title: SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2000/64/ES ze dne 7. listopadu 2000, kterou se mění směrnice Rady 85/611/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS a 93/22/EHS, pokud se týká výměny informací se třetími zeměmi

text:
Důležité právní upozornění

|

32000L0064

Úřední věstník L 290 , 17/11/2000 S. 0027 - 0028

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/64/ESze dne 7. listopadu 2000,kterou se mění směrnice Rady 85/611/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS a 93/22/EHS, pokud se týká výměny informací se třetími zeměmiEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 první a třetí větu této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 85/611/EHS [4], 92/49/EHS [5], 92/96/EHS [6] a 93/22/EHS [7] povolují výměnu informací mezi příslušnými orgány a mezi některými jinými orgány a institucemi uvnitř jednoho členského státu nebo mezi členskými státy. Zmíněné směrnice rovněž povolují, aby členské státy uzavřely dohody o spolupráci, které stanoví výměnu informací s příslušnými orgány třetích zemí.(2) Z důvodů souladu se směrnicí 98/33/ES [8] by mělo být povolení uzavírat dohody o výměně informací s třetími zeměmi rozšířeno na výměnu informací s některými jinými orgány nebo institucemi v těchto zemích za podmínky, že u sdělovaných informací bude vhodným způsobem zaručeno zachování profesního tajemství.(3) Je proto nezbytné přiměřeně pozměnit směrnice 85/611/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS a 93/22/EHS,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1V článku 50 směrnice 85/611/EHS se odstavec 4 nahrazuje tímto:"4. Členské státy mohou s příslušnými orgány třetích zemí nebo s orgány nebo institucemi třetích zemí, jak jsou vymezeny v odstavcích 6 a 7, uzavírat dohody o spolupráci s ustanoveními o výměně informací pouze tehdy, pokud je ohledně sdělovaných informací zaručena ochrana profesního tajemství alespoň na stejné úrovni jako podle tohoto článku. Výměna informací musí být určena k plnění úkolů uvedených orgánů nebo institucí v oblasti dozoru.Pocházejí-li informace z jiného členského státu, lze je předávat pouze s výslovným souhlasem příslušných orgánů, které je poskytly, a případně pouze pro účely, ke kterým tyto orgány udělily souhlas."Článek 2V článku 16 směrnice 92/49/EHS, v článku 15 směrnice 92/96/EHS a v článku 25 směrnice 93/22/EHS se odstavec 3 nahrazuje tímto:"3. Členské státy mohou s příslušnými orgány třetích zemí nebo s orgány nebo institucemi třetích zemí, jak jsou vymezeny v odstavcích 5 a 5a, uzavírat dohody o spolupráci s ustanoveními o výměně informací pouze tehdy, pokud je ohledně sdělovaných informací zaručena ochrana profesního tajemství alespoň na stejné úrovni jako podle tohoto článku. Výměna informací musí být určena k plnění úkolů uvedených orgánů nebo institucí v oblasti dozoru.Pocházejí-li informace z jiného členského státu, lze je předávat pouze s výslovným souhlasem příslušných orgánů, které je poskytly, a případně pouze pro účely, ke kterým tyto orgány udělily souhlas."Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 17. listopadu 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 7. listopadu 2000.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaL. Fabius[1] Úř. věst. C 116 E, 26.4.2000, s. 61.[2] Úř. věst. C 168, 16.6.2000, s. 1.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. června 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 29. června 2000.[4] Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 3. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/26/ES (Úř. věst. L 168, 18.7.1995, s. 7).[5] Úř. věst. L 228, 11.8.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 95/26/ES.[6] Úř. věst. L 360, 9.12.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 95/26/ES.[7] Úř. věst. L 141, 11.6.1993, s. 27. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 97/9/ES (Úř. věst. L 84, 26.3.1997, s. 22).[8] Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 29.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/26/ES ze dne 7. května 2001, kterou se mění směrnice Rady 95/50/ES o jednotných postupech kontroly při silniční přepravě nebezpečných věcíText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0026

Úřední věstník L 168 , 23/06/2001 S. 0023 - 0024

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/26/ESze dne 7. května 2001,kterou se mění směrnice Rady 95/50/ES o jednotných postupech kontroly při silniční přepravě nebezpečných věcí(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 94/55/ES ze dne 21. listopadu 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí [4] stanovila jednotná pravidla pro přepravu nebezpečných věcí ve Společenství.(2) Přílohy směrnice Rady 95/50/ES ze dne 6. října 1995 o jednotných postupech kontroly při silniční přepravě nebezpečných věcí [5] souvisejí s přílohami směrnice 94/55/ES. Přizpůsobení příloh směrnice 94/55/ES vědecko-technickému pokroku může mít vliv na přílohy směrnice 95/50/ES.(3) Přizpůsobení příloh směrnice 94/55/ES vědecko-technickému pokroku je třeba provést za využití postupu výboru.(4) Musí být možné rychlé přizpůsobení příloh směrnice 95/50/ES. Proto by pro směrnici 95/50/ES měl být rovněž zřízen výbor.(5) Opatření nezbytná pro provedení směrnice 95/50/ES by měla být přijímána v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [6].(6) Příloha I směrnice 95/50/ES by měla být změněna s ohledem na směrnici Komise 1999/47/ES ze dne 21. května 1999, kterou se podruhé přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 94/55/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí [7].(7) Je proto nezbytné změnit směrnici 95/50/ES,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 95/50/ES se mění takto:1. Vkládají se nové články, které znějí:"Článek 9aZměny nezbytné k přizpůsobení příloh vědecko-technickému pokroku v oblasti působnosti této směrnice, zejména s ohledem na změny směrnice 94/55/ES, se přijímají postupem podle článku 9b.Článek 9b1. Komisi je nápomocen Výbor pro přepravu nebezpečných věcí, zřízený článkem 9 směrnice 94/55/ES (dále jen "výbor").2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES [8] s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád."2. Příloha I se mění takto:a) v bodě 13 se slova "Celková hmotnost nebezpečných věcí vztažená na dopravní jednotku" nahrazují slovy "Celkové množství nebezpečných věcí vztažené na dopravní jednotku";b) v bodě 15 se slova "v sestavě nádrží" nahrazují slovy "v bateriovém vozidle";c) v bodě 32 se slova "Souprava nářadí pro provizorní opravy" nahrazují slovy "Jedna ruční svítilna pro každého člena osádky vozidla";d) v bodě 34 se slova "Dvě oranžová světla" nahrazují slovy "Dva stojací výstražné prostředky";e) v bodě 36 se slova "Osobní ochranné pomůcky řidiče" nahrazují slovy "Vhodná výstražná vesta nebo výstražný oděv pro každého člena osádky vozidla".Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 23. prosince 2001. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 7. května 2001.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaB. Ringholm[1] Úř. věst. C 177 E, 27.6.2000, s. 96.[2] Úř. věst. C 268, 19.9.2000, s. 4.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 12. dubna 2000 (Úř. věst. C 40, 7.2.2001, s. 119) a rozhodnutí Rady ze dne 4. dubna 2001.[4] Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 7. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2001/7/ES (Úř. věst. L 30, 1.2.2001, s. 43).[5] Úř. věst. L 249, 17.10.1995, s. 35.[6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[7] Úř. věst. L 169, 5.7.1999, s. 1.[8] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 20. prosince 1983, kterou se mění směrnice 71/393/EHS, 72/199/EHS a 78/633/EHS týkající se stanovení analytických metod Společenství pro úřední kontrolu krmiv

text:
Důležité právní upozornění

|

31984L0004

Úřední věstník L 015 , 18/01/1984 S. 0028 - 0038 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 17 S. 0033  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 29 S. 0233  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 17 S. 0033  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 29 S. 0233

