title: Směrnice Rady ze dne 20. července 1970 o zavedení metod odběru vzorků a analytických metod Společenství pro úřední kontrolu krmiv

text:
Důležité právní upozornění

|

31970L0373

Úřední věstník L 170 , 03/08/1970 S. 0002 - 0003 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 3 S. 0061  Dánské zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1970(II) S. 0471  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 3 S. 0061  Anglické zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1970(II) S. 0535  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 5 S. 0156  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 4 S. 0016  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 4 S. 0016

		Směrnice Radyze dne 20. července 1970o zavedení metod odběru vzorků a analytických metod Společenství pro úřední kontrolu krmiv(70/373/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,vzhledem k tomu, že výroba krmiv, jejich uvádění na trh a použití mají v Evropském hospodářském společenství mimořádný význam;vzhledem k tomu, že živočišná výroba v zemědělství do značné míry závisí na používání vhodných a jakostních krmiv;vzhledem k tomu, že právní úprava krmiv představuje zásadní faktor růstu produktivity v zemědělství;vzhledem k tomu, že při přijetí právních předpisů Společenství týkajících se jakosti a složení krmiv používaných v Evropském hospodářském společenství je nezbytné stanovit jednotné metody odběru vzorků a jednotné analytické metody pro účely úřední kontroly prováděné úřady členských států;vzhledem k tomu, že i kontrola nad dodržováním dosud platných vnitrostátních norem musí být prováděna v celém Společenství podle stejných metod odběru vzorků a analytických metod;vzhledem k tomu, že některé členské státy již používají úřední metody odběru vzorků a analytické metody, které se od sebe částečně odchylují, pokud jde o hlavní zásady; že tyto metody mají bezprostřední vliv na vytvoření a fungování společného trhu a musí být proto harmonizovány;vzhledem k tomu, že stanovení těchto metod je výlučně prováděcím opatřením technické a vědecké povahy; že pro jejich vývoj, zlepšování a rozšiřování je zapotřebí rychlého postupu; že pro snadnější přijímání těchto opatření by měl být upraven postup zavádějící úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro krmiva,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění toho, aby úřední kontroly krmiv, zaměřené na dodržování podmínek stanovených na základě právních a správních předpisů o jakosti a složení krmiv, byly prováděny podle metod odběru vzorků a analytických metod Společenství stanovených ve směrnicích podle článku 2.Článek 2Metody uvedené v článku 1 se stanoví prostřednictvím směrnice postupem podle článku 3 s ohledem na současný stav vědeckotechnických znalostí a osvědčené metody.Tyto směrnice stanoví přiměřenou lhůtu pro vtělení těchto metod do vnitrostátních právních předpisů.Článek 31. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro krmiva, zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 20. července 1970 [1] (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou dvanácti hlasů, přičemž hlasům členských států je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.c) Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 4Ustanovení článku 3 se použijí po dobu 18 měsíců ode dne, kdy je věc poprvé přednesena výboru buď na základě čl. 3 odst. 1 nebo na základě jiného podobného ustanovení.Článek 5Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do jednoho roku od oznámení této směrnice. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. července 1970.Za RadupředsedaW. Scheel[1] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0081

