title: Směrnice Rady 98/18/ES ze dne 17. března 1998 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě

text:
Důležité právní upozornění

|

31998L0018

Úřední věstník L 144 , 15/05/1998 S. 0001 - 0115

		Směrnice Rady 98/18/ESze dne 17. března 1998o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní loděRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],(1) vzhledem k tomu, že v rámci společné dopravní politiky musí být přijata další opatření, aby se zvýšila bezpečnost v námořní dopravě;(2) vzhledem k tomu, že Společenství je vážně znepokojeno nedávnými nehodami osobních lodí, které vedly k hromadným ztrátám na životech; že osoby, které používají ve Společenství osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla mají právo očekávat a spolehnout se na odpovídající úroveň bezpečnosti na palubě lodí;(3) vzhledem k tomu, že pracovní vybavení a osobní ochranné pomůcky pracovníků nejsou upraveny touto směrnicí, neboť ustanovení směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavedení opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [4] a odpovídající ustanovení samostatných směrnic k ní jsou použitelná pro toto vybavení na osobních lodích provozujících vnitrostátní plavbu;(4) vzhledem k tomu, že provozování námořní osobní dopravy mezi členskými státy již bylo liberalizováno nařízením (EHS) č. 4055/86 [5]; že uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) stanovené v nařízení (EHS) č. 3577/92 [6] bude ve Společenství dosaženo v následujících několika letech;(5) vzhledem k tomu, že k dosažení vysoké úrovně bezpečnosti a odstranění překážek obchodu je nutné vytvořit harmonizované normy bezpečnosti na přiměřené úrovni pro osobní lodě a plavidla provozující vnitrostátní plavbu; že normy pro plavidla mezinárodní plavby zpracovává Mezinárodní námořní organizace (IMO); že tato směrnice zavádí postupy, jak požádat IMO o opatření, aby byly normy pro mezinárodní plavbu uvedeny do souladu s normami této směrnice;(6) vzhledem k tomu, že jak navrhla Komise ve své zprávě "Společná politika na bezpečných mořích", vyzvaly Rada ve svém usnesení ze dne 8. června 1993 o společné politice bezpečnosti na moři [7] a Evropský parlament mimo jiné ve svém usnesení o bezpečnosti na moři ze dne 27. října 1994 [8] Komisi, aby co nejdříve předložila formální návrh pravidel bezpečnosti pro osobní lodě provozující vnitrostátní plavbu;(7) vzhledem k tomu, že jediný možný způsob, jak vytvořit společnou úroveň bezpečnosti pro lodě ve Společenství, je opatření na úrovni Společenství, a to s přihlédnutím zejména k významu vnitřního trhu námořní osobní dopravy;(8) vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k zásadě proporcionality je směrnice Rady odpovídající právní nástroj, protože poskytuje rámec pro jednotné a závazné uplatňování norem bezpečnosti členskými státy, a přitom každému členskému státu ponechává právo rozhodnout o nástrojích, které jsou nejvhodnější pro uplatňování v jeho vnitrostátním systému;(9) vzhledem k tomu, že s cílem zvýšit bezpečnost a zamezit narušování hospodářské soutěže by se měly ve Společenství uplatňovat společné požadavky na bezpečnost osobních lodí a vysokorychlostních osobních plavidel provozujících vnitrostátní plavbu, a to nezávisle na tom, pod jakou vlajkou plují; že je však nutné vyloučit určité kategorie lodí, pro než nejsou pravidla této směrnice technicky vhodná nebo ekonomicky životaschopná;(10) vzhledem k tomu, že se lodě musí rozdělit do různých tříd v závislosti na sektoru a podmínkách námořních oblastí, v nichž jsou provozovány; že vysokorychlostní osobní plavidla musí být rozdělena do kategorií podle Mezinárodního předpisu o vysokorychlostních plavidlech vypracovaného IMO;(11) vzhledem k tomu, že hlavním vymezujícím rámcem pro normy bezpečnosti musí být Úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 v platném znění, která obsahuje mezinárodně dohodnuté normy pro osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla provozující mezinárodní plavbu a také odpovídající rezoluce IMO a ostatní opatření doplňující a vykládající uvedenou úmluvu;(12) vzhledem k tomu, že různé třídy jak nových, tak i stávajících osobních lodí si vyžadují odlišný přístup při stanovení požadavků na bezpečnost, zaručující rovnocennou úroveň bezpečnosti s ohledem na specifické potřeby a omezení těchto různých tříd; že je vhodné rozlišovat požadavky na bezpečnost, které se mají dodržovat na nových a stávajících lodích, neboť zavedení pravidel platných pro nové lodě na stávajících lodích by vyvolalo rozsáhlé strukturální změny, které by způsobily, že nebudou ekonomicky životaschopné;(13) vzhledem k tomu, že finanční a technické důsledky vyplývající z modernizace stávajících lodí na úrovně stanovené směrnicí si vyžadují určitá přechodná období; že s ohledem na značný počet ostrovů v Řecku a nutnost udržet stálá a četná námořní spojení mezi nimi a významný dopad na dopravní podniky a související zaměstnanost, který by se dnem 1. října 2000 projevil okamžitým uplatňováním hlavních zdokonalených požadavků na stávající lodě starší 27 let, je vhodné poskytnout zmírnění těchto požadavků pro plavidla provozovaná výlučně mezi přístavy v Řecku, jejichž plavba bude zastavena v celé vnitrostátní plavbě ve Společenství nejpozději dnem, kdy dosáhnou stáří 35 let;(14) vzhledem k tomu, že s ohledem na značné rozdíly v navrhování, stavbě a využívání vysokorychlostních osobních plavidel ve srovnání s tradičními osobními loděmi se musí vyžadovat, aby tato plavidla dodržovala zvláštní pravidla;(15) vzhledem k tomu, že zařízení námořních lodí vyhovující ustanovením směrnice Rady 96/98/ES ze dne 20. prosince 1996 o námořním zařízení [9] by nemělo podléhat při instalaci na osobní lodi dodatečným zkouškám, protože se na něj již vztahují normy a postupy této směrnice;(16) vzhledem k tomu, že s cílem zabezpečit plné uplatňování této směrnice by měly členské státy stanovit systém sankcí za porušování vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a mohou kontrolovat dodržování této směrnice na základě ustanovení směrnice Rady 95/21/ES ze dne 19. června 1995 o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce) [10];(17) vzhledem k tomu, že by členské státy s výhradou kontroly postupem projednávání ve výboru měly přijmout další požadavky na bezpečnost, pokud je to odůvodněno místními poměry, dovolit používání rovnocenných norem nebo za určitých provozních podmínek povolit odchylky od z této směrnice, nebo za zvlášť nebezpečných okolností přijmout ochranná opatření;(18) vzhledem k tomu, že je nezbytné, aby byl Komisi při účinném uplatňování této směrnice nápomocen výbor složený ze zástupců členských států; že tento úkol může převzít výbor zřízený článkem 12 směrnice Rady 93/75/EHS ze dne 13. září 1993 o minimálních požadavcích na plavidla směřující do přístavů Společenství nebo opouštějící přístavy Společenství a přepravující nebezpečné nebo znečišťující věci [11];(19) vzhledem k tomu, že některá ustanovení této směrnice a přílohy I může výbor upravit s přihlédnutím k rozvoji na mezinárodní úrovni, a zejména změnám a dodatkům mezinárodních úmluv;(20) vzhledem k tomu, že pro kontrolu účinného uplatňování a dodržování této směrnice se musí na nových a stávajících osobních lodích a plavidlech uskutečňovat prohlídky; že shoda s touto směrnicí musí být potvrzena správou státu vlajky nebo jejím jménem,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1ÚčelÚčelem této směrnice je zavést jednotnou úroveň bezpečnosti lidského života a majetku na nových a stávajících osobních lodích a vysokorychlostních osobních plavidlech, provozují-li tyto lodě a plavidla vnitrostátní plavbu, a stanovit postupy pro projednávání harmonizace pravidel pro osobní lodě provozující mezinárodní plavbu na mezinárodní úrovni.Článek 2DefinicePro účely této směrnice a jejich příloh se rozumí:a) "mezinárodními úmluvami" Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 (úmluva SOLAS 1974) a Mezinárodní úmluva o nákladové značce z roku 1996 s jejich protokoly, změnami a dodatky, které jsou platné ke dni přijetí této směrnice;b) "předpisem o stabilitě v neporušeném stavu""Předpis o stabilitě v neporušeném stavu pro všechny typy lodí uváděné v dokumentech IMO", obsažený v rezoluci IMO A.749 (18) ze dne 4. listopadu 1993, ve znění platném ke dni přijetí této směrnice;c) "předpisem HSC" Mezinárodní předpis pro bezpečnost vysokorychlostních plavidel obsažený v rezoluci Výboru pro námořní bezpečnost IMO (MSC) 36(63) ze dne 20. května 1994, ve znění platném ke dni prijetí této směrnice;d) "GMDS" Globální systém pro předcházení nebezpečí a bezpečnost na moři stanovený v kapitole IV úmluvy SOLAS 1974, ve znění platném ke dni přijetí této směrnice;e) "osobní lodí" loď, která přepravuje více než 12 cestujících;f) "vysokorychlostním plavidlem" vysokorychlostní plavidlo vymezené v pravidle 1 kapitoly X úmluvy SOLAS 1974 ve znění platném ke dni přijetí této směrnice, které přepravuje více než 12 cestujících;osobní lodě tříd B, C nebo D provozující vnitrostátní plavbu v námořních oblastech se nepovažují za vysokorychlostní osobní plavidla, pokud je- jejich výtlak odpovídající hlavní vodorysce menší než 500 m3 a- jejich maximální rychlost vymezná v bodě 1.4.30 předpisu HSC nižší než 20 uzlů;g) "novou lodí" loď, jejíž kýl byl položen nebo která byla v podobném stadiu stavby ke dni stanovenému v čl. 14 odst. 1 nebo později. Podobným stádiem stavby se rozumí stádium, v němži) započala stavba ztotožnitelná s konkrétní lodě neboii) započala montáž této lodě zahrnující nejméně 50 tun nebo 1 % odhadované hmoty všeho stavebního materiálu, podle toho, která hodnota je nižší;h) "stávající lodí" loď, která není novou lodí;i) "cestujícím" každá osoba jiná neži) velitel lodi a členové posádky nebo jiné osoby zaměstnané nebo působící na palubě lodi v jakékoli funkci pro potřeby této lodi aii) dítě mladší jednoho roku;j) "délkou lodě", není-li výslovně stanoveno jinak, 96 % celkové délky na hlavní vodorysce při boční výšce nejméně 85 % měřeno od čáry kýlu, nebo délky od přední strany přídě k ose kormidelního pně na této vodorysce, pokud je tato hodnota větší. U plavidel postavených se sklonem kýlu musí být vodoryska, na které se délka měří, souběžná s hlavní vodoryskou;k) "výškou přídě" výška přídě definovaná v pravidle 39 Mezinárodní úmluvy o nákladové značce jako svislá vzdálenost na přední svislici mezi vodoryskou odpovídající nosnosti k volnému okraji a konstrukčnímu náklonu a horní hranou otevřené paluby na boku lodi;l) "lodí s plnou palubou" loď s plnou palubou vystavenou nepřízni počasí na moři, která má stálé prostředky pro uzávěr všech otvorů v části vystavené nepřízni počasí a pod nimiž jsou všechny otvory po stranách lodě vybaveny minimálně stálými prostředky vodotěsných uzávěrů.Celá paluba může být vodotěsná nebo rovnocenné konstrukce pozůstávající z paluby, která není vodotěsná, ale je úplně zakrytá vodotěsnou konstrukcí odpovídající pevnosti, aby se zachovala vodotěsná odolnost, a která je vybavená prostředky s vodotěsnými uzávěry;m) "mezinárodní plavbou" plavba po moři z přístavu členského státu do přístavu mimo tento členský stát nebo opačně;n) "vnitrostátní plavbou" plavba v námořních oblastech z přístavu členského státu do stejného přístavu nebo jiného přístavu tohoto členského státu;o) "námořní oblastí" oblast stanovená podle čl. 4 odst. 2.Pro účely uplatňování ustanovení o radiokomunikacích se však použije definice námořní oblasti obsažená v pravidle 2 kapitole IV úmluvy SOLAS 1974;p) "oblastí přístavu" oblast kromě námořní oblasti, jak ji vymezují členské státy, jež dosahuje k nejvzdálenějším trvalým přístavním hrázím, které tvoří součást soustavy přístavu, nebo k hranicím vymezeným přírodními zeměpisnými znaky, které chrání ústí řeky nebo podobnou chráněnou oblast;q) "útočištěm" jakákoli přirozeně nebo uměle chráněná oblast, kterou loď nebo plavidlo může použít jako útočiště za podmínek, které mohou ohrozit jejich bezpečnost;r) "správou státu vlajky" příslušné orgány státu, pod jehož vlajkou je loď nebo plavidlo oprávněno plout;s) "hostitelským státem" členský stát, do jehož přístavu nebo přístavů nebo z nich loď nebo plavidlo plující pod jinou vlajkou, než je vlajka tohoto členského státu, uskutečňuje vnitrostátní plavbu;t) "uznaným subjektem" subjekt uznaný v souladu s článkem 4 směrnice Rady 94/57/ES ze dne 22. listopadu 1994, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy [12];u) "mílí"1852 metrů;v) "značnou výškou vln" průměrná výška nejvyšší jedné třetiny vln zaznamenaných během určitého období.