrnuje zařízení, jejichž průmět spojených svíticích ploch do dané příčné roviny zabírá nejméně 60 % z plochy nejmenšího pravoúhelníku uzavírajícího v sobě průměty těchto svíticích ploch, za předpokladu, že taková kombinace je, je-li požadováno schválení, schválena jako jednotlivá svítilna.Taková možná kombinace se nevztahuje na dálkové světlomety, potkávací světlomety a přední mlhové světlomety."Bod 1.14 se nahrazuje tímto:"1.14 Vzdálenost dvou svítilen nebo světlometů"Vzdáleností dvou světlometů nebo svítilen", které směřují stejným směrem, se rozumí nejkratší vzdálenost mezi kolmými průměty obrysů obou svíticích ploch podle definice v bodu 1.6 do roviny kolmé na jejich vztažné osy. Je-li vzdálenost jednoznačně větší než minimální požadavky směrnice, může však být vzdálenost dvou světlometů nebo svítilen měřena bez přesného určení obrysu svíticí plochy."Za bod 1.17 se vkládá nový bod, který zní:"1.18 Vozovka"Vozovkou" se rozumí povrch, na němž vozidlo stojí a který by měl být v zásadě vodorovný."Bod 2.2.2 se nahrazuje tímto:"2.2.2 soupis zařízení předepsaných výrobcem pro soustavu zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci. Soupis může pro každou funkci zahrnovat několik typů zařízení. Každý typ musí být řádně identifikován (značka schválení typu konstrukční části, jméno výrobce atd.);".Bod 2.2.4 se nahrazuje tímto:"2.2.4 dispoziční výkres (výkresy) každého jednotlivého světlometu nebo svítilny, který zobrazuje svíticí plochy podle definice v bodu 1.6, vztažné osy podle definice v bodu 1.7 a vztažné středy podle definice v bodu 1.8."Bod 3.5.1 se nahrazuje tímto:"3.5.1 být na vozidle namontovány symetricky vzhledem k jeho střední podélné rovině (toto ustanovení se vztahuje na vnější geometrický tvar světlometu nebo svítilny a nikoli na okraje jeho svíticí plochy podle bodu 1.6);".Bod 3.5.2 se nahrazuje tímto:"3.5.2 být vzájemně symetrické vzhledem k střední podélné rovině; tento požadavek neplatí pro vnitřní konstrukci světlometu nebo svítilny;".Bod 3.8 se nahrazuje tímto:"3.8 Maximální výška umístění nad vozovkou musí být měřena od nejvyššího bodu svíticí plochy a minimální výška od nejnižšího bodu svíticí plochy.V případě potkávacího světlometu se minimální výška umístění nad vozovkou měří od nejnižšího okraje odrážeče."Za bod 3.8 se vkládá nový bod, který zní:"3.8.1 Pokud se jedná o celkovou vzdálenost na šířku, stanoví se umístění z hlediska šířky od toho okraje svíticí plochy, který je nejvzdálenější od střední podélné roviny vozidla; pokud se jedná o vzdálenost mezi světlomety nebo svítilnami, stanoví se umístění z hlediska šířky od vnitřních okrajů svíticích ploch."Bod 3.10 se nahrazuje tímto:"3.10 Žádné červené světlo vyzařované světlometem nebo svítilnou stanovené v bodu 1.5 nesmí být viditelné zepředu a žádné bílé světlo vyzařované světlometem nebo svítilnou stanovené v bodu 1.5, s výjimkou zpětného světlometu, nesmí být viditelné zezadu. Svítilny užívané k osvětlení vnitřku vozidla se z tohoto hlediska neberou v úvahu.Požadavek se považuje za splněný, jestliže:"Bod 3.10.1 se nahrazuje tímto:"3.10.1 k viditelnosti jakéhokoli červeného světla zepředu: žádná plocha výstupu světla červené svítilny nesmí být při pohledu zepředu přímo viditelná pro pozorovatele, který se pohybuje v