title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/17/EU ze dne 13. června 2012 , kterou se mění směrnice Rady 89/666/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES a 2009/101/ES, pokud jde o propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků  Text s významem pro EHP

text:
               16.6.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 156/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2012/17/EU
   ze dne 13. června 2012,
   kterou se mění směrnice Rady 89/666/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES a 2009/101/ES, pokud jde o propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 50 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Podniky stále více expandují za hranice svých států, aby využily příležitostí, které skýtá vnitřní trh. Do přeshraničních skupin a mnohých restrukturalizačních opatření, jako jsou fúze a rozdělování podniků, jsou zapojeny společnosti z různých členských států. Proto roste poptávka po přístupu k informacím o společnostech na přeshraniční úrovni. Oficiální informace o společnostech však nejsou přeshraničně vždy okamžitě dostupné.

               (2)

               Jedenáctá směrnice Rady 89/666/EHS ze dne 21. prosince 1989 o zveřejňování poboček vytvořených v členském státě některými formami společností řídících se právem jiného členského státu (3) stanoví seznam listin a údajů, které musí společnosti zveřejnit v rejstříku, v němž je zapsána jejich pobočka. Neexistuje však zákonná povinnost rejstříků vyměňovat si údaje týkající se zahraničních poboček. To vede k právní nejistotě třetích osob, neboť, přestože byla společnost z rejstříku vymazána, její pobočka může pokračovat ve své činnosti.

               (3)

               Při operacích, jako jsou přeshraniční fúze, je každodenní spolupráce mezi obchodními rejstříky nezbytností. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností (4) vyžaduje přeshraniční spolupráci rejstříků. Nejsou však zřízeny žádné komunikační kanály, které by mohly urychlit postupy, pomoci překonat jazykovou bariéru a posílit právní jistotu.

               (4)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (5), zajišťuje mimo jiné, aby listiny a údaje zapsané v rejstříku byly přístupné v papírové nebo elektronické formě. Občané a společnosti však musí stále vyhledávat v rejstřících jednotlivých zemí především proto, že současná dobrovolná spolupráce mezi rejstříky se ukazuje být nedostatečná.

               (5)

               Komise ve svém sdělení o Aktu o jednotném trhu uvedla propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků jako opatření nezbytné pro vytvoření právního a fiskálního prostředí, které by bylo příznivější pro podniky. Propojení by mělo přispět k posílení konkurenceschopnosti evropských podniků snížením administrativní zátěže a zvýšením právní jistoty, a tím přispět k překonání světové hospodářské a finanční krize, což je jedna z priorit strategie Evropa 2020. Měla by se tím zlepšit i přeshraniční komunikace mezi rejstříky prostřednictvím využití inovací v oblasti informačních a komunikačních technologií.

               (6)

               Závěry Rady o propojení obchodních rejstříků ze dne 25. května 2010 potvrdily, že lepší přístup k aktuálním a důvěryhodným informacím o společnostech by mohl podpořit větší důvěru v trh, pomoci hospodářské obnově a zvýšit konkurenceschopnost evropských podniků.

               (7)

               Evropský parlament ve svém usnesení o propojení obchodních rejstříků ze dne 7. září 2010 (6) zdůraznil, že tento projekt může být užitečný pro další integraci Evropského hospodářského prostoru pouze, pokud se do sítě zapojí všechny členské státy.

               (8)

               Víceletý akční plán v oblasti evropské e-justice na období 2009–2013 (7) se zabývá vývojem evropského portálu e-justice (dále jen "portál") jako jednotného evropského elektronického místa přístupu k právním informacím, soudním a správním institucím, rejstříkům, databázím a dalším službám a považuje propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků za důležité.

               (9)

               Přeshraniční přístup k obchodním informacím o společnostech a jejich pobočkách otevřených v jiných členských státech lze zlepšit pouze, pokud se všechny členské státy zapojí s cílem umožnit elektronickou komunikaci mezi rejstříky a předávání standardizovaných informací jednotlivým uživatelům prostřednictvím shodného obsahu a interoperabilních technologií na celém území Unie. Interoperabilita rejstříků by měla být zajištěna tím, že rejstříky členských států (dále jen „národní rejstříky“) budou poskytovat služby, které by měly tvořit rozhraní pro evropskou centrální platformu (dále jen „platforma“). Platforma by měla být centralizovaným souborem nástrojů informační technologie integrujícím služby a měla by vytvořit společné rozhraní. Toto rozhraní by mělo být využíváno všemi národními rejstříky. Platforma by měla rovněž poskytovat služby tvořící rozhraní pro portál sloužící jako evropské elektronické přístupové místo a pro případná další přístupová místa zřízená jednotlivými členskými státy. Tuto platformu je třeba chápat pouze jako nástroj pro propojení rejstříků, a nikoliv jako samostatný subjekt s právní subjektivitou. Na základě jedinečných identifikačních kódů by měla platforma být schopna zabezpečit šíření informací z každého z rejstříků členských států do příslušných rejstříků jiných členských států ve standardním formátu zprávy (elektronická forma zpráv vyměňovaných mezi systémy informační technologie, jako například xml) a příslušné jazykové verze.

               (10)

               Cílem této směrnice není zřízení centralizované databáze rejstříků, v níž by byly uchovávány věcné informace o obchodních společnostech. Při zavádění systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků (dále jen „systém propojení rejstříků“) je třeba vymezit pouze soubor údajů nezbytných pro řádné fungování platformy. K těmto údajům by měly patřit zejména provozní údaje, slovníky a glosáře. Rozsah těchto údajů by měl být vymezen rovněž s přihlédnutím k potřebě zajistit účinné fungování systému propojení rejstříků. Uvedené údaje by měly být používány k umožnění toho, aby platforma plnila své funkce, a neměly by být nikdy přímo veřejně přístupné. Platforma by navíc neměla měnit obsah údajů o obchodních společnostech, které jsou uloženy v národních rejstřících, ani informace o obchodních společnostech předané prostřednictvím systému propojení rejstříků.

               (11)

               Protože cílem této směrnice není harmonizovat vnitrostátní systémy ústředních, obchodních a podnikových rejstříků, nemají členské státy povinnost změnit svůj vnitřní systém rejstříků, zejména pokud jde o správu a uchovávání údajů, poplatky a využívání a zveřejňování informací pro vnitrostátní účely.

               (12)

               V rámci této směrnice bude portál prostřednictvím platformy zpracovávat dotazy předložené jednotlivými uživateli týkající se informací o společnostech a jejich pobočkách v jiných členských státech, jež jsou uloženy v národních rejstřících. To umožní, že se výsledky vyhledávání objeví na portálu, včetně vysvětlujících popisků ve všech úředních jazycích Unie, uvádějících poskytnuté informace. Navíc za účelem zlepšení ochrany třetích osob v jiných členských státech by měly být na portálu k dispozici základní informace o právní povaze listin a údajů zveřejněných podle právních předpisů členských států přijatých v souladu se směrnicí 2009/101/ES.

               (13)

               Členským státům by mělo být umožněno zřídit jedno nebo více dalších přístupových míst, jež mohou mít vliv na používání a fungování platformy. Komise by proto měla být informována o jejich zřízení a o jakýchkoliv zásadních změnách v jejich fungování, zejména o jejich uzavření. Tímto oznamováním by neměly být žádným způsobem omezeny pravomoci členských států, pokud jde o zřizování a provoz případných dalších přístupových míst.

               (14)

               Společnosti a jejich pobočky v jiných členských státech by měly mít jedinečný identifikační kód, který umožní jejich jednoznačnou identifikaci v Unii. Tento identifikační kód má být využíván pro komunikaci mezi rejstříky prostřednictvím systému propojení rejstříků. Proto by společnosti a pobočky neměly mít povinnost uvádět jedinečný identifikační kód v obchodních dopisech a objednávkových listech uvedených ve směrnicích 89/666/EHS a 2009/101/ES. Pro své vlastní komunikační účely by měly nadále používat své vnitrostátní registrační číslo.

               (15)

               Mělo by být umožněno zavést jasné propojení mezi rejstříkem společnosti a rejstříky jejích poboček v jiných členských státech, které by spočívalo ve výměně informací o zahájení a ukončení jakéhokoli likvidačního či úpadkového řízení týkajícího se společnosti a o vymazání společnosti z rejstříku, pokud to má v členském státě, ve kterém je společnost zapsaná v rejstříku, právní důsledky. Členské státy by měly mít možnost rozhodnout, jaké postupy budou uplatňovat s ohledem na pobočky registrované na jejich území, avšak měly by zajistit přinejmenším to, aby pobočky zrušené společnosti byly z rejstříku vymazány bez zbytečného prodlení, případně po likvidačním řízení týkajícím se dotčené pobočky. Tato povinnost by se neměla vztahovat na pobočky obchodních společností, které byly z rejstříku vymazány, ale mají právního nástupce, jako je tomu například v případě změny právní formy obchodní společnosti, její fúze či rozdělení nebo přemístění jejího sídla do jiného státu.

               (16)

               Tato směrnice by se neměla vztahovat na pobočku vytvořenou ve členském státě společností, která se neřídí právem členského státu, ve smyslu článku 7 směrnice 89/666/EHS.

               (17)

               Aby bylo zajištěno, že rejstříky budou komunikovat prostřednictvím systému propojení rejstříků, měla by být změněna směrnice 2005/56/ES.