Článek 3Oblast působnosti1. Tato směrnice se vztahuje naa) nové osobní lodě,b) stávající osobní lodě o délce nejméně 24 m,c) vysokorychlostní osobní plavidla,bez ohledu na jejich vlajku, provozují-li vnitrostátní plavbu.Každý členský stát v postavení hostitelského státu zabezpečí, aby osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla plující pod vlajkou státu, který není členským státem, plně vyhověly požadavkům této směrnice, než budou moci provozovat vnitrostátní plavbu tohoto členského státu.2. Tato směrnice se nevztahuje naa) tyto osobní lodě:- válečné lodě a lodě pro dopravu vojsk,- plavidla nepoháněná mechanickými prostředky,- plavidla postavená z jiného materiálu než ocel nebo rovnocenný materiál, na která se nevztahují normy týkající se vysokorychlostních plavidel (rezoluce MSC 36(63)) nebo dynamicky poháněných plavidel (rezoluce A.373 (X)),- dřevěná plavidla primitivní konstrukce,- původní historické osobní lodě postavené před rokem 1965 nebo jejich napodobeniny postavené převážně z původních materiálů,- rekreační jachty, pokud nejsou obsazeny posádkou a nepřepravují více než 12 cestujících pro obchodní účely,- plavidla provozovaná výlučně v oblastech přístavů;b) tato vysokorychlostní osobní plavidla:- válečné loděmi a lodě pro dopravu vojsk,- rekreační plavidla, pokud nejsou obsazena posádkou a nepřepravují více než 12 cestujících pro obchodní účely, a- plavidla provozovaná výlučně v oblastech přístavů.Článek 4Třídy osobních lodí1. Osobní lodě jsou rozděleny do následujících tříd podle námořních oblastí, v nichž jsou provozovány:"Třída A" | osobní loď provozující vnitrostátní plavbu, kromě plavby zajišťované loděmi tříd B, C a D. |"Třída B" | osobní loď provozující vnitrostátní plavbu, během které není při průměrné výšce přílivu vzdálená nikdy více než 20 mil od pobřežní linie, kam mohou být osoby při ztroskotání dopraveny. |"Třída C" | osobní loď provozující vnitrostátní plavbu, během které není při průměrné výšce přílivu vzdálená nikdy více než 15 mil od útočiště a více než 5 mil při průměrné výšce přílivu od pobřežní linie, kam mohou být osoby při ztroskotání dopraveny, a to v námořních oblastech, kde je pravděpodobnost značné výšky vln překračující 2,5 m nižší než 10 % za období jednoho roku při celoročním provozu nebo za konkrétní vymezené období při provozu výlučně v tomto období (např. letní provozu). |"Třída D" | osobní loď provozující vnitrostátní plavbu, během které není vzdálená nikdy více než 6 mil při průměrné výšce přílivu od útočiště a více než 3 míle při průměrné výšce přílivu od pobřežní linie, kam mohou být osoby při ztroskotání dopraveny, a to v námořních oblastech, kde je pravděpodobnost značné výšky vln překračující 1,5 m nižší než 10 % za období jednoho roku při celoročním provozu nebo za konkrétní vymezené období při provozu výlučně v tomto období (např. letní provoz). |2. Seznam námořních oblastí bude sestaven a aktualizován na základě oznámení, která učiní členské státy postupem podle článku 9. Členské státy oznámí nejpozději do šesti měsíců před vstupem v platnost uvedeným v čl. 14 odst. 1 námořní oblasti spadající do jejich výsostvích vod s vymezením oblastí, v nichž mohou být lodě jednotlivých tříd provozovány celoročně nebo s omezením na určitou část roku podle kritérií uvedených v odstavci 1. Seznam bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropských společenství.3. U vysokorychlostních plavidel se použijí třídy vymezené v kapitole 1 bodech 1.4.10 a 1.4.11 předpisu HSC.Článek 5Uplatňování1. Nové i stávající osobní lodě a vysokorychlostní osobní plavidla musí při provozování vnitrostátní plavby vyhovovat odpovídajícím pravidlům bezpečnosti stanoveným v této směrnici.2. Členské státy na základě této směrnice nebrání v provozování vnitrostátní plavby osobním lodím nebo vysokorychlostním osobním plavidlům, která vyhovují požadavkům této směrnice včetně případných doplňujících požadavků kladených členským státem v souladu s čl. 7 odst. 1.Každý členský stát v postavení hostitelského státu uzná osvědčení o bezpečnosti vysokorychlostního plavidla a povolení k provozu vydané jiným členským státem pro plavidla provozující vnitrostátní plavbu nebo osvědčení o bezpečnosti osobní lodě uvedené v článku 11 vydané jiným členským státem pro osobní lodě provozující vnitrostátní plavbu.3. Hostitelský stát může provádět inspekce osobní lodě nebo vysokorychlostního osobního plavidla provozujícího vnitrostátní plavbu a prověřovat jejich doklady v souladu se směrnicí 95/21/ES.4. U veškerého námořního zařízení lodě, které je uvedeno v příloze A(bodě 1 směrnice 96/98/ES a vyhovuje jejím ustanovením, se má za to, že vyhovuje této směrnici, bez ohledu na to, zda příloha I požaduje aby zařízení bylo schváleno a bylo podrobeno zkouškám, aby vyhovělo správě státu vlajky.Článek 6Požadavky na bezpečnost1. Pokud jde o nové a stávajících osobní lodě tříd A, B, C a D:a) stavba a udržování trupu lodě, hlavního a pomocného strojního zařízení, elektrických a automatických zařízení musí vyhovovat normám stanoveným pro klasifikaci v pravidlech uznaného subjektu nebo rovnocenných pravidlech uplatňovaných správou podle čl. 14 odst. 2 směrnice 94/57/ES;b) použije se kapitola IV, včetně změn týkajícíh se GMDSS z roku 1988, a kapitoly V a VI úmluvy SOLAS 1974 ve znění platném ke dni přijetí této směrnice;c) pro ustanovení o navigačním zařízení na námořních lodích se použije pravidlo 12, kapitola V úmluvy SOLAS 1974 ve znění platném ke dni přijetí této směrnice. U navigačního zařízení na námořních lodích uvedeného v příloze A bodě 1 směrnice 96/98/ES vyhovujícího ustanovením uvedené směrnice se má za to, že je v souladu s požadavky na schválení typu obsažené v pravidle V/12 písm. r) úmluvy SOLAS 1974.2. Pokud jde o nové osobní lodě:a) obecné požadavky:i) nové osobní lodě třídy A musí plně vyhovovat požadavkům úmluvy SOLAS 1974 ve znění platném ke dni přijetí této směrnice a odpovídajícím zvláštním požadavkům stanoveným v této směrnicí a její příloze I. U pravidel, u nichž úmluva SOLAS ponechává výklad na uvážení správy, použije správa státu vlajky výklad obsažený v příloze I;ii) nové osobní lodě tříd B, C a D musí vyhovovat odpovídajícím zvláštním požadavkům stanoveným v této směrnici a její příloze I;b) požadavky na nákladovou značku:i) všechny osobní lodě o délce nejméně 24 m musí vyhovovat Mezinárodní úmluvě o nákladové značce z roku 1966;ii) kritéria zajišťující úroveň bezpečnosti rovnocennou úrovni podle Úmluvy o nákladové značce z roku 1966 se použijí, pokud jde o délku a třídu, u nových osobních lodí o délce menší než 24 m;iii) bez ohledu na na body i) a ii) jsou osobní lodě třídy D osvobozeny od požadavku na minimální výšku přídě stanovenou v Úmluvě o nákladové značce z roku 1966;iv) nové osobní lodě tříd A, B, C a D musí mít uzavřenou palubu.3. Pokud jde o stávající osobní lodě:a) stávající osobní lodě třídy A musí vyhovovat pravidlům pro stávající lodě stanoveným v úmluvě SOLAS 1974 ve znění platném ke dni přijetí této směrnice a odpovídajícím zvláštním požadavkům stanoveným v této směrnici a její příloze II. U pravidel, u nichž úmluva SOLAS ponechává výklad na uvážení správy, použije správa státu vlajky výklad obsažený v příloze I;b) stávající osobní lodě třídy C musí vyhovovat odpovídajícím zvláštním požadavkům stanoveným v této směrnici a její příloze I;c) stávající osobní lodě tříd C a D musí vyhovovat odpovídajícím požadavkům stanoveným v této směrnici a kapitole III její přílohy I a v případě oblastí nezahrnutých do těchto požadavků musí vyhovovat pravidlům správy státu vlajky. Tato pravidla musí zajišťovat úroveň bezpečnosti rovnocennou úrovni bezpečnosti podle kapitol II-1 a II-2 přílohy Ia přitom přihlížet ke zvláštním místním provozním podmínkám v námořních oblastech, v nichž mohou být lodě této třídy provozovány.Správa státu vlajky musí obdržet souhlas hostitelského státu s těmito pravidly, než budou moci stávající lodě tříd C a D provozovat linkovou vnitrostátní plavbu v hostitelském státě.d) domnívá-li se členský stát, že pravidla vyžadovaná správou hostitelského státu podle písmene c) nejsou přiměřená, oznámí to neprodleně Komisi. Komise přijme opatření nezbytná k rozhodnutí postupem podle článku 9;e) opravy, změny a přeměny většího rozsahu a s tím související úpravy musí vyhovovat požadavkům na nové lodě stanoveným v bodě 2 písm. a) Změny uskutečněné na stávající lodi, jejichž záměrem je dosáhnout jen prodloužení životnosti, nejsou považovány za změny většího rozsahu;f) písmeno a), pokud úmluva SOLAS 1974 nestanoví kratší lhůty, a písmena b) a c), pokud příloha I nestanoví kratší lhůty, se nepoužijí na loď, jejíž kýl byl položen nebo která byla v podobném stádiu stavbyi) v období před 1. lednem 1940: do 1. července 2006;ii) od 1. ledna 1940 do 31. prosince 1962: do 1. července 2007;iii) od 1. ledna 1963 do 31. prosince 1974: do 1. července 2008;iv) od 1. ledna 1975 do 31. prosince 1984: do 1. července 2009;v) od 1. ledna 1985 do dne uvedeného v čl. 14 odst. 1: do 1. července 2010;g) odchylně mohou být stávající osobní lodě tříd A a B provozující před 1. lednem 1996 výlučně vnitrostátní plavbu mezi přístavy v Řecku osvobozeny od požadavků pravidel II-1/B/8-1, II-1/B/8-2 úmluvy SOLAS 1974 nebo přílohy I této směrnice a pravidla II-2/B/16 přílohy I, pokud splní všechny následující podmínky:i) dne 1. října 2000 jejich stáří počítané ode dne položení lodního kýlu nebo ode dne, kdy loď byla v podobném stádiu stavby, jak je to stanoveno čl. 2 písm. g), přesáhne 27 let,ii) jejich provoz zůstane omezen jenom na vnitrostátní plavbu mezi přístavy Řecka aiii) jejich provoz ve vnitrostátní plavbě bude zastaven nejpozději ke dni, kdy dosáhnou stáří 35 let.Kromě toho mohou stávající osobní lodě tříd A a B plující pod vlajkou Řecka a převedené na vnitrostátní plavbu mezi přístavy v Řecku přede dnem vstupu této směrnice v platnost být rovněž osvobozeny od těchto požadavků, pokud v době převedení plně vyhovují odpovídajícím mezinárodním normám a splňují podmínky i), ii) a iii).Pro účely této odchylky zašle Řecko Komisi nejpozději do tří měsíců ode dne přijetí této směrnice úplný seznam všech stávajících osobních lodí tříd A a B splňujících výše uvedené podmínky včetně všech údajů o každé lodi týkajících se jména lodi, rozlišovacího čísla nebo písmen, rejstříkového přístavu, nejvyššího počtu cestujících, čísla IMO (pokud existuje), třídy a data položení lodního kýlu nebo data, kdy loď byla v podobném stádiu stavby. Seznam se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.Odchylka udělená těmto lodím bude výslovně uvedena v jejich osvědčení o bezpečnosti osobní lodě.4. Pokud jde o vysokorychlostní osobní plavidla:a) vysokorychlostní osobní plavidla postavená ke dni 1. ledna 1996 nebo později nebo na nichž byly k tomuto dni nebo později uskutečněny opravy, změny nebo přeměny většího rozsahu, musí vyhovět požadavkům pravidla X/3 úmluvy SOLAS 1974, pokud- jejich kýl nebyl položen nebo loď nebyla v podobném stádiu stavby nejpozději ke dni vstupu této směrnice v platnost a- dodání a uvedení do provozu se má uskutečnit nejpozději do šesti měsíců po vstupu této směrnice v platnost a- plně vyhovují požadavkům Předpisu o bezpečnosti pro dynamicky poháněná plavidla (předpis DSG) obsaženého v rezoluci shromáždění IMO A.373(X) ze dne 14. listopadu 1977, ve znění rezoluce Výboru pro námořní bezpečnost (MSC) 37(63) ze dne 19. května 1994;b) vysokorychlostní osobní plavidla postavená před 1. lednem 1996 vyhovující požadavkům předpisu HSC budou dále v provozu na základě osvědčení podle uvedeného předpisu.Vysokorychlostní osobní plavidla postavená před 1. lednem 1996 nevyhovující požadavkům předpisu HSC nemohou provozovat ve vnitrostátní plavbu, pokud ke dni vstupu této směrnice v platnost již neprovozovala vnitrostátní plavbu v členském státě, a v takovém případě mohou být dále oprávněna provozovat vnitrostátní plavbu v tomto členském státě. Tato plavidla musí vyhovět požadavkům předpisu DSG v platném znění;c) stavba a údržba vysokorychlostního osobního plavidla a jeho vybavení musí vyhovovat pravidlům pro klasifikaci vysokorychlostního plavidla uznaného subjektu nebo rovnocenným pravidlům uplatňovaným správou v souladu s čl. 14 odst. 2 směrnice 94/57/ES.