pásmu 1 v příčné rovině umístěné 25 m před vozidlem (viz dodatek 3 obrázek 1);".Bod 3.10.2 se nahrazuje tímto:"3.10.2 k viditelnosti jakéhokoli bílého světla zezadu: žádná plocha výstupu světla bílého světlometu nebo svítilny nesmí být při pohledu zezadu přímo viditelná pro pozorovatele, který se pohybuje v pásmu 2 v příčné rovině umístěné 25 m za vozidlem (viz dodatek 3 obrázek 2)."Bod 3.11 se nahrazuje tímto:"3.11 Elektrické zapojení musí být takové, aby přední a zadní obrysové svítilny, případné doplňkové obrysové svítilny a svítilna zadní registrační tabulky mohly být zapínány a vypínány jen současně.Tato ustanovení neplatí v případě, kdy jsou přední a zadní obrysové svítilny užity jako parkovací svítilny."Bod 3.15.3 se nahrazuje tímto:"3.15.3 V případě poruchy ovládání zakrývání nebo jiných poruch zmíněných v bodech 3.15.2.1 a 3.15.2.2 musí být možno přestavit zakrývatelné zařízení pro osvětlení do polohy užívání bez pomoci nářadí."Bod 3.15.6 se nahrazuje tímto:"3.15.6 Při teplotách zakrývatelného zařízení v rozsahu od –30 °C do + 50 °C musí být světlomet schopen dosáhnout plně odkryté polohy během tří sekund od aktivace ovládače."Za bod 3.15.6 se vkládá nový bod, který zní:"3.16 Počet svítilenPočet svítilen namontovaných na vozidle se musí rovnat počtu stanovenému v druhém pododstavci bodů 4.1 až 4.1.7."Bod 4.1.4.3 se nahrazuje tímto:"4.1.4.3 Na délku:Na předku vozidla a montován tak, aby vyzařované světlo řidiče neobtěžovalo buď přímo, nebo nepřímo zpětnými zrcátky nebo jinými odrazovými povrchy na vozidlech."Bod 4.1.5 se nahrazuje tímto:"4.1.5 Geometrická viditelnostViditelnost svíticí plochy, včetně pásem, které se nejeví jako osvětlená v uvažovaném směru pozorování, musí být zajištěna uvnitř rozbíhajícího se prostoru ohraničeného přímkami obvodu svíticí plochy a svírajícími se vztažnou osou světlometu úhel nejméně 5°. Východiskem pro určení úhlů geometrické viditelnosti je obvod průmětu svíticí plochy na příčnou rovinu tečnou k nejpřednější části rozptylového skla světlometu."Bod 4.1.11 se nahrazuje tímto:"4.1.11 SdělovačKontrolka zapojení obvodu je povinná."Bod 4.2.5 se nahrazuje tímto:"4.2.5 Geometrická viditelnostJe definována úhly α a β podle ustanovení v bodu 1.9:α = 15° nahoru a 10° dolů,β = 45° směrem ven a 10° směrem dovnitř.Protože fotometrické hodnoty, které jsou požadovány pro potkávací světlomety, nepokrývají zcela geometrické pole výhledu, je pro účely schválení typu vyžadována minimální hodnota 1 cd v ostatním prostoru. Přítomnost panelů nebo jiného zařízení v blízkosti světlometu nesmí být příčinou sekundárních účinků, které obtěžují ostatní uživatele silnice."Bod 4.2.11 se nahrazuje tímto:"4.2.11 SdělovačSdělovač je nepovinný."Bod 4.3.11 se nahrazuje tímto:"4.3.11 SdělovačSdělovač je nepovinný."Bod 4.4.11 se nahrazuje tímto:"4.4.11 SdělovačSdělovač je nepovinný."Bod 4.5.3 se nahrazuje tímto:"4.5.3 UspořádáníA: Dvě přední směrové svítilny (kategorie 1).Dvě zadní směrové svítilny (kategorie 2).Dvě boční směrové svítilny (kategorie 5).Jsou-li montovány svítilny, které kombinují funkci přední směrové svítilny (kategorie 1) a boční směrové svítilny (kategorie 5), mohou být ke splnění požadavků viditelnosti podle bodu 4.5.5 montovány dvě doplňkové boční směrové svítilny (kategorie 5).B: Dvě zadní směrové svítilny (kategorie 2)."Bod 4.5.4.1 se nahrazuje tímto:"4.5.4.1 Na šířku:Nejvzdálenější okraj svíticí plochy od střední podélné roviny vozidla nesmí být dále než 400 mm od vnějšího obrysu vozidla.Vzdálenost mezi vnitřními okraji obou svíticích ploch nesmí být menší než 600 mm. Nepřevyšuje-li svislá vzdálenost zadní směrové svítilny od odpovídající zadní obrysové svítilny 300 mm, nesmí vzdálenost mezi vnějším obrysem vozidla a vnějším okrajem svíticí plochy zadní směrové svítilny překročit o více než 50 mm vzdálenost mezi vnějším obrysem vozidla a vnějším okrajem svíticí plochy odpovídající zadní obrysové svítilny.Svíticí plocha směrové svítilny nesmí být vzdálena méně než 40 mm od svíticí plochy potkávacích světlometů nebo případných předních mlhových světlometů. Menší vzdálenost je přípustná, pokud svítivost ve vztažné ose směrové svítilny je rovna nejméně 400 cd."Bod 4.5.8 se nahrazuje tímto:"4.5.8 Nesmí být sdruženás jinou svítilnou. Může být sdružená pouze se směrovou svítilnou jiné kategorie."Bod 4.5.11 se nahrazuje tímto:"4.5.11 SdělovačPovinná je kontrolka činnosti předních a zadních směrových svítilen. Kontrola může být optická nebo akustická nebo obojí. Je-li optická, musí to být přerušované světlo, které musí nejméně při poruše kterékoli přední nebo zadní směrové svítilny zůstat zhasnuté, nebo zůstat rozsvícené bez přerušování, nebo získat výraznou změnu ve frekvenci přerušování. Je-li kontrola zcela akustická, musí být zřetelně slyšitelná a musí nejméně při poruše kterékoli přední nebo zadní směrové svítilny získat výraznou změnu ve frekvenci.Je-li motorové vozidlo vybaveno pro tažení přípojného vozidla, musí mít zvláštní kontrolku činnosti směrových svítilen přípojného vozidla, pokud sdělovač tažného vozidla neumožní indikaci poruchy kterékoli ze směrových svítilen takto vytvořené soupravy vozidel."Bod 4.6.10 se nahrazuje tímto:"4.6.10 Elektrické zapojeníSignál musí být ovládán samostatným spínačem, který umožní, aby všechny směrové svítilny svítily přerušovaně ve fázi."Bod 4.6.11 se nahrazuje tímto:"4.6.11 SdělovačKontrolka zapojení obvodu je povinná. Přerušované výstražné světlo, které může pracovat ve spojení se sdělovačem (sdělovači) stanoveným v bodu 4.5.11."Bod 4.7.11 se nahrazuje tímto:"4.7.11 SdělovačSdělovač je nepovinný. Pokud je namontován, musí to být kontrolka s nepřerušovaným výstražným světlem, které se rozsvítí v případě poruchy brzdových svítilen."Dodatek 2: Výkres se nahrazuje tímto výkresem:+++++ TIFF +++++PŘÍLOHA IIBod 15 se nahrazuje tímto:"15. K tomuto certifikátu o schválení typu jsou přiloženy následující dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení typu:……Seznam (seznamy) zařízení sestavený výrobcem soustavy zařízení pro světelnou techniku a signalizaci; pro každé zařízení musí být uvedena značka výrobce a značka schválení typu konstrukční části."Na výslovnou žádost musí být tyto dokumenty poskytnuty příslušným orgánům ostatních členských států.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2003/69/ES ze dne 11. července 2003, kterou se mění příloha směrnice Rady 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí pro chlormekvat, lambdacyhalothrin, kresoximmethyl, azoxystrobin a určité dithiokarbamátyText s významem pro EHP