               (18)

               Členské státy by měly zajistit, aby v případě jakýchkoliv změn informací uvedených v rejstřících a týkajících se společností byly tyto informace bez zbytečného odkladu aktualizovány. Aktualizace by měla být v běžném případě zveřejněna do 21 dnů od obdržení úplné dokumentace ohledně uvedených změn, včetně ověření souladu s vnitrostátním právem. Tato lhůta by měla být chápána tak, že je po členských státech požadováno, aby vyvinuly přiměřené úsilí pro splnění lhůty stanovené v této směrnici. Neměla by se vztahovat na dokumenty týkající se účetnictví, které musí společnosti předkládat pro každý účetní rok. Tato výjimka je odůvodněna nadměrnou zátěží vnitrostátních rejstříků během období předkládání závěrek. V souladu s obecnými právními zásadami společnými všem členským státům by měla být lhůta 21 dnů přerušena v případě vyšší moci.

               (19)

               Pokud se Komise rozhodne vytvořit nebo provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, mělo by tak být učiněno v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8). Odpovídající úroveň zapojení členských států do tohoto procesu by měla být zajištěna zavedením technických specifikací pro účely řízení o zadávání veřejných zakázek za použití prováděcích aktů přijímaných v souladu s přezkumným postupem uvedeným v článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (9).

               (20)

               Pokud se Komise rozhodne provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, měla by být zajištěna kontinuita poskytování služeb prostřednictvím systému propojení rejstříků a řádný veřejný dohled nad fungováním platformy. Podrobná pravidla pro provozní řízení platformy by měla být přijata prostřednictvím prováděcích aktů přijímaných v souladu s přezkumným postupem uvedeným v článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Zapojení členských států do fungování celého systému by mělo být v každém případě zajištěno prostřednictvím pravidelného dialogu mezi Komisí a zástupci členských států ohledně otázek týkajících se fungování systému propojení rejstříků a jeho budoucího rozvoje.

               (21)

               Propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků vyžaduje koordinaci vnitrostátních systémů s odlišnými technickými specifikacemi. Proto je třeba přijmout technická opatření a specifikace, které by měly zohlednit rozdíly mezi rejstříky. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci k řešení těchto technických a provozních otázek. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s přezkumným postupem podle článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011.

               (22)

               Tato směrnice by neměla omezovat práva členských států na vybírání poplatků za získání informací o společnostech prostřednictvím systému propojení rejstříků, jsou-li tyto poplatky podle vnitrostátního práva vyžadovány. Proto by technická opatření a specifikace systému propojení rejstříků měly umožnit zavedení různých způsobů plateb. V tomto ohledu by tato směrnice neměla předjímat žádné konkrétní technické řešení, neboť způsoby plateb by měly být stanoveny ve fázi přijímání prováděcích aktů při zohlednění široce dostupných platebních nástrojů pro platby online.

               (23)

               Bylo by vhodné, aby se mohly systému propojení rejstříků v budoucnu účastnit třetí země.

               (24)

               Spravedlivé řešení ohledně financování systému propojení rejstříků spočívá v tom, že na financování tohoto systému by se měly podílet Unie i její členské státy. Členské státy by měly nést finanční zátěž spojenou s úpravou svých národních rejstříků pro tento systém, přičemž centrální prvky (evropská centrální platforma a portál sloužící jako jednotné evropské přístupové místo) by měly být financovány z odpovídající položky souhrnného rozpočtu Unie. Za účelem doplnění jiných než podstatných prvků této směrnice by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o vybírání poplatků za získání informací o společnostech. Tímto není dotčena možnost národních rejstříků vybírat dodatečné poplatky, ale může to zahrnovat dodatečný poplatek za účelem spolufinancování údržby a provozu platformy. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předávány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.

               (25)

               Zpracování osobních údajů, včetně elektronického předávání osobních údajů v rámci členských států se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (11). Zpracování osobních údajů rejstříky členských států, Komisí a případně třetí stranou zapojenou do provozování platformy by mělo probíhat v souladu s uvedenými akty. Prováděcí akty, jež mají být přijaty ve vztahu k systému propojení rejstříků, by měly případně zajišťovat uvedený soulad, a to zejména stanovením odpovídajících úkolů a povinností všech dotčených účastníků a organizačních a technických pravidel, která se na ně vztahují.

               (26)

               Aby mohl být systém propojení rejstříků zprovozněn, je nutné, aby členské státy učinily nezbytné úpravy, které spočívají zejména ve vývoji rozhraní spojujícího každý rejstřík s centrální platformou. Proto by tato směrnice měla stanovit odkladnou lhůtu pro provedení a uplatnění ustanovení týkajících se technického provozu systému členskými státy. Tato lhůta by měla být stanovena tak, aby jí předcházelo přijetí všech prováděcích aktů týkajících se technických opatření a specifikací pro systém propojení rejstříků Komisí. Lhůta pro provedení a uplatňování ustanovení směrnice týkajících se technického fungování systému propojení rejstříků by měla být dostatečná tak, aby členským státům umožnila dokončení právní a technické úpravy systému nezbytné pro jeho plné zprovoznění v přiměřeném časovém rámci.

               (27)

               Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (12) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými prvky směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva. V případě této směrnice považuje legislativní orgán předložení těchto dokumentů za odůvodněné.

               (28)

               Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie, zejména článek 8 uvedené listiny, který stanoví, že každý má právo na ochranu osobních údajů, které se ho týkají.

               (29)

               Jelikož cílů této směrnice, totiž zlepšení přeshraničního přístupu k informacím o společnostech, zajištění, aby v rejstříku pobočky byly zapsány aktualizované informace, a zřízení jasných kanálů pro komunikaci mezi rejstříky při přeshraničních registracích, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinku opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (30)

               Směrnice 89/666/EHS, 2005/56/ES a 2009/101/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (31)

               V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který své stanovisko předložil dne 6. května 2011 (13),

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 89/666/EHS
   Směrnice 89/666/EHS se mění takto:

               1)

               V článku 1 se doplňují nové odstavce, které znějí:
               „3.   Listiny a údaje uvedené v čl. 2 odst. 1 jsou veřejně přístupné prostřednictvím systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků zřízeného v souladu s čl. 4a odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (14) (dále jen „systém propojení rejstříků“). Článek 3b a čl. 3c odst. 1 uvedené směrnice se použijí obdobně.
               4.   Členské státy zajistí, aby byl pobočkám přidělen jedinečný identifikační kód umožňující jejich jednoznačnou identifikaci při komunikaci mezi rejstříky prostřednictvím systému propojení rejstříků. Tento jedinečný identifikační kód se skládá přinejmenším z prvků, které umožní identifikaci členského státu rejstříku, národního rejstříku původu, čísla, pod nímž je pobočka zapsána v tomto rejstříku, a bude-li to vhodné, i z dalších prvků zamezujících výskytu chyb při identifikaci.

               2)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 5a
               1.   Rejstřík společnosti prostřednictvím systému propojení rejstříků bezodkladně zpřístupní informace o zahájení a ukončení jakéhokoli likvidačního či úpadkového řízení vůči dané společnosti a o vymazání společnosti z rejstříku, pokud to má právní důsledky v členském státě, ve kterém je společnost zapsaná v rejstříku.
               2.   Rejstřík pobočky prostřednictvím systému propojení rejstříků zajistí bezodkladné přijetí informací podle odstavce 1.
               3.   Výměna informací uvedených v odstavcích 1 a 2 je pro rejstříky bezplatná.
               4.   Členské státy stanoví postup při obdržení informací uvedených v odstavcích 1 a 2. Těmito postupy se zajistí, aby v případě společností, které byly zrušeny nebo z jiného důvodu vymazány z rejstříku, byly jejich pobočky bez zbytečného odkladu rovněž z rejstříku vymazány.
               5.   Druhá věta odstavce 4 se nepoužije na pobočky obchodních společností, které byly z rejstříku vymazány v důsledku změny právní formy dotčené obchodní společnosti sloučením či rozdělením nebo přemístění jejího sídla do jiného státu.“.

               3)

               Vkládá se nový oddíl, který zní:
               „ODDÍL IIIA

                  OCHRANA ÚDAJŮ

               Článek 11a
               Zpracování osobních údajů prováděné v rámci této směrnice se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (15).

         Článek 2
   Změny směrnice 2005/56/ES
   Směrnice 2005/56/ES se mění takto:

               1)

               Článek 13 se nahrazuje tímto:
               „Článek 13
               Zápis do rejstříku
               Právo každého členského státu, kterým se řídily fúzující společnosti, určuje s ohledem na území daného státu, jakou formou se v souladu s článkem 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (16) zveřejňuje dokončení přeshraniční fúze ve veřejném rejstříku, u něhož je každá z těchto společností povinna uložit své listiny.
               Rejstřík, do kterého se zapisuje společnost vzniklá přeshraniční fúzí, bezodkladně prostřednictvím systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků, zřízeného v souladu se čl. 4a odst. 2 směrnice 2009/101/ES, oznámí rejstříku, u něhož je každá fúzující společnost povinna uložit své listiny, že přeshraniční fúze nabyla účinnosti. Výmaz dřívějšího zápisu se případně provádí při doručení tohoto oznámení, nikoliv však dříve.

               2)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 17a
               Ochrana údajů
               Zpracování osobních údajů prováděné v rámci této směrnice se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (17).

         Článek 3
   Změny směrnice 2009/101/ES
   Směrnice 2009/101/ES se mění takto:

               1)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 2a
               1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby veškeré změny v listinách a údajích uvedených v článku 2 byly zapsány do příslušného rejstříku uvedeného v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci a zveřejněny v souladu s čl. 3 odst. 3 a 5 v běžném případě do 21 dnů od obdržení úplné dokumentace týkající se těchto změn, včetně případného ověření souladu s právem, je-li vnitrostátním právem vyžadováno pro zápis.
               2.   Odstavec 1 se nepoužije pro účetní doklady uvedené v čl. 2 písm. f).“.