Článek 7Dodatečné bezpečnostní požadavky, rovnocenné požadavky, výjimky a ochranná opatření1. Dodatečné bezpečnostní požadavky:Domnívá-li se členský stát nebo skupina členských států, že použitelné požadavky na bezpečnost by měly být za určité situace kvůli zvláštním místním podmínkám zpřísněny a prokáže-li takovou nutnost, může přijmout opatření pro zpřísnění bezpečnostních požadavků postupem podle odstavce 4.2. Rovnocenné požadavky:Členský stát může postupem podle odstavce 4 přijmout opatření připouštějící rovnocenné požadavky namísto pravidel obsažených v příloze I, pokud budou nejméně tak účinné jako tato pravidla.3. VýjimkyNesníží-li se úroveň bezpečnosti, může členský stát postupem podle odstavce 4 přijmout opatření, aby byla plavidla osvobozena od některých zvláštních požadavků této směrnice ve vnitrostátní plavbě uskutečňované v tomto státě, včetně jeho oblastí ostrovního moře chráněných před vlivy otevřeného moře, za určitých provozních podmínek plavby, jako je menší značná výška vln, omezené období roku, plavba pouze za denního světla nebo za jiných vhodných klimatických nebo povětrnostních podmínek, omezené trvání cesty nebo blízkost záchranných služeb.4. Členský stát, který využije odstavce 1, 2 nebo 3, postupuje takto:a) oznámí Komisi opatření, které zamýšlí přijmout, včetně údajů nutných k potvrzení, že bezpečnost je zachována na dostatečné úrovni;b) je-li do šesti měsíců od oznámení postupem podle článku 9 rozhodnuto, že navržená opatření nejsou zdůvodněna, je uvedený členský stát požádán, aby návrhy opatření změnil nebo je nepřijal;c) přijatá opatření musí být vymezena v odpovídajících vnitrostátních právních předpisech a sdělena Komisi, která informuje ostatní členské státy o jejich podrobnostech;d) všechna tato opatření se uplatňují na všechny osobní lodě stejné třídy nebo plavidla provozovaná za stejných zvláštních podmínek bez diskriminace na základě vlajky, státní příslušnosti nebo místa usazení provozovatele;e) opatření uvedená v odstavci 3 se použijí, pouze pokud je loď nebo plavidlo provozováno za stanovených podmínek.5. Ochranná opatření:Domnívá-li se členský stát, že osobní loď nebo plavidlo provozující vnitrostátní plavbu v tomto státě sice vyhovuje této směrnici, ale vytváří riziko vážného ohrožení bezpečnosti života nebo majetku nebo životního prostředí, může provoz této lodě nebo plavidla pozastavit nebo mohou být nařízena další opatření pro bezpečnost do doby, než je toto nebezpečí odstraněno.V tom případě se použije tento postup:a) členský stát neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o svém rozhodnutí a řádně je odůvodní,b) Komise prošetří, zda je pozastavení provozu nebo jiné opatření oprávněné z důvodu vážného ohrožení bezpečnosti a životního prostředí,c) postupem podle článku 9 se rozhodne, zda je rozhodnutí členského státu pozastavit provoz této lodě nebo plavidla nebo uložení dalších opatření odůvodněné vážným ohrožením bezpečnosti života nebo majetku nebo životního prostředí nebo zda tomu tak není, jestliže je pozastavení nebo opatření bezdůvodné, je dotyčný členský stát vyzván, aby odvolal toto pozastavení provozu nebo opatření.Článek 8ÚpravyPostupem podle článku 9a) mohou být upraveny s cílem vzít v úvahu rozvoj na mezinárodní úrovni, a zejména v IMOi) definice v čl. 2 písm. a), b), c) d) a t) aii) ustanovení týkající se postupu a směrnic pro prohlídky uvedené v článku 10;b) příloha I může být změněna, aby zahrnula odpovídající změny mezinárodních úmluv pro účely této směrnice.Článek 9VýborKomisi je nápomocen výbor zřízený podle čl. 12 odst. 1 směrnice 93/75/ES. Výbor jedná postupem podle odstavců 2 a 3 uvedeného článku.Článek 10Prohlídky1. Každá nová osobní loď podléhá níže uvedeným prohlídkám vykonávaným správou státu vlajky:a) prohlídka před uvedením lodě do provozu,b) pravidelná prohlídka jednou za 12 měsíců,c) další prohlídky podle potřeby.2. Každá stávající osobní loď podléhá níže uvedeným prohlídkám vykonávaným správou státu vlajky:a) počáteční prohlídka před uvedením lodě do provozu ve vnitrostátní plavbě v hostitelském státě nebo u stávajících lodí provozujících vnitrostátní plavbu v členském státě, pod jehož vlajkou jsou oprávněny plout, do 12 měsíců ode dne vstupu této směrnice v platnost podle čl. 14 odst. 1,b) pravidelná prohlídka jednou za 12 měsíců,c) další prohlídky podle potřeby.3. Každé vysokorychlostní osobní plavidlo, které musí podle čl. 6 odst. 4 vyhovět požadavkům předpisu HSC, podléhá prohlídkám vykonávaným správou státu vlajky vyžadovaným v předpisu HSC.Vysokorychlostní osobní plavidlo, které musí podle čl. 6 odst. 4 vyhovět požadavkům předpisu DSC v platném znění, podléhá prohlídkám vykonávaným správou státu vlajky vyžadovaným v předpisu DSC.4. U prohlídek se dodržují odpovídající postupy a směrnice pro prohlídky za účelem vydání osvědčení o bezpečnosti osobní lodě uvedeného v rezoluci IMO A.746(18) ze dne 4. listopadu 1993 o pokynech pro prohlídky podle harmonizovaného systému prohlídek a vydávání osvědčení, ve znění platném ke dni přijetí této směrnice, nebo postupy umožňující dosažení stejného cíle.5. Prohlídky uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 vykonávají výlučně inspektoři správy státu vlajky, uznané subjekty nebo členský stát pověřený státem vlajky vykonávat prohlídky s cílem zabezpečit, aby byly dodrženy všechny použitelné požadavky této směrnice.Článek 11Osvědčení1. Všechny nové a stávající osobní lodě musí mít osvědčení o bezpečnosti osobní lodě v souladu s touto směrnicí. Osvědčení se vystavuje podle vzoru stanoveného v příloze II. Toto osvědčení vydává správa státu vlajky po provedení počáteční prohlídky podle čl. 10 odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. a).2. Osvědčení o bezpečnosti osobní lodě se vydává na dobu nejdéle 12 měsíců. Správa státu vlajky může prodloužit dobu platnosti osvědčení až o jeden měsíc ode dne, kdy končí platnost uvedená v osvědčení. V případě prodloužení začíná nová doba platnosti osvědčení uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení před jeho prodloužením.Nové osvědčení o bezpečnosti osobní lodě se vydává po vykonání pravidelné prohlídky podle čl. 10 odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm b.3. U vysokorychlostních osobních plavidel vyhovujících požadavkům předpisu HSC vydává osvědčení o bezpečnosti vysokorychlostního plavidla a povolení k provozu vysokorychlostního plavidla správa státu vlajky v souladu s předpisem HSC.U vysokorychlostních osobních plavidel vyhovujících požadavkům předpisu DSC v platném znění vydává správa státu vlajky v souladu s předpisem DSC osvědčení DSC o bezpečnosti konstrukce a zařízení a povolení DSC k provozu vysokorychlostního plavidla.Před vydáním osvědčení k provozu pro vysokorychlostní osobní plavidla ve vnitrostátní plavbě hostitelského státu dohodne správa státu vlajky s hostitelským státem všechny provozní podmínky spojené s provozem plavidla v hostitelském státě. Správa státu vlajky uvede všechny tyto podmínky v povolení k provozu.4. Výjimky udělené lodím nebo plavidlu podle čl. 7 odst. 3 se zaznamenají do osvědčení lodi nebo plavidla.Článek 12Pravidla úmluvy SOLASCo se týče osobních lodí provozujících mezinárodní plavbu:1. Po vstupu této směrnice v platnost předloží Společenství žádost organizaci IMO, abya) urychlila práce probíhající v IMO na revizi pravidel kapitoly II-1, II-2 a III úmluvy SOLAS 1974 obsahující otázky ponechané na uvážení správ, zpracovala jednotný výklad těchto pravidel a přijala k nim odpovídající změny a dodatky;b) přijala opatření pro závazné uplatňování zásad obsažených v oběžníku Výboru pro námořní bezpečnost (MSC) 606 o souhlasu přístavních států s výjimkami udělenými na základě úmluvy SOLAS.2. Žádost uvedenou v odstavci 1 podá předsednictví Rady a Komise na základě harmonizovaných pravidel uvedených v příloze I této směrnice. Každý členský stát vyvine co největší úsilí s cílem zajistit, aby IMO urychleně vypracovala uvedená pravidla a opatření.Článek 13SankceČlenské státy vytvoří systém sankcí za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění, aby byly tyto sankce uplatňovány. Takto stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.Článek 14Uplatňování1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 1998.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy neprodleně sdělí Komisi znění všech vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.Článek 15Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 16UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. března 1998.Za RadupředsedaG. Strang[1] Úř. věst. C 238, 16.8.1996, s. 1.[2] Úř. věst. C 212, 22.7.1996, s. 21.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 5. září 1996 (Úř. věst. C 277, 23.9.1996, s. 19), Společný postoj Rady ze dne 17. června 1997 (Úř. věst. C 293, 26.9.1997, s. 1) a Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 6. listopadu 1997 (Úř. věst. C 358, 24.11.1997, s. 27).[4] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[5] Úř. věst. L 378, 31.12.1986, s. 1.[6] Úř. věst. L 364, 12.12.1992, s. 7.[7] Úř. věst. C 271, 7.10.1993, s. 1.[8] Úř. věst. C 323, 21.11.1994, s. 176.[9] Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 25.[10] Úř. věst. L 157, 7.7.1995, s. 1.[11] Úř. věst. L 247, 5.10.1993, s. 19.[12] Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 20. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 97/58/ES (Úř. věst. L 274, 7.10.1997, s. 8).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPOŽADAVKY NA BEZPEČNOST NOVÝCH A STÁVAJÍCÍCH OSOBNÍCH LODÍ PROVOZUJÍCÍCH VNITROSTÁTNÍ PLAVBUViz nařízení Komise2002/25/ES (Úř. věst. L 98, 15.4.2002, s. 1).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIFORMULÁŘ OSVĚDČENÍ O BEZPEČNOSTI OSOBNÍ LODĚOSVĚDČENÍ O BEZPEČNOSTI OSOBNÍ LODĚ+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/25/ES ze dne 2. dubna 2009 , kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS, pokud jde o rozšíření použití účinné látky pyraklostrobinu (Text s významem pro EHP)