		Směrnice Komiseze dne 20. prosince 1983,kterou se mění směrnice 71/393/EHS, 72/199/EHS a 78/633/EHS týkající se stanovení analytických metod Společenství pro úřední kontrolu krmiv(84/4/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/373/EHS ze dne 20. července 1970, kterou se zavádějí metody odběru vzorků a analýzy Společenství pro úřední kontrol krmiv [1], naposledy pozměněnou Aktem o přistoupení Řecka, a zejména na článek 2 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že směrnice Komise 71/393/EHS [2], 72/199/EHS [3] a 78/633/EHS [4] stanoví analytické metody pro stanovení obsahu surových olejů a tuků, virginiamycinu a zinkbacitracinu; že vznikla potřeba nahradit tyto metody metodami, které by odrážely vývoj vědeckých a technických poznatcích;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro krmiva,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze směrnice 71/393/EHS se část 4 "Stanovení obsahu tuku" nahrazuje přílohou I této směrnice.Článek 2V příloze II směrnice 72/199/EHS se část 5 "Stanovení virginiamycinu difúzí na agaru" nahrazuje přílohou II této směrnice.Článek 3V příloze směrnice 78/633/EHS se část 1 "Stanovení zinkbacitracinu difúzí na agaru" nahrazuje přílohou III této směrnice.Článek 4Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. dubna 1984 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. prosince 1983.Za KomisiPoul Dalsagerčlen Komise[1] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 2.[2] Úř. věst. L 279, 20.12.1971, s. 7.[3] Úř. věst. L 123, 29.5.1972, s. 6.[4] Úř. věst. L 206, 29.7.1978, s. 43.--------------------------------------------------PŘÍLOHA I"4. STANOVENÍ SUROVÝCH OLEJŮ A TUKŮ1. Účel a oblast použitíTato metoda umožňuje stanovit obsah surových olejů a tuků v krmivech. Nevztahuje se na analýzu olejnatých semen a plodů olejnin ve smyslu nařízení Rady 136/66/EHS ze dne 22. září 1966.V závislosti na povaze krmiva se musí použit jedna z dvou popsaných metod.1.1 Metoda APoužitelná pro krmné suroviny rostlinného původu s výjimkou těch, o kterých je známo, že obsahují oleje a tuky, jež nemohou být úplně extrahovány petroletherem bez předchozí hydrolýzy. Mezi ně patří lepky, kvasnice, sója a bramborové proteiny. Tato metoda je rovněž použitelná pro krmné směsi s výjimkou těch, které obsahují sušené mléko nebo z nichž nemohou být oleje a tuky úplně extrahovány petroletherem bez předchozí hydrolýzy.1.2 Metoda BPoužitelná pro krmné suroviny živočišného původu, jakož i pro krmiva uvedená v bodě 1.1., u kterých je vyloučeno použití metody A.2. Princip2.1 Metoda AVzorek se extrahuje petroletherem. Roztok se destiluje a zbytek se usuší a zváží.2.2 Metoda BVzorek se zahřívá s kyselinou chlorovodíkovou. Směs se zchladí a přefiltruje. Zbytek se propere a usuší a obsah se stanoví podle metody A3. Činidla3.1 Petrolether, destilační rozmezí: 40 až 60 °C. Index bromu musí být nižší než 1 a zbytek po odpaření nižší než 2 mg/100 ml.3.2 Síran sodný, bezvodý3.3 Kyselina chlorovodíková 3N.3.4 Pomocný filtrační prostředek, např. Kieselgur, Hyflo-supercel.4. Přístroje a pomůcky4.1 Extraktor. Je-li vybaven uzávěrkou (aparatura Soxhlet), měl by refluxní průtok umožňovat dosažení přibližně 10 cyklů za hodinu; jedná-li se o bezuzávěrkový typ, měl by být refluxní průtok okolo 10 ml za minutu.4.2 Extrakční patrony neobsahující látky rozpustné v petroletheru a s pórovitostí, která odpovídá požadavkům bodu 4.1.4.3 Sušárna, buď vakuová dosahující teplot 75 ± 3 °C nebo teplovzdušná dosahující teplot 100 ± 3 °C.5. Postup5.1 Metoda A (viz bod 8.1)Odváží se 5 g vzorku s přesností na 1 mg a přemístí do extrakční patrony (4.2) a zakryje ucpávkou z vaty neobsahující tuk.Patrona se umístí do extraktoru (4.1) a šest hodin se extrahuje petroletherem (3.1). Extrahovaný petrolether se sbírá do baňky vysušené na konstantní hmotnost, která obsahuje úlomky pemzy [1].Roztok se destiluje. Zbytek po odpaření se usuší ponecháním baňky na hodinu a půl v sušárně (4.3). V exsikátoru se zchladí a poté se zváží. Opět se suší po dobu 30 minut, aby se zjistilo, zda zůstává hmotnost olejů a tuků konstantní (hmotnostní ztráty mezi dvěma po sobě jdoucími měřeními musí být nižší než 1 mg).5.2 Metoda BOdváží se 2,5 g vzorku s přesností na 1 mg (viz bod 8.2), umístí se do kádinky o objemu 400 ml nebo do kónické baňky o objemu 300 ml a přidá se 100 ml kyseliny chlorovodíkové 3N (3.3) a několik úlomků pemzy. Kádinka se přikryje hodinkovým sklíčkem nebo se kónická baňka opatří refluxním kondenzátorem. Za pomocí malého plamene nebo deskové ohřívače se směs přivede k mírnému varu a ponechá se tak po dobu jedné hodiny. Produkt nesmí ulpívat na stěnách nádobky.Po zchlazení se přidá pomocný filtrační prostředek (3.4) v takovém množství, které je dostatečné k tomu, aby zabránilo ztrátám oleje a tuku během filtrace. Filtruje se přes dvojitý navlhčený filtrační papír, který neobsahuje tuk. Zbytek se promývá studenou vodu dokud se získá neutrální filtrát. Zkontroluje se, zda filtrát neobsahuje žádný olej nebo tuk. Jejich přítomnost znamená, že vzorek musí být extrahován petroletherem za použití metody A před hydrolýzou.Dvojitý filtrační papír obsahující zbytek se umístí na hodinkové sklíčko a po dobu jedné a půl hodiny se suší v sušárně při teplotě 100 ± 3 oC.Dvojitý filtrační papír obsahující usušený zbytek se umístí do extrakční patrony (4.2) a zakryje ucpávkou z vaty neobsahující tuk. Patrona se umístí do extraktoru (4.1) a postupuje se tak, jak je uvedeno v druhém a třetím odstavci bodu 5.1.6. Výpočet a vyjádření výsledkůHmotnost zbytku se vyjadřuje v procentech vzorku.7. OpakovatelnostRozdíl mezi dvěma výsledky paralelních zkoušek prováděných na stejném vzorků a stejným analytikem nesmí překročit:- 0,2 %, v absolutní hodnotě, u obsahů surových olejů a tuků nižších než 5 %,- 4,0 % nejvyššího výsledku u obsahů od 5 do 10 %,- 0,4 %, v absolutní hodnotě, u obsahů nad 10 %.8. Poznámky8.1 U produktů s vysokým obsahem olejů a tuků, které se obtížně drtí nebo u kterých není vhodné odebírat redukovaný homogenní testovací vzorek, se postupuje následovně:Odváží se 20 g vzorku s přesností na 1 mg a smíchá se s 10 g nebo více bezvodého síranu sodného (3.2.). Extrahuje se petroletherem (3.1.) tak, jak je uvedeno v bodě 5.1. Získaný extrakt se smíchá s petroletherem (3.1) tak, aby se získalo 500 ml a homogenizuje se. 50 ml roztoku se umístí do malé baňky vysušené na konstantní hmotnost, která obsahuje úlomky pemzy [2]. Roztok se destiluje, usuší a postupuje se podle posledního odstavce bodu 5.1.Od zbytku, který zůstal v po extrakci v patroně, se oddělí ředidlo a zbytek se rozdrtí na jemný podíl o velikosti 1 mm, opět se umístí do extrakční patrony (již se nepřidává síran sodný) a postupuje se podle druhého a třetího odstavce bodu 5.1.Obsah olejů a tuků se vypočítá jako procento vzorku za pomocí následujícího vzorce:(10a + b) × 5kde:a = hmotnost zbytku po první extrakci (alikvotní část extraktu), v gramech,b = hmotnosti zbytku po druhé extrakci v gramech.8.2 U produktů s nízkým obsahem tuků a olejů může testovací vzorek dosahovat hmotnosti až 5 g."[1] Pokud má být olej nebo tuk následně podroben testům jakosti, nahrazují se úlomky pemzy skleněnými kuličkami.[2] Pokud má být olej nebo tuk následně podroben testům jakosti, nahrazují se úlomky pemzy skleněnými kuličkami.--------------------------------------------------PŘÍLOHA II"5. Stanovení virginiamycinu— difúzí na agaru —1. Účel a oblast použitíMetoda je určena pro stanovení obsahu virginyamicinu v krmivech a premixech. Dolní mez stanovitelnosti obsahu je 2 mg/kg (2 ppm) [1].2. PrincipVzorek se extrahuje methanolickým smáčedlem Tween 80. Extrakt se dekantuje nebo odstředí a rozředí. Jeho antibiotická aktivita se stanovuje měřením difúze virginiamycinu na agaru, na nějž byl naočkován Micrococcus luteus. Difúze se projevuje vytvořením inhibičních zón mikroorganismu. Průměr těchto zón je považován za přímo úměrný logaritmu koncentrace antibiotik pro stupnici použitých koncentrací.3. Mikroorganismus: Micrococcus luteus ATCC 9341 (NCTC 8340, NCIB 8553)3.1 Uchovávání kulturyKultivační médium (4.1) v šikmých zkumavkách se naočkuje mikroorganismem Micrococcus luteus a 24 hodin se nechá inkubovat při teplotě 30 oC. Kultura se skladuje v chladničce při teplotě okolo 4 oC. Očkování se obnovuje každé dva týdny.3.2 Příprava bakteriální suspenze [2]Vytvořená čerstvá kultura z nedávno připraveného agarového média (3.1) v šikmých zkumavkách se sklidí za pomoci 2 až 3 ml roztoku chloridu sodného (4.3). Touto suspenzí se naočkuje 250 ml kultivačního média (4.1) umístěného do Rouxovy baňky a nechá se inkubovat po dobu 18 až 20 hodin při teplotě 30 oC. Porost se sklidí pomocí 25 ml roztoku chloridu sodného (4.3) a zamíchá se. Suspenze se rozředí v poměru 1/10 roztokem chloridu sodného (4.3). Průchod světla suspenze musí být okolo 75 %, měřeno při 650 nm a tloušťce 1 cm ve srovnání s roztokem chloridu sodného (4.3). Tato suspenze může být uchována po dobu jednoho týdne při teplotě okolo 4 oC,4. Kultivační