               2)

               V čl. 3 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Členské státy zajistí, aby byl společnostem přidělen jedinečný identifikační kód umožňující jejich jednoznačnou identifikaci při komunikaci mezi rejstříky prostřednictvím systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků zřízeného v souladu s čl. 4a odst. 2 (dále jen „systém propojení rejstříků“). Tento jedinečný identifikační kód se skládá přinejmenším z prvků, které umožní identifikaci členského státu rejstříku, národního rejstříku původu a čísla, pod nímž je společnost zapsaná v tomto rejstříku, a bude-li to vhodné, i z dalších prvků zamezujících výskytu chyb při identifikaci.“.

               3)

               Vkládají se nové články, které znějí:
               „Článek 3a
               1.   Členské státy zajistí, aby byly k dispozici aktuální informace vysvětlující ustanovení vnitrostátního práva, podle nichž se třetí osoby mohou v souladu s čl. 3 odst. 5, 6 a 7 dovolávat údajů a všech druhů listin uvedených v článku 2.
               2.   Členské státy poskytují informace, které musí být zveřejněny na evropském portálu e-justice (dále jen „portál“) v souladu s pravidly a technickými požadavky portálu.
               3.   Komise zveřejňuje tyto informace na portálu ve všech úředních jazycích Unie.
               Článek 3b
               1.   Elektronické kopie listin a údajů uvedených v článku 2 jsou rovněž veřejně přístupné prostřednictvím systému propojení rejstříků.
               2.   Členské státy zajistí, aby listiny a údaje uvedené v článku 2 byly prostřednictvím systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků k dispozici ve standardním formátu zpráv a byly elektronicky přístupné. Členské státy rovněž zajistí dodržování minimálních standardů bezpečnosti přenosu údajů.
               3.   Komise poskytne ve všech úředních jazycích Unie službu pro vyhledávání, pokud jde o společnosti zapsané v členských státech, s cílem zpřístupnit na portálu:

                           a)

                           listiny a údaje uvedené v článku 2;

                           b)

                           vysvětlující popisky ve všech úředních jazycích Unie uvádějící tyto údaje a druhy těchto listin.

                     Článek 3c
               1.   Poplatky za získání listin a údajů uvedených v článku 2 prostřednictvím systému propojení rejstříků nesmějí být vyšší než administrativní náklady s tím spojené.
               2.   Členské státy zajistí, aby následující údaje byly bezplatně dostupné prostřednictvím systému propojení rejstříků:

                           a)

                           název a právní forma společnosti;

                           b)

                           sídlo společnosti a členský stát místa zápisu společnosti do rejstříku;

                           c)

                           registrační číslo společnosti.

                     Kromě těchto údajů mohou členské státy rozhodnout, že budou bezplatně poskytovány i další listiny či údaje.
               Článek 3d
               1.   Rejstřík společnosti bezodkladně zpřístupní prostřednictvím systému propojení rejstříků informace o zahájení a ukončení jakéhokoli likvidačního či úpadkového řízení vůči dané společnosti a o vymazání společnosti z rejstříku, pokud to má právní důsledky v členském státě, ve kterém je společnost zapsaná v rejstříku.
               2.   Rejstřík pobočky zajistí prostřednictvím systému propojení rejstříků bezodkladné přijetí informací uvedených v odstavci 1.
               3.   Výměna informací uvedených v odstavcích 1 a 2 je pro rejstříky bezplatná.“.

               4)

               Vkládají se nové články, které znějí:
               „Článek 4a
               1.   Zřizuje se evropská centrální platforma (dále jen „platforma“).
               2.   Systém propojení rejstříků se skládá z:

                           —

                           rejstříků členských států,

                           —

                           platformy,

                           —

                           portálu, který slouží jako evropské elektronické přístupové místo.

                     3.   Členské státy zajistí interoperabilitu svých rejstříků v rámci uvedeného systému propojení rejstříků prostřednictvím platformy.
               4.   Členské státy mohou zřídit další přístupová místa k systému propojení rejstříků. Bez zbytečného odkladu uvědomí Komisi o zřízení těchto přístupových míst a o jakýchkoli důležitých změnách v jejich fungování.
               5.   Přístup k informacím obsaženým v systému propojení rejstříků je zajišťován prostřednictvím portálu a prostřednictvím případných dalších přístupových míst, která mohou členské státy zřídit.
               6.   Zřízením systému propojení rejstříků nejsou dotčeny stávající dvoustranné dohody mezi členskými státy o výměně informací o společnostech.
               Článek 4b
               1.   Komise rozhodne, zda vytvoří nebo bude provozovat platformu vlastními prostředky, nebo prostřednictvím třetí strany.
               Pokud se Komise rozhodne vytvořit nebo provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, probíhá výběr třetí strany a dohled nad dodržováním dohody uzavřené touto třetí stranou ze strany Komise v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (18).
               2.   Pokud se Komise rozhodne vytvořit platformu prostřednictvím třetí strany, stanoví prostřednictvím prováděcích aktů technické specifikace pro účely řízení o zadávání veřejných zakázek a dobu trvání dohody, která má být s uvedenou třetí stranou uzavřena.
               3.   Pokud se Komise rozhodne provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, přijme prostřednictvím prováděcích aktů podrobná pravidla pro provozní řízení platformy.
               Provozní řízení platformy zahrnuje zejména:

                           —

                           dohled nad fungováním platformy,

                           —

                           bezpečnost a ochranu údajů šířených a vyměňovaných pomocí platformy,

                           —

                           koordinaci vztahů mezi rejstříky členských států a třetí stranou.

                     Dohled nad fungováním platformy provádí Komise.
               4.   Prováděcí akty uvedené v odstavcích 2 a 3 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 4e odst. 2.
               Článek 4c
               Komise přijímá prováděcí akty, jimiž stanoví:

                           a)

                           technické specifikace stanovící metody komunikace s využitím elektronických prostředků pro účely systému propojení rejstříků;

                           b)

                           technické specifikace komunikačních protokolů;

                           c)

                           technická opatření zajišťující minimální standardy bezpečnosti informačních technologií pro komunikaci a distribuci informací v rámci systému propojení rejstříků;

                           d)

                           technické specifikace stanovící metody výměny informací, které jsou uvedeny v článku 3d této směrnice a v článku 5a jedenácté směrnice Rady 89/666/EHS ze dne 21. prosince 1989 o zveřejňování poboček vytvořených v členském státě některými formami společností řídících se právem jiného členského státu (19), mezi rejstříkem společnosti a rejstříkem pobočky;

                           e)

                           podrobný seznam údajů, které mají být předány pro účely výměny informací, které jsou uvedeny v článku 3d této směrnice, v článku 5a směrnice 89/666/EHS a v článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností (20), mezi rejstříky;

                           f)

                           technické specifikace stanovící strukturu standardního formátu zprávy pro účely výměny informací mezi rejstříky, platformou a portálem;

                           g)

                           technické specifikace stanovící soubor údajů nezbytných pro to, aby platforma plnila své úkoly, jakož i způsoby uchovávání, používání a ochrany těchto údajů;

                           h)

                           technické specifikace definující strukturu a používání jedinečného identifikačního kódu pro komunikaci mezi rejstříky;

                           i)

                           technické specifikace stanovící metody fungování systému propojení rejstříků, pokud jde o šíření a výměnu informací, a specifikace stanovící služby v oblasti informačních technologií poskytované platformou, přičemž je zajištěno zasílání zpráv v příslušných jazykových verzích;

                           j)

                           harmonizovaná kritéria vyhledávací služby poskytované evropským portálem e-justice;

                           k)

                           způsoby platby s ohledem na dostupné možnosti, jako jsou například platby prostřednictvím internetu;

                           l)

                           podrobnosti o vysvětlujících popiscích uvádějících údaje a druhy listin uvedených v článku 2;

                           m)

                           technické podmínky pro přístup k službám poskytovaným systémem propojení rejstříků;

                           n)

                           postup a technické požadavky pro připojení případných dalších přístupových míst k platformě.

                     Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 4e odst. 2.
               Komise přijme tyto prováděcí akty do 7. července 2015.
               Článek 4d
               1.   Zřízení platformy, její další rozvoj a úpravy portálu, které vyžaduje tato směrnice, jsou financovány ze souhrnného rozpočtu Unie.
               2.   Údržba a provoz platformy jsou financovány ze souhrnného rozpočtu Unie a mohou být spolufinancovány z poplatků za přístup k systému propojení rejstříků vybíraných od jednotlivých uživatelů. Žádným ustanovením tohoto odstavce nejsou dotčeny poplatky na vnitrostátní úrovni.
               3.   Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13a, jimiž přijme pravidla pro rozhodování, zda bude platforma financována formou poplatků, a pokud ano, stanoví v těchto aktech výši poplatků účtovaných jednotlivým uživatelům v souladu s odstavcem 2.
               4.   Poplatky uloženými podle odstavce 2 nejsou dotčeny poplatky, které členské státy případně požadují za získání listin a údajů uvedených v čl. 3c odst. 1.
               5.   Za získání údajů uvedených v čl. 3c odst. 2 písm. a), b) a c) nelze uložit poplatek podle odstavce 2.
               6.   Každý členský stát nese náklady na přizpůsobení svých národních rejstříků této směrnici a za jejich údržbu a provoz.
               Článek 4e
               1.   Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (21).
               2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.

               5)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 7a
               Zpracování osobních údajů prováděné v rámci této směrnice se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (22).

               6)

               Vkládá se nová kapitola, která zní:
               „KAPITOLA 4A

                  AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI

               Článek 13a
               1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
               2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 4d odst. 3 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
               3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4d odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
               4.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
               5.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4d odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.“.