text:
               3.4.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 91/20

      SMĚRNICE KOMISE 2009/25/ES
   ze dne 2. dubna 2009,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS, pokud jde o rozšíření použití účinné látky pyraklostrobinu
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec druhou odrážku uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnicí Komise 2004/30/ES (2) byl pyraklostrobin zařazen jako účinná látka do přílohy I směrnice 91/414/EHS.

               (2)

               Při podání žádosti o zařazení pyraklostrobinu do seznamu předložil jeho výrobce, společnost BASF SE (dále jen „oznamovatel“), údaje o jeho použití jako fungicid, které podpořily celkový závěr, že lze očekávat, že přípravky na ochranu rostlin obsahující pyraklostrobin vyhoví požadavkům na bezpečnost stanoveným v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS. Pyraklostrobin byl proto zařazen do přílohy I uvedené směrnice s uvedením zvláštního ustanovení, že členské státy mohou povolit pouze použití jako fungicid.

               (3)

               Kromě použití jako fungicid pro určité zemědělské účely nyní oznamovatel požádal o změnu tohoto zvláštního ustanovení, aby pyraklostrobin mohl být používán i jako regulátor růstu rostlin. Na podporu tohoto rozšíření použití předložil oznamovatel další informace.

               (4)

               Německo vyhodnotilo informace a údaje předložené oznamovatelem. V říjnu 2008 informovalo Německo Komisi o tom, že dospělo k názoru, že požadované rozšíření použití nezpůsobí žádná další rizika kromě těch, která již byla zohledněna ve zvláštních ustanoveních týkajících se pyraklostrobinu v příloze I směrnice 91/414/EHS a ve zprávě Komise o přezkoumání uvedené látky. Toto rozšíření zejména nezahrnuje změnu parametrů použití, jak je stanoveno ve zvláštních ustanoveních přílohy I směrnice 91/414/EHS.

               (5)

               Změna zvláštních ustanovení týkajících se pyraklostrobinu je proto odůvodněná.

               (6)

               Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (7)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dne 3. srpna 2009. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat ode dne 4. srpna 2009.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 2. dubna 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 50.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 91/414/EHS se řádek 82 nahrazuje tímto:

                     „82

                     Pyraklostrobin
                     č. CAS 175013-18-0
                     č. CIPAC 657

                     methyl N-(2-{[1-(4-chlorofenyl)-1H-pyrazol-3-yl]oxymethyl}fenyl) N-methoxy karbamát

                     975 g/kg
                     Dimethyl-sulfát (DMS), nečistota vznikající při výrobě, je považovaná za rizikovou z toxikologického hlediska a její koncentrace v technickém produktu nesmí překročit 0,0001 %.

                     ze dne 1. června 2004

                     ze dne 31. května 2014

                     Povolena mohou být pouze použití jako fungicid nebo regulátor růstu rostlin.
                     Při uplatňování jednotných zásad přílohy VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání pyraklostrobinu, a zejména její dodatky I a II, dokončené Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 28. listopadu 2003. V rámci tohoto celkového hodnocení by členské státy měly:

                                 —

                                 věnovat zvláštní pozornost ochraně vodních organismů, zejména ryb,

                                 —

                                 věnovat zvláštní pozornost ochraně půdních členovců a žížal.

                           V případě potřeby musí být uplatněna opatření ke zmírnění rizika.
                     Členské státy informují Komisi v souladu s čl. 13 odst. 5 o specifikaci komerčně vyráběného technického materiálu.“


title: Směrnice Komise 2006/5/ES ze dne  17. ledna 2006 , kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky warfarin   (Text s významem pro EHP)

text:
               18.1.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 12/17

      SMĚRNICE KOMISE 2006/5/ES
   ze dne 17. ledna 2006,
   kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky warfarin
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (EHS) č. 3600/92 ze dne 11. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro první etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (2), se zřizuje seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny s ohledem na jejich možné zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam zahrnuje warfarin.

               (2)

               Účinky warfarinu na lidské zdraví a na životní prostředí byly posouzeny v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 3600/92 pro rozsah použití navrhovaný oznamovateli. Nařízením Komise (ES) č. 933/94 ze dne 27. dubna 1994, kterým se stanoví účinné látky přípravků na ochranu rostlin a jmenují členské státy zpravodajové pro provádění nařízení Komise (EHS) č. 3600/92 (3), bylo členským státem zpravodajem jmenováno Irsko. Dne 8. května 1996 předložilo Irsko Komisi příslušnou hodnotící zprávu a doporučení v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 3600/92.

               (3)

               Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat. Přezkoumání bylo dokončeno dne 23. září 2005 formou zprávy Komise o přezkoumání warfarinu.

               (4)

               Zpráva o warfarinu a další informace byly rovněž předloženy Vědeckému výboru pro rostliny. Výbor byl požádán, aby se vyjádřil k přijatelnosti použití klinických údajů získaných po opakovaném použití warfarinu jako antikoagulantu v humánním lékařství pro stanovení přijatelného denního příjmu (ADI – Acceptable Daily Intake) a přijatelné úrovně expozice uživatele (AOEL – Acceptable Operator Exposure Level). Ve svém stanovisku (4) dospěl Vědecký výbor k závěru, že pro warfarin není nutné stanovit přijatelný denní příjem. Navíc lze s jistotou očekávat, že údaje dostupné na základě širokého klinického užívání warfarinu jako antikoagulantu pomohou přijatelný denní příjem stanovit, bude-li to považováno za nezbytné. Podobně lze na základě údajů o lidském zdraví stanovit přijatelnou úroveň expozice uživatele s ohledem na to, že u krys se přibližně 15 % aplikované dávky vstřebává pokožkou.

               (5)

               Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že přípravky na ochranu rostlin obsahující warfarin mohou obecně splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je tedy vhodné zařadit warfarin do přílohy I a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících warfarin udělována v souladu s ustanoveními uvedené směrnice.