Úřední věstník L 309 , 27/11/2001 S. 0022 - 0030

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2001/81/ESze dne 23. října 2001o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzdušíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],v souladu s postupem podle článku 251 Smlouvy [4], z hlediska společného textu schváleného dohodovacím výborem dne 2. srpna 2001,vzhledem k těmto důvodům:(1) Celkový přístup a strategie Pátého akčního programu pro životní prostředí byly dne 1. února 1993 schváleny usnesením Rady a zástupců členských států, zasedajících v Radě k programu Společenství o politice a činnosti týkající se životního prostředí a udržitelného rozvoje [5], a to stanoví jako cíl nepřekračovat ve Společenství kritické zátěže a úrovně acidifikace. Program požaduje, aby všichni lidé byli účinně chráněni před zdravotními riziky ze znečištění ovzduší a aby přípustné úrovně znečištění zohledňovaly ochranu životního prostředí. Tento program také vyžaduje, aby se směrné hodnoty Světové zdravotnické organizace (WHO) staly na úrovni Společenství závazné.(2) Členské státy podepsaly Göteborský protokol (UNECE) ze dne 1. 12. 1999 k Úmluvě EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přesahujícím hranice států pro omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu.(3) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2179/98/ES ze dne 24. září 1998 o přezkoumání programu politiky a opatření Evropského společenství v oblasti životního prostředí a udržitelného rozvoje nazvaného "Směrem k udržitelnému rozvoji" [6] stanovilo, že je třeba věnovat zvláštní pozornost vypracování a provádění určité strategie, která má za cíl zajistit, aby kritické zátěže z expozice acidifikujícím, eutrofizujícím a fotochemickým látkám znečišťujícím ovzduší nebyly překračovány.(4) Směrnice Rady 92/72/EHS ze dne 21. září 1992 o znečišťování ovzduší ozonem [7] žádá Komisi, aby Radě předložila zprávu o hodnocení fotochemického znečištění ve Společenství, doplněnou všemi návrhy, které Komise považuje za vhodné ve vztahu k řízení znečišťování ovzduší přízemním ozonem a případně snižování emisí prekurzorů ozonu.(5) Významné oblasti Společenství jsou vystaveny depozicím acidifikujících a eutrofizujících látek na úrovních, jež mají pro životní prostředí nepříznivé účinky. Směrné hodnoty WHO pro ochranu lidského zdraví a vegetace před fotochemickým znečištěním se ve všech členských státech výrazně překračují.(6) Je tedy třeba překračování kritických zátěží postupně odstranit a směrné úrovně respektovat.(7) V současnosti není technicky možné splnit dlouhodobé cíle omezení nepříznivých účinků acidifikace a expozici lidí a životního prostředí přízemnímu ozonu snížit na směrné hodnoty stanovené WHO. Je proto nezbytné stanovit pro acidifikaci a znečištění přízemním ozonem prozatímní cíle ochrany životního prostředí, na nichž je nutné založit nezbytná opatření pro snížení takového znečištění.(8) Je třeba, aby prozatímní cíle ochrany životního prostředí a opatření k jejich splnění braly v úvahu technickou uskutečnitelnost a související náklady a přínosy. Je třeba, aby taková opatření zajistila, že každá provedená akce bude pro Společenství jako celek rentabilní, a brala v úvahu, že je potřebné, aby žádnému jednotlivému členskému státu nevznikly nadměrné náklady.(9) Znečišťování přesahující hranice států negativně přispívá k acidifikaci, eutrofizaci půdy a tvorbě přízemního ozonu, jejichž zmírnění vyžaduje koordinovanou činnost na úrovni Společenství.(10) Snižování emisí znečišťujících látek, které způsobují acidifikaci a expozici přízemnímu ozonu, také obvykle snižuje eutrofizaci půdy.(11) Rentabilním způsobem, jak splnit dílčí cíle ochrany životního prostředí, je soustava národních stropů pro emise oxidu siřičitého, oxidů dusíku, těkavých organických látek a amoniaku, stanovených pro každý členský stát. Takové emisní stropy umožní Společenství a členským státům pružnost při určování způsobu, jak je splnit.(12) Je třeba, aby členské státy byly odpovědné za provádění opatření pro dosažení souladu s národními emisními stropy. Pokrok v plnění emisních stropů bude nutné hodnotit. Je proto třeba vypracovat národní programy snižování emisí a podávat o nich Komisi zprávy; je třeba, aby obsahovaly informace o přijatých nebo předpokládaných opatřeních, jimiž se mají emisní stropy splnit.(13) V souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy, a zejména s uvážením zásady předběžné opatrnosti a z důvodu přeshraniční povahy znečišťování nemohou členské státy dostatečně plnit cíl této směrnice, jmenovitě omezení emisí znečišťujících látek způsobujících acidifikaci a eutrofizaci a prekurzorů ozonu, avšak může být lépe plněn Společenstvím; v souladu se zásadou proporcionality nezachází tato směrnice dále, než je pro tento účel nezbytné.(14) Je třeba provádět včasné přezkoumání pokroku, který členské státy učinily směrem k emisním stropům, i přezkoumání rozsahu, v němž se uplatněním stropů pravděpodobně splní dílčí cíle ochrany životního prostředí za Společenství jako celek. Je třeba, aby takové přezkoumání zohlednilo také vědecký a technický pokrok, vývoj právních předpisů Společenství a snižování emisí vně Společenství, se zvláštním zřetelem k pokroku dosaženému mimo jiné v kandidátských zemích. Je třeba, aby při tomto přezkoumání Komise podnikla další šetření nákladů a přínosů emisních stropů, včetně jejich rentability, marginálních nákladů a přínosů a sociálně-ekonomického dopadu a jakéhokoli dopadu na schopnost konkurence. Je také třeba, aby toto přezkoumání vzalo v úvahu omezení působnosti této směrnice.(15) Je třeba, aby Komise pro tento účel vypracovala zprávu pro Evropský parlament a Radu, a pokud to bude považovat za nezbytné, navrhla vhodné změny této směrnice s uvážením účinků všech příslušných právních předpisů Společenství, jež mimo jiné stanoví mezní hodnoty emisí a pro významné zdroje emisí normy pro produkty, i mezinárodní předpisy o emisích z lodí a letadel.(16) Námořní doprava velkou měrou negativně přispívá k emisím oxidu siřičitého a oxidů dusíku a také ke koncentracím a depozicím látek znečišťujících ovzduší ve Společenství. Proto je třeba takovéto emise snížit. Ustanovení čl. 7 odst. 3 směrnice Rady 1999/32/ES ze dne 26. dubna 1999 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech a o změně směrnice 93/12/EHS [8] požaduje, aby Komise uvážila, která opatření lze přijmout pro snížení příspěvku k acidifikaci ze spalování paliv používaných v námořní dopravě, jiných, než specifikuje čl. 2 odst. 3 uvedené směrnice.(17) Je třeba, aby se členské státy snažily co nejdříve ratifikovat přílohu VI Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí (MARPOL).(18) V důsledku přeshraniční povahy acidifikace a znečištění ozonem je třeba, aby Komise pokračovala dále v průzkumu potřeby vypracovat harmonizovaná opatření Společenství, aniž je dotčen článek 18 směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění [9], s cílem vyhnout se narušení hospodářské soutěže a s uvážením rovnováhy mezi přínosy a náklady akce.(19) Ustanovení této směrnice je třeba uplatňovat, aniž jsou dotčeny právní předpisy Společenství, které upravují emise těchto znečisťujících látek ze specifických zdrojů a ustanovení směrnice Rady 96/61/ES týkající se mezních hodnot emisí a používání nejlepších dostupných technik.(20) Emisní inventury jsou nezbytné pro monitorování pokroku směrem k souladu s emisními stropy a musí být počítány podle mezinárodně dohodnutých metod a pravidelně hlášeny Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí.(21) Je třeba, aby členské státy stanovily pravidla pro sankce za porušení této směrnice a zajistily, že budou prováděny. Je třeba, aby tyto sankce byly účinné, přiměřené a odrazující.(22) Opatření nezbytná pro provádění této směrnice je třeba přijímat v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [10].(23) Je třeba, aby Komise a členské státy spolupracovaly na mezinárodní úrovni s úmyslem dosáhnout cílů této směrnice,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1CílCílem této směrnice je omezit emise acidifikujících a eutrofizujících znečišťujících látek a prekurzorů ozonu za účelem zlepšení ochrany životního prostředí a lidského zdraví ve Společenství před ohrožením nepříznivými účinky acidifikace, eutrofizace půdy a přízemního ozonu a přiblížit se k dlouhodobým cílům nepřekračovat kritické úrovně a zátěže a účinně chránit všechny lidi před známými zdravotními riziky ze znečištění ovzduší, a to stanovením národních emisních stropů, kdy se roky 2010 a 2020 berou jako směrné, a pomocí postupných revizí podle článků 4 a 10.Článek 2Oblast působnostiTato směrnice se vztahuje na emise všech látek znečisťujících ovzduší, uvedených v článku 4, které vznikají jako výsledek lidské činnosti, ze všech zdrojů na území členských států a jejich výhradních ekonomických zón.Tato směrnice se nevztahuje na:a) emise z mezinárodní námořní dopravy;b) emise z letadel mimo přistávací a vzletový cyklus;c) emise z Kanárských ostrovů, pro Španělsko;d) emise ze zámořských departementů, pro Francii;e) emise z Madeiry a Azor, pro Portugalsko.Článek 3DefinicePro účely této směrnice se:a) výrazem "AOT 40" rozumí úhrnná hodnota rozdílu mezi hodinovými koncentracemi přízemního ozonu převyšujícími 80 μg/m3 (= 40 ppb) a hodnotou 80 μg/m3 během hodin denního světla naakumulovaná v každém roce od května do července;b) výrazem "AOT 60" rozumí úhrnná hodnota rozdílu mezi hodinovými koncentracemi přízemního ozonu převyšujícími 120 μg/m3 (= 60 ppb) a hodnotou 120 μg/m3 během hodin denního světla, naakumulovaná za celý rok;c) "kritickou zátěží" rozumí kvantitativní odhad expozice jedné nebo více znečišťujícím látkám, pod níž podle současných znalostí nedochází k významným nepříznivým účinkům na určené citlivé prvky životního prostředí;d) "kritickou úrovní" rozumí taková koncentrace znečišťujících látek v ovzduší, nad níž může podle současných znalostí docházet k přímým nepříznivým účinkům na receptory, jako jsou lidé, rostliny, ekosystémy nebo materiály;e) "emisí" rozumí uvolňování látky z nějakého bodového nebo difuzního zdroje do ovzduší;f) "buňkou sítě" rozumí čtverec o rozměrech 150 x 150 kilometrů, což je úroveň rozlišení používaná při mapování kritických zátěží v evropském měřítku i při monitorování emisí a depozic látek znečišťujících ovzduší podle Programu spolupráce pro monitorování a vyhodnocování dálkového přenosu látek znečisťujících ovzduší v Evropě (EMEP);g) "přistávacím a vzletovým cyklem" rozumí cyklus představovaný v každém provozním režimu těmito časy: přibližování 4,0 minuty; pojíždění a chod naprázdno na zemi 26,0 minut, start 0,7 minut; stoupání 2,2 minuty;h) "národním emisním stropem" rozumí maximální množství látky v kilotunách, které může členský stát emitovat za kalendářní rok;i) "oxidy dusíku" a "NOx" rozumějí oxid dusnatý a oxid dusičitý vyjádřené jako oxid dusičitý;j) "přízemním ozonem" rozumí ozon v nejnižší části troposféry;f) "těkavými organickými sloučeninami" a "VOC" rozumějí všechny organické sloučeniny s výjimkou methanu, jež vznikají lidskou činností a jsou schopné reakcemi s oxidy dusíku za přítomnosti slunečního světla tvořit fotochemické oxidanty.Článek 4Národní emisní stropy1. Nejpozději do roku 2010 omezí členské státy své roční emise znečisťujících látek oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx), těkavých organických sloučenin (VOC) a amoniaku (NH3) na množství, jež nepřekročí emisní stropy uvedené v příloze I, přičemž vezmou v úvahu všechny úpravy provedené opatřeními, která Společenství přijme po zprávách uvedených v článku 9.2. Členské státy zajistí, aby emisní stropy stanovené v příloze I nebyly v žádném roce po roce 2010 překročeny.Článek 5Dočasné environmentální cíleNárodní emisní stropy z přílohy I mají za účel splnit ve Společenství jako celku do roku 2010 tyto dočasné cíle ochrany životního prostředí:a) AcidifikaceÚzemí, kde jsou překročeny kritické zátěže, se musí v porovnání se situací v roce 1990 zmenšit nejméně o 50 procent (v každé buňce sítě).b) Expozice přízemnímu ozonu související s ohrožením zdravíZátěž přízemním ozonem přesahující kritickou úroveň pro lidské zdraví (AOT 60 = 0) se musí v porovnání se situací roku 1990 snížit o dvě třetiny ve všech buňkách sítě. Kromě toho zátěž přízemním ozonem nesmí v žádné buňce sítě překročit absolutní mezní hodnotu 2,9 ppm.h.c) Expozice přízemnímu ozonu související s vegetacíZátěž přízemním ozonem přesahující kritickou úroveň pro plodiny a polopřírodní vegetaci (AOT 40 = 3 ppm.h) se musí v porovnání se situací roku 1990 snížit o jednu třetinu ve všech buňkách sítě. Kromě toho zátěž přízemním ozonem nesmí překročit absolutní mezní hodnotu 10 ppm.h vyjádřenou jako překročení kritické úrovně 3 ppm.h v každé buňce sítě.