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0069

Úřední věstník L 175 , 15/07/2003 S. 0037 - 0044

		Směrnice Komise 2003/69/ESze dne 11. července 2003,kterou se mění příloha směrnice Rady 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí pro chlormekvat, lambdacyhalothrin, kresoximmethyl, azoxystrobin a určité dithiokarbamáty(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu [1], naposledy pozměněnou nařízením Rady (ES) č. 806/2003/ [2], a zejména na článek 7 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) U produktů rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, odrážejí maximální limity reziduí minimální použitá množství pesticidů potřebná pro dosažení účinné ochrany rostlin, aplikovaná takovým způsobem, aby množství reziduí bylo co nejmenší a bylo toxikologicky přijatelné, zejména s ohledem na ochranu životního prostředí a ochranu spotřebitelů z hlediska odhadu jejich dietárního příjmu. Maximální limity reziduí (MLR) stanovené na úrovni Společenství představují nejvyšší množství, které se může v komoditách vyskytovat, pokud producenti dodrželi zásady správné zemědělské praxe.(2) MLR u pesticidů jsou neustále přezkoumávány a měněny s ohledem na nové informace a údaje. Maximální limity reziduí jsou stanoveny na úrovni meze stanovitelnosti, jestliže povolená použití přípravků na ochranu rostlin nevedou k detekovatelným množstvím reziduí pesticidů v potravinách nebo na jejich povrchu, nebo jestliže nejsou povolena žádná použití, nebo jestliže pro použití povolená členskými státy nebyly předloženy nezbytné údaje, anebo jestliže použití přípravků na ochranu rostlin ve třetích zemích vedoucí k přítomnosti reziduí pesticidů v potravinách nebo na potravinách, které mohou být uvedeny do oběhu na trhu Společenství, nebyla podložena těmito nezbytnými údaji.(3) V případě chlormekvatu informovaly členské státy a zúčastněné strany Komisi o tom, že kontaminace hrušek v důsledku zbytkové kontaminace životního prostředí chlormekvatem z dřívějších použití je stále významná. Údaje z monitorování ukazují, že obsah reziduí klesá tak pomalu, že je třeba na další tři roky ponechat v platnosti dočasný MLR stanovený ve směrnici 90/642/EHS.(4) V případě lambdacyhalothrinu, kresoximmethylu, azoxystrobinu a mankozebu byly členským státům zpravodajům předloženy žádosti pro nová použití nebo pro změny v použití. Tato použití byla zhodnocena se závěrem, že nepovedou k nepřijatelné expozici spotřebitele.(5) Protože mankozeb nelze současnými obvyklými metodami analýzy odlišit od ostatních dithiokarbamátů (maneb, mankozeb, metiram, propineb a zineb (suma vyjádřená jako CS2)), zahrnuje definice reziduí celou skupinu dithiokarbamátů.(6) Komise dospěla k závěru, že by měly být některé MLR změněny s ohledem na možná rizika pro spotřebitele. Je důležité, aby členské státy přijaly další opatření v rámci řízení rizik, a zajistily tak dostatečnou ochranu spotřebitele.(7) Celoživotní i krátkodobá expozice spotřebitelů pesticidům uvedeným v této směrnici prostřednictvím potravin byla znovu posouzena a zhodnocena v souladu s postupy a praxí používanými ve Společenství, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací [3]. Bylo vypočteno, že MLR stanovené v této směrnici nepovedou k nepřijatelné expozici spotřebitele.