               (6)

               Warfarin se používá jako rodenticid. Na všechny ostatní účinné látky, které se používají jako rodenticidy, se vztahuje nařízení Komise (ES) č. 1112/2002 ze dne 20. června 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro čtvrtou etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS (5). Uvedená látka je v současné době navíc předmětem hodnocení v rámci směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (6). Jako u všech látek zařazených do přílohy I směrnice 91/414/EHS, status warfarinu lze přehodnotit podle čl. 5 odst. 5 uvedené směrnice s ohledem na jakékoli nově dostupné údaje, zejména údaje z hodnocení podobných látek nebo z hodnocení warfarinu samotného dle směrnice 98/8/ES.

               (7)

               Zkušenosti z předchozích zařazení účinných látek, posouzených v rámci nařízení (EHS) č. 3600/92, do přílohy I směrnice 91/414/EHS ukázaly, že při výkladu povinností držitelů stávajících povolení mohou vzniknout nejasnosti, pokud jde o přístup k údajům. Aby se předešlo dalším těžkostem, zdá se nezbytné ujasnit povinnosti členských států, zejména povinnost ověřit, že držitel povolení umožní přístup k dokumentaci splňující požadavky přílohy II uvedené směrnice. Ve srovnání se směrnicemi, které byly dosud přijaty a které mění přílohu I, však toto ujasnění neukládá členských státům ani držitelům povolení žádné nové povinnosti.

               (8)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřené období, které jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou.

               (9)

               Aniž jsou dotčeny závazky stanovené směrnicí 91/414/EHS jako důsledek zařazení účinné látky do přílohy I, mělo by být členským státům po zařazení poskytnulo šestiměsíční období, ve kterém přezkoumají stávající povolení přípravků na ochranu rostlin obsahujících warfarin, aby bylo zajištěno splnění požadavků stanovených směrnicí 91/414/EHS, zejména ustanovení článku 13 uvedené směrnice a příslušných podmínek stanovených v příloze I. Členské státy by měly podle vhodnosti měnit, nahrazovat nebo odnímat stávající povolení v souladu s ustanoveními směrnice 91/414/EHS. Odchylně od výše stanovené lhůty by pro předložení a zhodnocení úplné dokumentace dle přílohy III pro každý přípravek na ochranu rostlin a pro každé zamýšlené použití mělo být v souladu s jednotnými zásadami stanovenými ve směrnici 91/414/EHS poskytnuto delší období.

               (10)

               Směrnice 91/414/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (11)

               Opatření stanovená v této směrnici jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. března 2007. Neprodleně sdělí Komisi znění uvedených předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními uvedených předpisů a ustanoveními této směrnice.
   Budou tyto předpisy používat od 1. dubna 2007.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   1.   V případě potřeby členské státy změní nebo odejmou stávající povolení v souladu se směrnicí 91/414/EHS pro přípravky na ochranu rostlin obsahující účinnou látku warfarin do 31. března 2007. Do tohoto dne zejména ověří, že jsou splněny podmínky přílohy I uvedené směrnice týkající se warfarinu, s výjimkou podmínek stanovených v části B údajů o účinné látce, a že držitel povolení má dokumentaci či přístup k dokumentaci splňující požadavky přílohy II uvedené směrnice v souladu s podmínkami článku 13.
   2.   Odchylně od odstavce 1 přehodnotí členské státy každý povolený přípravek na ochranu rostlin obsahující warfarin jako jedinou účinnou látku, nebo jako jednu z několika účinných látek, které budou nejpozději do 30. září 2006 uvedeny v příloze I směrnice 91/414/EHS, v souladu s jednotnými zásadami stanovenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III uvedené směrnice a zohlední část B údajů v příloze I uvedené směrnice, které se týkají warfarinu. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS.
   Po tomto určení postupují členské státy takto:

               a)

               v případě, že přípravek obsahuje warfarin jako jedinou účinnou látku, je-li to nezbytné, změní nebo odejmou povolení nejpozději do 30. září 2010, nebo

               b)

               v případě, že přípravek obsahuje warfarin jako jednu z několika účinných látek, je-li to nezbytné, změní nebo odejmou povolení do 30. září 2010 nebo do dne stanoveného pro tuto změnu nebo odnětí v příslušné směrnici nebo směrnicích, jimiž se příslušná látka zařazuje do přílohy I směrnice 91/414/EHS, přičemž určující je pozdější datum.

         Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. října 2006.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 17. ledna 2006.

            Za Komisi

         Markos KYPRIANOU

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 (Úř. věst. L 70, 16.3.2005, s. 1).

      (2)  Úř. věst. L 366, 15.12.1992, s. 10. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2266/2000 (Úř. věst. L 259, 13.10.2000, s. 27).

      (3)  Úř. věst. L 107, 28.4.1994, s. 8. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2230/95 (Úř. věst. L 225, 22.9.1995, s. 1).

      (4)  Stanovisko Vědeckého výboru pro rostliny týkající se možného zařazení warfarinu do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh, SCP/WARFAR/002 v konečném znění, přijaté dne 6. června 2000.

      (5)  Úř. věst. L 168, 27.6.2002, s. 14.

      (6)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      PŘÍLOHA

         V příloze I směrnice 91/414/EHS se na konec tabulky doplňují tyto položky

                     Číslo

                     Obecný název, identifikační čísla

                     Název podle IUPAC

                     Čistota (1)

                     Vstup v platnost

                     Konec platnosti zařazení

                     Zvláštní ustanovení

                     „XX

                     Warfarin
                     č. CAS 81-81-2
                     č. CIPAC 70

                     (RS)-4-hydroxy-3-(3-oxo-1-fenylbutyl)kumarin 3-(-acetonyl-benzyl)-4-hydroxykumarin

                     ≥ 990 g/kg

                     1. října 2006

                     30. září 2013

                     ČÁST A
                     Povolena jsou pouze použití jako rodenticid ve formě předpřipravených návnad, popřípadě umístěných ve speciálně konstruovaných zásobnících.
                     ČÁST B
                     Při uplatňování jednotných zásad uvedených v příloze VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání warfarinu, zejména dodatky I a II uvedené zprávy, v konečném znění vypracovaném Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 23. září 2005. Při tomto celkovém hodnocení by členské státy měly věnovat zvláštní pozornost ochraně uživatelů, ptáků a necílových savců.
                     Všude, kde je to vhodné, se musí uplatňovat opatření ke zmírnění rizika.“

         (1)  Další informace o identitě a specifikaci účinných látek jsou uvedeny ve zprávě o přezkoumání.


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/57/EU ze dne 16. dubna 2014 o trestních sankcích za zneužívání trhu (směrnice o zneužívání trhu)

text:
               12.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 173/179

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/57/EU
   ze dne 16. dubna 2014
   o trestních sankcích za zneužívání trhu (směrnice o zneužívání trhu)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   v souladu s řádným legislativním postupem (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Integrovaný a efektivní finanční trh a větší důvěra investorů vyžadují integritu trhu. Řádné fungování trhů s cennými papíry a důvěra veřejnosti v trhy jsou nezbytnými předpoklady hospodářského růstu a blahobytu. Zneužívání trhu narušuje integritu finančních trhů a důvěru veřejnosti v cenné papíry, deriváty a referenční hodnoty.

               (2)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES (4) doplnila a aktualizovala právní rámec Unie na ochranu integrity trhu. Směrnice zároveň požadovala, aby členské státy zajistily pro příslušné orgány pravomoci pro odhalování a vyšetřování zneužívání trhu. Aniž je dotčeno právo členských států ukládat trestní sankce, směrnice 2003/6/ES také požadovala, aby členské státy zajistily možnost přijetí příslušných správních opatření nebo uložení správních sankcí osobám odpovědným za porušování vnitrostátních předpisů provádějících uvedenou směrnici.

               (3)

               Skupina na vysoké úrovni pro finanční dohled v EU, které předsedá Jacques de Larosière (dále jen „de Larosièrova skupina“), ve své zprávě ze dne 25. února 2009 doporučila, aby se účinný obezřetnostní podnikatelský rámec pro finanční sektor opíral o silný režim dohledu a sankcí. Za tímto účelem má de Larosièrova skupina za to, že orgány dohledu musí být vybaveny dostatečnými pravomocemi jednat a zároveň by měly pro všechny finanční trestné činy existovat rovnocenné, silné a odrazující sankční režimy a sankce by měly být účinně vymáhány s cílem zajistit integritu trhu. De Larosièrova skupina dospěla k závěru, že sankční režimy členských států jsou obecně slabé a nesourodé.

               (4)

               Dobře fungující právní rámec proti zneužívání trhu vyžaduje účinné prosazování. Hodnocení vnitrostátních systémů správních sankcí podle směrnice 2003/6/ES ukázalo, že ne všechny příslušné vnitrostátní orgány měly k dispozici celý soubor pravomocí, aby mohly na zneužívání trhu reagovat příslušnou sankcí. Zejména ne všechny členské státy stanovily peněžité správní sankce za obchodování zasvěcené osoby a manipulaci s trhem a výše sankcí se mezi členskými státy značně lišila. Nový legislativní akt je tudíž zapotřebí ke stanovení společných minimálních pravidel pro celou Unii.

               (5)

               Přijetí správních sankcí ze strany členských států pro zajištění souladu s předpisy o prevenci a boji proti zneužívání trhu se zatím ukázalo jako nedostatečné.

               (6)

               Je nezbytné, aby dodržování pravidel proti zneužívání trhu bylo posíleno možností ukládat trestní sankce, čímž je dán najevo silnější společenský nesouhlas ve srovnání se správními sankcemi. Stanovení trestných činů alespoň v případě závažných forem zneužívání trhu jasně nastavuje hranici chování, které je považováno za zvláště nepřijatelné, a veřejnosti a potenciálním pachatelům tak vysílá signál o tom, že příslušné orgány taková jednání berou velmi vážně.

               (7)

               Ne všechny členské státy stanovily trestní sankce za některé formy závažných porušení vnitrostátních právních předpisů, kterými se provádí směrnice 2003/6/ES. Různé přístupy členských států oslabují jednotnost podmínek působení na vnitřním trhu a mohou být pro některé osoby podnětem k tomu, aby se dopouštěly zneužívání trhu v těch členských státech, které trestní sankce za tyto trestné činy nestanovily. Kromě toho dosud nedošlo k celounijní shodě na tom, které jednání se považuje za závažné porušení pravidel proti zneužívání trhu. Proto by měla být stanovena minimální pravidla týkající se vymezení trestných činů spáchaných fyzickými osobami, odpovědnosti právnických osob a příslušných sankcí. Společná minimální pravidla by také umožnila využívat účinnějších metod vyšetřování a rovněž by umožnila účinnější spolupráci uvnitř členských států i mezi nimi. S ohledem na finanční krizi je zřejmé, že manipulace s trhem může vést ke vzniku rozsáhlých škod s dopadem na životy miliónů osob. Skandál se sazbou Libor, který se týkal závažné manipulace s referenčními hodnotami, poukázal na fakt, že problémy a mezery související s touto problematikou mají velký dopad na důvěru v trh a mohou investorům zapříčinit značné ztráty a narušit reálnou ekonomiku. Skutečnost, že chybí režimy trestních sankcí, jež by byly společné pro celou Unii, vytváří příležitosti pro osoby zneužívající trh, které těží z tolerantnějších režimů některých členských států. Kromě toho bude mít uvalení trestních sankcí za zneužívání trhu větší odrazující účinek na případné pachatele.