Článek 6Národní programy1. Členské státy vypracují nejpozději do 1. října 2002 programy pro postupné snižování národních emisí znečišťujících látek uvedených v článku 4 s cílem splnit nejpozději do roku 2010 alespoň národní emisní stropy stanovené v příloze I.2. Národní programy musí obsahovat informace o přijaté a předpokládané politice a opatřeních a číselně vyjádřené odhady účinku této politiky a opatření na emise znečišťujících látek v roce 2010. Významné změny, které se očekávají v geografickém rozdělení národních emisí, se musí vyznačit.3. Do 1. října 2006 musí členské státy podle potřeby aktualizovat a zrevidovat národní programy.4. Členské státy zpřístupní veřejnosti a příslušným organizacím, jako jsou ekologické organizace, programy vypracované v souladu s odstavci 1, 2 a 3. Informace zpřístupněné veřejnosti a organizacím podle tohoto odstavce musí být jasné, srozumitelné a snadno dostupné.Článek 7Emisní inventury a prognózy1. Členské státy zpracují a každoročně aktualizují národní emisní inventury a emisní prognózy pro rok 2010 pro znečisťující látky uvedené v článku 4.2. Členské státy zavedou své emisní inventury a prognózy užívající metody předepsané v příloze III.3. Komise s pomocí Evropské agentury pro životní prostředí, ve spolupráci s členskými státy a na základě informací, které od nich obdrží, ustanoví inventury a prognózy pro znečisťující látky uvedené v článku 4. Tyto inventury a prognózy musí být veřejně přístupné.4. Každá aktualizace metod, které je nutno používat podle přílohy III, musí být provedena postupem podle čl. 13 odst. 2.Článek 8Zprávy členských států1. Nejpozději do 31. prosince každého roku oznámí členské státy Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí své emisní inventury a emisní prognózy pro rok 2010 ustanovené podle článku 7. Oznámí své konečné emisní inventury za předminulý rok a předběžné emisní inventury za minulý rok. Emisní prognózy obsahují informace, které umožní kvantitativní pochopení klíčových sociálně-ekonomických předpokladů použitých při jejich vypracování.2. Nejpozději do 31. prosince 2002 uvědomí členské státy Komisi o programech vypracovaných podle čl. 6 odst. 1 a 2.Nejpozději do 31. prosince 2006 uvědomí členské státy Komisi o aktualizovaných programech vypracovaných podle čl. 6 odst. 3.3. Komise rozešle obdržené národní programy ostatním členským státům do měsíce po jejich přijetí.4. Komise postupem podle čl. 13 odst. 2 zavede opatření, aby zajistila shodné a průhledné oznamování národních programů.Článek 9Zprávy Komise1. V letech 2004 a 2008 podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o postupu při zavádění národních emisních stropů uvedených v příloze I a o rozsahu, v němž budou do roku 2010 pravděpodobně splněny dočasné cíle ochrany životního prostředí stanovené v článku 5 a v němž mohou být do roku 2020 splněny dlouhodobé cíle stanovené v článku 1. Zprávy musí obsahovat ekonomické hodnocení, včetně efektivnosti nákladů, přínosů, hodnocení marginálních nákladů a přínosů a sociálně-ekonomický dopad zavedení národních emisních stropů na jednotlivé členské státy a odvětví. Musí také obsahovat přezkoumání omezení působnosti této směrnice, jak ji definuje článek 2, a hodnocení rozsahu, v němž může být nutné další snižování emisí, aby byly splněny dočasné cíle ochrany životního prostředí, stanovené v článku 5. Musí brát v úvahu zprávy vypracované členskými státy podle čl. 8 odst. 1 a 2, a mimo jiné i:a) každý nový právní předpis Společenství, který může být přijat a stanoví mezní hodnoty emisí a pro příslušné zdroje emisí normy pro produkty;b) vývoj nejlepších dostupných technik v rámci výměny informací podle článku 16 směrnice 96/61/ES;c) cíle snižování emisí pro rok 2008 pro emise oxidu siřičitého a oxidů dusíku ze stávajících velkých spalovacích zdrojů, které členské státy oznamují podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zdrojů [11];d) snížení emisí a závazky ke snižování emisí třetích zemí se zvláštním zaměřením na opatření, která mají přijmout přistupující kandidátské země, a možnosti dalšího snižování emisí v sousedních oblastech Společenství;e) všechny nové právní předpisy Společenství a mezinárodní právní předpisy týkající se emisí z lodí a letadel;f) rozvoj dopravy a každá další akce pro omezování emisí z dopravy;g) vývoj v oblasti zemědělství, nové plány na chov dobytka a zlepšení metod snižování emisí v zemědělském odvětví;h) všechny větší změny na trhu dodávek energie v členském státě a nové předpovědi, které odrážejí akce provedené členskými státy, aby vyhověly svým mezinárodním závazkům v souvislosti se změnou klimatu;i) posouzení současných a předpokládaných překročení kritických zátěží a směrných hodnot WHO pro přízemní ozon;j) možnost určení navrhovaného dočasného cíle pro snížení eutrofizace půdy;k) nové technické a vědecké údaje, včetně posouzení nejistot týkajících se:i) národních emisních inventur;ii) vstupních referenčních údajů;iii) vědomostí o přeshraničním přenosu a depozici znečisťujících látek;iv) kritických zátěží a úrovní;v) použitého modelu;a stanovení výsledné nejistoty v národních emisních stropech požadovaných pro splnění dočasných cílů ochrany životního prostředí zmíněných v článku 5;l) zda u kteréhokoli jednotlivého členského státu existuje potřeba vyhnout se nadměrným nákladům;m) porovnání modelových výpočtů se sledováním acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu s cílem zlepšování modelů;n) případně možné využívání příslušných ekonomických nástrojů.2. V roce 2012 Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o souladu se stropy z přílohy I a o pokroku, pokud jde o dočasné environmentální cíle z článku 5 a dlouhodobé cíle stanovené v článku 1. Její zpráva vezme v úvahu zprávy vypracované členskými státy podle čl. 8 odst. 1 a 2 a záležitosti uvedené pod odst. 1 písm. a) až n).Článek 10Přezkoumání1. Zprávy zmíněné v článku 9 musí brát v úvahu faktory uvedené v čl. 9 odst. 1. Z hlediska těchto faktorů, pokroku směrem k dosažení emisních stropů do roku 2010, technického a vědeckého pokroku a situace ohledně pokroku směrem k dosažení dočasných cílů této směrnice a dlouhodobých cílů nepřekračování kritických zátěží a úrovní a směrnic pro čistotu ovzduší WHO pro ozon, musí Komise při přípravě každé zprávy provést přezkoumání této směrnice.2. V přezkoumání, které je nutno dokončit v roce 2004, bude provedeno hodnocení orientačních emisních stropů pro Společenství jako celku stanovených v příloze II. Hodnocení těchto orientačních stropů musí být během analýzy předmětem zvažování dalších rentabilních akcí, které mohou být podniknuty ke snížení emisí všech významných znečišťujících látek s cílem dosažení dočasných cílů ochrany životního prostředí stanovených v článku 5 pro Společenství jako celek do roku 2010.3. Všechna přezkoumání musí zahrnovat další průzkum odhadovaných nákladů a přínosů národních emisních stropů vypočítaných podle nejnovějších modelů a využívajících nejlepších dostupných údajů k dosažení nejmenší možné nejistoty s uvážením pokroku v rozšiřování Evropské unie a předností alternativních metod z hlediska faktorů uvedených v článku 9.4. Aniž je dotčen článek 18 směrnice 96/61/ES, s cílem vyhnout se narušení hospodářské soutěže a se zohledněním vyváženosti přínosů a nákladů akce musí Komise dále zkoumat potřebu vypracovat harmonizovaná opatření Společenství pro nejvýznamnější hospodářská odvětví a produkty, jež přispívají k acidifikaci, eutrofizaci a tvorbě přízemního ozonu.5. Pokud je to vhodné, doprovází zprávy zmiňované v článku 9 návrhy na:a) úpravy národních stropů podle přílohy I za účelem splnění dočasných cílů ochrany životního prostředí uvedených v článku 5 a/nebo úpravy dočasných cílů ochrany životního prostředí;b) možná další snížení emisí za účelem splnění dlouhodobých cílů této směrnice, nejlépe do roku 2020;c) opatření k zajištění dodržování uvedených stropů.Článek 11Spolupráce s třetími zeměmiPro podporu dosažení cílů stanovených v článku 1, aniž je dotčen článek 300 Smlouvy, rozvíjejí Komise a členské státy dvoustrannou a mnohostrannou spolupráci se třetími zeměmi a příslušnými mezinárodními organizacemi, jako jsou Evropská hospodářská komise Organizace spojených národů (EHK OSN), Mezinárodní námořní organizace (IMO) a Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), včetně spolupráce formou výměny informací, v technickém a vědeckém výzkumu a vývoji a s cílem zdokonalování základny pro usnadnění snižování emisí.Článek 12Zprávy o emisích z lodí a letadel1. Do konce roku 2002 Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o rozsahu, v němž emise z mezinárodní námořní dopravy přispívají k acidifikaci, eutrofizaci a tvorbě přízemního ozonu ve Společenství.2. Do konce roku 2004 Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o rozsahu, v němž emise z letadel mimo přistávací a vzletový cyklus přispívají k acidifikaci, eutrofizaci a tvorbě přízemního ozonu ve Společenství.3. Každá zpráva upřesní program opatření, který by mohl být přijat na mezinárodní úrovni a úrovni Společenství ke snižování emisí z dotyčného odvětví jako základ pro další úvahu Evropského parlamentu a Rady.Článek 13Výbor1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 12 směrnice 96/62/ES (dále jen "výbor").2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 14SankceČlenské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých podle této směrnice. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.Článek 15Provedení1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 27. listopadu 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 16Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 17Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 23. října 2001.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaA. Neyts-Uyttebroeck[1] Úř. věst. C 56 E, 29.2.2000, s. 34.[2] Úř. věst. C 51, 23.2.2000, s. 11.[3] Úř. věst. C 317, 6.11.2000, s 35.[4] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 15. března 2000 (Úř. věst. C 377, 29.12.2000, s. 159), společný postoj Rady ze dne 7. listopadu 2000 (Úř. věst. C 375, 28.12.2000, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. března 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 20. září 2001 a rozhodnutí Rady ze dne 27. září 2001.[5] Úř. věst. C 138, 17.5.1993, s. 1.[6] Úř. věst. L 275, 10.10.1998, s. 1.[7] Úř. věst. L 297, 13.10.1992, s. 1.[8] Úř. věst. L 121, 11.5.1999, s. 13.[9] Úř. věst. L 257, 10.10.1996, s. 26.[10] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[11] Úř. věst. L 309, 27.11.2001, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA INárodní emisní stropy pro SO2, NOx, VOC aNH3, kterých je třeba dosáhnout do roku 2010 [1]Země | SO2 kilotuny | NOx kilotuny | VOC kilotuny | NH3 kilotuny |Rakousko | 39 | 103 | 159 | 66 |Belgie | 99 | 176 | 139 | 74 |Dánsko | 55 | 127 | 85 | 69 |Finsko | 110 | 170 | 130 | 31 |Francie | 375 | 810 | 1050 | 780 |Německo | 520 | 1051 | 995 | 550 |Řecko | 523 | 344 | 261 | 73 |Irsko | 42 | 65 | 55 | 116 |Itálie | 475 | 990 | 1159 | 419 |Lucembursko | 4 | 11 | 9 | 7 |Nizozemsko | 50 | 260 | 185 | 128 |Portugalsko | 160 | 250 | 180 | 90 |Španělsko | 746 | 847 | 662 | 353 |Švédsko | 67 | 148 | 241 | 57 |Spojené království | 585 | 1167 | 1200 | 297 |ES 15 | 3850 | 6519 | 6510 | 3110 |[1] Tyto národní emisní stropy se navrhují s cílem v široké míře splnit dočasné cíle ochrany životního prostředí stanovené v článku 5. Očekává se, že tyto cíle budou mít za výsledek snížení eutrofizace půdy v takovém rozsahu, že území Společenství s depozicemi nutričního dusíku přesahujícími kritické zátěže budou v porovnání se situací v roce 1999 snížena asi o 30 %.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIEmisní stropy pro SO2, NOx, VOC (v tisících tun)| SO2 kilotuny | NOX kilotuny | VOC kilotuny |ES 15 | 3634 | 5923 | 5581 |Tyto národní emisní stropy se navrhují s cílem splnit dočasné cíle ochrany životního prostředí stanovené v článku 5 pro Společenství jako celek do roku 2010.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIMetody pro emisní inventury a prognózyČlenské státy zavedou emisní inventury a prognózy za použití metod dohodnutých podle úmluvy EHK OSN o dálkovém znečištění ovzduší přesahujícím hranice států a žádají se, aby při přípravě uvedených inventur a prognóz použily společný návod EMEP/CORINAIR [1].[1] Inventura emisí do ovzduší Evropské agentury pro životní prostředí.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2004/67/ES ze dne 26. dubna 2004 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynuText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32004L0067