         Článek 4
   Podávání zpráv a pravidelný dialog
   1.   Komise nejpozději do pěti let od konečného data pro provedení ustanovení uvedených v čl. 5 odst. 2 zveřejní zprávu o fungování systému propojení rejstříků, přičemž bude posouzen zejména jeho technický provoz a finanční aspekty.
   2.   K uvedené zprávě se případně přiloží návrhy na změny této směrnice.
   3.   Komise a zástupci členských států se vhodným způsobem pravidelně setkávají za účelem projednání záležitostí upravených touto směrnicí.
   Článek 5
   Provedení
   1.   Členské státy přijmou, zveřejní a budou uplatňovat právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 7. července 2014.
   2.   Aniž je dotčen odstavec 1, členské státy do dvou let po přijetí prováděcích aktů uvedených v článku 4c směrnice 2009/101/ES přijmou, zveřejní a budou uplatňovat ustanovení nezbytná pro dosažení souladu s:

               —

               článkem 1 odst. 3 a 4 a článkem 5a směrnice 89/666/EHS,

               —

               článkem 13 směrnice 2005/56/ES,

               —

               čl. 3 odst. 1 druhým pododstavcem, články 3b, 3c, 3d a čl. 4a odst. 3 až 5 směrnice 2009/101/ES.

         Při přijímání uvedených prováděcích aktů Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie konečné datum pro provedení ustanovení uvedených v tomto odstavci.
   3.   Opatření uvedená v odstavci 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   4.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 6
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 7
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku, 13. června 2012.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         N. WAMMEN

      (1)  Úř. věst. C 248, 25.8.2011, s. 118.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 14. února 2012 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku), a rozhodnutí Rady ze dne 10. května 2012.

      (3)  Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 36.

      (4)  Úř. věst. L 310, 25.11.2005, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 258, 1.10.2009, s. 11.

      Redakční poznámka: název směrnice 2009/101/ES byl upraven s ohledem na přečíslování článků Smlouvy o založení Evropského společenství, v souladu s článkem 5 Lisabonské smlouvy; původní odkaz byl na druhý odstavec článku 48 Smlouvy.

      (6)  Úř. věst. C 308 E, 20.10.2011, s. 1.

      (7)  Úř. věst. C 75, 31.3.2009, s. 1.

      (8)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.

      (10)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (11)  Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (12)  Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 14.

      (13)  Úř. věst. C 220, 26.7.2011, s. 1.

      (14)  Úř. věst. L 258, 1.10.2009, s. 11.

      Redakční poznámka: název směrnice 2009/101/ES byl upraven s ohledem na přečíslování článků Smlouvy o založení Evropského společenství, v souladu s článkem 5 Lisabonské smlouvy; původní odkaz zněl na druhý pododstavec článku 48 Smlouvy.“.

      (15)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.“.

      (16)  Úř. věst. L 258, 1.10.2009, s. 11.

      Redakční poznámka: název směrnice 2009/101/ES byl upraven s ohledem na přečíslování článků Smlouvy o založení Evropského společenství, v souladu s článkem 5 Lisabonské smlouvy; původní odkaz zněl na druhý pododstavec článku 48 Smlouvy.“

      (17)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.“.

      (18)  Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (19)  Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 36.

      (20)  Úř. věst. L 310, 25.11.2005, s. 1.

      (21)  Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.“.

      (22)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.“.


title: Směrnice Rady ze dne 27. července 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se dveří motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31970L0387

Úřední věstník L 176 , 10/08/1970 S. 0005 - 0011 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 1 S. 0152  Dánské zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1970(II) S. 0497  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 1 S. 0152  Anglické zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1970(II) S. 0564  - 0570 Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 1 S. 0097  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 1 S. 0234  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 1 S. 0234

		Směrnice Radyze dne 27. července 1970o sbližování právních předpisů členských států týkajících se dveří motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(70/387/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se vztahují mimo jiné na dveře těchto vozidel;vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možné použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Po účely této směrnice se „vozidlem“ rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, a jeho přípojná vozidla, s výjimkou vozidel veřejné dopravy, kolejových vozidel, zemědělských traktorů a strojů a strojů pro veřejné práce.Článek 2Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určité vozidlo z důvodů týkajících se jeho dveří, pokud tyto dveře splňují požadavky stanovené v přílohách.Článek 3Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku se přijímají postupem sstanoveným v článku 13 směrnice Rady ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 27. července 1970.Za RadupředsedaW. Arendt[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1--------------------------------------------------PŘÍLOHA I1. OBECNĚ1.1 Vlastnosti konstrukce vozidla musí umožňovat naprosto bezpečný vstup do vozidla a výstup z něj.1.2 Dveře, vstupy a výstupy musí být takové, aby bylo možno je používat snadno a bez nebezpečí.1.3 Dveře a zámky musí být konstruovány tak, aby při jejich zavírání nevznikal obtížný hluk.1.4 Zámky dveří musí být konstruovány tak, aby se zabránilo náhodnému otevření dveří.2. ZÁMKY A ZÁVĚSY (požadavky na konstrukci a montáž)2.1 Závěsy otočných dveří (s výjimkou sklopných dveří) na bocích vozidel musí být připevněny na předním okraji dveří ve směru jízdy. U dvojitých dveří se tento požadavek vztahuje na křídlo dveří, které se otevírá první; u druhého křídla musí být možnost jeho zajištění závorou.2.2 Zámky a závěsy bočních dveří osobních automobilů [1] musí splňovat požadavky stanovené v příloze II k této směrnici.3. STUPAČKY (požadavky na konstrukci a montáž)3.1 Je-li podlaha u vstupu do vozidla výše než 700 mm nad vozovkou, musí mít vozidlo jednu nebo více stupaček. Stupačka nebo dolní stupačka, je-li stupaček více, nesmí být výše než 700 mm nad vozovkou a musí být konstruována takovým způsobem, aby bylo vyloučeno nebezpečí uklouznutí. Pro účely této směrnice se za stupačky nepokládají hlava kola, ráfky a jiné části kola s výjimkou případů, kdy z konstrukčních důvodů není možné namontovat stupačky jinde na vozidle.[1] Kategorie M1 mezinárodní klasifikace podle písmene b) přílohy ke směrnici Rady uvedené v článku 3 této směrnice.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPOŽADAVKY NA KONSTRUKCI A MONTÁŽ A ZKOUŠKY PEVNOSTI ZÁMKŮ A ZÁVĚSŮ BOČNÍCH DVEŘÍ PRO VSTUP NEBO VÝSTUP Z OSOBNÍCH AUTOMOBILŮ1. OBECNĚ1.1 Zámky a závěsy musí být konstruovány, vyrobeny a montovány tak, aby při běžném používání vozidla splňovaly požadavky této směrnice.1.2 Každý zámek musí mít jak mezipolohu uzavření, tak polohu úplného uzavření.2. ÚDAJE A SADY ZÁMKŮ A ZÁVĚSŮ PŘEDKLÁDANÉ VÝROBCEM NEBO JEHO POVĚŘENÝM ZÁSTUPCEM.Výrobce nebo jeho pověřený zástupce je povinen předložit tyto údaje a sady zámků a závěsů:2.1 výkresy dveří a jejich zámků a závěsů ve vhodném měřítku a s dostatečnými podrobnostmi;2.2 technický popis zámků a závěsů;2.3 soubor pěti sad závěsů pro každé dveře. Jsou-li však tytéž sady použity pro více dveří, postačí předložit jeden soubor sad. Sady závěsů, které se liší pouze tím, že jsou konstruovány k montáži nalevo nebo napravo, se nepovažují za různé;2.4. soubor pěti kompletních zámků včetně ovládacího mechanismu pro každé dveře. Jsou-li však tytéž kompletní zámky použity pro více dveří, postačí předložit jeden soubor těchto zámků. Zámky, které se liší pouze tím, že jsou konstruovány k montáži nalevo nebo napravo, se nepovažují za různé.3. KONSTRUKČNÍ POŽADAVKY3.1 Zámky3.1.1 Podélná sílaSestava zámku a jeho protikusu musí být schopna odolat podélné síle 453 kp (444 daN) v mezipoloze uzavření a 1134 kp (1111 daN) v poloze úplného uzavření (obrázek 2).3.1.2 Příčná sílaSestava zámku a jeho protikusu musí být schopna odolat příčné síle 453 kp (444 daN) v mezipoloze uzavření a 907 kp (889 daN) v poloze úplného uzavření (obrázek 3).3.1.3 Odolnost proti setrvačným silámZámek se nesmí uvolnit z polohy úplného uzavření, působí-li na celek zámku včetně mechanismu, který jej uvádí v činnost, v obou směrech podélné nebo příčné zrychlení velikosti 30 g.3.2 Závěsy3.2.1 Každý systém závěsu musí být schopen unést dveře a odolávat podélné síle 1134 kp (1111 daN) a příčné síle 907 kp (889 daN) v obou směrech.4. POŽADAVKY NA ZKOUŠENÍ PEVNOSTI ZÁMKŮ A ZÁVĚSŮ DVEŘÍPlnění požadavků uvedených v bodech 3.1 a 3.2 se ověřuje podle těchto ustanovení:4.1 Uspořádání, postup a zařízení pro zkoušky statickými silami4.1.1 Uspořádání4.1.1.1 Závěsy4.1.1.1.1 Zkoušky se provedou s použitím tuhých součástí, které reprodukují geometrické podmínky namontování úplně uzavřených dveří na vozidle.4.1.1.1.2 Na toto zařízení se v bodě uprostřed mezi závěsy působí:4.1.1.1.2.1 předepsanou podélnou silou kolmou k ose čepů závěsů a působícím v rovině, která touto osou prochází;4.1.1.1.2.2 předepsanou příčnou silou kolmou k rovině definované podélnou silou a osou čepů a působícím v rovině, která touto osou prochází.4.1.1.1.3 Při každé zkoušce se použije nová sada závěsů.4.1.1.1.4 Uspořádání při zkoušce je znázorněno na obrázku 1.4.1.1.2 Zámky4.1.1.2.1 Zkoušky se provedou s použitím tuhých součástí, které reprodukují namontování obou částí zámku, tělesa zámku a protikusu zámku, na vozidlo.4.1.1.2.2 Na toto zařízení se působí předepsanou silou tak, aby na zámek nebyl vyvozován ohybový moment. Mimo to se působí příčnou statickou silou 90,7 kp (88,9 daN) usilující vzdálit zámek od jeho protikusu směrem, ve kterém se otevírají dveře.4.1.1.2.3 Uspořádání při zkoušce je znázorněno na obrázcích 2 a 3.4.1.2 Zkušební postup a zařízení.Zařízení podle bodů 4.1.1.1 a 4.1.1.2 se namontuje na stroj pro zkoušku tahem s minimální pracovním rozsahem 1500 kp (1470 daN). Síla se postupně zvyšuje na hodnoty předepsané v bodech 3.1 a 3.2 tak, aby rychlost posuvu upínacího zařízení nepřekračovala 5 mm/min.4.2 Postup stanovení odolnosti zámků proti zrychlení4.2.1 Odolnost proti otevření v obou směrech pod vlivem podélného a příčného zrychlení 30 g působícího v obou případech na otvírací tlačítko ve směru, ve kterém je ovládáno, se stanoví dynamicky nebo analyticky (obrázek 4), přičemž se nebere zřetel na:4.2.1.1 třecí síly,4.2.1.2 složky tíhového zrychlení, které mají tendenci udržet zámek uzavřený.4.2.2 Pokud má zámek zajišťovací zařízení, nesmějí být použita.4.3 Rovnocenné zkušební metody4.3.1 Rovnocenné nedestruktivní zkušební metody jsou přípustné za předpokladu, že buď samotnou náhradní zkouškou, nebo pomocí výpočtu z výsledků náhradní zkoušky lze získat výsledky uvedené v bodech 4.1.2 a 4.2. Použije-li se jiná metoda než podle bodů 4.1.2 a 4.2, musí být prokázána její rovnocennost.Závěs dveří - zařízení pro zkoušky statickou silou (příčnou silou)+++++ TIFF +++++Zámek dveří - zařízení pro zkoušky statickou silou (podélnou silou)+++++ TIFF +++++Zámek dveří – zařízení pro zkoušky statickou silou (příčnou silou)+++++ TIFF +++++Odolnost proti účinkům setrvačných sil - příklad výpočtu+++++ TIFF +++++Je dáno:Systém zámku dveří je vystaven zpoždění 30 gF Ma =+++++ TIFF +++++a =+++++ TIFF +++++30 g = 30 WF1 = W1 × 30 - průměrná síla působící na pružinu tlačítka= (0,016 kg × 30) – 0,454 kg = 0,036 kgF2 = W2 × 30 = 0,023 kg × 30 = 0,68 kgF3 W2× 30 =+++++ TIFF +++++× 30 = 0,184 kgΣMo = F1 × d1 + F2 × d2 - F3 × d3 = 0,036 kg × 31,5 mm + 0,68 kg × 10,67 mm – 0,184 kg × 4,83 mm = 7,51 mm.kg+++++ TIFF +++++F5 =+++++ TIFF +++++= 0,238 kgF6 = W4 × 30 = 0,042 × 30 = 1,265 kgΣMp = síla působící na pružinu západky - (F5d5 + F6d6)= 45,62 mm.kg – (0,238 × 37,59 + 1,265 × 1,9)= 45,62 mm.kg – 11,36 mm.kg = 34,26 mm.kg--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 92/22/EHS ze dne 31. března 1992 o bezpečnostním zasklení a zasklívacích materiálech motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0022