               (8)

               Zavedení trestných sankcí přinejmenším za závažné trestné činy zneužívání trhu všemi členskými státy je tudíž nezbytné k zajištění účinného provádění politiky Unie v oblasti boje proti zneužívání trhu.

               (9)

               Aby byla oblast působnosti této směrnice sladěna s působností nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 (5), mělo by být z její působnosti vyňato obchodování s vlastními akciemi v rámci programů zpětného odkupu a obchodování s cennými papíry nebo přidruženými nástroji za účelem stabilizace cenných papírů; obchody, pokyny nebo jednání v rámci měnové a devizové politiky a politiky správy veřejného dluhu; činnosti týkající se povolenek na emise v rámci prosazování politiky Unie v oblasti klimatu; a činnosti v oblasti společné zemědělské politiky Unie a společné rybářské politiky Unie.

               (10)

               Členské státy by měly mít povinnost zajistit, aby přinejmenším závažné případy obchodů zasvěcených osob, manipulace s trhem a nedovoleného zpřístupnění vnitřní informace byly považovány za trestné činy, pokud byly spáchány úmyslně.

               (11)

               Pro účely této směrnice by měly být obchodování zasvěcené osoby a nedovolené zpřístupnění vnitřní informace považovány za závažné mimo jiné v případech značného dopadu na integritu trhu, vysokého skutečného nebo potenciálního odvozeného zisku nebo vysoké skutečné nebo potenciální ztráty, které bylo zabráněno, vysoké výše škody způsobené příslušnému trhu, nebo vysoké celkové hodnoty obchodovaných finančních nástrojů. Mezi další okolnosti, které by bylo možné zohlednit, patří případy, kdy byl trestný čin spáchán v rámci zločinného spolčení nebo kdy podezřelý nebo obviněný spáchal tento čin opakovaně.

               (12)

               Pro účely této směrnice by měla být manipulace s trhem považována za závažnou mimo jiné v případech značného dopadu na integritu trhu, vysokého skutečného nebo potenciálního odvozeného zisku nebo vysoké skutečné nebo potenciální ztráty, které bylo zabráněno, vysoké výše škody způsobené příslušnému trhu, nebo vysoké úrovně změny hodnoty finančního nástroje nebo spotové komoditní smlouvy či vysoké částky finančních prostředků původně použitých, nebo v případě spáchání manipulace osobou zaměstnanou nebo pracující ve finančním sektoru nebo v orgánu dohledu nebo v regulačním orgánu.

               (13)

               Vzhledem ke škodlivým dopadům pokusu o obchodování zasvěcené osoby a pokusu o manipulaci s trhem na integritu finančních trhů a na důvěru investorů v tyto trhy by tyto způsoby jednání měly být postihovány jako trestný čin.

               (14)

               Tato směrnice by měla ukládat členským státům povinnost stanovit ve svých vnitrostátních právních předpisech trestní sankce za jednání spočívající v obchodování zasvěcené osoby, manipulaci s trhem a nedovoleném zpřístupnění vnitřní informace, na které se směrnice vztahuje. Tato směrnice by neměla zakládat povinnosti ve vztahu k uplatňování těchto sankcí či jiného dostupného způsobu vymáhání práva v jednotlivých případech.

               (15)

               Tato směrnice by měla po členských státech vyžadovat, aby rovněž zajistily potrestání návodu a pomoci k trestným činům.

               (16)

               Aby byly sankce za trestné činy uvedené v této směrnici účinné a odrazující, měl by být v této směrnici stanoven minimální požadavek na horní hranici trestní sazby trestu odnětí svobody.

               (17)

               Tato směrnice by měla být uplatňována s ohledem na právní rámec stanovený nařízením (EU) č. 596/2014 a jeho prováděcími opatřeními.

               (18)

               S cílem zajistit účinné provádění evropské politiky pro zajištění integrity finančních trhů stanovené v nařízení (EU) č. 596/2014 by členské státy měly rozšířit odpovědnost za trestné činy upravené touto směrnicí na právnické osoby, a to ukládáním trestních sankcí nebo sankcí jiné než trestní povahy či jiných opatření, která jsou účinná, přiměřená a odrazující, například opatření uvedených v nařízení (EU) č. 596/2014. Mezi tyto sankce a jiná opatření může patřit zveřejnění konečného rozhodnutí o sankci uvádějící i totožnost odpovědné právnické osoby, a to s přihlédnutím k základním právům, zásadě proporcionality a možnosti ohrožení stability finančních trhů a probíhajícího vyšetřování. Pokud vnitrostátní právo stanoví možnost trestní odpovědnosti právnických osob, měly by členské státy případně rozšířit tuto trestní odpovědnost v souladu s vnitrostátním právem na trestné činy upravené touto směrnicí. Tato směrnice by členským státům neměla bránit ve zveřejňování konečných rozhodnutí o odpovědnosti či sankcích.

               (19)

               Členské státy by měly přijmout opatření nezbytná k zajištění toho, aby donucovací, soudní a další příslušné orgány odpovědné za vyšetřování či stíhání trestných činů stanovených v této směrnici měly možnost využívat účinných vyšetřovacích nástrojů. Jelikož je třeba přihlížet mimo jiné k zásadě proporcionality, mělo by používání takových nástrojů podle vnitrostátního práva odpovídat povaze a závažnosti vyšetřovaných trestných činů.

               (20)

               Jelikož tato směrnice stanoví minimální pravidla, členské státy mohou přijmout nebo zachovat přísnější trestněprávní předpisy proti zneužívání trhu.

               (21)

               Členské státy mohou například stanovit, že manipulace s trhem je trestným činem, pokud byla spáchána z lehkovážnosti nebo z hrubé nedbalosti.

               (22)

               Povinnosti podle této směrnice stanovit ve vnitrostátním právu sankce pro fyzické a právnické osoby neosvobozují členské státy od povinnosti stanovit ve vnitrostátním právu správní sankce a jiná opatření pro porušení pravidel podle nařízení (EU) č. 596/2014, ledaže by členský stát v souladu s nařízením (EU) č. 596/2014 rozhodl, že za taková porušení pravidel stanoví ve svém vnitrostátním právu pouze trestní sankce.

               (23)

               Oblast působnosti této směrnice je stanovena takovým způsobem, aby doplnila a zajistila účinné provedení nařízení (EU) č. 596/2014. Zatímco protiprávní činy by mělo být podle této směrnice možné trestat, jestliže byly spáchány úmyslně a alespoň v závažných případech, uložení sankcí za porušení nařízení (EU) č. 596/2014 nevyžaduje, aby byl prokázán úmysl nebo aby případy byly kvalifikovány jako závažné. Při uplatňování vnitrostátních právních předpisů, které provádějí tuto směrnici, by členské státy měly zajistit, aby ukládání trestních sankcí za trestné činy podle této směrnice a správních sankcí podle nařízení (EU) č. 596/2014 nevedlo k porušení zásady ne bis in idem.

               (24)

               Aniž jsou dotčena obecná pravidla vnitrostátního trestního práva pro ukládání a výkon trestů v souladu s konkrétními okolnostmi jednotlivých případů, ukládání sankcí by mělo být přiměřené zejména ziskům, jichž dosáhly, či ztrátám, jimž zabránily odpovědné osoby, jakož i škodě, která byla daným činem způsobena jiným osobám, a případně ve fungování trhů nebo širší ekonomiky.

               (25)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění dostupnosti trestních sankcí přinejmenším za závažné případy zneužívání trhu v celé Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej z důvodu rozsahu a účinků této směrnice může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (26)

               Intenzivnější přeshraniční činnost vyžaduje účinnou a účelnou spolupráci vnitrostátních orgánů příslušných pro vyšetřování a stíhání trestných činů zneužívání trhu. Organizace a pravomoci těchto vnitrostátních orgánů různých členských států by neměly takové spolupráci bránit.

               (27)

               Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznávané v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), jak jsou zakotveny ve Smlouvě o EU. Konkrétně by měla být uplatňována s řádným ohledem na právo na ochranu osobních údajů (článek 8), svobodu projevu a informací (článek 11), svobodu podnikání (článek 16), právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces (článek 47), presumpci neviny a právo na obhajobu (článek 48), zásadu zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů (článek 49) a právo nebýt dvakrát trestně stíhán nebo trestán v rámci trestního řízení za stejný trestný čin (článek 50).

               (28)

               Při provádění této směrnice by členské státy měly zaručit procesní práva podezřelých či obviněných osob v trestním řízení. Jejich povinnosti vyplývající z této směrnice nemají vliv na jejich povinnosti vyplývající z práva Unie týkajícího se procesních práv v trestním řízení. Nic v této směrnici není zamýšleno tak, aby omezilo svobodu tisku a svobodu projevu ve sdělovacích prostředcích do té míry, do jaké jsou tyto svobody zaručeny v Unii a v členských státech, zejména podle článku 11 Listiny a jiných příslušných ustanovení. To je třeba zdůraznit zejména ve vztahu ke zpřístupnění vnitřní informace v souladu s ustanoveními této směrnice o takovém zpřístupnění.

               (29)

               Aniž je dotčen článek 4 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, Spojené království se neúčastní přijímání této směrnice a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná.

               (30)

               V souladu s články 1, 2, 3 a 4 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, oznámilo Irsko své přání účastnit se přijímání a používání této směrnice.

               (31)

               V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná.

               (32)

               Evropský inspektor ochrany údajů vydal své stanovisko dne 10. února 2012 (6),

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI
   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   1.   Tato směrnice stanoví minimální pravidla pro trestní sankce za obchodování zasvěcené osoby, nedovolené zpřístupnění vnitřní informace a manipulaci s trhem, aby tak zajistila integritu finančních trhů v Unii a posílila ochranu investorů a jejich důvěru v tyto trhy.
   2.   Tato směrnice se vztahuje na:

               a)

               finanční nástroje přijaté k obchodování na regulovaném trhu nebo ty, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování na regulovaném trhu;

               b)

               finanční nástroje obchodované v mnohostranném systému obchodování, přijaté k obchodování v mnohostranném systému obchodování nebo ty, pro něž byla podána žádost o přijetí k obchodování v mnohostranném systému obchodování;

               c)

               finanční nástroje obchodované v organizovaném systému obchodování;

               d)

               finanční nástroje, na které se nevztahují písmena a), b) nebo c), jejichž cena nebo hodnota závisí na ceně nebo hodnotě finančního nástroje uvedeného v těchto písmenech nebo na takovou cenu nebo hodnotu má dopad a které mohou zahrnovat mimo jiné i swapy úvěrového selhání nebo rozdílové smlouvy.