Úřední věstník L 127 , 29/04/2004 S. 0092 - 0096

		Směrnice Rady 2004/67/ESze dne 26. dubna 2004o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],po konzultaci s Výborem regionů,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Zemní plyn (dále jen "plyn") se stává stále významnější součástí v dodávkách energie ve Společenství, a jak je uvedeno v zelené knize "Směrem k evropské strategii pro zásobování energií", očekává se, že Evropská unie bude z dlouhodobého hlediska stále více závislá na plynu dováženém se zdrojů mimo Evropskou unii.(2) V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/30/ES ze dne 22. června 1998 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem [4] a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES [5] je trh s plynem v rámci Společenství postupně liberalizován. V důsledku toho by v souvislosti s bezpečností dodávek mohly jakékoli těžkosti vedoucí ke snížení dodávek způsobit vážné narušení hospodářské činnosti Společenství. Z toho důvodu existuje stále větší potřeba zajistit bezpečnost dodávek plynu.(3) Dotvoření vnitřního trhu s plynem nezbytně vyžaduje minimální společný přístup k bezpečnosti dodávek, především prostřednictvím transparentní a nediskriminující politiky v otázkách bezpečnosti dodávek, které budou slučitelné s požadavky takového trhu, aby se zabránilo jeho narušení. Jasné vymezení postavení a odpovědnosti všech účastníků trhu má tedy zásadní význam pro zajištění bezpečnosti dodávek plynu a řádné fungování vnitřního trhu.(4) Povinnosti spojené s bezpečností dodávek uložené firmám by neměly být na překážku řádnému fungování vnitřního trhu a neměly by představovat neodůvodněnou a nepřiměřenou zátěž pro účastníky trhu s plynem, včetně nových subjektů vstupujících na trh a malých účastníků trhu.(5) S ohledem na rostoucí trh s plynem ve Společenství je důležité, aby byla udržována bezpečnost dodávek plynu, zejména ve vztahu k domácnostem.(6) Průmysl a případně členské státy mohou vybírat z mnoha nástrojů ke splnění povinností spojených s bezpečností dodávek. Dvoustranné dohody mezi členskými státy by mohly být jedním z prostředků, jak přispět k dosažení minimálních standardů bezpečnosti dodávek, s náležitým zřetelem na Smlouvu a sekundární právo, zejména čl. 3 odst. 2 směrnice 2003/55/ES.(7) Indikativní minimální cíle pro skladování plynu by mohly být stanoveny na vnitrostátní úrovni nebo odvětvím průmyslu. Má se za to, že by tím neměly vznikat žádné další investiční závazky.(8) S ohledem na význam bezpečnosti dodávek plynu, zejména na základě dlouhodobých smluv, by Komise měla na základě zpráv předložených členskými státy sledovat vývoj na trhu s plynem.(9) Aby byla uspokojena rostoucí poptávka po plynu a dosáhlo se diverzifikace dodávek plynu jako podmínky pro hospodářskou soutěž na vnitřním trhu s plynem, musí Společenství v průběhu nadcházejících desetiletí mobilizovat další výrazné objemy plynu, jejichž většina bude pocházet ze vzdálených zdrojů a bude přepravována na dlouhé vzdálenosti.(10) Společenství má spolu s tranzitními zeměmi a zeměmi dodávajícími plyn zásadní společný zájem na zajištění pokračujících investic do infrastruktury pro dodávky plynu.(11) Dlouhodobé smlouvy plnily velmi důležitou úlohu při zajišťování dodávek plynu pro Evropu a bude tomu tak i nadále. Současná úroveň smluv je na úrovni Společenství dostatečná a očekává se, že tyto smlouvy budou i nadále výrazně přispívat k celkovým dodávkám plynu, pokud budou podniky nadále začleňovat tyto smlouvy do svého celkového portfolia smluv o dodávkách.(12) Značného pokroku bylo dosaženo při rozvoji platforem likvidního obchodování a prostřednictvím programů uvolňování plynu na vnitrostátní úrovni. Očekává se, že tato tendence bude pokračovat.(13) Zavedení skutečné solidarity mezi členskými státy v závažných stavech nouze v souvislosti s dodávkami má zásadní význam, který se ještě zvětšuje s rostoucí vzájemnou závislostí členských států v otázkách bezpečnosti dodávek.(14) Svrchovaná práva členských států týkající se jejich vlastních přírodních zdrojů nejsou touto směrnicí dotčena.(15) Měla by být založena koordinační skupina pro otázky plynu, která by na úrovni Společenství usnadňovala koordinaci opatření v oblasti bezpečnosti dodávek v případě vážného narušení dodávek a která by také mohla napomáhat členským státům při koordinaci opatření přijímaných na vnitrostátní úrovni. Dále by mohla zajišťovat pravidelnou výměnu informací o bezpečnosti dodávek plynu a zvažovat významná hlediska, která souvisejí se závažným narušením dodávek.(16) Členské státy by měly přijmout a zveřejnit vnitrostátní předpisy pro stav nouze.(17) Tato směrnice stanoví pravidla použitelná v případě závažného narušení dodávek. Předvídatelná délka takového narušení dodávek by měla pokrývat významné období přinejmenším osmi týdnů.(18) Pokud jde o řešení závažného narušení dodávek, měla by tato směrnice stanovit mechanismus založený na třech fázích. První fáze by zahrnula reakce odvětví na narušení dodávek; pokud toto nebude dostatečné, měly by členské státy přijmout opatření s cílem vyřešit narušení dodávek. Pouze pokud by opatření přijatá v rámci první a druhé fáze selhala, měla by být přijata vhodná opatření na úrovni Společenství.(19) Jelikož cíle této směrnice, totiž zajistit odpovídající úroveň bezpečnosti dodávek plynu, zejména v případě vážného narušení dodávek, a zároveň přispět k řádnému fungování vnitřního trhu s plynem, nemůže být za všech okolností uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, zejména s ohledem na rostoucí vzájemnou závislost členských států ohledně bezpečnosti dodávek plynu, a proto jej může být z důvodů rozsahu a účinků navrhované činnosti lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1ÚčelTato směrnice zavádí opatření na zajištění odpovídající úrovně bezpečnosti dodávek plynu. Tato opatření rovněž přispívají k řádnému fungování vnitřního trhu s plynem. Zavádí společný rámec, ve kterém členské státy definují obecné, transparentní a nediskriminující politiky v oblasti bezpečnosti dodávek, slučitelné s požadavky vnitřního trhu s plynem zaměřeného na hospodářskou soutěž; vyjasňuje obecné postavení a odpovědnost různých účastníků trhu a uplatňuje konkrétní nediskriminující postupy pro bezpečnost dodávek plynu.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:1. "dlouhodobou smlouvou na dodávku plynu" smlouva na dodávku plynu uzavřená na dobu více než deseti let;2. "závažným narušením dodávek" situace, kdy by Společenství hrozila ztráta více než 20 % jeho dodávek plynu ze třetích zemí a není pravděpodobné, že by tato situace na úrovni Společenství mohla být dostatečně zvládnuta pomocí vnitrostátních opatření.Článek 3Politiky v oblasti bezpečnosti dodávek plynu1. Členské státy při zavádění svých obecných politik v oblasti zajišťování odpovídající úrovně bezpečnosti dodávek plynu stanoví postavení a odpovědnost různých účastníků trhu s plynem při naplňování těchto politik a určují přiměřené minimální standardy pro bezpečnost dodávek, které musí účastníci trhu s plynem v dotyčném členském státě splňovat. Tyto standardy jsou uplatňovány nediskriminujícím a transparentním způsobem a jsou zveřejněny.2. Členské státy přijmou vhodné předpisy, aby opatření stanovená v této směrnici nepředstavovala neodůvodněnou a nepřiměřenou zátěž pro účastníky trhu s plynem a aby byla v souladu s požadavky vnitřního trhu s plynem zaměřeného na hospodářskou soutěž.3. Demonstrativní výčet nástrojů pro zajištění bezpečnosti dodávek plynu je uveden v příloze.Článek 4Bezpečnost dodávek pro některé zákazníky1. Členské státy zajistí, aby dodávky pro domácnosti na jejich území byly v přiměřeném rozsahu chráněny, alespoň v případěa) částečného narušení vnitrostátních dodávek plynu na dobu, kterou členský stát stanoví s ohledem na vnitrostátní podmínky;b) mimořádně nízkých teplot v průběhu vnitrostátně stanoveného období poptávkových špiček;c) období výjimečně vysoké poptávky po plynu v průběhu nejchladnějších období, ke kterým dochází podle statistik každých 20 let.Tato kritéria jsou v této směrnici uváděna jako "standardy bezpečnosti dodávek".2. Členské státy mohou rozšířit oblast působnosti odstavce 1 zejména na malé a střední podniky a další zákazníky, kteří nemohou přesunout svou spotřebu plynu na jiné zdroje energie, včetně opatření na bezpečnost svého vnitrostátního elektrického systému, pokud je závislý na dodávkách plynu.3. Demonstrativní výčet v příloze uvádí příklady nástrojů, které mohou být využity pro dosažení standardů bezpečnosti dodávek.4. Členské státy mohou s náležitým zřetelem na geologické podmínky svého území a na ekonomickou a technickou proveditelnost rovněž přijmout nezbytná opatření, aby zařízení na skladování plynu umístěná na jejich území přispívala ve vhodné míře k dosažení standardů bezpečnosti dodávek.5. Pokud je k dispozici odpovídající úroveň vzájemného propojení, může členský stát přijmout vhodná opatření ve spolupráci s jiným členským státem, včetně dvoustranných dohod, s cílem dosáhnout standardů bezpečnosti dodávek s použitím zařízení na skladování plynu umístěných na území tohoto jiného členského státu. Tato opatření, zejména dvoustranné dohody, nesmějí narušit řádné fungování vnitřního trhu s plynem.6. Členské státy mohou stanovit nebo požadovat po průmyslovém odvětví, aby stanovilo, indikativní minimální cíle pro možný budoucí podíl zásobníků umístěných buď uvnitř, nebo vně území tohoto členského státu, na bezpečnosti dodávek. Tyto cíle se zveřejní.Článek 5Podávání zpráv1. Ve zprávě zveřejněné členským státem podle článku 5 směrnice 2003/55/ES posoudí členské státy takéa) dopad opatření přijatých podle článku 3 a 4 na hospodářskou soutěž u všech účastníků trhu s plynem;b) úrovně kapacit zásobníků;c) dlouhodobé smlouvy o dodávkách plynu uzavřených podniky usazenými a registrovanými na jejich území, a zejména jejich zbývající dobu trvání, na základě informací poskytnutých dotčenými podniky, avšak s výjimkou obchodně citlivých informací, a dále stupeň likvidity trhu s plynem;d) regulační rámec k poskytnutí vhodných pobídek pro nové investice do průzkumu, výroby, skladování a přepravy plynu a zkapalněného zemního plynu, s ohledem na článek 22 směrnice 2003/55/ES, pokud je členským státem prováděn.2. Tyto informace Komise posoudí ve svých zprávách, které vydává podle článku 31 směrnice 2003/55/ES, z hlediska důsledků uvedené směrnice pro Společenství jako celek a z hlediska celkového účinného a bezpečného fungování vnitřního trhu s plynem.Článek 6Sledování1. Komise na základě zpráv uvedených v čl. 5 odst. 1 sledujea) rozsah nových dlouhodobých smluv o dovozu dodávek plynu ze třetích zemí;b) existenci odpovídající likvidity dodávek plynu;c) objem využitelného plynu a použitelnou kapacitu skladovaného plynu v zásobnících;d) úroveň vzájemné propojenosti vnitrostátních plynárenských systémů členských států;e) předvídatelnou situaci v oblasti dodávek plynu v souvislosti s vývojem poptávky, nezávislostí v oblasti dodávek a dostupných zdrojů dodávek na úrovni Společenství, pokud jde o vymezené zeměpisné oblasti ve Společenství.2. Dojde-li Komise k závěru, že dodávky plynu ve Společenství nebudou stačit k uspokojení předvídatelné dlouhodobé poptávky po plynu, může předložit návrhy v souladu se Smlouvou.3. Do dne 19. května 2008 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu o zkušenostech získaných při uplatňování tohoto článku.Článek 7Koordinační skupina pro otázky plynu1. Zřizuje se Koordinační skupina pro otázky plynu s cílem usnadnit koordinaci opatření v oblasti bezpečnosti dodávek (dále jen "skupina").2. Skupina se skládá ze zástupců členských států a reprezentativních subjektů dotčeného průmyslového odvětví a ze zástupců spotřebitelů. Předsedá jí Komise.3. Skupina přijme svůj jednací řád.Článek 8Vnitrostátní nouzová opatření1. Členské státy s předstihem připraví a případně aktualizují vnitrostátní nouzová opatření a vyrozumí o nich Komisi. Členské státy zveřejní svá vnitrostátní nouzová opatření.2. Nouzová opatření členských států případně zajistí dostatečnou příležitost pro účastníkům trhu, aby mohli jako první reagovat na stav nouze.3. S výhradou čl. 4 odst. 1 mohou členské státy upozornit předsedu skupiny na události, které podle jejich názoru nemohou být z důvodu jejich rozsahu a výjimečné povahy uspokojivě zvládnuty pomocí vnitrostátních opatření.Článek 9Mechanismus Společenství1. V případě události, která pravděpodobně povede k vážnému narušení dodávek v průběhu významného období, anebo v případě události, na kterou upozorní členský stát podle čl. 8 odst. 3, svolá Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu co nejrychleji skupinu.2. Skupina posuzuje opatření přijatá na vnitrostátní úrovni s cílem řešit závažné narušení dodávek a případně napomáhá členským státům při jejich koordinaci.3. Při plnění svých úkolů skupina v plné míře zohlednía) opatření, která byla přijata odvětvím zemního plynu v první reakci na vážné narušení dodávek;b) opatření přijatá členskými státy, například opatření přijatá podle článku 4, včetně souvisejících dvoustranných dohod.4. Pokud jsou opatření uvedená v odstavci 3 přijatá na vnitrostátní úrovni pro řešení důsledků události uvedené v odstavci 1 nedostatečná, může Komise po konzultaci se skupinou poskytnout členskému státu pokyny, ohledně dalších opatření, aby byla poskytnuta pomoc těm členským státům, které jsou zvláště dotčeny závažným narušením dodávek.5. Pokud opatření uvedená v odstavci 4 přijatá na vnitrostátní úrovni nepostačují k řešení důsledků události uvedené v odstavci 1, může Komise předložit Radě návrh, který se týká dalších nezbytných opatření.6. Veškerá opatření na úrovni Společenství podle tohoto článku musí obsahovat ustanovení, jejichž cílem je zajištění spravedlivé a přiměřené náhrady pro podniky, kterých se přijímaná opatření dotknou.Článek 10Sledování provádění1. Na základě toho, jakým způsobem členské státy uplatňují tuto směrnici, předloží Komise do dne 19. května 2008 zprávu o účinnosti nástrojů použitých v souvislosti s články 3 a 4, o jejich dopadu na vnitřní trh s plynem a o hospodářské soutěži na vnitřním trhu s plynem.2. Na základě výsledků tohoto sledování může Komise v případě potřeby vydat doporučení nebo předložit návrhy týkající se dalších opatření na posílení bezpečnosti dodávek.Článek 11ProvedeníČlenské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 19. května 2006. Členské státy sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 12Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 13Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 26. dubna 2004.Za RadupředsedaJ. Walsh[1] Úř. věst. C 331 E, 31.12.2002, s. 262.[2] Úř. věst. C 133, 6.6.2003, s. 16.[3] Stanovisko dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.[4] Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 1.[5] Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 57.--------------------------------------------------PŘÍLOHADemonstrativní výčet nástrojů na posílení bezpečnosti dodávek plynu podle čl. 3 odst. 3 a čl. 4 odst. 3- využitelný plyn ve skladovacích kapacitách,- použitelná kapacita v zásobnících plynu,- připravenost potrubní kapacity umožňující odklon dodávek plynu do postižených oblastí,- likvidní trhy s obchodovatelným plynem,- flexibilita systému,- rozvoj přerušitelné poptávky,- využívání alternativních záložních paliv v průmyslových a elektrárenských zařízeních,- přeshraniční kapacity,- spolupráce mezi provozovateli přepravních systémů sousedních členských států na koordinaci odbavování,- koordinované činnosti odbavování mezi provozovateli distribučních a přepravních systémů,- domácí výroba plynu,- flexibilita výroby,- flexibilita dovozu,- diverzifikace zdrojů dodávek plynu,- dlouhodobé smlouvy,- investice do infrastruktury pro dovoz plynu prostřednictvím potrubí a terminálů pro zpětné odpařování.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 13. června 1988, kterou se mění některé směrnice o uvádění osiva a sadby na trh, pokud jde o přijímání prováděcích pravidel k ustanovením o osivu a sadbě vyhovující méně přísným požadavkům