Úřední věstník L 129 , 14/05/1992 S. 0011 - 0094 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 22 S. 0052  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 22 S. 0052

		Směrnice Rady 92/22/EHSze dne 31. března 1992o bezpečnostním zasklení a zasklívacích materiálech motorových vozidel a jejich přípojných vozidelRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je důležité přijmout opatření, jejichž cílem je postupné vytváření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje oblast bez vnitřních hranic, v níž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že pro dosažení jednotného trhu je nutný postup plné harmonizace;vzhledem k tomu, že se tento postup bude muset používat v době revize celého postupu EHS schválení typu, přičemž se bere v úvahu povaha usnesení Rady ze dne 7. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci a normalizaci;vzhledem k tomu, že se požadavky týkající se bezpečnostního zasklení v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména proto, aby bylo možné u všech typů vozidel užít postup pro EHS schválení typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [4], naposledy pozměněné směrnicí 87/403/EHS [5];vzhledem k tomu, že všechny předpisy o bezpečnostním zasklení musí obsahovat nejen požadavky týkající se jeho konstrukce, ale též jeho montáže na vozidla;vzhledem k tomu, že harmonizovaným postupem schvalování typu bezpečnostního zasklení jako konstrukční části může každý stát potvrdit, že byly splněny společné požadavky na výrobu a zkoušky, a informovat ostatní členské státy o takovém potvrzení zasláním kopie certifikátu schválení typu konstrukční části vydaného pro každý typ bezpečnostního zasklení; že označení značkou EHS schválení typu konstrukční části každého bezpečnostního zasklení odpovídajícího typu, který byl schválen jako typ konstrukční části, znamená, že úřední přezkoušení tohoto typu zasklení v ostatních členských státech není již oprávněné;vzhledem k tomu, že hledisko bezpečnosti je u čelních skel zvláště důležité, jelikož čelní skla jsou vystavena více než v případě ostatních typů bezpečnostního zasklení prudkému nárazu, buď v důsledku střetu vozidel, nebo úderů zvenku, a tak mohou způsobit vážná zranění; že při snaze o sbližování právních předpisů členských států, jejichž vzájemné rozdíly působí překážky obchodu, musí řešení, která se mají přijmout, vzít v úvahu požadavky na bezpečnost provozu na pozemních komunikacích a potřebu jejího zvýšení,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy schválí každý typ bezpečnostního zasklení, který spadá do oblasti působnosti definované v bodě 1 přílohy I a který splňuje požadavky pro konstrukci a zkoušky.2. Členské státy udělí schválení typu vozidla každému vozidlu, které splňuje požadavky na montáž stanovené v příloze III.3. Členský stát, který udělil EHS schválení typu konstrukční části, přijme v potřebném rozsahu, a je-li to třeba i ve spolupráci s příslušnými mi orgány ostatních členských států, opatření k ověření, že vyráběné typy se shodují s schváleným typem.Článek 2Všechny žádosti o EHS schválení typu konstrukční části podává výrobce nebo jeho oprávněný zástupce v členském státě. Tento členský stát vydá výrobci nebo jeho oprávněnému zástupci značku EHS schválení typu konstrukční části podle bodů 4.4 až 4.7 přílohy II pro každý typ bezpečnostního zasklení, jemuž udělil schválení typu podle článku 1.Členské státy přijmou veškerá potřebná opatření, aby zabránily užívání jakýchkoliv značek, které by mohly vést k záměně konstrukčních částí bezpečnostního zasklení, kterým bylo uděleno schválení typu konstrukční části podle článku 1.Článek 3Příslušné orgány každého členského státu zašlou do jednoho měsíce příslušným orgánům ostatních členských států výtisk certifikátu schválení typu konstrukční části vydaného pro každý typ bezpečnostního zasklení a certifikát schválení typu pro každý typ vozidla, kterému jej udělují z hlediska montáže bezpečnostního zasklení.Článek 4Žádný členský stát nesmí zakázat uvedení bezpečnostního zasklení na trh nebo zakázat jeho užívání z důvodů týkajících se jeho konstrukce, pokud je toto zasklení opatřeno značkou EHS schválení typu konstrukční části.Článek 51. Jestliže členský stát, který udělil EHS schválení typu konstrukční části, zjistí, že určitý počet kusů bezpečnostního zasklení opatřených stejnou značkou EHS schválení typu konstrukční části se neshoduje se schváleným typem, přijme potřebná opatření, aby se vyráběné typy se schváleným typem shodovaly. Příslušné orgány takového členského státu uvědomí příslušné orgány ostatních členských států o přijatých opatřeních, která mohou v případě nutnosti vést až k odejmutí EHS schválení typu konstrukční části. Uvedené orgány přijmou stejná opatření, jestliže dostanou o takovém porušení shody informaci od příslušných orgánů jiného členského státu.2. Příslušné orgány členských států se do jednoho měsíce navzájem informují o každém odejmutí EHS schválení typu konstrukční části a o důvodech takového opatření.3. Jestliže členský stát, který udělil EHS schválení typu konstrukční části, popírá porušení shody, které mu bylo oznámeno, vynasnaží se dotyčné členské státy spor urovnat. Komise je pravidelně informována a v případě potřeby vede vhodné konzultace za účelem dosažení urovnání.Článek 6Každé rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí schválení typu konstrukční části nebo o zákazu uvádění na trh a používání učiněné podle předpisů přijatých k provedení této směrnice obsahuje podrobné odůvodnění. Takové rozhodnutí je oznámeno dotčené osobě, která je současně informována o možných opravných prostředcích podle právních předpisů platných v členských státech a o lhůtách pro jejich podání.Článek 7Žádný členský stát nesmí odmítnout EHS schválení typu vozidla nebo vnitrostátní schválení typu vozidla nebo odmítnout nebo zakázat uvádění na trh a do provozu nebo užívání vozidla z důvodů týkajících se jeho bezpečnostního zasklení, jestliže je toto zasklení opatřeno značkou EHS schválení typu konstrukční části a jestliže je namontováno v souladu s požadavky uvedenými v příloze III.Článek 8Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené pro používání na silnici, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, a jeho přípojné vozidlo, kromě kolejových vozidel, zemědělských a lesnických traktorů a stavebních strojů.Mezinárodní klasifikace těchto vozidel odpovídá poznámce písmene b) přílohy I směrnice 70/156/EHS.Článek 9Změny nezbytné k přizpůsobení požadavků příloh této směrnice technickému pokroku se přijímají postupem podle článku 13 směrnice 70/156/EHS.Článek 101. Členské státy přijmou a vyhlásí právní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.Tyto předpisy použijí od 1. října 1992.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 31. března 1992.Za RadupředsedaVitor Martins[1] Úř. věst. C 95, 12.4.1990, s. 1.[2] Úř. věst. C 284, 12.11.1990, s. 80 a rozhodnutí ze dne 12. února 1992 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 225, 10.9.1990, s. 9.[4] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[5] Úř. věst. L 220, 8.8.1987, s. 44.--------------------------------------------------SEZNAM PŘÍLOHPŘÍLOHA I | Oblast působnosti a definice |PŘÍLOHA II | Zasklení - požadavky na konstrukci a zkoušky, žádost o EHS schválení typu konstrukční části, označení, EHS schválení typu konstrukční části, změny nebo rozšíření EHS schválení typu konstrukční části, shoda vyráběných typů a postihy za neshodnost výroby |PŘÍLOHA II A | Všeobecné podmínky zkoušek |PŘÍLOHA II B | Normální vrstvená čelní skla |PŘÍLOHA II C | Čelní skla z upraveného vrstveného skla |PŘÍLOHA II D | Skloplastová čelní skla |PŘÍLOHA II E | Zařazování čelních skel do skupin ke zkouškám pro EHS schválení typu konstrukční části |PŘÍLOHA II F | Postup pro stanovení zkušebních zón na čelních sklech vozidel kategorie M1 ve vztahu k V-bodům |PŘÍLOHA II G | Postup pro stanovení H-bodu a skutečného úhlu trupu pro polohy sedění v motorových vozidlech |PŘÍLOHA II H | Tabule rovnoměrně tvrzeného skla |PŘÍLOHA II I | Tabule vrstveného skla jiné než čelní skla |PŘÍLOHA II J | Skloplastové tabule jiné než čelní skla |PŘÍLOHA II K | Bezpečnostní skla s plastickým povlakem (na vnitřní straně) |PŘÍLOHA II L | Celky s dvojitým zasklením |PŘÍLOHA II M | Měření výšky segmentu a poloha bodů nárazu |PŘÍLOHA II N | Příklady značek EHS schválení typu konstrukční části |PŘÍLOHA II O | Kontroly shodnosti výroby |PŘÍLOHA II P | Sdělení o EHS schválení typu konstrukční části/rozšíření EHS schválení typu konstrukční části/odmítnutí EHS schválení typu konstrukční části nebo o ukončení výroby typu tabulí bezpečnostního skla |Dodatek 1 | Vrstvená čelní skla |Dodatek 2 | Skloplastová čelní skla |Dodatek 3 | Tabule rovnoměrně tvrzeného skla |Dodatek 4 | Tabule vrstveného skla jiné než čelní skla |Dodatek 5 | Skloplastové tabule jiné než čelní skla |Dodatek 6 | Celky s dvojitým zasklením |Dodatek 7 | Obsah seznamu čelních skel |PŘÍLOHA III | Vozidla - požadavky na montáž čelních skel a tabulí skel jiných než čelní skla |Dodatek: | Příloha k certifikátu EHS schválení typu vozidla z hlediska montáže bezpečnostního skla |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/12/EU ze dne 19. dubna 2012 , kterou se mění směrnice Rady 2001/112/ES o ovocných šťávách a některých podobných produktech určených k lidské spotřebě