         Tato směrnice se vztahuje též na jednání nebo obchody včetně nabídek, týkající se dražeb povolenek na emise nebo jiných od nich odvozených dražených produktů, a to i když se nejedná o finanční nástroje, na dražební platformě povolené jako regulovaný trh v souladu s nařízením Komise (EU) č. 1031/2010 (7). Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní ustanovení týkající se nabídek předložených v souvislosti s dražbou, použijí se na tyto nabídky ustanovení této směrnice týkající se pokynů k obchodování.
   3.   Tato směrnice se nevztahuje na:

               a)

               obchodování s vlastními akciemi v rámci programů zpětného odkupu, pokud se takové obchodování provádí v souladu s čl. 5 odst. 1, 2 a 3 nařízení (EU) č. 596/2014;

               b)

               obchodování s cennými papíry nebo přidruženými nástroji podle čl. 3 odst. 2 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 596/2014 za účelem stabilizace, pokud se takové obchodování provádí v souladu s čl. 5 odst. 4 a 5 uvedeného nařízení;

               c)

               obchody, pokyny nebo jednání v rámci měnové nebo devizové politiky nebo správy veřejného dluhu v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (EU) č. 596/2014, obchody, pokyny nebo jednání v souladu s čl. 6 odst. 2 uvedeného nařízení, činnost v rámci politiky Unie v oblasti klimatu v souladu s čl. 6 odst. 3 uvedeného nařízení nebo činnost v oblasti společné zemědělské politiky Unie a společné rybářské politiky Unie v souladu s čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení;

         4.   Článek 5 se rovněž vztahuje na:

               a)

               spotové komoditní smlouvy, které nejsou velkoobchodními energetickými produkty, pokud daný obchod, pokyn nebo jednání má dopad na cenu nebo hodnotu finančního nástroje uvedeného v odstavci 2 tohoto článku;

               b)

               druhy finančních nástrojů, včetně derivátových kontraktů nebo derivátových nástrojů pro přenos úvěrového rizika, pokud obchod, pokyn, nabídka nebo jednání má dopad na cenu nebo hodnotu spotové komoditní smlouvy, kde cena nebo hodnota závisí na ceně nebo hodnotě těchto finančních nástrojů;

               c)

               jednání v souvislosti s referenčními hodnotami.

         5.   Tato směrnice se vztahuje na jakýkoli obchod, pokyn či jednání týkající se finančních nástrojů uvedených v odstavcích 2 a 4, bez ohledu na to, zda k danému obchodu, pokynu či jednání došlo na převodním místě.
   Článek 2
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               1)

               „finančním nástrojem“ finanční nástroj vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (8);

               2)

               „spotovou komoditní smlouvou“ spotová komoditní smlouva vymezená v čl. 3 odst. 1 bodu 15 nařízení (EU) č. 596/2014;

               3)

               „programem zpětného odkupu“ obchodování s vlastními akciemi v souladu s články 21 až 27 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/30/EU (9);

               4)

               „vnitřní informací“ informace ve smyslu čl. 7 odst. 1 až 4 nařízení (EU) č. 596/2014;

               5)

               „povolenkami na emise“ povolenky na emise vymezené v příloze I oddílu C bodě 11 směrnice 2014/65/EU;

               6)

               „referenční hodnotou“ referenční hodnota vymezená v čl. 3 odst. 1 bodu 29 nařízení (EU) č. 596/2014;

               7)

               „uznávaným tržním postupem“ konkrétní tržní postup, který uznává příslušný orgán členského státu v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 596/2014;

               8)

               „stabilizací“ stabilizace vymezená v čl. 3 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 596/2014;

               9)

               „regulovaným trhem“ regulovaný trh vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 21 směrnice 2014/65EU;

               10)

               „mnohostranným systémem obchodování“ mnohostranný systém obchodování vymezený v čl. 4 odst. 1 bodu 22 směrnice 2014/65EU;

               11)

               „organizovaným systémem obchodování“ organizovaný systém obchodování vymezený čl. 4 odst. 1 bodu 23 směrnice 2014/65EU;

               12)

               „převodním místem“ převodní místo vymezené v čl. 4 odst. 1 bodu 24 směrnice 2014/65EU;

               13)

               „velkoobchodním energetickým produktem“ velkoobchodní energetický produkt vymezený v čl. 2 bodu 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 (10);

               14)

               „emitentem“ emitent vymezený v čl. 3 odst. 1 bodu 21 nařízení (EU) č. 596/2014.

         Článek 3
   Obchodování zasvěcené osoby, doporučení nebo navádění jiné osoby k obchodování zasvěcené osoby
   1.   Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby obchodování zasvěcené osoby a doporučení nebo navádění jiné osoby k obchodování zasvěcené osoby podle odstavců 2 až 8 bylo trestným činem alespoň v závažných případech a pokud byly spáchány úmyslně.
   2.   Pro účely této směrnice se o obchodování zasvěcené osoby jedná v případech, kdy určitá osoba disponuje vnitřní informací a využije ji při nabytí nebo zcizení finančních nástrojů, jichž se tato informace týká, na svůj vlastní účet nebo na účet třetí osoby, a to přímo nebo nepřímo.
   3.   Tento článek se použije na každou osobu, která disponuje vnitřní informací v důsledku toho, že tato osoba:

               a)

               je členem správních, řídících nebo dozorčích orgánů emitenta nebo účastníka trhu s povolenkami na emise;

               b)

               má podíl na kapitálu emitenta nebo účastníka trhu s povolenkami na emise;

               c)

               má přístup k této informaci v souvislosti s výkonem zaměstnání, povolání nebo v souvislosti s plněním povinností;

               d)

               je zapojena do trestné činnosti.

         Tento článek se rovněž vztahuje na každou osobu, která získala vnitřní informaci za jiných okolností než těch uvedených v prvním pododstavci, pokud tato osoba ví, že se jedná o vnitřní informaci.
   4.   Za obchodování zasvěcené osoby se považuje také využití vnitřní informace ke zrušení nebo změně pokynu týkajícího se finančního nástroje, jehož se tato informace týká, pokud byl tento pokyn vydán předtím, než dotyčná osoba vnitřní informaci získala.
   5.   V souvislosti s dražbami povolenek na emise nebo jiných, od nich odvozených dražených produktů, které se konají v souladu s nařízením (EU) č. 1031/2010, se využitím vnitřní informace podle odstavce 4 tohoto článku rovněž rozumí předložení, úprava nebo stažení nabídky učiněné osobou na její vlastní účet nebo na účet třetí osoby.
   6.   Pro účely této směrnice se o doporučení nebo navádění jiné osoby k obchodování zasvěcené osoby jedná v případě, kdy určitá osoba disponuje vnitřní informací a:

               a)

               na základě této informace doporučuje jiné osobě nabytí nebo zcizení finančních nástrojů, jichž se informace týká, nebo tuto osobu k takovémuto nabytí nebo zcizení navádí, nebo

               b)

               na základě této informace doporučuje jiné osobě zrušení nebo změnu pokynu týkajícího se finančního nástroje, jehož se informace týká, nebo tuto osobu k takovémuto zrušení nebo změně navádí.

         7.   Využití doporučení nebo návodu podle odstavce 6 se považuje za obchodování zasvěcené osoby, pokud osoba využívající tohoto doporučení nebo návodu ví, že se zakládá na vnitřní informaci.
   8.   Pro účely tohoto článku pouhá skutečnost, že určitá osoba disponuje nebo disponovala vnitřní informací, neznamená, že tato osoba uvedenou informaci využila a dopustila se tak prostřednictvím nabytí nebo zcizení obchodování zasvěcené osoby, je-li její jednání kvalifikováno jako legitimní podle článku 9 nařízení (EU) č. 596/2014.
   Článek 4
   Nedovolené zpřístupnění vnitřní informace
   1.   Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby nedovolené zpřístupnění vnitřní informace podle odstavců 2 až 5 bylo trestným činem alespoň v závažných případech a pokud bylo spácháno úmyslně.
   2.   Pro účely této směrnice se jedná o nedovolené zpřístupnění vnitřní informace tehdy, pokud osoba disponuje vnitřní informací a zpřístupní ji jakékoli jiné osobě, s výjimkou případů, kdy dojde k tomuto zpřístupnění při běžném výkonu zaměstnání, povolání nebo v souvislosti s plněním povinností nebo kdy se zpřístupnění kvalifikuje jako sondování trhu prováděné v souladu s čl. 11 odst. 1 až 8 nařízení (EU) č. 596/2014.
   3.   Tento článek se vztahuje na všechny osoby, jichž se týkají situace nebo okolnosti uvedené v čl. 3 odst. 3.
   4.   Pro účely této směrnice se další zpřístupnění doporučení nebo návodu podle čl. 3 odst. 6 považuje za nedovolené zpřístupnění vnitřní informace podle tohoto článku, pokud osoba, která zpřístupňuje takové doporučení nebo návod, ví, že se zakládá na vnitřní informaci.
   5.   Tento článek se použije v souladu s potřebou chránit svobodu tisku a svobodu vyjadřování.
   Článek 5
   Manipulace s trhem
   1.   Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby manipulace s trhem podle odstavce 2 byla trestným činem alespoň v závažných případech a pokud byla spáchána úmyslně.
   2.   Pro účely této směrnice se manipulací s trhem rozumějí tyto činnosti:

               a)

               uzavření obchodu, zadání pokynu k obchodování nebo jakékoli jiné jednání, které;

                           i)

                           dává nesprávné nebo zavádějící signály, pokud jde o nabídku, poptávku nebo cenu finančního nástroje nebo související spotové komoditní smlouvy, nebo

                           ii)

                           zajišťuje cenu jednoho nebo více finančních nástrojů nebo související spotové komoditní smlouvy na neobvyklé nebo umělé úrovni;

                     ledaže jsou důvody pro uzavření obchodu nebo vydání pokynu danou osobou legitimní a tento obchod nebo tento pokyn k obchodování jsou v souladu s uznávanými tržními postupy na daném převodním místě.

               b)

               uzavření obchodu, zadání pokynu k obchodování nebo jakákoli jiná činnost nebo jednání, které ovlivňuje cenu jednoho nebo několika finančních nástrojů nebo související spotové komoditní smlouvy, při němž jsou využívány fiktivní prostředky nebo jiná forma klamavého nebo lstivého jednání;

               c)

               šíření informací prostřednictvím médií, včetně internetu, nebo jakýmikoli jinými prostředky, které dávají nesprávné nebo zavádějící signály, pokud jde o nabídku, poptávku nebo cenu finančního nástroje nebo související spotové komoditní smlouvy, nebo které zajišťují cenu jednoho nebo více finančních nástrojů nebo související spotové komoditní smlouvy na neobvyklé nebo umělé úrovni, pokud osoby, které informace šíří, získávají pro sebe nebo jinou osobu výhodu nebo zisk ze šíření dotyčných informací; nebo

               d)

               předání nepravdivých nebo zavádějících informací nebo poskytování nepravdivých nebo zavádějících vstupních údajů, nebo jakékoli jiné jednání, které manipuluje s výpočtem referenční hodnoty.