text:
Důležité právní upozornění

|

31988L0332

Úřední věstník L 151 , 17/06/1988 S. 0082 - 0083 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 26 S. 0212  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 26 S. 0212

		Směrnice Radyze dne 13. června 1988,kterou se mění některé směrnice o uvádění osiva a sadby na trh, pokud jde o přijímání prováděcích pravidel k ustanovením o osivu a sadbě vyhovující méně přísným požadavkům(88/332/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že následující směrnice, které stanoví požadavky na uvádění osiva a sadby na trh, obsahují ustanovení, podle nichž mohou být členské státy zmocněny, aby povolily na stanovené období uvádění na trh osiva nebo sadby vyhovující méně přísným požadavkům nebo osiva nebo sadby odrůd nezapsaných ve společných katalozích odrůd zemědělských rostlin ani vnitrostátních katalozích odrůd:- směrnice Rady 66/400/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva řepy na trh [3], naposledy pozměněná směrnicí 88/95/EHS [4],- směrnice Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh [5], naposledy pozměněná směrnicí 87/480/EHS [6],- směrnice Rady 66/402/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh [7], naposledy pozměněná směrnicí 87/120/EHS [8],- směrnice Rady 66/403/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění sadby brambor na trh [9], naposledy pozměněná směrnicí 87/374/EHS [10],- směrnice Rady 66/404/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění reprodukčního matriálu lesních dřevin na trh [11], naposledy pozměněná nařízením (EHS) č. 3768/85 [12],- směrnice Rady 68/193/EHS ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh [13], naposledy pozměněná směrnicí 86/155/EHS [14],- směrnice Rady 69/208/EHS ze dne 30. června 1969 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh [15], naposledy pozměněná směrnicí 87/480/EHS,- směrnice Rady 70/458/EHS ze dne 29. září 1970 o uvádění osiva zeleniny na trh [16], naposledy pozměněná směrnicí 87/481/EHS [17];vzhledem k tomu, že k vyšší účinnosti těchto ustanovení se může ukázat vhodným přijetí prováděcích pravidel;vzhledem k tomu, že je vhodné, aby prováděcí pravidla byla přijímána postupem projednávání ve Stálém výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V článku 17 směrnice 66/400/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být přijata postupem podle článku 21."Článek 2V článku 17 směrnice 66/401/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být přijata postupem podle článku 21."Článek 3V článku 17 směrnice 66/402/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být přijata postupem podle článku 21."Článek 4V článku 16 směrnice 66/403/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být přijata postupem podle článku 19."Článek 5V článku 15 směrnice 66/404/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být přijata postupem podle článku 17."Článek 6V článku 14 směrnice 68/193/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být přijata postupem podle článku 17."Článek 7V článku 16 směrnice 69/208/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být přijata postupem podle článku 20."Článek 8V článku 33 směrnice 70/458/EHS se doplňuje nový odstavec, který zní:"3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být přijata postupem podle článku 40."Článek 9Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 13. června 1988.Za RadupředsedaI. Kiechle[1] Úř. věst. C 287, 14.11.1986, s. 4.[2] Úř. věst. C 7, 12.1.1987, s. 298.[3] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2290/66.[4] Úř. věst. L 56, 2.3.1988, s. 42.[5] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2298/66.[6] Úř. věst. L 273, 26.9.1987, s. 43.[7] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2309/66.[8] Úř. věst. L 49, 18.2.1987, s. 39.[9] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2320/66.[10] Úř. věst. L 197, 18.7.1987, s. 36.[11] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2326/66.[12] Úř. věst. L 362, 31.12.1985, s. 8.[13] Úř. věst. L 93, 17.4.1968, s. 15.[14] Úř. věst. L 118, 7.5.1986, s. 23.[15] Úř. věst. L 169, 10.7.1969, s. 3.[16] Úř. věst. L 225, 12.10.1970, s. 7.[17] Úř. věst. L 273, 26.9.1987, s. 45.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2008/88/ES ze dne 23. září 2008 , kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků za účelem přizpůsobení jejích příloh II a III technickému pokroku (Text s významem pro EHP)