média a činidla4.1 Kultivační a zkušební médium [3]Masový pepton | 6,0 g |Trypton | 4,0 g |Kvasnicový extrakt | 3,0 g |Masový extrakt | 1,5 g |Glukóza | 1,0 g |Agar | 10,0 až 20,0 g |Voda | 1000 ml |pH 6,5 (po sterilizaci) | |4.2 Fosfátový tlumivý roztok, pH 6Hydrofosforečnan draselný, K2HPO4 | 2,0 g |Dihydrogenfosforečnan draselný, KH2PO4 | 8,0 g |Voda až do | 1000 ml |4.3 Roztok chloridu sodného 0,8 % (hmot./obj.): 8 g chloridu sodného se rozpustí ve vodě a rozředí se na 1000 ml; sterilizuje se.4.4 Methanol.4.5. Směs fosfátového tlumivého roztoku (4.2) a methanolu (4.4): 80/20 (obj./obj.).4.6 0,5 % (hmot./obj.) methanolické smáčedlo Tween 80: 5 g Tweenu 80 se rozpustí v methanolu (4.4) a doředí se methanolem na 1000 ml.4.7 Standardní substance: virginiamycin známé aktivity.5. Standardní roztokyPřesně navážené množství standardní substance (4.7) se rozpustí v methanolu (4.4) a methanolem (4.4) se doředí tak, aby se získal roztok obsahující 1000 μg virginiamycinu na ml.Je-li tento roztok uchován v uzátkované baňce při teplotě 4 oC, je stabilní po dobu 5 dní.Z tohoto zásobního roztoku se postupným ředěním za pomoci směsi (4.5) připraví následující roztoky:s8 | 1 | μg/ml |s4 | 0,5 | μg/ml |s2 | 0,25 | μg/ml |s1 | 0,125 | μg/ml |6. Příprava extraktu a extrahovaných roztoků6.1 Extrakce6.1.1 Produkty s obsahem virginiamycinu do 100 mg/kgOdváží se 50 g vzorku se, přidá se 200 ml roztoku (4.6) a po dobu 30 minut se protřepává. Poté se nechá usadit nebo se odstředí. 20 ml roztoku se odebere z povrchu a odpařuje se na 5 ml v rotační odparce při teplotě nepřesahující 40 oC. Zbytek se rozředí směsí (4.5) tak, aby se získal předpokládaný obsah virginiamycinu 1 μg/ml (= u8).6.1.2 Produkty s obsahem virginiamycinu nad 100 mg/kgOdváží se množství vzorku nepřevyšující 10 g a obsahující mezi 1 a 50 mg virginiamycinu, přidá se 100 ml roztoku (4.6) a po dobu 30 minut se protřepává. Nechá se usadit nebo se odstředí, poté se rozředí směsí (4.5) tak, aby se získal předpokládaný obsah virginiamycinu 1 μg/ml (= u8).6.2 Extrahované roztokyZ roztoku u8 se připraví roztoky u4 (předpokládaný obsah: 0,5 μg/ml), u2 (předpokládaný obsah: 0,25 μg/ml) a u1 (předpokládaný obsah: 0,125 μg/ml) prostřednictvím postupného rozřeďování (1 + 1) se směsí (4.5).7. Postup rozboru7.1 Naočkování kultivačního médiaZkušební kultivační médium (4.1) se naočkuje bakteriální suspenzí (3.2) při teplotě přibližně 50 oC. Předběžnými testy na miskách s kultivačním médiem (4.1) se stanoví množství bakteriální substance umožňující získat nejrozsáhlejší a nejjasnější inhibiční zóny pro různé koncentrace virginiamycinu.7.2 Příprava misekDifúze na agaru se provádí na miskách se čtyřmi koncentracemi standardního roztoku (s8, s4, s2 a s1) a čtyřmi koncentracemi extrahovaného roztoku (u8, u4, u2 a u1). Na každé misce musí být nezbytně umístěny čtyři koncentrace standardu a čtyři koncentrace extraktu. Za tímto účelem se zvolí takový rozměr misek, který umožňuje vytvořit v prostředí agaru alespoň osm otvorů o průměru 10 až 13 mm, jejichž středy jsou od sebe vzdáleny alespoň 30 mm. Test by měl být prováděn především na miskách, které jsou vyrobeny ze skleněné desky, na kterou se umístí hliníkové nebo plastové kroužky o výšce 20 mm a průměru 200 mm.Na misky se nalije kultivační médium (4.1) naočkované podle bodu 7.1. v takovém množství, které umožňuje získat přibližně 2 mm tlustou vrstvu (60 ml na misku o průměru 200 mm). Nechá se ztuhnout, vytvoří se otvory a do nich se umístí přesně naměřené objemy extrahovaných a standardních roztoků (mezi 0,10 a 0,15 ml na otvor v závislosti na průměru). Každá koncentrace se použije alespoň čtyřikrát tak, aby se při každém stanovení obsahu hodnotilo 32 inhibičních zón.7.3 InkubaceMisky se nechají inkubovat po dobu 16 až 18 hodin při teplotě 30 ± 2 oC.8. HodnoceníPrůměr inhibičních zón se změří s přesností na 0,1 mm. Průměrné rozměry pro každou koncentraci se zaznamenají na semilogaritmický papír grafem znázorňujícím logaritmus koncentrací v závislosti na průměrech inhibičních zón. Nejlépe vyhovující přímky standardního a extrahovaného roztoku se zaznamenají např. následovně:SL =7s+ 4s+ s- 2sSH =7s+ 4s+ s- 2sNahrazením u1, u2, u4 a u8, za s1, s2, s4 a s8 ve výše uvedených vzorcích se podobným způsobem vypočítají "nejlépe vyhovující body" pro nejnižší úroveň extraktu (UL) a nejvyšší úroveň extraktu (UH).Vypočítané hodnoty SL a SH se zaznamenají na stejný grafický papír a jejich spojením se získá "nejlépe vyhovující" přímka standardního roztoku. Podobně se zaznamenají i hodnoty UL a UH a jejich spojením se získá "nejlépe vyhovující" přímka extraktu.Nejsou-li přímky ničím ovlivněny, měly by být rovnoběžné. Z praktických důvodů se přímky považují za rovnoběžné, pokud se hodnoty (SH-SL) a (UH-UL) neliší o více než o 10 % od své průměrné hodnoty.Jestliže přímky nejsou rovnoběžné, je možné eliminovat buď u1 a s1 nebo u8 a s8 a hodnoty SL, SH, UL a UH se poté vypočítají za pomocí následujících vzorců:(a′) SL = | 5s1 + 2s2 - s46 | nebo | 5s2 + 2s4 - s86 |(b′) SH = | 5s4 + 2s2 - s16 | nebo | 5s8 + 2s4 - s26 |a podobně pro hodnoty UL a UH. Při použití této alternativy by měla být dodržena stejná kritéria pro rovnoběžnost. Skutečnost, že byl výsledek vypočítán ze tří mezí, se poznamená v závěrečné zprávě.Pokud jsou přímky považovány za rovnoběžné, vypočítá se logaritmus relativní aktivity (log A) pomocí jednoho z následujících vzorců podle toho, zda byly pro hodnocení rovnoběžnosti použity tři nebo čtyři úrovně.Pro čtyři úrovně(c)Log A =× 0,602u+ u+ s+ s- u- u- s- sPro tři úrovně(d)Log A =× 0,401u+ s- u- snebo(d ’)Log A =× 0,401u+ s- u- sAktivita extraktu vzorku = aktivita odpovídajícího standardu x A(u8 = s8 × A)Jestliže se relativní aktivita nachází mimo rozmezí od 0,5 do 2,0, zkouška se zopakuje, přičemž se odpovídajícím způsobem upraví koncentrace extraktu nebo, jestliže to není možné, standardních roztoků. Jestliže není možné dostat relativní aktivitu do požadovaného rozmezí, je třeba považovat výsledek za přibližný a tato skutečnost by měla být uvedena v závěrečné zprávě.Pokud přímky nejsou považovány za rovnoběžné, stanovení se opakuje. Není li dosaženo rovnoběžnosti, považuje se stanovení za nevyhovující.Výsledek se vyjádří v miligramech virginiamycinu na kilogram krmiva.9. OpakovatelnostRozdíl výsledků mezi dvěma paralelními stanoveními prováděnými na stejném vzorku stejným laborantem nesmí být vyšší než:- 2 mg/kg, v absolutní hodnotě, u obsahů virginiamycinu nižších než 10 mg/kg,- 20 % nevyššího výsledku pro obsahy od 10 do 25 mg/kg,- 5 mg/kg, v absolutní hodnotě, u obsahů virginiamycinu od 25 do 50 mg/kg,- 10 % nevyššího výsledku pro obsahy nad 50 mg/kg."[1] 1 mg virginiamycinu se rovná 1000 UK jednotek.[2] Ostatní metody mohou být použity pod podmínkou, že bylo zjištěno, že vytvářejí podobné bakteriální suspenze.[3] Může být použito jakékoliv komerční kultivační médium podobného složení a poskytující stejné výsledky.--------------------------------------------------PŘÍLOHA III"1. STANOVENÍ ZINKBACITRACINU— difúzí na agaru —1. Účel a oblast použitíMetoda je určena pro stanovení obsahu zinkbacitracinu v krmivech a premixech. Dolní mez stanovitelnosti obsahu je 2 mg/kg (2 ppm) [1].2. PrincipVzorek se extrahuje při pH 2 se směsí methanolu/vody/kyseliny chlorovodíkové a roztokem síranu sodného. Přidání síranu sodného má urychlit rozpuštění solí mědi, které mohou být při stanovení obsahu překážkou. Extrakt upravený na pH 6,5 se koncentruje (je-li to nezbytné) a rozředí. Jeho antibiotická aktivita se stanovuje měřením difúze zinkbacitracinu na agaru, na nějž byl naočkován Micrococcus luteus. Difúze se projevuje vytvořením inhibičních zón mikroorganismu. Průměr těchto zón je považován za přímo úměrný logaritmu koncentrace antibiotik pro stupnici použitých koncentrací.3. Mikroorganismus: Micrococcus luteus (flavus) 102403.1 Uchovávání kulturyKultivační médium (4.1) v šikmých zkumavkách se naočkuje mikroorganismem Micrococcus luteus (flavus) a 24 hodin se nechá inkubovat při teplotě 30 °C. Kultura se skladuje v chladničce při teplotě okolo 4 oC. Očkování se obnovuje každé dva týdny.3.2 Příprava bakteriální suspenze [2]Čerstvá kultura na agaru (3.1) v šikmé zkumavce se sklidí za pomoci 2 až 3 ml roztoku chloridu sodného (4.3). Touto suspenzí se naočkuje 250 ml kultivačního média (4.1) umístěného do Rouxovy baňky a nechá se inkubovat po dobu 18 až 20 hodin při teplotě 30 oC. Porost se sklidí pomocí 25 ml roztoku chloridu sodného (4.3) a zamíchá se. Suspenze se rozředí v poměru 1/10 roztokem chloridu sodného (4.3). Průchod světla suspenze musí být okolo 75 %, měřeno při 650 nm a tloušťce 1 cm ve srovnání s roztokem chloridu sodného (4.3). Tato suspenze může být uchována po dobu jednoho týdne při teplotě okolo 4 oC.4. Kultivační média a činidla4.1 Kultivační médium [3]Masový pepton | 6,0 g |Trypton | 4,0 g |Kvasnicový extrakt | 3,0 g |Masový extrakt | 1,5 g |Glukóza | 1,0 g |Agar | 10,0 až 20,0 g |Voda | 1000 ml |pH 6,5 až 6,6 (po sterilizaci). | |4.2 Zkušební médium [4]Trypton | 10,0 g |Kvasnicový extrakt | 3,0 g |Masový extrakt | 1,5 g |Glukóza | 1,0 g |Agar | 10,0 až 20,0 g |Tween 80 | 1 ml |Voda | 1000 ml |pH 6,5 (po sterilizaci). | |4.3 Roztok chloridu sodného 0,8 % (hmot./obj.): 8 g chloridu sodného se rozpustí ve vodě a rozředí se na 1000 ml; sterilizuje se.4.4 Směs methanolu, vody a kyseliny chlorovodíkové (4.6):80/17,5/2,5 (obj./obj./obj.).4.5 Fosfátový tlumivý roztok, pH 6,5:Hydrofosforečnan draselný, K 2HPO4 | 22,15 g |Dihydrogenfosforečnan draselný, KH2PO4 | 27,85 g |Voda až do | 1000 ml |4.6 Kyselina chlorovodíková (d: 1,18 až 1,19).4.7 Kyselina chlorovodíková (0,1 M).4.8 1M roztok hydroxidu sodného.4.9 0,5 M roztok síranu sodného.4.10 Roztok bromokrezolového nachu 0,04 % (hmot./obj.): rozpustí se 0,1 g bromokrezolového nachu v 18,5 ml roztoku hydroxidu sodného 0,01 M. Objem se dorovná vodou na 250 ml a zamíchá se se.4.11 Standardní substance: zinkbacitracin známé aktivity (v i.u.).5. Standardní roztokyOdváží se přesné množství standardního zinkbacitracinu (4.11) odpovídající 1050 i.u. (podle uvedené aktivity). Přidá se 5 ml 0,1 M kyseliny chlorovodíkové (4.7) a po dobu 15 minut se nechá usazovat. Přidá se 30 ml vody, pH se tlumivým fosfátovým roztokem (4.5) (přibližně 4 ml) upraví na 4,5 a objem se vodou dorovná na 50 ml a dobře zamíchá (1 ml = 21 i.u.).Z tohoto zásobního roztoku se postupným ředěním fosfátovým tlumivým roztokem (4.5) připraví následující roztoky:s8 | 0,42 | i.u./ml |s4 | 0,21 | i.u./ml |s2 | 0,105 | i.u./ml |s1 | 0,0525 | i.u./ml |6. Příprava extraktu a extrahovaných roztoků6.1 Extrakce6.1.1 Premixy a minerální krmivaOdváží se 2,0 až 5,0 g vzorku se, přidá se 29,0 ml směsi (4.4) a 1,0 ml roztoku síranu sodného (4.9) a krátce se protřepává. Zkontroluje se, zda je pH přibližně 2. 10 minut se protřepává, přidá se 30 ml sulfátového tlumivého roztoku (4.5), po dobu 15 minut se protřepává a odstředí se. Odebere se vhodná alikvotní část roztoku z povrchu a pomocí 1 M roztoku hydroxidu sodného (4.8) s pH metrem nebo roztokem bromokrezolového nachu (4.10) se pH upraví na 6,5, přičemž se jako indikátor používá pH metr nebo roztok bromokrezolového nachu (4.10). Rozředí se tlumivým fosfátovým roztokem (4.5) tak, aby se získal předpokládaný obsah zinkbacitracinu 0,42 i.u./ml (= u8).6.1.2 Proteinové koncentrátyOdváží se 10,0 g vzorku se, přidá se 49,0 ml směsi (4.4) a 1,0 ml roztoku síranu sodného (4.9) a krátce se protřepává. Zkontroluje se, zda je pH přibližně 2. 10 minut se protřepává, přidá se 30 ml sulfátového tlumivého roztoku (4.5), po dobu 15 minut se protřepává a odstředí se. Odebere se vhodná alikvotní část roztoku z povrchu a pomocí 1 M roztoku hydroxidu (4.8) se pH upraví na 6,5, přičemž se jako indikátor používá pH metr nebo roztok bromokrezolového nachu (4.10). Přibližně polovina objemu se odpařuje v rotační odparce při teplotě nepřesahující 35 oC.Rozředí se tlumivým fosfátovým roztokem (4.5) tak, aby se získal předpokládaný obsah zinkbacitracinu 0,42 i.u./ml (= u8).6.1.3 Ostatní krmivaOdváží se 10,0 g vzorku (20,0 g pro předpokládaný obsah zinkbacitracinu 5 mg/kg). Přidá se 24,0 ml směsi (4.4) a 1,0 ml roztoku síranu sodného (4.9) a po dobu 10 minut se homogenizuje. Přidá se 25 ml sulfátového tlumivého roztoku (4.5), po dobu 15 minut se protřepává a odstředí se. 20 ml roztoku se odebere z povrchu a pomocí 1 M roztoku hydroxidu sodného (4.8) se pH upraví na 6,5, přičemž se jako indikátor používá pH metr nebo roztok bromokrezolového nachu (4.10). Odpařuje se na přibližně 4 ml v rotační odparce při teplotě nepřesahující 35 oC. Rozředí se tlumivým fosfátovým roztokem (4.5) tak, aby se získal předpokládaný obsah zinkbacitracinu 0,42 i.u./ml (= u8).6.2 Zkušební roztokyZ roztoku u8 se připraví roztoky u4 (předpokládaný obsah: 0,21 i.u./ml), u2 (předpokládaný obsah: 0,105 i.u./ml) a u1 (předpokládaný obsah: 0,0525 i.u./ml) prostřednictvím postupného rozřeďování (1 + 1) tlumivým fosfátovým roztokem (4.5).7. Postup při stanovování obsahu7.1 Naočkování zkušebního médiaZkušební médium (4.2) se naočkuje bakteriální suspenzí (3.2) při teplotě přibližně 50 oC. Předběžnými testy na miskách se zkušebním médiem (4.2) se stanoví množství bakteriální substance umožňující získat nejrozsáhlejší a nejjasnější inhibiční zóny pro různé koncentrace zinkbacitracinu.7.2 Příprava misekDifúze na agaru se provádí na miskách se čtyřmi koncentracemi standardního roztoku (s8, s4, s2 a s1) a čtyřmi koncentracemi zkušebního roztoku (u8, u4, u2 a u1). Na každé misce musí být nezbytně umístěny čtyři koncentrace standardu a čtyři koncentrace extraktu. Za tímto účelem se zvolí takový rozměr misek, který umožňuje vytvořit v prostředí agaru alespoň osm otvorů o průměru 10 až 13 mm, jejichž středy jsou od sebe vzdáleny alespoň 30 mm. Test by měl být prováděn především na miskách, které jsou vyrobeny ze skleněné desky, na kterou se umístí hliníkové nebo plastové kroužky o výšce 20 mm a průměru 200 mm.Na misky se nalije médium (4.2) naočkované podle bodu 7.1. v takovém množství, které umožňuje získat přibližně 2 mm tlustou vrstvu (60 ml na misku o průměru 200 mm). Nechá se ztuhnout, vytvoří se otvory a do nich se umístí přesně naměřené objemy zkušebních a standardních roztoků (mezi 0,10 a 0,15 ml na otvor v závislosti na průměru). Každá koncentrace se použije alespoň čtyřikrát tak, aby se při každém stanovení obsahu hodnotilo 32 inhibičních zón.7.3 InkubaceMisky se nechají inkubovat po dobu 16 až 18 hodin při teplotě 30 ± 2 oC.8. HodnoceníPrůměr inhibičních zón se změří s přesností na 0,1 mm. Průměrné rozměry pro každou koncentraci se zaznamenají na semilogaritmický graf znázorňující logaritmus koncentrací v závislosti na průměrech inhibičních zón. Nejlépe vyhovující přímky standardního a extrahovaného roztoku se zaznamenají např. následovně:"Nejlépe vyhovující bod" pro nejnižší úroveň standardního vzorku (SL) se stanoví za použití vzorce:(a)SL =7s+ 4s+ s- 2sSH =7s+ 4s+ s- 2sNahrazením u1, u2, u4 a u8, za s1, s2, s4 a s8 ve výše uvedených vzorcích se podobným způsobem vypočítají "nejlépe vyhovující body" pro nejnižší úroveň extraktu (UL) a nejvyšší úroveň extraktu (UH).Vypočítané hodnoty SL a SH se zaznamenají na stejný grafický papír a jejich spojením se získá "nejlépe vyhovující" přímka standardního roztoku. Podobně se zaznamenají i hodnoty UL a UH a jejich spojením se získá "nejlépe vyhovující" přímka extraktu.Nejsou-li přímky ničím ovlivněny, měly by být rovnoběžné. Z praktických důvodů se přímky považují za rovnoběžné, pokud se hodnoty (SH-SL) a (UH-UL) neliší o více než o 10 % od své průměrné hodnoty.Jestliže přímky nejsou rovnoběžné, je možné eliminovat buď u1 a s1 nebo u8 a s8 a hodnoty SL, SH, UL a UH se poté vypočítají za pomocí následujících vzorců:(a') SL = | 5s1 + 2s2 - s46 | nebo | 5s1 + 2s2 - s46 |(b') SH = | 5s4 + 2s2 - s16 | nebo | 5s8 + 2s4 - s26 |a podobně pro hodnoty UL a UH. Při použití této alternativy by měla být dodržena stejná kritéria pro rovnoběžnost. Skutečnost, že byl výsledek vypočítán ze tří mezí, se poznamená v závěrečné zprávě.Pokud jsou přímky považovány za rovnoběžné, vypočítá se logaritmus relativní aktivity (log A) pomocí jednoho z následujících vzorců podle toho, zda byly pro hodnocení rovnoběžnosti použity tři nebo čtyři úrovně.Pro čtyři úrovně(c)log A =× 0,602u+ u+ s+ s- u- u- s- sPro tři úrovně(d)log A =× 0,401u+ s- u- snebo(d ’)log A =× 0,401u+ s- u- sAktivita extraktu vzorku = aktivita odpovídajícího standardu x A(u8 = s8 × A)Jestliže se relativní aktivita nachází mimo rozmezí od 0,5 do 2,0, zkouška se zopakuje, přičemž se odpovídajícím způsobem upraví koncentrace extraktu nebo, jestliže to není nutné, standardních roztoků. Jestliže není možné dostat relativní aktivitu do požadovaného rozmezí, je třeba považovat výsledek za přibližný a tato skutečnost by měla být uvedena v závěrečné zprávě.Pokud přímky nejsou považovány za rovnoběžné, stanovení se opakuje. Není li dosaženo rovnoběžnosti, považuje se stanovení za nevyhovující.Výsledek se vyjádří v miligramech zinkbacitracinu na kilogram krmiva.9. OpakovatelnostRozdíl výsledků mezi dvěma paralelními stanovení prováděnými na stejném vzorku stejným laborantem nesmí být vyšší než:- 2 mg/kg, v absolutní hodnotě, u obsahů zinkbacitracinu nižších než 10 mg/kg,- 20 % nejvyššího výsledku pro obsahy od 10 do 25 mg/kg,- 5 mg/kg, v absolutní hodnotě, u obsahů zinkbacitracinu od 25 do 50 mg/kg,- 10 % nejvyššího výsledku pro obsahy nad 50 mg/kg."[1] 1 mg zinkbacitracinu se rovná 42 mezinárodních jednotek (i.u).[2] Ostatní metody mohou být použity pod podmínkou, že bylo zjištěno, že vytvářejí podobné bakteriální suspenze.[3] Může být použito jakékoliv komerční kultivační médium podobného složení a poskytující stejné výsledky.[4] Může být použito jakékoliv komerční kultivační médium podobného složení a poskytující stejné výsledky.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 92/115/EHS ze dne 17. prosince 1992, kterou se poprvé mění směrnice 88/344/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravin

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0115

Úřední věstník L 409 , 31/12/1992 S. 0031 - 0032

		Směrnice Rady 92/115/EHSze dne 17. prosince 1992,kterou se poprvé mění směrnice 88/344/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravinRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že čl. 2 odst. 5 směrnice 88/344/EHS [4] stanoví, že ve lhůtě dvou let od přijetí zmíněné směrnice přezkoumá Komise po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny ustanovení týkající se rozpouštědel uvedených v příloze a methyl-propan-2-olu a v případě potřeby navrhne změny;vzhledem k tomu, že v rámci této změny má Rada rozhodnout, zda se mají zbytky extrakčních rozpouštědel uvedené v části III přílohy vztahovat na látky určené k aromatizaci namísto potravin;vzhledem k tomu, že do tří let od přijetí směrnice 88/344/EHS má Komise předložit Radě vhodné návrhy týkající se rozpouštědel uvedených v čl. 2 odst. 6 uvedené směrnice, jež byly dosud vyhrazeny vnitrostátním právním předpisům;vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro potraviny přezkoumal všechna extrakční rozpouštědla uvedená ve výše uvedené směrnici v letech 1990 a 1991 s cílem nahradit dočasně stanovené hodnoty přijatelného denního příjmu (ADI), které byly určeny v roce 1981, konečnými hodnotami; že to nebylo vždy možné, neboť potřebné informace, přestože byly požadovány, nebyly vždy poskytnuty; že na základě obdržených informací rozhodl Vědecký výbor pro potraviny podle toho, o jakou látku se jedná, že potvrdí svůj souhlas, nebo ponechá dočasný stav, anebo odvolá svůj předchozí předběžný souhlas,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 88/344/EHS se mění takto:1. V článku 1:a) se v odstavci 1 doplňuje nový pododstavec, který zní:"Použitím této směrnice nejsou dotčeny předpisy přijaté v rámci podrobnější úpravy Společenství.";b) se zrušuje odstavec 2.2. V článku 2 se zrušují odstavce 5 a 6.3. Příloha se mění takto:a) ČÁST I:- u acetonu se doplňuje poznámka pod čarou č. 2, která zní:"(2) Použití acetonu při rafinaci oleje z olivových výlisků je zakázáno.";b) ČÁST II:- doplňují se rozpouštědla methanol a propan-2-ol pro všechny podmínky použití s nejvyšším zbytkovým množstvím 10 mg/kg,- v poznámce pod čarou č. 1 se doplňuje nová věta, která zní: "Kombinované použití hexanu a ethylmethylketonu je zakázáno.",- poznámka pod čarou č. 2 se zrušuje. Ve třetím sloupci se hodnota nejvyššího zbytkového množství 10 mg/kg pro dichlormethan v pražené kávě nahrazuje hodnotou 2 mg/kg,- u ethylmethylketonu se doplňuje poznámka pod čarou č. 2, která zní:"(2) Množství n-hexanu v tomto rozpouštědle nesmí překročit 50 mg/kg. Toto rozpouštědlo nesmí být používáno v kombinaci s hexanem.";c) ČÁST III:- vypouští se cyklohexan, isobutan a poznámka pod čarou č. 1,- hodnota nejvyššího zbytkového množství 0,1 mg/kg pro dichlormethan se nahrazuje hodnotou 0,02 mg/kg,- doplňuje se propan-1-ol s nejvyšším zbytkovým množstvím 1 mg/kg,- u hexanu a ethylmethylketonu se doplňuje nová poznámka pod čarou, která zní:"(1) Kombinované použití těchto dvou rozpouštědel je zakázáno."Článek 21. Členské státy změní své právní a správní předpisy tak, aby:- povolily uvádění na trh výrobků, které jsou v souladu s touto směrnicí, nejpozději do 1. července 1993,- zakázaly uvádění na trh výrobků, které nejsou v souladu s touto směrnicí, od 1. ledna 1994.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Opatření uvedená v odstavci 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. prosince 1992.Za RadupředsedaR. Needham[1] Úř. věst. C 11, 17.1.1992, s. 5.[2] Úř. věst. C 94, 13.4.1992, s. 158 aÚř. věst. C 337, 21. 12. 1992.[3] Úř. věst. C 223, 31.8.1992, s. 23.[4] Úř. věst. L 157, 24.6.1988, s. 28.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/45/ES ze dne 27. června 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/655/EHS o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)Text s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0045