(8) Možná akutní expozice spotřebitelů těmto pesticidům prostřednictvím jednotlivých potravin, které mohou obsahovat rezidua těchto pesticidů, byla posouzena a zhodnocena v souladu s postupy a praxí používanými ve Společenství, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací. Byl učiněn závěr, že reziduy pesticidů v množství nepřevyšujícím maximální limity reziduí navržené v této směrnici nevyvolávají akutní toxické účinky.(9) Prostřednictvím Světové obchodní organizace byly vedeny konzultace s obchodními partnery Společenství ohledně limitů navržených v této směrnici a jejich připomínky k těmto limitům byly zohledněny.(10) Byla zohledněna stanoviska Vědeckého výboru pro rostliny, a zejména jeho rady a doporučení týkající se metodologie ochrany spotřebitelů zemědělských produktů, které byly ošetřeny pesticidy.(11) Příloha směrnice 90/642/EHS by tedy měla být změněna.(12) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha II směrnice 90/642/EHS se mění takto:1. v položce pro kresoximmethyl se u jahod slova "0,2 (p) mg/kg" nahrazují slovy "1 (p) mg/kg";2. v položce pro dithiokarbamáty: "Maneb, mankozeb, metiram, propineb a zineb (suma vyjádřená jako CS2)" se u ředkviček slova "0,2 mg/kg" nahrazují slovy "2 mg/kg" a u cibule jarní se slova "0,05* mg/kg" nahrazují slovy "1 mg/kg";3. v položce pro chlormekvat se u hrušek poznámka pod čarou (t) nahrazuje tímto:"(t) Dočasný MLR 0,3 mg/kg se použije do 31. července 2006.";4. položky pro azoxystrobin a lambdacyhalothrin se nahrazují položkami uvedenými v příloze této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. července 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členské státy budou tyto předpisy používat od 1. srpna 2003.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 11. července 2003.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 350, 14.12.1990, s. 71.[2] Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1.[3] Pokyny pro odhad dietárního příjmu reziduí pesticidů (přepracované vydání), vypracované v rámci celosvětového systému monitorování životního prostředí – potravinového programu (GEMS/Food Programme) ve spolupráci s výborem pro přípravu kodexu reziduí pesticidů, vydané Světovou zdravotnickou organizací v roce 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).--------------------------------------------------PŘÍLOHA"Skupiny a příklady jednotlivých produktů, na něž se vztahují MLR | Rezidua pesticidů a maximální limity reziduí (mg/kg) |azoxystrobin | lambdacyhalothrin |1.Ovoce, čerstvé, sušené nebo tepelně neupravené, konzervované zmrazením, bez přídavku cukru; ořechyi)CITRUSOVÉ PLODY | 1 | |Grapefruity | | 0,1 |Citrony | | 0,2 |Kyselé lajmy | | 0,2 |Mandarinky (včetně klementin a podobných hybridů) | | 0,2 |Pomeranče | | 0,1 |Šedok | | 0,1 |Ostatní | | 0,02 |ii)OŘECHY(ve skořápce nebo jádra) | 0,1 | 0,05 |Mandle | | |Para ořechy | | |Kešu ořechy | | |Kaštany jedlé | | |Kokosové ořechy | | |Lískové ořechy | | |Makadamie | | |Pekanové ořechy | | |Piniové oříšky | | |Pistácie | | |Vlašské ořechy | | |Ostatní | | |iii)JÁDROVÉ OVOCE | 0,05 | 0,1 |Jablka | | |Hrušky | | |Kdoule | | |Ostatní | | |iv)PECKOVÉ OVOCE | 0,05 | |Meruňky | | 0,2 |Třešně a višně | | |Broskve (včetně nektarinek a podobných hybridů) | | 0,2 |Švestky a slívy | | |Ostatní | | 0,1 |v)BOBULOVÉ A DROBNÉ OVOCE | | |a)Hrozny révy vinné stolní a moštové | 2 | 0,2 |Hrozny stolní | | |Hrozny moštové | | |b)Jahody (kromě lesních) | 2 | 0,5 |c)Ovoce z keřů (kromě planě rostoucích) | | 0,02 |Ostružiny | 3 | |Ostružiny ostružiníku ježiníku | | |Ostružinomaliny | | |Maliny | 3 | |Ostatní | 0,05 | |d)Ostatní bobulové a drobné ovoce (kromě planě rostoucího) | 0,05 | |Borůvky | | |Klikva | | |Rybíz (červený, černý a bílý) | | 0,1 |Angrešt | | 0,1 |Ostatní | | 0,02 |e)Planě rostoucí bobulové ovoce | 0,05 | 0,2 |vi)RŮZNÉ | | 0,02 |Avokádo | | |Banány | 2 | |Datle | | |Fíky | | |Kiwi | | |Kumkvat | | |Liči | | |Mango | | |Olivy | | |Mučenka | | |Ananas | | |Granátová jablka | | |Ostatní | 0,05 | |2.Zelenina, čerstvá nebo tepelně neupravená, zmrazená nebo sušenái)KOŘENOVÁ A HLÍZNATÁ ZELENINA | | |Řepa salátová | | |Mrkev | 0,2 | |Celer bulvový | 0,3 | 0,1 |Křen | 0,2 | |Topinambury | | |Pastinák | 0,2 | |Petržel kořenová | 0,2 | |Ředkvička | | 0,1 |Černý kořen | 0,2 | |Batáty | | |Tuřín | | |Vodnice | | |Jam | | |Ostatní | 0,05 | 0,02 |ii)CIBULOVÁ ZELENINA | | |Česnek | | |Cibule kuchyňská | | |Šalotka | | |Cibule jarní | 2 | 0,05 |Ostatní | 0,05 | 0,02 |iii)PLODOVÁ ZELENINA | | |a)Lilkovité | | |Rajčata | 2 | 0,1 |Paprika zeleninová | 2 | 0,1 |Lilek | 2 | 0,5 |Ostatní | 0,05 | 0,02 |b)Tykvovité – s jedlou slupkou | 1 | 0,1 |Okurky salátové | | |Okurky nakládačky | | |Cukety | | |Ostatní | | |c)Tykvovité – s nejedlou slupkou | 0,5 | 0,05 |Melouny cukrové | | |Tykve | | |Melouny vodní | | |Ostatní | | |d)Kukuřice cukrová | 0,05 | 0,05 |iv)KOŠŤÁLOVÁ ZELENINA | | |a)Košťálová zelenina vytvářející růžice | | 0,1 |Brokolice | | |Květák | 0,5 | |Ostatní | 0,05 | |b)Košťálová zelenina vytvářející hlávky | | |Kapusta růžičková | | 0,05 |Kapusta hlávková a zelí hlávkové | 0,3 | 0,2 |Ostatní | 0,05 | 0,02 |c)Košťálová zelenina listová | 0,05 | 1 |Pekingské zelí | | |Kadeřávek | | |Ostatní | | |d)Kedlubny | 0,2 | 0,02 |v)LISTOVÁ ZELENINA A ČERSTVÉ BYLINKY | | |a)Salát a podobná zelenina | 3 | 1 |Řeřicha setá | | |Polníček | | |Salát hlávkový | | |Endivie | | |Ostatní | | |b)Špenát a podobná zelenina | 0,05 | |Špenát | | 0,5 |Mangold (řapíky) | | |Ostatní | | 0,02 |c)Potočnice lékařská | 0,05 | 0,02 |d)Čekanka salátová | 0,2 | 0,02 |e)Čerstvé bylinky | 3 | 1 |Kerblík | | |Pažitka | | |Petrželová nať | | |Celerová nať | | |Ostatní | | |vi)LUSKOVÁ ZELENINA (čerstvá) | | |Fazolové lusky | 1 | 0,2 |Vyluštěná fazolová semena | 0,2 | 0,02 |Hrachové lusky | 0,5 | 0,2 |Vyluštěná hrachová zrna | 0,2 | 0,2 |Ostatní | 0,05 | 0,02 |vii)ŘAPÍKATÁ A STONKOVÁ ZELENINA (čerstvá) | | |Chřest | | |Kardy | | |Celer řapíkatý | 5 | 0,3 |Fenykl sladký | | |Artyčoky | 1 | |Pór | 0,1 | 0,3 |Reveň | | |Ostatní | 0,05 | 0,02 |viii)HOUBY | 0,05 | |a)Žampiony pěstované | | 0,02 |b)Žampiony volně rostoucí | | 0,5 |3.Luštěniny | 0,1 | 0,02 |Fazole | | |Čočka | | |Hrách | | |Ostatní | | |4.Olejnatá semena | | 0,02 |Lněná semena | | |Jádra podzemnice olejné | | |Mák | | |Sezamová semena | | |Slunečnicová semena | | |Řepková semena | 0,5 | |Sójové boby | 0,5 | |Hořčičná semena | | |Bavlníková semena | | |Ostatní | 0,05 | |5.Brambory | 0,05 | 0,02 |Konzumní brambory rané | | |Konzumní brambory pozdní | | |6.Čaj (sušené lístky a stonky, fermentované nebo nefermentované, čajovníku Camellia sinensis) | 0,1 | 1 |7.Chmel (sušený), včetně chmelových pelet a nekoncentrovaného prachu | 20 | 10 |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2006/82/ES ze dne 23. října 2006 , kterou se v důsledku přistoupení Bulharska a Rumunska upravuje směrnice 91/321/EHS o počáteční a pokračovací kojenecké výživě a směrnice 1999/21/ES o dietních potravinách pro zvláštní léčebné účely