text:
               24.9.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 256/12

      SMĚRNICE KOMISE 2008/88/ES
   ze dne 23. září 2008,
   kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků za účelem přizpůsobení jejích příloh II a III technickému pokroku
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,
   po konzultaci s Vědeckým výborem pro spotřební zboží,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V návaznosti na zveřejnění vědecké studie nazvané „Use of permanent hair dyes and bladder cancer risk“ (Používání trvalých barev na vlasy a riziko rakoviny močového měchýře) v roce 2001 došel Vědecký výbor pro kosmetické prostředky a nepotravinářské výrobky určené spotřebitelům, nahrazený Vědeckým výborem pro spotřební zboží rozhodnutím Komise 2004/210/ES (2), k závěru, že možná rizika jsou znepokojující. Doporučil, aby Komise učinila další kroky ke kontrole používání látek používaných v barvách na vlasy.

               (2)

               Dále Vědecký výbor pro spotřební zboží doporučil vytvořit celkovou strategii posuzování bezpečnosti látek používaných v barvách na vlasy, včetně požadavků na zkoušky látek používaných v prostředcích k barvení vlasů s ohledem na jejich možnou genotoxicitu/mutagenitu.

               (3)

               V návaznosti na stanoviska Vědeckého výboru pro spotřební zboží se Komise společně s členskými státy a zúčastněnými stranami dohodla na celkové strategii právní úpravy látek používaných v prostředcích k barvení vlasů, podle níž měly průmyslové subjekty předkládat podklady s vědeckými údaji ohledně látek používaných v barvách na vlasy, aby je mohl Vědecký výbor pro spotřební zboží zhodnotit.

               (4)

               Látky, pro které nebyly předloženy aktualizované údaje o jejich bezpečnosti umožňující přiměřené vyhodnocení rizika, by měly být doplněny do přílohy II směrnice 76/768/EHS.

               (5)

               Některé látky používané v barvách na vlasy již byly zakázány, a to buď na základě stanovisek Vědeckého výboru pro spotřební zboží, nebo kvůli chybějícím údajům o bezpečnosti. V současnosti zvažované látky byly pečlivě vybrány pro společnou právní úpravu, jelikož jsou uvedeny v příloze IV. Protože v dohodnutých termínech nebyly Vědeckému výboru pro spotřební zboží k posouzení rizika předloženy žádné údaje o bezpečnosti používání těchto látek v prostředcích k barvení vlasů, neexistují žádné důkazy, že lze tyto látky v případě jejich používání v prostředcích k barvení vlasů považovat za bezpečné pro lidské zdraví.

               (6)

               Látky bez údajů o bezpečnosti 2,4-diaminofenol a jeho dihydrochloridová sůl; 1,4-dihydroxybenzen (hydrochinon); [4-[[4-anilino-1-naftyl][4-(dimethylamino)fenyl]methyliden]cyklohexa-2,5-dien-1-yliden]dimethylamonium-chlorid (Basic Blue 26); dinatrium 3-[(2,4-dimethyl-5-sulfonatofenyl)azo]-4-hydroxynaftalen-1-sulfonát (Ponceau SX) a 4-[(4-aminofenyl)(4-iminocyklohexa-2,5-dien-1-yliden)methyl]-o-toluidin a jeho hydrochloridová sůl (Basic Violet 14), v současné době uvedené jako barviva v příloze IV a jako látky používané v barvách na vlasy v příloze III částech 1 a 2, se v příloze III zrušují a v příloze II se zakazuje jejich používání v prostředcích k barvení vlasů.

               (7)

               Směrnice 76/768/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (8)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické prostředky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Přílohy II a III směrnice 76/768/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 14. února 2009. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 14. srpna 2009.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 23. září 2008.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 169.

      (2)  Úř. věst. L 66, 4.3.2004, s. 45.

      PŘÍLOHA
      Směrnice 76/768/EHS se mění takto:

                  1.

                  V příloze II se doplňují nová referenční čísla 1329–1369, která znějí:

                              Číslo odkazu:

                              Chemický název / název podle INCI

                              „1329

                              4-[(4-aminofenyl)(4-iminocyklohexa-2,5-dien-1-yliden)methyl]-o-toluidin (č. CAS 3248-93-9; č. EINECS 221-832-2) a jeho hydrochloridová sůl (Basic Violet 14; CI 42510) (č. CAS 632-99-5; č. EINECS 211-189-6), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1330

                              4-[(2,4-dihydroxyfenyl)azo]benzensulfonová kyselina (č. CAS 2050-34-2; č. EINECS 218-087-0) a její sodná sůl (Acid Orange 6; CI 14270) (č. CAS 547-57-9; č. EINECS 208-924-8), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1331

                              3-hydroxy-4-(fenylazo)-2-naftoová kyselina (č. CAS 27757-79-5; č. EINECS 248-638-0) a její vápenatá sůl (Pigment Red 64:1; CI 15800) (č. CAS 6371-76-2; č. EINECS 228-899-7), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1332

                              2-(6-hydroxy-3-oxo-(3H)-xanthen-9-yl)benzoová kyselina; fluorescein (č. CAS 2321-07-5; č. EINECS 219-031-8) a jeho disodná sůl (Acid yellow 73 sodium salt; CI 45350) (č. CAS 518-47-8; č. EINECS 208-253-0), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1333

                              4′,5′-dibrom-3′,6′-dihydroxyspiro[isobenzofuran-1(3H),9′-[9H]xanthen]-3-on; 4′,5′-dibromfluorescein; (Solvent Red 72) (č. CAS 596-03-2; č. EINECS 209-876-0) a jeho disodná sůl (CI 45370) (č. CAS 4372-02-5; č. EINECS 224-468-2), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1334

                              2-(3,6-dihydroxy-2,4,5,7-tetrabromxanthen-9-yl)-benzoová kyselina; fluorescein, 2′,4′,5′,7′-tetrabrom-; (Solvent Red 43) (č. CAS 15086-94-9; č. EINECS 239-138-3), jeho disodná sůl (Acid Red 87; CI 45380) (č. CAS 17372-87-1; č. EINECS 241-409-6) a jeho hlinitá sůl (Pigment Red 90:1 Aluminium lake) (č. CAS 15876-39-8; č. EINECS 240-005-7), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1335

                              9-(2-karboxyfenyl)-3-(2-methylanilino)-6-(2-methyl-4-sulfonatoanilino)xanthylium, vnitřní sůl (č. CAS 10213-95-3); a její sodná sůl (Acid Violet 9; CI 45190) (č. CAS 6252-76-2; č. EINECS 228-377-9), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1336

                              3′,6′-dihydroxy-4′,5′-dijodspiro[isobenzofuran-1(3H),9′-[9H]xanthen]-3-on; (Solvent Red 73) (č. CAS 38577-97-8; č. EINECS 254-010-7) a jeho sodná sůl (Acid Red 95; CI 45425) (č. CAS 33239-19-9; č. EINECS 251-419-2), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1337

                              2′,4′,5′,7′-tetrajodfluorescein (č. CAS 15905-32-5; č. EINECS 240-046-0), jeho disodná sůl (Acid Red 51; CI 45430) (č. CAS 16423-68-0; č. EINECS 240-474-8) a jeho hlinitá sůl (Pigment Red 172 Aluminium lake) (č. CAS 12227-78-0; č. EINECS 235-440-4), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1338

                              2,4-diaminofenol (č. CAS 95-86-3; č. EINECS 202-459-4) a jeho dihydrochloridová sůl (2,4-diaminophenol HCl) (č. CAS 137-09-7; č. EINECS 205-279-4), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1339

                              1,4-dihydroxybenzen (Hydroquinone) (č. CAS 123-31-9; č. EINECS 204-617-8), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1340

                              [4-[[4-anilino-1-naftyl][4-(dimethylamino)fenyl]methyliden]cyklohexa-2,5-dien-1-yliden]dimethylamonium-chlorid (Basic Blue 26; CI 44045) (č. CAS 2580-56-5; č. EINECS 219-943-6), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1341

                              Dinatrium 3-[(2,4-dimethyl-5-sulfonatofenyl)azo]-4-hydroxynaftalen-1-sulfonát (Ponceau SX; CI 14700) (č. CAS 4548-53-2; č. EINECS 224-909-9), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1342