text:
               27.4.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 115/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2012/12/EU
   ze dne 19. dubna 2012,
   kterou se mění směrnice Rady 2001/112/ES o ovocných šťávách a některých podobných produktech určených k lidské spotřebě
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Za účelem ochrany zájmů spotřebitelů a posílení volného obchodu s ovocnými šťávami a některými podobnými produkty v Unii stanoví směrnice Rady 2001/112/ES (3) zvláštní ustanovení týkající se produkce, složení a označování dotyčných produktů. Tato pravidla je třeba přizpůsobit technickému pokroku a současně je třeba co nejvíce zohlednit vývoj odpovídajících mezinárodních norem, zejména všeobecné normy Codex pro ovocné šťávy a nektary (Codex Stan 247-2005), kterou přijala Komise pro Codex Alimentarius na svém 28. zasedání ve dnech 4. až 9. července 2005 (dále jen „norma Codex“). Norma Codex stanoví zejména požadavky na jakost a na označování u ovocných šťáv a podobných produktů.

               (2)

               Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (4), je třeba pozměnit zvláštní ustanovení směrnice 2001/112/ES týkající se označování ovocných šťáv a podobných výrobků, aby odpovídalo novým pravidlům o povolených složkách, jako jsou přidané cukry, které již nejsou povoleny u ovocných šťáv. U jiných produktů by se přidané cukry měly nadále uvádět na etiketě v souladu se směrnicí 2000/13/ES.

               (3)

               Výživové tvrzení „bez přídavku cukrů“ uvedené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (5) se u ovocných šťáv používá již velmi dlouhou dobu. Vzhledem k novým požadavkům na složení ovocných šťáv stanoveným v této směrnici by jeho vypuštění ze dne na den po skončení přechodného období neumožnilo okamžité a jasné rozlišení mezi ovocnými šťávami a jinými nápoji z hlediska přídavku cukrů v produktech, což by poškodilo odvětví ovocných šťáv. S cílem umožnit producentům náležitě spotřebitele informovat by mělo být po časově omezenou dobu možné použít prohlášení, že žádné ovocné šťávy neobsahují přídavek cukrů.

               (4)

               Za účelem přizpůsobení příloh směrnice 2001/112/ES vývoji příslušných mezinárodních norem a zohlednění technického pokroku by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu uvedených příloh, s výjimkou části I přílohy I a přílohy II. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.

               (5)

               S cílem umožnit členským státům přijmout vnitrostátní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí by se mělo stanovit přechodné období v délce 18 měsíců. Během tohoto období by požadavky směrnice 2001/112/ES měly platit beze změn zavedených touto směrnicí.

               (6)

               Aby bylo možné zohlednit zájmy hospodářských subjektů, které uvádějí produkty na trh nebo je opatřují etiketami v souladu s požadavky platnými před nabytím účinnosti vnitrostátních ustanovení provádějících tuto směrnici, je třeba určit vhodná přechodná opatření. Tato směrnice by proto měla stanovit, že uvedené produkty mohou být po omezenou dobu po skončení období pro její provedení i nadále uváděny na trh.

               (7)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž přizpůsobit směrnici 2001/112/ES technickému pokroku při zohlednění normy Codex, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto ho může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (8)

               Směrnice 2001/112/ES by měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 2001/112/ES
   Směrnice 2001/112/ES se mění takto:

               1)

               V článku 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Produkty vymezené v příloze I podléhají potravinářským právním předpisům Unie, jako je nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (6), pokud není v této směrnici stanoveno jinak.

               2)

               Článek 2 se zrušuje.

               3)

               Článek 3 se mění takto:

                           a)

                           bod 3 se nahrazuje tímto:

                                       „3.

                                       U produktů vyráběných ze dvou nebo více druhů ovoce, kromě použití citrónové šťávy nebo šťávy z kyselých lajmů za podmínek stanovených v bodu 2 části II přílohy I, se název produktu skládá ze seznamu použitého ovoce v sestupném pořadí podle podílu obsažených ovocných šťáv a dření, jak je uvedeno v seznamu složek. U produktů vyráběných ze tří nebo více druhů ovoce však může být označení druhů ovoce nahrazeno slovy ‚několik druhů ovoce‘ nebo podobnou formulací nebo počtem použitých druhů ovoce.“;

                           b)

                           bod 4 se zrušuje.

               4)

               Článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4
               Je-li do koncentrované ovocné šťávy ve smyslu bodu 2 části I přílohy I, která není určena konečnému spotřebiteli, přidána citrónová šťáva, šťáva z kyselých lajmů nebo látky zvyšující kyselost, jak jsou povoleny nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (7), musí být tato skutečnost a údaj o přidaném množství při označování uvedeny. Tyto údaje musí být uvedeny na jednom z níže uvedených míst:

                           —

                           na obalu,

                           —

                           na etiketě připojené k obalu nebo

                           —

                           na průvodním dokladu.

               5)

               V článku 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Tato směrnice se vztahuje na produkty vymezené v příloze I, které jsou uváděny na trh v Unii v souladu s nařízením (ES) č. 178/2002.“

               6)

               Článek 7 se nahrazuje tímto:
               „Článek 7
               V zájmu přizpůsobení příloh této směrnice vývoji příslušných mezinárodních norem a zohlednění technického pokroku je Komise zmocněna přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 7a s cílem pozměnit přílohy této směrnice, s výjimkou části I přílohy I a přílohy II.“

               7)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 7a
               1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v tomto článku.
               2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 7 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 28. října 2013. Komise předloží zprávu o výkonu přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
               3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 7 kdykoli zrušit.
               Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
               4.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
               5.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 7 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“.

               8)

               Článek 8 se zrušuje.

               9)

               Přílohy se nahrazují zněním uvedeným v příloze této směrnice.