         Článek 6
   Návod, pomoc a pokus
   1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby návod a pomoc k trestným činům uvedeným v čl. 3 odst. 2 až 5 a článcích 4 a 5 byly postihovány jako trestný čin.
   2.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby pokus o spáchání některého z trestných činů uvedených v čl. 3 odst. 2 až 5 a 7 a článku 5 byl postihován jako trestný čin.
   3.   Ustanovení čl. 3 odst. 8 se použije obdobně.
   Článek 7
   Trestní sankce pro fyzické osoby
   1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby za trestné činy uvedené v článcích 3 až 6 bylo možné uložit účinné, přiměřené a odrazující trestní sankce.
   2.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby trestné činy uvedené v článcích 3 a 5 podléhaly trestům odnětí svobody s horní hranicí trestní sazby nejméně čtyř let.
   3.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby trestný čin uvedený v článku 4 podléhal trestu odnětí svobody s horní hranicí trestní sazby nejméně dvou let.
   Článek 8
   Odpovědnost právnických osob
   1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby právnické osoby mohly být činěny odpovědnými za trestné činy uvedené v článcích 3 až 6 spáchané v jejich prospěch jakoukoli osobou jednající samostatně nebo jako člen orgánu právnické osoby a působící v této právnické osobě ve vedoucím postavení na základě:

               a)

               oprávnění zastupovat tuto právnickou osobu;

               b)

               pravomoci přijímat rozhodnutí jménem této právnické osoby, nebo

               c)

               pravomoci vykonávat kontrolu v rámci této právnické osoby.

         2.   Členské státy rovněž přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby právnické osoby mohly být činěny odpovědnými v případech, kdy nedostatek dohledu nebo kontroly ze strany osoby uvedené v odstavci 1 umožnil spáchání trestných činů uvedených v článcích 3 až 6 ve prospěch právnické osoby osobou spadající do její pravomoci.
   3.   Odpovědnost právnických osob podle odstavců 1 a 2 nevylučuje trestní stíhání fyzických osob, které jsou pachateli, návodci nebo pomocníky trestných činů uvedených v článcích 3 až 6.
   Článek 9
   Sankce pro právnické osoby
   Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby právnická osoba odpovědná podle článku 8 podléhala účinným, přiměřeným a odrazujícím sankcím, které zahrnují pokuty trestní či jiné než trestní povahy, a mohou zahrnovat i jiné sankce, například:

               a)

               zbavení nároku pobírat veřejné výhody nebo podpory;

               b)

               dočasný nebo trvalý zákaz vykonávat obchodní činnost;

               c)

               uložení soudního dohledu;

               d)

               zrušení rozhodnutím soudu;

               e)

               dočasné nebo trvalé uzavření provozoven použitých ke spáchání trestného činu.

         Článek 10
   Soudní příslušnost
   1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření pro stanovení své soudní příslušnosti ve vztahu k trestným činům uvedeným v článcích 3 až 6, které byly spáchány:

               a)

               zcela nebo zčásti na jejich území, nebo

               b)

               jejich státním příslušníkem, a to alespoň v případech, kdy daný čin je považován za trestný čin v místě, kde byl spáchán.

         2.   Členský stát informuje Komisi, pokud se rozhodne rozšířit svou soudní příslušnost ve vztahu k trestným činům uvedeným v článcích 3 až 6, které byly spáchány mimo jeho území, na případy, kdy:

               a)

               pachatel má své obvyklé bydliště na jeho území; nebo

               b)

               trestný čin byl spáchán ve prospěch právnické osoby usazené na jeho území.

         Článek 11
   Odborná příprava
   Aniž jsou dotčeny nezávislost soudů a rozdíly v organizaci soudnictví v rámci Unie, požádají členské státy subjekty odpovědné za odbornou přípravu soudců, státních zástupců, policejních a soudních zaměstnanců a zaměstnanců příslušných orgánů zapojených do trestního řízení a vyšetřování o poskytnutí odpovídající odborné přípravy s ohledem na cíle této směrnice.
   Článek 12
   Zpráva
   Do 4. července 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování této směrnice a v případě potřeby o nutnosti ji změnit, zejména pokud jde o výklad závažných případů uvedených v čl. 3 odst. 1, čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1, výši sankcí stanovených členskými státy a rozsah přijetí nepovinných prvků uvedených v této směrnici.
   Ke zprávě Komise se případně připojí legislativní návrh.
   Článek 13
   Provedení
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 3. července 2016. Znění těchto předpisů neprodleně sdělí Komisi.
   Použijí tyto předpisy od 3. července 2016 s výhradou vstupu nařízení (EU) č. 596/2014 v platnost.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 14
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 15
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.

      Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Úř. věst. C 161, 7.6.2012, s. 3.

      (2)  Úř. věst. C 181, 21.6.2012, s. 64.

      (3)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 4. února 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 14. dubna 2014.

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (Úř. věst. L 96, 12.4.2003, s. 16).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu(nařízení o 1 zneužívání trhu) a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku).

      (6)  Úř. věst. C 177, 20.6.2012, s. 1.

      (7)  Nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 ze dne 12. listopadu 2010 o harmonogramu, správě a jiných aspektech dražeb povolenek na emise skleníkových plynů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (Úř. věst. L 302, 18.11.2010, s. 1).

      (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně směrnic 2011/61/EU a 2002/92/ES (viz strana 349 v tomto čísle Úředního věstníku).

      (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/30/EU ze dne 25. října 2012 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie při zakládání akciových společností a při udržování a změně jejich základního kapitálu, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 74).

      (10)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 ze dne 25. října 2011 o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií (Úř. věst. L 326, 8.12.2011, s. 1).


Důležité právní upozornění

|

31995L0001

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/1/ES ze dne 2. února 1995 o maximální konstrukční rychlosti, maximálním točivém momentu a maximálním netto výkonu motoru dvoukolových a tříkolových motorových vozidel

Úřední věstník L 052 , 08/03/1995 S. 0001 - 0040 CS.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47 ET.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47 HU.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47 LT.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47 LV.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47 MT.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47 PL.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47 SK.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47 SL.ES Kapitola 13 Svazek 015 S. 8  - 47

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/1/ESze dne 2. února 1995o maximální konstrukční rychlosti, maximálním točivém momentu a maximálním netto výkonu motoru dvoukolových a tříkolových motorových vozidelEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [1],s ohledem na návrh Komise [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [4],vzhledem k tomu, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu; že je nutné přijmout opatření pro tyto účely;vzhledem k tomu, že metody měření maximální konstrukční rychlosti, maximálního točivého momentu a netto výkonu motoru dvoukolových a tříkolových motorových vozidel se v jednotlivých členských státech liší; že v důsledku odlišností představují tyto metody překážky obchodu ve Společenství;vzhledem k tomu, že tyto překážky fungování trhu lze odstranit tím, že všechny členské státy zavedou stejné požadavky namísto svých stávajících vnitrostátních předpisů;vzhledem k tomu, že je nutné vypracovat harmonizované požadavky na maximální konstrukční rychlost, maximální točivý moment a maximální netto výkon motoru dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, aby bylo možno použít u všech typů vozidel postupy schvalování typu a dílčího schvalování typu zavedené směrnicí 92/61/EHS,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na metody měření maximální konstrukční rychlosti, maximálního točivého momentu motoru a maximálního netto výkonu motoru všech typů vozidel definovaných v článku 1 směrnice Rady 92/61/EHS.Článek 2Postupy pro udělení dílčího schválení typu dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska maximální konstrukční rychlosti, maximálního točivého momentu motoru a maximálního netto výkonu motoru (metody měření) a podmínky volného pohybu těchto vozidel jsou stanoveny ve směrnici 92/61/EHS.Článek 3Do dvou let od přijetí této směrnice vypracuje Komise novou ucelenou studii za účelem zjištění, zda je souvislost mezi nehodovostí a maximálním výkonem motoru nad 74 kW. Studie shromáždí a vyhodnotí výsledky nejnovějšího vědeckého výzkumu a v jejím rámci proběhne odpovídající nový výzkum s cílem stanovit konečné doporučení k postupu v této věci. V případě potřeby navrhne Komise na základě závěrů této studie nová legislativní opatření.Článek 4Veškeré změny nezbytné pro přizpůsobení příloh I a II technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS [5].Článek 51. Členské státy přijmou a zveřejní právní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 2. srpna 1996. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Ode dne uvedeného v prvním pododstavci nesmějí členské státy zakázat první uvedení vozidel, která vyhovují této směrnici, do provozu.Použijí tyto předpisy ode dne 2. února 1997.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Vnitrostátní právní předpisy mohou dovolit, aby členské státy na svém území odmítly první registraci a jakoukoli následující registraci vozidel s maximálním netto výkonem překračujícím 74 kW.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 2.února 1995.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaA. Juppé[1] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 72.[2] Úř. věst. C 93, 13.4.1992, s. 166.[3] Úř. věst. C 313, 30.11.1992, s. 7.[4] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 11. února 1993 (Úř. věst. C 72, 15.3.1993, s. 128), společný postoj Rady ze dne 28. června 1993 (dosud nezveřejněné Úředním věstníku) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 4. května 1994 (Úř. věst. C 205, 25.7.1994, s. 159). Společný návrh dohodovacího výboru ze dne 13. prosince 1994.[5] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/53/EHS (Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 1).--------------------------------------------------SEZNAM PŘÍLOHPŘÍLOHA I: | Požadavky na metodu měření maximální konstrukční rychlosti … | 4 |Dodatek 1: | Postup pro určení korekčního faktoru pro prstencovitou zkušební dráhu … | 8 |Dodatek 2: | Informační dokument obsahující podstatné vlastnosti typu vozidla, které ovlivňují jeho maximální konstrukční rychlost … | 9 |Dodatek 3: | Certifikát dílčího schválení typu dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska maximální konstrukční rychlosti … | 9 |PŘÍLOHA II: | Požadavky na metody měření maximálního točivého momentu a maximálního netto výkonu motoru … | 10 |Dodatek 1: | Určení maximálního točivého momentu a maximálního netto výkonu zážehových motorů pro mopedy … | 10 |Poddodatek 1: | Informační dokument obsahující podstatné vlastnosti motoru,které ovlivňují jeho maximální točivý moment a maximální netto výkon … | 18 |Poddodatek 2: | Certifikát dílčího schválení typu mopedu z hlediska maximálního točivého momentu a maximálního netto výkonu motoru … | 18 |Dodatek 2: | Určení maximálního točivého momentu a maximálního netto výkonu zážehových motorů pro motocykly a tříkolky …. | 19 |Poddodatek 1: | Měření maximálního točivého momentu a maximálního netto výkonumotoru metodou motor–teplota …. | 28 |Poddodatek 2: | Informační dokument obsahující podstatné vlastnosti typu motoru, které ovlivňují jeho maximální točivý moment a maximální netto výkon … | 29 |Poddodatek 3: | Certifikát dílčího schválení typu motocyklu nebo tříkolky z hlediska maximálního točivého momentu a maximálního netto výkonu motoru … | 29 |Dodatek 3: | Určení maximálního točivého momentu a maximálního netto výkonu vznětových motorů montovaných do dvoukolových a tříkolových vozidel … | 30 |Poddodatek 1: | Informační dokument obsahující podstatné vlastnosti typu motoru, které ovlivňují jeho maximální točivý moment a maximální netto výkon … | 40 |Poddodatek 2: | Certifikát dílčího schválení typu dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska maximálního točivého momentu a maximálního netto výkonu motoru … | 40 |--------------------------------------------------