                              Tris[5,6-dihydro-5-(hydroxyimino)-6-oxonaftalen-2-sulfonato(2-)-N5,O6]železitan trisodný (Acid Green 1; CI 10020) (č. CAS 19381-50-1; č. EINECS 243-010-2), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1343

                              4-(fenylazo)resorcinol (Solvent Orange 1; CI 11920) (č. CAS 2051-85-6; č. EINECS 218-131-9) a jeho soli, používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1344

                              4-[(4-ethoxyfenyl)azo]naftol (Solvent Red 3; CI 12010) (č. CAS 6535-42-8; č. EINECS 229-439-8) a jeho soli, používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1345

                              1-[(2-chlor-4-nitrofenyl)azo]-2-naftol (Pigment Red 4; CI 12085) (č. CAS 2814-77-9; č. EINECS 220-562-2) a jeho soli, používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1346

                              3-hydroxy-N-(o-tolyl)-4-[(2,4,5-trichlorfenyl)azo]naftalen-2-karboxamid (Pigment Red 112; CI 12370) (č. CAS 6535-46-2; č. EINECS 229-440-3) a jeho soli, používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1347

                              N-(5-chlor-2,4-dimethoxyfenyl)-4-[[5-[(diethylamino)sulfonyl]-2-methoxyfenyl]azo]-3-hydroxynaftalen-2-karboxamid (Pigment Red 5; CI 12490) (č. CAS 6410-41-9; č. EINECS 229-107-2) a jeho soli, používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1348

                              Dinatrium 4-[(5-chlor-4-methyl-2-sulfonatofenyl)azo]-3-hydroxy-2-naftoát (Pigment Red 48; CI 15865) (č. CAS 3564-21-4; č. EINECS 222-642-2), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1349

                              Kalcium 3-hydroxy-4-[(1-sulfonato-2-naftyl)azo]-2-naftoát (Pigment Red 63:1; CI 15880) (č. CAS 6417-83-0; č. EINECS 229-142-3), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1350

                              Trinatrium 3-hydroxy-4-(4′-sulfonatonaftylazo)naftalen-2,7-disulfonát (Acid Red 27; CI 16185) (č. CAS 915-67-3; č. EINECS 213-022-2), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1351

                              2,2′-[(3,3′-dichlor[1,1′-bifenyl]-4,4′-diyl)bis(azo)]bis[N-(2,4-dimethylfenyl)-3-oxobutyramid] (Pigment Yellow 13; CI 21100) (č. CAS 5102-83-0; č. EINECS 225-822-9), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1352

                              2,2′-[cyklohexylidenbis[(2-methyl-4,1-fenylen)azo]]bis[4-cyklohexylfenol] (Solvent Yellow 29; CI 21230) (č. CAS 6706-82-7; č. EINECS 229-754-0), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1353

                              1-(4-(fenylazo)fenylazo)-2-naftol (Solvent Red 23; CI 26100) (č. CAS 85-86-9; č. EINECS 201-638-4), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1354

                              Tetranatrium 6-amino-4-hydroxy-3-[[7-sulfonato-4-[(4-sulfonatofenyl)azo]-1-naftyl]azo]naftalen-2,7-disulfonát (Food Black 2; CI 27755) (č. CAS 2118-39-0; č. EINECS 218-326-9), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1355

                              Natrium-diethyl(4-{[4-(diethylamino)fenyl](2,4-disulfonatofenyl)methyliden}cyklohexa-2,5-dien-1-yliden)amonium, hydroxid, vnitřní sůl, sodná sůl (Acid Blue 1; CI 42045) (č. CAS 129-17-9; č. EINECS 204-934-1), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1356

                              Kalcium-diethyl({[4-(diethylamino)fenyl](5-hydroxy-2,4-disulfonatofenyl)methyliden}cyklohexa-2,5-dien-1-yliden)amonium, hydroxid, vnitřní sůl, vápenatá sůl (2:1) (Acid Blue 3; CI 42051) (č. CAS 3536-49-0; č. EINECS 222-573-8), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1357

                              Dinatrium-ethyl{4-[{4-[ethyl(3-sulfonatobenzyl)amino]fenyl}(4-hydroxy-2-sulfonatofenyl)methyliden]cyklohexa-2,5-dien-1-yliden}(3-sulfonatobenzyl)amonium, hydroxid, vnitřní sůl, disodná sůl (Fast Green FCF; CI 42053) (č. CAS 2353-45-9; č. EINECS 219-091-5), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1358

                              Produkt reakce 1,3-dihydroisobenzofuran-1,3-dionu s methylchinolinem a chinolinem (Solvent Yellow 33; CI 47000) (č. CAS 8003-22-3; č. EINECS 232-318-2), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1359

                              Nigrosin (CI 50420) (č. CAS 8005-03-6), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1360

                              8,18-dichlor-5,15-diethyl-5,15-dihydrodiindolo[3,2-b:3′,2′-m]trifenodioxazin (Pigment Violet 23; CI 51319) (č. CAS 6358-30-1; č. EINECS 228-767-9), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1361

                              1,2-dihydroxyanthrachinon (Pigment Red 83; CI 58000) (č. CAS 72-48-0; č. EINECS 200-782-5), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1362

                              Trinatrium 8-hydroxypyren-1,3,6-trisulfonát (Solvent Green 7; CI 59040) (č. CAS 6358-69-6; č. EINECS 228-783-6), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1363

                              1-hydroxy-4-(p-toluidino)anthrachinon (Solvent Violet 13; CI 60725) (č. CAS 81-48-1; č. EINECS 201-353-5), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1364

                              1,4-bis(p-tolylamino)anthrachinon (Solvent Green 3; CI 61565) (č. CAS 128-80-3; č. EINECS 204-909-5), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1365

                              6-chlor-2-(6-chlor-4-methyl-3-oxobenzo[b]thien-2(3H)-yliden)-4-methylbenzo[b]thiofen-3(2H)-on (VAT Red 1; CI 73360) (č. CAS 2379-74-0; č. EINECS 219-163-6), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1366

                              5,12-dihydrochino[2,3-b]akridin-7,14-dion (Pigment Violet 19; CI 73900) (č. CAS 1047-16-1; č. EINECS 213-879-2), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1367

                              [29H,31H-ftalocyaninato(2-)-N29,N30,N31,N32]měď (Pigment Blue 15; CI 74160) (č. CAS 147-14-8; č. EINECS 205-685-1), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1368

                              Dinatrium [29H,31H-ftalocyanindisulfonato(4-)-N29,N30,N31,N32]měďnatan(2-) (Direct Blue 86; CI 74180) (č. CAS 1330-38-7; č. EINECS 215-537-8), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů

                              1369

                              Polychlorftalocyanin, měďnatý komplex (Pigment Green 7; CI 74260) (č. CAS 1328-53-6; č. EINECS 215-524-7), používá-li se jako látka v prostředcích k barvení vlasů“

                  2.

                  Příloha III se mění takto:

                              a)

                              v části 1 se zrušuje referenční číslo 10;

                              b)

                              v části 1 se ve sloupci c referenčního čísla 14 zrušuje položka a);

                              c)

                              v části 2 se zrušují referenční čísla 57, 59 a 60.