Úřední věstník L 195 , 19/07/2001 S. 0046 - 0049

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/45/ESze dne 27. června 2001,kterou se mění směrnice Rady 89/655/EHS o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 137 odst. 2 této smlouvy,,s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s Poradním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],po konzultaci s Výborem regionů,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Ustanovení čl. 137 odst. 2 Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabezpečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracovníků.(2) Podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků.(3) Zlepšení bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví zaměstnanců při práci je cíl, který nesmí být podřízen úvahám ryze ekonomické povahy.(4) Pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců je nezbytné dodržování minimálních požadavků určených k zajištění vyšší úrovně bezpečnosti a ochrany zdraví pro používání pracovního zařízení.(5) Předpisy přijaté na základě čl. 137 odst. 2 Smlouvy nebrání žádnému členskému státu, aby si zachoval nebo zavedl přísnější opatření na ochranu pracovních podmínek slučitelná se Smlouvou.(6) Práce ve výšce může vystavovat zaměstnance zvlášť závažným rizikům pro jejich zdraví a bezpečnost, zejména rizikům pádů z výšky a dalším vážným pracovním úrazům, které tvoří velkou část všech úrazů, zejména smrtelných úrazů.(7) Osoby samostatně výdělečně činné a zaměstnavatelé, pokud sami provádějí pracovní činnost a osobně používají pracovní zařízení určené pro vykonávání dočasné práce ve výšce, mohou ohrožovat zdraví a bezpečnost zaměstnanců.(8) Směrnice Rady 92/57/EHS ze dne 24. června 1992 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na dočasných nebo mobilních staveništích (osmá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) [4] ukládá těmto skupinám osob povinnost dodržovat mimo jiné článek 4 a přílohu I směrnice 89/655/EHS [5].(9) Každý zaměstnavatel, který zamýšlí provádět dočasnou práci ve výšce, musí zvolit zařízení poskytující odpovídající ochranu proti pádům z výšky.(10) Obvykle kolektivní ochranná opatření pro zabránění pádům poskytují lepší ochranu než osobní ochranná opatření. Výběr a použití zařízení vhodného pro každé konkrétní místo, aby předcházelo a vyloučilo nebezpečí, by měly být případně doprovázeny zvláštní přípravou a doplňkovým šetřením.(11) Žebříky, lešení a lana jsou zařízeními nejčastěji používanými při výkonu dočasné práce ve výšce, a bezpečnost a zdraví zaměstnanců vykonávajících tento druh práce proto závisí v podstatné míře na jejich správném použití. Způsob, kterým mohou zaměstnanci tato zařízení nejbezpečněji použít, proto musí být přesně stanoven. Z tohoto důvodu je požadováno odpovídající zvláštní školení zaměstnanců.(12) Tato směrnice je nejvhodnějším prostředkem pro dosažení vytyčených cílů a nepřekračuje to, co je k jejich dosažení nezbytné.(13) Tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu.(14) Členským státům by měla být dána příležitost využít přechodné období k přihlédnutí ke konkrétním problémům, kterým musí malé a střední podniky čelit,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Ve směrnici 89/655/EHS příloze II se doplňuje text obsažený v příloze této směrnice.Článek 21. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 19. července 2004. Neprodleně o nich uvědomí KomisiPokud jde o provádění oddílu 4 přílohy, mají členské státy možnost využít nejvýše dvouletého přechodného období ode dne uvedeného v prvním pododstavci, aby vzaly v úvahu různé situace, které mohou vyplynout z praktického uplatňování této směrnice zejména malými a středními podniky.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 27. června 2001.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaA. Bourgeois[1] Úř. věst. C 247 E, 31.8.1999, s. 23 aÚř. věst. C 62 E, 27.2.2001, s. 113.[2] Úř. věst. C 138, 18.5.1999, s. 30.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 21. září 2000 (Úř. věst. C 146, 17.5.2001, s. 78), společný postoj Rady ze dne 23. března 2001 (Úř. věst. C 142, 15.5.2001, s. 16) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. června 2001.[4] Úř. věst. L 245, 26.8.1992, s. 6.[5] Úř. věst. L 393, 30.12.1989, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"4. Ustanovení o používání pracovního zařízení poskytnutého pro dočasnou práci ve výšce4.1 Obecná ustanovení4.1.1 Pokud podle článku 6 směrnice 89/391/EHS a článku 3 této směrnice nemůže být dočasná práce ve výšce vykonávána bezpečně a za přiměřených ergonomických podmínek z vhodné plochy, musí být zvoleno pracovní zařízení nejvhodnější k zajištění a zachování bezpečných pracovních podmínek. Kolektivním ochranným opatřením musí být dána přednost před osobními ochrannými opatřeními. Rozměry pracovního zařízení musí odpovídat povaze práce, která má být vykonávána, a předpokládanému namáhání a umožňovat bezpečný průchod.Nejvhodnější přístupová cesta k dočasným pracovním místům ve výšce musí být vybrána podle četnosti průchodů, zdolávané výšky a délky používání. Vybraná cesta musí v případě hrozícího nebezpečí umožňovat únik. Průchod v obou směrech mezi přístupovou cestou a plošinami, rampami nebo uličkami nesmí způsobovat žádná další nebezpečí pádu.4.1.2 Žebříky mohou být používány jako pracovní místa pro práci ve výšce pouze za okolností, u nichž, jak se stanoví v bodě 4.1.1, není opodstatněné použití jiných, bezpečnějších pracovních zařízení kvůli nízkému stupni rizika buď kvůli krátkému trvání použití, nebo stávajícím místním skutečnostem, které zaměstnavatel nemůže měnit.4.1.3 Lana jako přístupové cesty a prostředky pro umísťování mohou být používány jen za podmínek, kdy podle posouzení rizika může být dotyčná práce vykonávána bezpečně a kdy není opodstatněné použití jiných, bezpečnějších pracovních zařízení.S přihlédnutím k posouzení rizika a v závislosti zejména na délce práce a ergonomických omezeních musí být vhodným příslušenstvím zajištěno sezení.4.1.4 V závislosti na druhu pracovního zařízení zvoleného na základě výše uvedeného musí být stanovena vhodná opatření pro minimalizaci nebezpečí pro zaměstnance příznačných pro tento druh zařízení. Je-li to nezbytné, musí být učiněna opatření pro instalaci ochranných prostředků zabraňujících pádu. Ty musí být vhodně uskupeny a dostatečně silné, aby zabránily pádům nebo zastavily pády z výšky a pokud možno zamezily zranění zaměstnanců. Kolektivní ochranné prostředky zabraňující pádu mohou být přerušeny pouze v místě vstupu ze žebříku nebo schodiště.4.1.5 Pokud výkon určité práce vyžaduje, aby byl kolektivní ochranný prostředek zabraňující pádům dočasně odstraněn, musí být přijata účinná náhradní bezpečnostní opatření. Práce nesmí být vykonávána, dokud nejsou opatření přijata. Jakmile je určitá práce dokončena, ať již definitivně nebo dočasně, kolektivní ochranný prostředek proti pádům musí být znovu namontován.4.1.6 Dočasná práce ve výšce může být vykonávána pouze tehdy, pokud počasí neohrožuje bezpečnost a zdraví pracovníků.4.2 Zvláštní ustanovení o používání žebříků4.2.1 Žebříky musí být postaveny tak, aby byla zajištěna jejich stabilita během použití. Přenosné žebříky musí stát na stabilním, pevném, dostatečně velikém, nepohyblivém základě tak, aby příčle zůstaly vodorovné. Zavěšené žebříky musí být připevněny bezpečným způsobem a kromě provazových žebříků tak, aby nemohly být přemístěny a aby se zabránilo houpání.4.2.2 Nohy přenosných žebříků musí být zajištěny proti uklouznutí během použití zajištěním štěřin na jejich horních nebo dolních koncích nebo v jejich blízkosti prostřednictvím jakéhokoli protiskluzového zařízení nebo jakýmkoli jiným obdobně účinným opatřením. Pokud nebyla učiněna jiná opatření zajišťující pevné uchopení, musí být žebříky používané pro výstup dostatečně dlouhé, aby vyčnívaly přiměřeně nad přístupovou plošinu. Žebříky sestavené z více dílů a výsuvné žebříky musí být používány tak, aby byly jednotlivé části zajištěny před vzájemným pohybem vůči ostatním částem. Pohyblivé žebříky musí být zajištěny před pohybem dříve, než se na ně vstoupí.4.2.3 Žebříky musí být používány takovým způsobem, aby bylo zaměstnanci kdykoli dostupné bezpečné uchopení a bezpečná opora. Zejména má-li být po žebříku v ruce vynášena zátěž, nesmí to znemožňovat bezpečné uchopení.4.3 Zvláštní ustanovení o používání lešení4.3.1 Pokud není dostupný záznam o výpočtech pro vybraná lešení nebo se záznam netýká zamýšleného strukturálního uspořádání, musí být provedeny výpočty pevnosti a stability, ledaže je lešení sestaveno v souladu s obecně uznávanými normami na provedení.4.3.2 V závislosti na složitosti vybraného lešení musí plán jeho sestavení, použití a rozebrání vypracovat způsobilá osoba. Lze tak učinit formou obecného plánu doplněného body týkajícími se zvláštních součástí dotyčného lešení.4.3.3 Nosné prvky lešení musí být zajištěny před klouzáním buď připevněním k nosnému povrchu, opatřením protiskluzového zařízení, nebo jakýmkoli jiným stejně účinným způsobem, a plocha nesoucí zátěž musí mít dostatečnou nosnost. Musí být zajištěno, aby lešení bylo stabilní. Lešení na kolečkách musí být vhodnými zařízeními zajištěno před náhodným pohybem během práce ve výšce.4.3.4 Rozměry, tvar a uspořádání plošin lešení musí odpovídat druhu vykonávané práce a neseným zátěžím a musí umožňovat bezpečnou práci a průchod. Plošiny lešení musí být uspořádány takovým způsobem, aby se jejich součásti při běžném používání nemohly hýbat. Mezi částmi plošiny a svislými kolektivními ochrannými zařízeními, které brání pádům, nesmějí být nebezpečné mezery.4.3.5 Pokud části lešení nejsou připraveny k použití, například během sestavování, rozebírání nebo přestavování, musí být označeny obecnými varovnými značkami v souladu s vnitrostátními právními předpisy, které provádějí směrnici 92/58/EHS, a vhodně ohraničeny fyzickými prostředky bránícími přístupu do nebezpečného prostoru.4.3.6 Lešení může být sestavováno, rozebíráno nebo významně přestavováno pouze pod dohledem oprávněné osoby a pouze zaměstnanci, kteří prošli vhodným a zvláštním školením v dotyčných činnostech, s ohledem na specifická rizika v souladu s článkem 7, zejména pokud jde o:a) porozumění plánu pro sestavování, rozebírání nebo přestavbu dotyčného lešení,b) bezpečnost během sestavování, rozebírání nebo přestavby dotyčného lešení,c) opatření bránící nebezpečí pádu osob nebo předmětů,d) bezpečnostní opatření v případě změny počasí, která by mohla nepříznivě ovlivnit bezpečnost dotyčného lešení,e) přípustnou zátěž,f) jakákoli další rizika, která mohou zahrnovat výše uvedené operace při sestavování, rozebírání nebo přestavbě.Dohlížející osoba a dotyční pracovníci musí mít k dispozici plán sestavování a demontáže uvedený v 4.3.2, včetně všech pokynů, které obsahuje.4.4 Zvláštní ustanovení o používání lan jako přístupových cest a prostředků pro umísťováníPoužívání lan jako přístupových cest a prostředků pro umísťování musí splňovat tyto podmínky:a) systém musí zahrnovat nejméně dvě odděleně připevněná lana, jedno jako prostředek pro výstup, sestup a oporu (pracovní lano) a další jako zabezpečení (bezpečnostní lano);b) zaměstnanci musí být vybaveni vhodnými úvazky, musí je používat a musí jimi být připojeni k bezpečnostnímu lanu;c) pracovní lano musí být opatřeno bezpečným prostředkem pro výstup a sestup a musí mít samojistící systém zamezující pádu v případech, kdy uživatel ztratí kontrolu nad svými pohyby. Bezpečnostní lano musí být opatřeno pohyblivým systémem pro předcházení pádům, který následuje pohyby zaměstnance;d) nářadí a jiné vybavení používané zaměstnancem musí být připevněno k úvazku zaměstnance nebo k sedadlu nebo jiným vhodným způsobem;e) práce musí být řádně plánována a musí na ni být řádně dohlíženo, aby zaměstnanec mohl být v nebezpečí ihned zachráněn;f) v souladu s článkem 7 musí uvedení zaměstnanci obdržet vhodné školení odpovídající očekávaným činnostem, zejména o záchranných postupech.Za výjimečných okolností, pokud by s ohledem na posouzení rizik použití druhého lana činilo práci nebezpečnější, může být dovoleno použití jednoho lana za předpokladu, že byla přijata vhodná opatření pro zajištění bezpečnosti v souladu s vnitrostátními právními předpisy a/nebo zvyklostmi."--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/87/EU ze dne 16. listopadu 2011 , kterou se mění směrnice 2000/25/ES, pokud jde o uplatňování etap mezních hodnot emisí na úzkorozchodné traktory Text s významem pro EHP

text:
               18.11.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 301/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/87/EU
   ze dne 16. listopadu 2011,
   kterou se mění směrnice 2000/25/ES, pokud jde o uplatňování etap mezních hodnot emisí na úzkorozchodné traktory
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na článek 114 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/25/ES ze dne 22. května 2000 o opatřeních proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z motorů používaných k pohonu zemědělských a lesnických traktorů (3) upravuje emise z výfuku motorů namontovaných do zemědělských a lesnických traktorů s cílem lépe chránit zdraví osob a životní prostředí. Směrnice 2000/25/ES stanovila, že mezní hodnoty emisí platné v roce 2010 pro schválení typu většiny vznětových motorů označené jako etapa III A měly být nahrazeny přísnějšími mezními hodnotami etapy III B, které měly vstoupit v platnost postupně od 1. ledna 2010, pokud jde o schvalování typu těchto motorů, a od 1. ledna 2011, pokud jde o jejich uvádění na trh. Etapa IV stanovující přísnější mezní hodnoty emisí než etapa III B vstoupí v platnost postupně od 1. ledna 2013, pokud jde o schvalování typu těchto motorů, a od 1. ledna 2014, pokud jde o uvádění na trh.