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 28. října 2013. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Členské státy budou tyto předpisy používat od 28. října 2013.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Přechodná ustanovení
   1.   Produkty, které jsou uvedeny na trh či opatřeny etiketami před 28. října 2013 v souladu se směrnicí 2001/112/ES, mohou být i nadále v prodeji až do 28. dubna 2015.
   2.   Sdělení „od 28. října 2015 neobsahují žádné ovocné šťávy přidané cukry“ může být uváděno na etiketě na stejném místě jako název produktů uvedených v bodech 1 až 4 části I přílohy I do 28. října 2016.
   Článek 4
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 19. dubna 2012.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         M. BØDSKOV

      (1)  Úř. věst. C 84, 17.3.2011, s. 45.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 14. prosince 2011 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 8. března 2012 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (3)  Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 58.

      (4)  Úř. věst. L 109, 6.5.2000, s. 29.

      (5)  Úř. věst L 404, 30.12.2006, s. 9.

      (6)  Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.“.

      (7)  Úř. věst. L 354, 31.12.2008, s. 16.“.

      PŘÍLOHA
      „
            PŘÍLOHA I

               NÁZVY PRODUKTŮ, DEFINICE A VLASTNOSTI PRODUKTŮ

            I.   DEFINICE
            a)   Ovocná šťáva

            Zkvasitelný, ale nezkvašený produkt získaný z jedlých částí ovoce, které je zdravé a zralé, čerstvé nebo chlazené či zmrazené, z jednoho nebo z více smíšených druhů, s charakteristickou barvou, vůní a chutí, které jsou typické pro šťávu pocházející z příslušného ovoce.
            Aroma, dužnina a buňky získané vhodnými fyzikálními prostředky ze stejného druhu ovoce mohou být do šťávy vráceny.
            V případě citrusových plodů musí ovocná šťáva pocházet z endokarpu. Šťáva z kyselých lajmů však může být získána z celého ovoce.
            Jsou-li šťávy zpracovávány z ovoce s jádry, peckami a kůrou, nejsou části jader, pecek a kůry obsaženy ve šťávě. Toto ustanovení se nevztahuje na případy, kdy části jader, pecek a kůry nelze odstranit vhodným výrobním postupem.
            Směs ovocné šťávy a ovocné dřeně je při výrobě ovocné šťávy přípustná.
            b)   Ovocná šťáva z koncentrátu

            Produkt získaný zředěním koncentrované ovocné šťávy uvedené v bodu 2 pitnou vodou, která splňuje kritéria stanovená ve směrnici Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě (1).
            Obsah rozpustné sušiny v konečném výrobku splňuje minimální hodnotu Brix pro ředěné ovocné šťávy uvedené v příloze V.
            Jestliže je šťáva z koncentrátu vyrobena z ovoce, které není uvedeno v příloze V, rozumí se minimální hodnotou Brix ředěné šťávy hodnota Brix šťávy získané z ovoce, které bylo použito pro vyrobení koncentrátu.
            Aroma, dužnina a buňky získané vhodnými fyzikálními prostředky ze stejného druhu ovoce mohou být do ovocné šťávy z koncentrátu vráceny.
            Ovocná šťáva z koncentrátu je připravována vhodnými postupy, které zaručují zachování základních důležitých fyzikálních, chemických, organoleptických a výživových vlastností průměrného druhu šťávy z ovoce, z nějž pochází.
            Směs ovocné šťávy nebo koncentrované ovocné šťávy s ovocnou dření nebo koncentrovanou ovocnou dření je při výrobě ovocné šťávy z koncentrátu povolena.
            2.   Koncentrovaná ovocná šťáva

            Produkt získaný z ovocné šťávy jednoho nebo více druhů ovoce fyzikálním odstraněním určitého podílu vody. Pokud je produkt určen k přímé spotřebě, musí být odstraněno nejméně 50 % obsahu vody.
            Aroma, dužnina a buňky získané vhodnými fyzikálními prostředky ze stejného druhu ovoce mohou být do koncentrované ovocné šťávy vráceny.
            3.   Ovocná šťáva extrahovaná vodou

            Produkt získaný difúzí pomocí vody:

                        —

                        z celého dužnatého ovoce, z nějž nelze šťávu odstranit žádnými fyzikálními prostředky, nebo

                        —

                        z celého dehydratovaného ovoce.

                  4.   Dehydratovaná ovocná šťáva/ovocná šťáva v prášku

            Produkt získaný z ovocné šťávy jednoho nebo více druhů ovoce fyzikálním odstraněním téměř veškerého obsahu vody.
            5.   Ovocný nektar

            Zkvasitelný, ale nezkvašený produkt, který:

                        —

                        je získán přidáním vody a případně cukrů nebo medu do produktů vymezených v bodech 1 až 4 k ovocné dřeni nebo ke koncentrované ovocné dřeni nebo ke směsi těchto produktů, a

                        —

                        splňuje požadavky přílohy IV.

                  Aniž je dotčeno nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (2), při výrobě ovocných nektarů bez přídavku cukrů nebo se sníženou energetickou hodnotou mohou být cukry zcela nebo zčásti nahrazeny náhradními sladidly podle nařízení (ES) č. 1333/2008.
            Aroma, dužnina a buňky získané vhodnými fyzikálními prostředky ze stejného druhu ovoce mohou být do ovocného nektaru vráceny.
            II.   POVOLENÉ SLOŽKY, ZPŮSOBY ZPRACOVÁNÍ A LÁTKY
            1.   Složení

            Při přípravě ovocných šťáv, ovocných dření a ovocných nektarů se použijí druhy ovoce odpovídající botanickým názvům uvedeným v příloze V a v názvu produktu se pak uvede název příslušného ovoce nebo obecný název produktu. U druhů ovoce nezařazených do přílohy V se použije správný botanický nebo obecný název.
            Hodnotou Brix ovocné šťávy se rozumí hodnota Brix šťávy získané z ovoce; nesmí se upravovat, s výjimkou směsi se šťávou ze stejného druhu ovoce.
            Minimální hodnota Brix stanovená v příloze V pro ředěné ovocné šťávy a ředěné ovocné dřeně nezahrnuje rozpustné sušiny jakýchkoli přidaných nepovinných složek a přídatných látek.
            2.   Povolené složky

            Do produktů uvedených v části I mohou být přidány pouze tyto složky:

                        —

                        vitamíny a minerální látky povolené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006 ze dne 20. prosince 2006 o přidávání vitaminů a minerálních látek a některých dalších látek do potravin (3),

                        —

                        potravinářské přídatné látky povolené nařízením (ES) č. 1333/2008;

                  a dále:

                        —

                        v případě ovocných šťáv, ovocných šťáv z koncentrátu a koncentrovaných ovocných šťáv: vrácené aroma, dužnina a buňky,

                        —

                        v případě hroznové šťávy: vrácené soli kyseliny vinné,

                        —

                        v případě ovocných nektarů: vrácené aroma, dužnina a buňky; cukry nebo med nejvýše do 20 % celkové hmotnosti hotového produktu; nebo náhradní sladidla.
                        Tvrzení, že do ovocného nektaru nebyly přidány cukry, a jakékoli tvrzení, které má pro spotřebitele pravděpodobně stejný význam, lze použít pouze tehdy, pokud nebyly do produktu přidány žádné monosacharidy ani disacharidy ani žádná jiná potravina používaná pro své sladivé vlastnosti, včetně náhradních sladidel vymezených v nařízení (ES) č. 1333/2008. Pokud se cukry v ovocném nektaru vyskytují přirozeně, mělo by na etiketě být rovněž uvedeno ‚obsahuje přirozeně se vyskytující cukry‘,

                        —

                        v případě produktů uvedených v příloze III písm. a), písm. b) první odrážce, písm. c), písm. e) druhé odrážce a písm. h): cukry nebo med,

                        —

                        v případě produktů vymezených v bodech 1 až 5 části I pro úpravu kyselé chuti: citrónová šťáva nebo šťáva z kyselých lajmů nebo koncentrovaná citrónová šťáva nebo šťáva z kyselých lajmů do výše 3 g na litr šťávy, vyjádřeno jako bezvodá kyselina citrónová,

                        —

                        v případě rajčatové šťávy a rajčatové šťávy z koncentrátu: jedlá sůl, koření a aromatické byliny.

                  3.   Povolené způsoby zpracování a látky

            V případě produktů uvedených v části I mohou být použity pouze tyto způsoby zpracování a mohou být do nich přidány pouze tyto látky:

                        —

                        mechanické způsoby oddělování,

                        —

                        obvyklé fyzikální postupy výroby koncentrovaných ovocných šťáv, včetně přímého odstranění vody z jedlých částí plodů s výjimkou vinných hroznů, pokud jsou takto získané ovocné šťávy v souladu s bodem 1 části I,

                        —

                        v případě hroznové šťávy, která byla sířena oxidem siřičitým, se povoluje odsíření fyzikálními prostředky za předpokladu, že celkové množství SO2 přítomného v hotovém produktu nepřekročí 10 mg/l,

                        —

                        enzymatické přípravky: pektinázy (pro rozložení pektinu), proteinázy (pro rozložení bílkovin) a amylázy (pro štěpení škrobu) splňující požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1332/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských enzymech (4),

                        —

                        jedlá želatina,

                        —

                        taniny,

                        —

                        sol (koloidní roztok) kyseliny křemičité,

                        —

                        aktivní uhlí,

                        —

                        dusík,

                        —

                        bentonit jako adsorpční jíl,

                        —

                        chemicky inertní pomocné filtrační látky a srážecí činidla (mj. perlit, promytá křemelina, celulosa, nerozpustný polyamid, polyvinylpolypyrolidon, polystyren), které jsou v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1935/2004 ze dne 27. října 2004 o materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami (5),

                        —

                        chemicky inertní pomocné adsorpční látky, které jsou v souladu s nařízením (ES) č. 1935/2004 a které se používají ke snížení obsahu limonoidů a naringinu v citrusové šťávě, aniž by výrazně ovlivnily obsah limonoidních glykosidů, kyselin, cukrů (včetně oligosacharidů) nebo minerálních látek.