text:
               20.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 362/94

      SMĚRNICE KOMISE 2006/82/ES
   ze dne 23. října 2006,
   kterou se v důsledku přistoupení Bulharska a Rumunska upravuje směrnice 91/321/EHS o počáteční a pokračovací kojenecké výživě a směrnice 1999/21/ES o dietních potravinách pro zvláštní léčebné účely
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na smlouvu o přistoupení Bulharska a Rumunska, a zejména na čl. 4 odst. 3 této smlouvy,
   s ohledem na akt o přistoupení Bulharska a Rumunska, a zejména na článek 56 tohoto aktu,
   vzhledem k těmto důvodům,

               (1)

               Článek 56 aktu o přistoupení stanoví, že v případě právních aktů, které zůstávají v platnosti po dni 1. ledna 2007 a musejí být upraveny v důsledku přistoupení, ale jejich nezbytné úpravy nebyly uvedeny v aktu o přistoupení nebo v jeho přílohách, přijme Komise tyto nezbytné úpravy ve všech případech, kdy přijala původní právní akt.

               (2)

               V závěrečném aktu konference, která vypracovala smlouvu o přistoupení, se uvádí, že vysoké smluvní strany se na politické úrovni dohodly na souboru úprav, které je v důsledku přistoupení nutno provést v právních aktech přijatých orgány, a vyzvaly Radu a Komisi, aby tyto úpravy přijaly před přistoupením, případně jejich znění doplnily a aktualizovaly podle vývoje práva Evropské unie.

               (3)

               Směrnice Komise 91/321/EHS ze dne 14. května 1991 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě (1) a směrnice Komise 1999/21/ES ze dne 25. března 1999 o dietních potravinách pro zvláštní léčebné účely (2) by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 91/321/EHS a 1999/21/ES se mění podle přílohy.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději ke dni přistoupení Bulharska a Rumunska. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
   Budou tyto předpisy používat ode dne přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost s výhradou a dnem vstupu smlouvy o přistoupení Bulharska a Rumunska v platnost.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 23. října 2006.

            Za Komisi

         Olli REHN

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 175, 4.7.1991, s. 35.

      (2)  Úř. věst. L 91, 7.4.1999, s. 29.

      PŘÍLOHA
      VOLNÝ POHYB ZBOŽÍ
      POTRAVINY

                  1.