               (2)

               Čl. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se mění směrnice 97/68/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (4), stanoví, že Komise posoudí dostupné technologie, včetně jejich hospodárnosti, z hlediska potvrzení mezních hodnot etap III B a IV a zhodnotí případnou potřebu dalších přechodných režimů, výjimek nebo delších lhůt pro zavedení určitých typů zařízení nebo motorů, se zřetelem k motorům instalovaným v používaných sezónních nesilničních pojízdných strojích. V čl. 4 odst. 8 směrnice 2000/25/ES je dále stanoveno ustanovení o přezkumu, jehož účelem je vzít v úvahu specifika traktorů kategorií T2, T4.1 a C2.

               (3)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES (5) byla předmětem několika technických studií. V důsledku těchto technických studií, které byly prováděny v letech 2007, 2009 a 2010 a potvrzeny posouzením dopadů, jež provedla Komise, bylo rozhodnuto, že není technicky dosažitelné, aby traktory kategorií T2, T4.1 a C2 splnily požadavky etap III B a IV k datům stanoveným v uvedené směrnici.

               (4)

               Aby nedošlo k tomu, že právní předpisy Unie budou předepisovat technické požadavky, které ještě nemohou být splněny, a aby nedošlo k tomu, že by traktorům kategorií T2, T4.1 a C2 již nemohlo být udělováno schválení typu a nemohly by být uváděny na trh nebo do provozu, je nezbytné stanovit přechodné období tří let, v jehož průběhu bude moci být traktorům zařazeným v kategoriích T2, T4.1 a C2 nadále udělováno schválení typu a budou moci být uváděny na trh nebo do provozu.

               (5)

               Komise by měla každoročně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku ve vývoji technických řešení pro technologii odpovídající požadavkům etapy IV.

               (6)

               Směrnice 2000/25/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 2000/25/ES
   V článku 4 směrnice 2000/25/ES se doplňuje nový odstavec, který zní:

      „9.   Odchylně se u traktorů kategorie T2, T4.1 a C2 definovaných v příloze II kapitole A bodě A.1 druhé odrážce, kapitole B dodatku 1 části I bodě 1.1 a kapitole A bodě A.2 směrnice 2003/37/ES a vybavených motory kategorií L až R data stanovená v odst. 2 písm. d) a e) a v odstavci 3 odkládají o tři roky. Až do těchto dat nadále platí požadavky etapy III A stanovené v této směrnici.“

   Článek 2
   Dostupnost technologie splňující požadavky
   Komise do 31. prosince 2014 zváží, jaká dostupná technologie splňuje požadavky etapy IV a je v souladu s potřebami kategorií T2, T4.1 a C2, a předloží Evropskému parlamentu a Radě případné návrhy.
   Článek 3
   Provedení
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 9. prosince 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy neprodleně sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 4
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         W. SZCZUKA

      (1)  Úř. věst. C 132, 3.5.2011, s. 53.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 25. října 2011 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 8. listopadu 2011.

      (3)  Úř. věst. L 173, 12.7.2000, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 146, 30.4.2004, s. 1.

      (5)  Úř. věst. L 59, 27.2.1998, s. 1.


title: Směrnice Komise (EU) 2017/845 ze dne 17. května 2017, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES, pokud jde o orientační seznamy prvků, jež je třeba zohlednit při přípravě strategie pro mořské prostředí (Text s významem pro EHP. )

text:
               18.5.2017

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 125/27

         SMĚRNICE KOMISE (EU) 2017/845
   ze dne 17. května 2017,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES, pokud jde o orientační seznamy prvků, jež je třeba zohlednit při přípravě strategie pro mořské prostředí
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnosti Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (1), a zejména na čl. 24 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Příloha III směrnice 2008/56/ES stanoví orientační seznamy vlastností, zátěží a dopadů uvedených v čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 1 a 3, čl. 10 odst. 1, čl. 11 odst. 1 a článku 24 uvedené směrnice.

               (2)

               V roce 2012 na základě počátečního posouzení svých mořských vod podle čl. 8 odst. 1 směrnice 2008/56/ES a v rámci první etapy provádění svých strategií pro mořské prostředí oznámily členské státy Komisi soubor vlastností pro dobrý stav prostředí a své environmentální cíle v souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 směrnice 2008/56/ES. Komise ve svém posouzení (2) těchto zpráv členských států provedeném v souladu s článkem 12 uvedené směrnice zdůraznila, že k dosažení dobrého stavu prostředí do roku 2020 je naléhavě zapotřebí větší úsilí členských států a Unie.

               (3)

               Aby bylo zajištěno, že druhá etapa provádění strategií pro mořské prostředí členských států dále přispěje k dosažení cílů směrnice 2008/56/ES a přinese konzistentnější určování dobrého stavu prostředí, Komise ve své zprávě o první etapě provádění doporučila, aby Komise a členské státy na úrovni Unie spolupracovaly na revizi, posílení a zlepšení rozhodnutí Komise 2010/477/EU (3) do roku 2015, s cílem stanovit jasnější, jednodušší, stručnější, soudržnější a srovnatelný soubor kritérií a metodických norem pro dobrý stav prostředí a zároveň přezkoumat přílohu III rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí a v případě potřeby ji revidovat a vypracovat zvláštní pokyny pro zajištění soudržnějšího a jednotnějšího přístupu k posouzení v příštím cyklu provádění.

               (4)

               Přezkum přílohy III směrnice 2008/56/ES je nezbytným doplňkem přezkumu rozhodnutí 2010/477/EU. Kromě toho je souvislost mezi přílohou III směrnice 2008/56/ES a kvalitativními deskriptory pro určování dobrého stavu prostředí uvedenými v příloze I této směrnice obsažena v této směrnici pouze implicitně, a proto není dostatečně srozumitelná. Komise ve svém pracovním dokumentu z roku 2011 (4) vysvětlila vztah mezi kvalitativními deskriptory uvedenými v příloze I směrnice 2008/56/ES, prvky stanovenými v příloze III uvedené směrnice, jakož i kritérii a ukazateli stanovenými v rozhodnutí 2010/477/EU, ale v důsledku jejich inherentního obsahu poskytla jen částečnou odpověď. Je nezbytná revize přílohy III směrnice 2008/56/ES, kterou by se podrobněji vyjasnily vztahy a usnadnilo se její provádění, a došlo tak k lepšímu propojení prvků ekosystémů, antropogenních zátěží a dopadů na mořské prostředí s deskriptory uvedenými v příloze I směrnice 2008/56/ES a s výsledky přezkumu rozhodnutí 2010/477/EU.

               (5)

               V příloze III směrnice 2008/56/ES by měly být stanoveny prvky pro posouzení (čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice) týkající se dobrého stavu prostředí (čl. 9 odst. 1 uvedené směrnice), prvky pro sledování (čl. 11 odst. 1 uvedené směrnice), kterými se posouzení doplňuje (např. teplota, slanost), a prvky, ke kterým je třeba přihlížet při stanovení cílů (čl. 10 odst. 1 uvedené směrnice). Význam těchto prvků se bude lišit podle jednotlivých regionů a členských států kvůli rozdílným regionálním podmínkám. To znamená, že prvky je nutné uvádět, pouze pokud jsou považovány za „základní rysy a vlastnosti“ nebo „hlavní zátěže a dopady“ uvedené v čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 2008/56/ES a pokud se vyskytují ve vodách příslušného členského státu.

               (6)

               Je důležité zajistit, aby prvky stanovené v příloze III směrnice 2008/56/ES byly jasně spojeny s kvalitativními deskriptory uvedenými v příloze I uvedené směrnice a kritérii a metodickými normami pro dobrý stav prostředí mořských vod stanovenými Komisí na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2008/56/ES, jakož i se svým použitím v souvislosti s články 8, 9, 10 a 11 směrnice 2008/56/ES. Uvedené prvky by proto měly být generické a všeobecně použitelné v celé Unii, berouce v úvahu, že Komise může na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2008/56/ES nebo v kontextu určení souborů vlastností pro dobrý stav prostředí ve smyslu čl. 9 odst. 1 uvedené směrnice stanovit více konkrétních prvků.

               (7)

               Tabulky 1 a 2 uvedené v příloze III směrnice 2008/56/ES je třeba vyjasnit tak, aby se přesněji týkaly prvků určujících stav (tabulka 1) a prvků týkajících se zátěže a jejich dopadů (tabulka 2), přičemž prvky, které jsou v nich uvedeny, je třeba přímo propojit s kvalitativními deskriptory stanovenými v příloze I uvedené směrnice a prostřednictvím toho s kritérii stanovenými Komisí na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2008/56/ES.

               (8)

               S cílem poskytnout pokyny v souvislosti s posouzením využívání mořských vod podle čl. 8 odst. 1 písm. c) směrnice 2008/56/ES a lidských činností podle čl. 8 odst. 1 písm. b), jakož i v souvislosti s příslušným sledováním podle článku 11 uvedené směrnice by tabulka 2 měla být rozšířena tak, aby obsahovala orientační seznam způsobů využívání a lidských činností k zajištění jednotného posuzování jednotlivých mořských oblastí a podoblastí.

               (9)

               Přílohu III směrnice 2008/56/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.

               (10)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem regulativního výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 směrnice 2008/56/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha III směrnice 2008/56/ES se nahrazuje zněním uvedeným v příloze této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 7. prosince 2018. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   3.   Povinnost provést tuto směrnici do vnitrostátního práva se nevztahuje na členské státy bez mořských vod.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 17. května 2017.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19.

      (2)  Zpráva Komise Radě a Evropskému parlamentu – První etapa provádění rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (2008/56/ES) – Posouzení a pokyny Evropské komise (COM(2014) 97 final, 20.2.2014).

      (3)  Rozhodnutí Komise 2010/477/EU ze dne 1. září 2010 o kritériích a metodických normách pro dobrý stav prostředí mořských vod (Úř. věst. L 232, 2.9.2010, s. 14).

      (4)  Pracovní dokument útvarů Komise SEC(2011)1255.