            PŘÍLOHA II

               DEFINICE SUROVIN

            Pro účely této směrnice platí tyto definice:
            1.   Ovoce
            Všechny druhy ovoce. Pro účely této směrnice jsou rajčata rovněž považována za ovoce.
            Ovoce musí být zdravé, přiměřeně zralé, čerstvé nebo konzervované fyzikálními prostředky nebo úpravou použitou v souladu s právními předpisy Unie, včetně úpravy po sklizni.
            2.   Ovocná dřeň
            Zkvasitelný, ale nezkvašený produkt získaný vhodnými fyzikálními postupy, např. pasírováním, drcením, mletím jedlých částí celého nebo loupaného ovoce bez oddělení šťávy.
            3.   Koncentrovaná ovocná dřeň
            Produkt získaný z ovocné dřeně fyzikálním odstraněním určitého podílu přirozeného obsahu vody.
            Koncentrované ovocné dřeni může být navráceno aroma, získané vhodnými fyzikálními prostředky podle bodu 3 části II přílohy I a obnovené ze stejného druhu ovoce.
            4.   Aroma
            Aniž je dotčeno nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008 ze dne 16. prosince 2008 o aromatech a některých složkách potravin s aromatickými vlastnostmi pro použití v potravinách nebo na jejich povrchu (6), získává se aroma určené k navrácení během zpracování ovoce za použití vhodných fyzikálních postupů. Tyto fyzikální postupy se mohou uplatňovat pro udržení, uchování nebo stabilizování kvality aromatu a zahrnují zejména lisování, extrakci/vyluhování, destilaci, filtraci, adsorpci, odpařování, frakcionaci a koncentraci.
            Aroma se získává z jedlých částí ovoce; může to však být rovněž z oleje lisovaného za studena z kůry citrusových plodů a směsi z pecek.
            5.   Cukry

                        —

                        cukry ve smyslu směrnice Rady 2001/111/ES ze dne 20. prosince 2001 o některých druzích cukru určených k lidské spotřebě (7),

                        —

                        fruktosový sirup,

                        —

                        cukry pocházející z ovoce.

                  6.   Med
            Produkt ve smyslu směrnice Rady 2001/110/ES ze dne 20. prosince 2001 o medu (8).
            7.   Dužnina nebo buňky
            Produkty získané z jedlých částí plodu stejného druhu bez odstranění šťávy. V případě citrusových plodů jsou dužninou nebo buňkami také váčky šťávy získané z endokarpu.

            PŘÍLOHA III

               ZVLÁŠTNÍ NÁZVY NĚKTERÝCH PRODUKTŮ UVEDENÝCH V PŘÍLOZE I

                        a)

                        „vruchtendrank“ pro ovocné nektary;

                        b)

                        „Süßmost“
                        Název „Süßmost“ lze použít pouze ve spojení s názvy produktů „Fruchtsaft“ nebo „Fruchtnektar“

                                    —

                                    pro ovocný nektar získaný výlučně z ovocných šťáv, koncentrovaných ovocných šťáv nebo ze směsi těchto produktů, které nejsou v přírodním stavu vhodné ke spotřebě z důvodu vysoké přirozené kyselosti,

                                    —

                                    pro ovocnou šťávu získanou z jablek nebo hrušek, popřípadě s přídavkem jablek, avšak bez přídavku cukru;

                        c)

                        „succo e polpa“ nebo „sumo e polpa“ pro ovocné nektary získané výlučně z ovocné dřeně nebo z koncentrované ovocné dřeně;

                        d)

                        „æblemost“ pro jablečnou šťávu bez přídavku cukru;

                        e)

                                    —

                                    „sur … saft“ ve spojení s názvem použitého ovoce (v dánštině) pro šťávy bez přídavku cukru získané z černého, červeného nebo bílého rybízu, třešní, malin, jahod nebo bezinek,

                                    —

                                    „sød … saft“ nebo „sødet … saft“ ve spojení s názvem použitého ovoce (v dánštině) pro šťávy získané z tohoto ovoce s více než 200 g přídavku cukru na litr;

                        f)

                        „äppelmust/äpplemust“ pro jablečnou šťávu bez přídavku cukru;

                        g)

                        „mosto“, synonymum hroznové šťávy;

                        h)

                        „smiltsērkšķu sula ar cukuru“ nebo „astelpaju mahl suhkruga“ nebo „słodzony sok z rokitnika“ pro šťávy získané z plodů/bobulí rakytníku řešetlákového s nejvýše 140 g přidaného cukru na litr.

            PŘÍLOHA IV

               ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE OVOCNÝCH NEKTARŮ

                        Ovocné nektary vyrobené z

                        Minimální obsah šťávy nebo dřeně (% obj.)

                        I.   Ovoce s kyselou šťávou nevhodnou k přímé spotřebě

                        Plody mučenky

                        25

                        Quito naranjillos

                        25

                        Černý rybíz

                        25

                        Bílý rybíz

                        25

                        Červený rybíz

                        25

                        Angrešt

                        30

                        Rakytník

                        25

                        Trnky

                        30

                        Slívy

                        30

                        Švestky

                        30

                        Jeřabiny

                        30

                        Šípky

                        40

                        Višně

                        35

                        Třešně

                        40

                        Borůvky

                        40

                        Bezinky

                        50

                        Maliny

                        40

                        Meruňky

                        40

                        Jahody

                        40

                        Ostružiny

                        40

                        Brusinky

                        30

                        Kdoule

                        50

                        Citrony a kyselé lajmy

                        25

                        Jiné ovoce této kategorie

                        25

                        II.   Ovoce s nízkým obsahem kyselin nebo s vysokým podílem dřeně či aromatických látek, se šťávou nevhodnou k přímé spotřebě

                        Mango

                        25

                        Banány

                        25

                        Kvajáva

                        25

                        Papája

                        25

                        Liči

                        25

                        Azerola (neapolské mišpule)

                        25

                        Plod láhevníku (Annona musricata, anona ostnitá)

                        25

                        Plod láhevníku (Annona musricata, anona síťovaná)

                        25

                        Cukrová jablka (Annona cheimola, anona čerimoja)

                        25

                        Granátová jablka

                        25

                        Plody akašu (Anacardium occidentale, ledvinovník západní)

                        25

                        Španělské švestky (mombín)

                        25

                        Umbu

                        25

                        Jiné ovoce této kategorie

                        25

                        III.   Ovoce se šťávou vhodnou k přímé spotřebě

                        Jablka

                        50

                        Hrušky

                        50

                        Broskve

                        50

                        Citrusové plody s výjimkou citronů a kyselých lajmů

                        50

                        Ananas

                        50

                        Rajčata

                        50

                        Jiné ovoce této kategorie

                        50

            PŘÍLOHA V

               MINIMÁLNÍ HODNOTY BRIX PRO ŘEDĚNOU OVOCNOU ŠŤÁVU A PRO ŘEDĚNOU OVOCNOU DŘEŇ

                        Obecný název ovoce

                        Botanický název

                        Minimální hodnoty Brix

                        Jablka (*)

                           Malus domestica Borkh.

                        11,2

                        Meruňky (**)

                           Prunus armeniaca L.

                        11,2

                        Banány (**)

                           Musa x paradisiaca L. (s výjimkou plantejnů)

                        21,0

                        Černý rybíz (*)

                           Ribes nigrum L.

                        11,0

                        Hroznové víno (*)

                           Vitis vinifera L. nebo hybridy

                           Vitis labrusca L. nebo hybridy

                        15,9

                        Grapefruity (*)

                           Citrus x paradisi Macfad.

                        10,0

                        Kvajáva (**)

                           Psidium guajava L.

                        8,5

                        Citrony (*)

                           Citrus limon (L.) Burm.f.

                        8,0

                        Mango (**)

                           Mangifera indica L.

                        13,5

                        Pomeranče (*)

                           Citrus sinensis (L.) Osbeck

                        11,2

                        Plody mučenky (*)

                           Passiflora edulis Sims

                        12,0

                        Broskve (**)

                           Prunus persica (L.) Batsch var. persica

                        10,0

                        Hrušky (**)

                           Pyrus communis L.

                        11,9

                        Ananas (*)

                           Ananas comosus (L.) Merr.

                        12,8

                        Maliny (*)

                           Rubus idaeus L.

                        7,0

                        Višně (*)

                           Prunus cerasus L.

                        13,5

                        Jahody (*)

                           Fragaria x ananassa Duch.

                        7,0

                        Rajčata (*)

                           Lycopersicon esculentum, Mill.

                        5,0

                        Mandarinky (*)

                           Citrus reticulata Blanco

                        11,2

                        Pro produkty označené hvězdičkou (*), které jsou vyráběny jako šťáva, se minimální relativní hustota určuje v poměru k hustotě vody při 20/20 °C.
                        Pro produkty označené dvěma hvězdičkami (**), které jsou vyráběny jako dřeň, se určuje pouze minimální nekorigovaná hodnota Brix (bez korekce kyselosti).

                  “.

         (1)  Úř. věst. L 330, 5.12.1998, s. 32.

         (2)  Úř. věst. L 404, 30.12.2006, s. 9.

         (3)  Úř. věst. L 404, 30.12.2006, s. 26.

         (4)  Úř. věst. L 354, 31.12.2008, s. 7.

         (5)  Úř. věst. L 338, 13.11.2004, s. 4.

         (6)  Úř. věst. L 354, 31.12.2008, s. 34.

         (7)  Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 53.

         (8)  Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 47.