                  31991 L 0321: směrnice Komise 91/321/EHS ze dne 14. května 1991 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě (Úř. věst. L 175, 4.7.1991, s. 35), ve znění:

                              —

                              11994 N: Aktu o podmínkách přistoupení a o úpravách smluv – přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království (Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 21),

                              —

                              31996 L 0004: směrnice Komise 96/4/ES ze dne 16.2.1996 (Úř. věst. L 49, 28.2.1996, s. 12),

                              —

                              31999 L 0050: směrnice Komise 1999/50/ES ze dne 25.5.1999 (Úř. věst. L 139, 2.6.1999, s. 29),

                              —

                              12003 T: Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33),

                              —

                              32003 L 0014: směrnice Komise 2003/14/ES ze dne 10.2.2003 (Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s. 37).

                              a)

                              V čl. 7 odst. 1 se za slova „počiatočná dojčenská výživa“ a „následná dojčenská výživa“ doplňují nové odrážky, které znějí:

                                          „—

                                          v bulharštině:
                                          ‚храни за кърмачета‘ a ‚преходни храни‘,

                                          —

                                          v rumunštině:
                                          ‚preparate pentru sugari‘ a ‚pentru copii de vârstă mică‘.“;

                              b)

                              V čl. 7 odst. 1 se za slova „počiatočná dojčenská mliečna výživa“ a „následná dojčenská mliečna výživa“ doplňují nové odrážky, které znějí:

                                          „—

                                          v bulharštině:
                                          ‚млека за кърмачета‘ a ‚преходни млека‘,

                                          —

                                          v rumunštině:
                                          ‚lapte pentru sugari‘ a ‚pentru copii de vârstă mică.‘ “

                  2.

                  31999 L 0021: směrnice Komise 1999/21/ES ze dne 25. března 1999 o dietních potravinách pro zvláštní léčebné účely (Úř. věst. L 91, 7.4.1999, s. 29), ve znění:

                              —

                              12003 T: Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33).

                        V čl. 4 odst. 1 se seznam začínající slovy „ve španělštině“ a končící slovy „medicinska ändamål“ nahrazuje tímto seznamem:

                              „—

                              v bulharštině:
                              ‚Диетични храни за специални медицински цели‘

                              —

                              ve španělštině:
                              ‚Alimento dietético para usos médicos especiales‘

                              —

                              v češtině:
                              ‚Dietní potravina určená pro zvláštní lékařské účely‘

                              —

                              v dánštině:
                              ‚Levnedsmiddel/Levnedsmidler til særlige medicinske formål‘

                              —

                              v němčině:
                              ‚Diätetisches/Diätetische Lebensmittel für besondere medizinische Zwecke (Bilanzierte Diäten)‘

                              —

                              v estonštině:
                              ‚Toit meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks‘

                              —

                              v řečtině:
                              ‚Διαιτητικά τρόφιμα για ειδικούς ιατρικούς σκοπούς‘

                              —

                              v angličtině:
                              ‚Food(s) for special medical purposes‘

                              —

                              ve francouzštině:
                              ‚Aliment(s) diététique(s) destiné(s) à des fins médicales spéciales‘

                              —

                              v italštině:
                              ‚Alimento dietetico destinato a fini medici speciali‘

                              —

                              v lotyštině:
                              ‚Diētiskā pārtika cilvēkiem ar veselības traucējumiem‘

                              —

                              v litevštině:
                              ‚Specialios medicininės paskirties maisto produktai‘

                              —

                              v maďarštině:
                              ‚Speciális – gyógyászati célra szánt – tápszer‘

                              —

                              v maltštině:
                              ‚Ikel dijetetiku għal skopijiet mediċi speċifiċi‘

                              —

                              v nizozemštině:
                              ‚Dieetvoeding voor medisch gebruik‘

                              —

                              v polštině:
                              ‚Dietetyczne środki spożywcze specjalnego przeznaczenia medycznego‘

                              —

                              v portugalštině:
                              ‚Produto dietético de uso clínico‘

                              —

                              v rumunštině:
                              ‚Alimente dietetice pentru scopuri medicale speciale‘

                              —

                              ve slovenštině:
                              ‚dietetická potravina na osobitné lekárske účely‘

                              —

                              ve slovinštině:
                              ‚Dietno (dietetično) živilo za posebne zdravstvene namene‘

                              —

                              ve finštině:
                              ‚Kliininen ravintovalmiste/kliinisiä ravintovalmisteita‘

                              —

                              ve švédštině:
                              ‚Livsmedel för speciella medicinska ändamål‘.“