      PŘÍLOHA
      „
            PŘÍLOHA III

               Orientační seznamy prvků ekosystému, antropogenních zátěží a lidských činností týkajících se mořských vod

            (uvedené v čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 1 a 3, čl. 10 odst. 1, čl. 11 odst. 1 a článku 24)

               Tabulka 1

               Struktura, funkce a procesy mořských ekosystémů

            se zvláštním významem pro čl. 8 odst. 1 písm. a) a články 9 a 11

                        Téma

                        Prvky ekosystémů

                        Možné parametry a vlastnosti (poznámka 1)

                        Příslušné kvalitativní deskriptory uvedené v příloze I (poznámky 2 a 3)

                        Druhy

                        Skupiny druhů (poznámka 4) mořských ptáků, savců, plazů, ryb a hlavonožců příslušné mořské oblasti nebo podoblasti

                        Prostorové a časové změny pro daný druh nebo populaci:

                                    —

                                    rozložení, četnost a/nebo biomasa

                                    —

                                    struktura podle velikosti, věku a pohlaví

                                    —

                                    úroveň plodnosti, míra přežití a úmrtnosti/zranění

                                    —

                                    chování, včetně přesunů a migrace

                                    —

                                    stanoviště pro daný druh (rozsah, vhodnost)

                              Druhové složení skupiny

                        (1); (3)

                        Stanoviště

                        Hlavní typy stanovišť vodního sloupce (pelagické druhy) a mořského dna (bentické druhy) (poznámka 5) nebo jiné typy stanovišť včetně souvisejících biologických společenství v celé mořské oblasti nebo podoblasti

                        U každého typu stanoviště:

                                    —

                                    rozložení a rozsah stanovišť (případně velikost)

                                    —

                                    druhové složení, četnost a/nebo biomasa (prostorové a časové změny)

                                    —

                                    struktura druhu podle velikosti a věku (je-li to vhodné)

                                    —

                                    fyzikální, hydrologické a chemické vlastnosti

                              Pro pelagické typy stanovišť navíc:

                                    —

                                    koncentrace chlorofylu a

                                    —

                                    frekvence kvetení planktonu a jeho prostorový rozsah

                        (1); (6)

                        Ekosystémy, včetně potravních sítí

                        Struktura, funkce a procesy ekosystémů, které zahrnují:

                                    —

                                    fyzikální a hydrologické vlastnosti

                                    —

                                    chemické vlastnosti

                                    —

                                    biologické vlastnosti

                                    —

                                    funkce a procesy

                        Prostorové a časové změny:

                                    —

                                    teploty a ledu

                                    —

                                    hydrologie (režimy vlnění a proudů; stoupání vod z hloubky na hladinu, míšení, doba setrvání, přítok sladké vody; hladina moře)

                                    —

                                    batymetrie

                                    —

                                    zakalení (bahno nebo usazeniny), průhlednost, zvuky

                                    —

                                    substrát a morfologie mořského dna

                                    —

                                    slanost, živiny (N, P), organický uhlík, rozpuštěné plyny (pCO2, O2) a pH

                                    —

                                    vztahy mezi přírodními stanovišti a druhy mořských ptáků, savců, plazů, ryb a hlavonožců

                                    —

                                    struktura pelagicko-bentických druhů

                                    —

                                    produktivita

                        (1); (4)

               Poznámky vztahující se k tabulce 1

                        Poznámka 1:

                        Poskytuje se orientační seznam příslušných parametrů a vlastností druhů, stanovišť a ekosystémů, které odrážejí parametry ovlivněné zátěžemi uvedenými v tabulce 2 této přílohy a které jsou relevantní pro kritéria stanovená podle čl. 9 odst. 3. Konkrétní parametry a vlastnosti, které se mají používat při sledování a posuzování, by měly být stanoveny v souladu s požadavky této směrnice, včetně požadavků jejích článků 8 až 11.

                        Poznámka 2:

                        Čísla v tomto sloupci odkazují na příslušné očíslované body uvedené v příloze I.

                        Poznámka 3:

                        V tabulce 1 jsou uvedeny pouze kvalitativní deskriptory 1, 3, 4 a 6, které popisují stav a jejichž kritéria jsou stanovena v souladu s čl. 9 odst. 3. Pro jednotlivá témata mohou být relevantní všechny ostatní kvalitativní deskriptory založené na zátěži a uvedené v příloze I.

                        Poznámka 4:

                        Tyto skupiny druhů jsou dále specifikovány v části II přílohy rozhodnutí Komise (EU) 2017/848 ze dne 17. května 2017, kterým se stanoví kritéria a metodické normy pro dobrý stav prostředí a specifikace a standardizované metody pro sledování a posuzování a kterým se ruší rozhodnutí 2010/477/EU (viz strana 43 v tomto Úředním věstníku).

                        Poznámka 5:

                        Tyto hlavní typy stanovišť jsou dále specifikovány v části II přílohy rozhodnutí (EU) 2017/848.

               Tabulka 2

               Antropogenní zátěže, způsoby využívání a lidské činnosti působící v mořském prostředí nebo toto prostředí ovlivňující

                                    2a

                                    Antropogenní zátěže působící na mořské prostředí
                                    se zvláštním významem pro čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) a články 9 a 11

                        Téma

                        Zátěž (poznámka 1):

                        Možné parametry

                        Příslušné kvalitativní deskriptory uvedené v příloze I (poznámky 2 a 3)

                        Biologické

                        Vnos či šíření nepůvodních druhů

                        Intenzita a prostorové a časové změny zátěže v mořském prostředí a v případě potřeby u zdroje
                        Pro účely posouzení dopadů zátěže na životní prostředí vyberte příslušné prvky ekosystémů a parametry z tabulky 1

                        (2)

                        Vnos mikrobiálních patogenů

                        Vnos geneticky modifikovaných druhů a přemisťování původních druhů

                        Ztráta nebo změna přírodních biologických společenství v důsledku chovu živočišných nebo pěstování rostlinných druhů

                        Vyrušování druhů (například při rozmnožování, odpočinku a přijímání potravy) z důvodu přítomnosti člověka

                        Lov nebo úhyn / zranění volně žijících druhů (v důsledku komerčního a rekreačního rybolovu a jiných činností)

                        (3)

                        Fyzikální

                        Fyzikální narušení mořského dna (dočasné nebo vratné)

                        (6); (7)

                        Fyzikální ztráty (způsobené trvalými změnami substrátu a morfologie mořského dna těžbou substrátu mořského dna)

                        Změny hydrologických podmínek

                        Látky, odpad a energie

                        Vnos živin – difúzní zdroje, bodové zdroje a atmosférické depozice

                        (5)

                        Vnos organické hmoty – difúzní zdroje a bodové zdroje

                        Vnos jiných látek (např. syntetických látek, nesyntetických látek, radionuklidů) – difúzní zdroje, bodové zdroje, atmosférická depozice, akutní události

                        (8); (9)

                        Vnos odpadu (tuhý odpad včetně mikroodpadu)

                        (10)

                        Vnos antropogenního zvuku (impulzní, průběžný)

                        (11)

                        Vnosy dalších forem energie (včetně elektromagnetických polí, světla a tepla)

                        Vnos vody – bodové zdroje (například solanka)

                                    2b

                                    Způsoby využívání a lidské činnosti působící v mořském prostředí nebo toto prostředí ovlivňující
                                    se zvláštním významem pro čl. 8 odst. 1 písm. b) a c) (pro čl. 8 odst. 1 písm. c) a články 10 a 13 jsou relevantní pouze činnosti označené *)

                        Téma

                        Činnost

                        Fyzická restrukturalizace řek, pobřeží nebo mořského dna (vodohospodářství)

                        Získávání půdy

                        Kanalizace a jiné úpravy vodních toků

                        Ochrana pobřeží a protipovodňová ochrana*

                        Stavby na moři (jiné než pro ropu / plyn / obnovitelné zdroje energie)*

                        Restrukturalizace morfologie mořského dna včetně bagrování dna a ukládání materiálů *

                        Těžba neživých zdrojů

                        Těžba nerostných surovin (kamene, kovových rud, štěrku, písku, lastur)*

                        Těžba ropy a zemního plynu, včetně infrastruktury*

                        Těžba soli*

                        Čerpání vody*

                        Výroba energie

                        Výroba energie z obnovitelných zdrojů (větrná energie, energie vln a přílivu), včetně infrastruktury*

                        Výroba energie z neobnovitelných zdrojů

                        Přenos elektrické energie a komunikací (kabely)*

                        Těžba živých zdrojů

                        Rybolov a sběr měkkýšů a korýšů (profesionální, rekreační)*

                        Zpracování ryb a měkkýšů a korýšů*

                        Sběr mořských rostlin*

                        Lov a sběr pro jiné účely*

                        Chov živých zdrojů

                        Mořská akvakultura, včetně infrastruktury*

                        Sladkovodní akvakultura

                        Zemědělství

                        Lesní hospodářství

                        Doprava

                        Dopravní infrastruktura*

                        Doprava – lodní*

                        Doprava – letecká

                        Doprava – pozemní

                        Městská a průmyslová využití

                        Městská využití

                        Průmyslová využití

                        Zpracování a likvidace odpadů*

                        Cestovní ruch a volný čas

                        Cestovní ruch a volný čas – infrastruktura*

                        Cestovní ruch a volný čas – činnosti*

                        Bezpečnost a obrana

                        Vojenské operace (podle čl. 2 odst. 2)

                        Vzdělávání a výzkum

                        Výzkumné, průzkumné a vzdělávací aktivity*

               Poznámky vztahující se k tabulce 2

                        Poznámka 1:

                        Posouzení zátěží by se měla týkat jejich úrovní v mořském prostředí a v případě potřeby míry vnosů (z pozemních nebo atmosférických zdrojů) do mořského prostředí.

                        Poznámka 2:

                        Čísla v tomto sloupci odkazují na příslušné očíslované body uvedené v příloze I.

                        Poznámka 3:

                        V tabulce 2a se uvádějí pouze kvalitativní deskriptory založené na zátěži 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 a 11, jejichž kritéria jsou stanovena v souladu s čl. 9 odst. 3. Pro jednotlivá témata mohou být relevantní všechny ostatní kvalitativní deskriptory založené na stavu a uvedené v příloze I.“