title: Směrnice Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0099

Úřední věstník L 018 , 23/01/2003 S. 0011 - 0020

		Směrnice Rady 2002/99/ESze dne 16. prosince 2002,kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřeběRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Pokud jde o obchod uvnitř Společenství, byly v rámci jednotného trhu stanoveny zvláštní veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu pocházejících ze třetích zemí, které jsou určeny k lidské spotřebě a jsou uvedeny v příloze I Smlouvy.(2) Tyto předpisy umožnily odstranění překážek obchodu s dotčenými produkty, čímž přispěly k vytvoření vnitřního trhu a zároveň zajistily vysokou úroveň ochrany zdraví zvířat.(3) Dalším cílem zmíněných předpisů je předcházet zavlékání nebo šíření nákaz zvířat v důsledku uvedení produktů živočišného původu na trh. Obsahují rovněž společná ustanovení týkající se zejména omezení, která jsou použitelná pro uvádění produktů pocházejících z hospodářství nebo z oblastí infikovaných nákazami na trh, a povinnosti ošetřovat produkty pocházející ze zakázaných území takovým způsobem, aby se zabránilo šíření původců chorob.(4) Tato společná ustanovení by měla být harmonizována, aby se vyloučily případné nesrovnalosti vzniklé při přijímání zvláštních veterinárních předpisů. Taková harmonizace umožní rovněž zajistit jednotné provádění veterinárních předpisů v celém Společenství a zvýšit průhlednost struktury právních předpisů Společenství.(5) Veterinární kontroly produktů živočišného původu určených pro uvedení na trh musejí být prováděny v souladu se směrnicí Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontroláchv obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [4]. Směrnice 89/662/EHS obsahuje ochranná opatření, která lze použít při vážném ohrožení zdraví zvířat.(6) Produkty dovážené ze třetích zemí nesmějí ohrožovat zdraví hospodářských zvířat ve Společenství.(7) Za tím účelem je třeba stanovit postupy, jimiž by se předcházelo zavlékání nákaz. Tyto postupy obsahují také pravidelné zhodnocení veterinární situace v dotčených třetích zemích.(8) (8)Rovněž by měly být zavedeny postupy pro stanovení obecných nebo zvláštních předpisů či kritérií použitelných pro dovoz produktů živočišného původu.(9) Ustanovení týkající se dovozu masa domácích kopytníků a masných výrobků, které jsou z tohoto masa připraveny nebo toto maso obsahují, jsou již zahrnuta ve směrnici Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [5].(10) Postupy použitelné na dovoz masa a masných výrobků mohou sloužit jako vzor pro dovoz jiných produktů živočišného původu.(11) Veterinární kontroly produktů živočišného původu dovážených do Společenství ze třetích zemí musejí být prováděny v souladu se směrnicí Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství [6]. Směrnice 97/78/ES obsahuje ochranná opatření, která lze použít při vážném ohrožení zdraví zvířat.(12) Při stanovení pravidel pro mezinárodní obchod by měly být zohledněny obecné zásady stanovené Mezinárodním úřadem pro nákazy zvířat.(13) Je třeba zorganizovat audity a inspekce Společenství, aby se zajistilo jednotné používání veterinárních předpisů.(14) Produkty, na něž se vztahuje tato směrnice, jsou uvedeny v příloze I Smlouvy.(15) Opatření nezbytná pro provádění této směrnice se přijmou v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Oblast působnostiTato směrnice stanoví obecné veterinární předpisy, jimiž se řídí všechna stádia produkce, zpracování a distribuce uvnitř Společenství a dovoz produktů živočišného původu pocházejících ze třetích zemí a výrobků z nich získaných, které jsou určeny k lidské spotřebě.Tyto předpisy se nedotýkají ustanovení stanovených ve směrnicích 89/662/EHS a 97/78/ES a ve směrnicích uvedených v příloze I.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se podle potřeby použijí definice nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin [8], a směrnice 97/78/ES. Použijí se rovněž tyto definice:1. "všemi stádii produkce, zpracování a distribuce" se rozumí každé stádium od primární produkce produktu živočišného původu, včetně této primární produkce, až po jeho skladování, dopravu, prodej nebo dodání konečnému spotřebiteli, včetně tohoto skladování, dopravy, prodeje nebo dodání;2. "dovozem" se rozumí dovoz zboží na jedno z území uvedených v příloze I směrnice 97/78/ES pro účely jeho propuštění do celních režimů uvedených v čl. 4 odst. 16 písm. a) až f) nařízení Rady (ES) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [9];3. "úředním veterinárním lékařem" se rozumí veterinární lékař, který je způsobilý k výkonu této funkce a je jmenován příslušným orgánem;4. "produkty živočišného původu" se rozumějí produkty získané ze zvířat, jakož i výrobky z těchto produktů, které jsou určeny k lidské spotřebě, včetně živých zvířat, pokud jsou určena k tomuto účelu.KAPITOLA IVETERINÁRNÍ POŽADAVKY POUŽITELNÉ PRO VŠECHNA STÁDIA PRODUKCE, ZPRACOVÁNÍ A DISTRIBUCE PRODUKTŮ ŽIVOČIŠNÉHO PŮVODU VE SPOLEČENSTVÍČlánek 3Obecné veterinární předpisy1. Členské státy přijmou v souladu s níže uvedenými ustanoveními opatření, kterými zajistí, že provozovatelé potravinářských podniků nezpůsobí v žádném stádiu produkce, zpracování ani distribuce produktů živočišného původu ve Společenství šíření chorob přenosných na zvířata.2. Produkty živočišného původu musejí být získány ze zvířat, která splňují veterinární podmínky stanovené příslušnými právními předpisy Společenství.3. Produkty živočišného původu se získávají ze zvířat:a) která nepocházejí z hospodářství, zařízení, z území nebo části území, na něž se vztahují veterinární omezení použitelná pro zvířata a dotčené produkty podle předpisů stanovených v příloze I;b) která, pokud jde o maso a masné výrobky, nebyla usmrcena v zařízení, v němž se při porážce nebo v průběhu výrobního procesu nacházela infikovaná zvířata nebo zvířata podezřelá z nákazy jednou z chorob, na které se vztahují předpisy uvedené v písmeni a), nebo jatečně upravená těla těchto zvířat nebo části jatečně upravených těl těchto zvířat, pokud takové podezření nebylo vyloučeno;c) která jsou v případě živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury v souladu se směrnicí 91/67/EHS [10].Článek 4Odchylky1. Bez ohledu na článek 3 a při dodržení opatření pro tlumení choroby uvedených v příloze I mohou členské státy povolit produkci, zpracování a distribuci produktů živočišného původu pocházejících z území nebo části území, na které se vztahují veterinární omezení, avšak nikoliv z hospodářství, které je infikováno nebo je z infekce podezřelé, pokud:i) produkty, dříve než byly podrobeny níže uvedenému ošetření, byly získány, bylo s nimi manipulováno, byly přepraveny a skladovány odděleně od produktů nebo v jiné době než produkty, které splňují všechny veterinární podmínky, a pokud podmínky pro přepravu mimo území, na které se vztahují veterinární omezení, schválil příslušný orgán;ii) produkty, které mají být podrobeny ošetření, jsou jasně označeny;iii) produkty se podrobí ošetření, které umožní odstranit příslušný veterinární problém, aiv) ošetření se provede v zařízení, které je pro tento účel schváleno členským státem, v němž daný veterinární problém nastal.Ustanovení prvního pododstavce se použijí v souladu s oddílem 1 příloh II a III nebo v souladu s pravidly, která se přijmou postupem podle čl. 12 odst. 2.2. Produkce, zpracování a distribuce produktů akvakultury, které nesplňují podmínky stanovené v článku 3, se povolí, pokud jsou dodrženy podmínky stanovené ve směrnici 91/67/EHS a v případě potřeby v souladu s dodatečnými podmínkami, které se přijmou postupem podle čl. 12 odst. 2.3. Je-li to za dané veterinární situace možné, lze v určitých situacích postupem podle čl. 12 odst. 2 povolit odchylky od článku 3. V takových případech se zohlední zejména:a) zvláštní znaky choroby u dotčených druhů ab) případné testy nebo opatření, jimž se zvířata musejí podrobit.Pokud se takové odchylky povolí, mělo by se zajistit, aby se žádným způsobem nezhoršila úroveň ochrany zvířat před nákazou. Z toho důvodu se všechna opatření nezbytná pro zajištění ochrany zdraví zvířat ve Společenství přijmou týmž postupem.Článek 5Veterinární osvědčení1. Členské státy zajistí, aby byly produkty živočišného původu určené k lidské spotřebě doprovázeny veterinárním osvědčením, pokud:- ustanovení přijatá z veterinárních důvodů podle článku 9 směrnice 89/662/EHS stanoví, že produkty živočišného původu pocházející z členského státu musejí být provázeny osvědčením o zdravotní nezávadnosti, nebo- byla povolena odchylka podle čl. 4 odst. 3.2. Prováděcí pravidla a zejména vzor pro taková osvědčení mohou být s přihlédnutím k obecným zásadám definovaným v příloze IV stanovena postupem podle čl. 12 odst. 2. Osvědčení mohou obsahovat údaje požadované v souladu s jinými právními předpisy Společenství týkajícími se zdraví lidí a zvířat.Článek 6Úřední veterinární kontroly1. Do přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterými se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu a pravidla pro kontroly použitelné pro potraviny a krmiva, členské státy zajistí, že jejich příslušné orgány budou provádět úřední veterinární kontroly, aby se ověřilo dodržování této směrnice, jejích prováděcích pravidel a všech ochranných opatření týkajících produktů živočišného původu, která jsou přijata na základě této směrnice. Inspekce musejí být zpravidla neohlášené a kontroly musejí být prováděny v souladu s ustanoveními směrnice 89/662/EHS.2. Do přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterými se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu a pravidla pro kontroly použitelné pro potraviny a krmiva a v případě, že je zjištěno porušení veterinárních předpisů, členské státy přijmou v souladu s ustanoveními směrnice 89/662/EHS nezbytná opatření, aby vzniklou situaci napravily.3. Znalci Komise mohou ve spolupráci s příslušnými orgány členských států provádět kontroly na místě, včetně auditů, pokud je to nezbytné pro jednotné používání této směrnice. Členské státy, na jejichž území se kontroly provádějí, poskytnou znalcům při plnění úkolů veškerou nezbytnou pomoc. Komise informuje příslušný orgán o výsledku provedených kontrol.Pokud je během auditu nebo inspekce Komise zjištěno vážné nebezpečí pro zdraví zvířat, dotčený členský stát přijme ihned veškerá nezbytná opatření, aby zajistil ochranu zdraví zvířat. Pokud se žádná opatření nepřijmou nebo pokud jsou považována za nedostatečná, přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 nezbytná opatření na ochranu zdraví zvířat a informuje o nich členské státy.4. Prováděcí pravidla k tomuto článku, a zejména pravidla, jimiž se řídí spolupráce s vnitrostátními orgány, se přijmou postupem podle čl. 12 odst. 2.KAPITOLA IIDOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍČlánek 7Obecná ustanoveníČlenské státy přijmou opatření, kterými se zajistí, že se produkty živočišného původu určené k lidské spotřebě dovážejí ze třetích zemí pouze tehdy, vyhovují-li požadavkům kapitoly I použitelným pro všechna stádia produkce, zpracování a distribuce těchto produktů ve Společenství nebo pokud nabízejí rovnocenné veterinární záruky.Článek 8Dodržování předpisů SpolečenstvíZa tím účelem, aby se zajistilo dodržování obecného požadavku stanoveného v článku 7, stanoví se postupem podle čl. 12 odst. 2 toto:1. Seznamy třetích zemí nebo regionů třetích zemí, z nichž je povolen dovoz určitých produktů živočišného původu. Třetí země se v těchto seznamech uvede pouze tehdy, pokud byl v této zemi proveden audit Společenství, který prokázal, že příslušný veterinární orgán poskytuje náležité záruky, pokud jde o dodržování právních předpisů Společenství.Při sestavování nebo aktualizaci těchto seznamů se zohlední zejména:a) právní předpisy třetí země;b) organizace příslušného veterinárního orgánu a jeho inspekčních služeb ve třetí zemi, pravomoci těchto služeb, dozor, jemuž podléhají, a prostředky, včetně početního stavu pracovníků, které mají k dispozici k účinnému používání právních předpisů této země;c) skutečné veterinární požadavky týkající se produkce, zpracování, manipulace, skladování a odesílání produktů živočišného původu určených pro Společenství;d) záruky, které může příslušný veterinární orgán třetí země poskytnout, pokud jde o dodržování příslušných veterinárních podmínek nebo používání rovnocenných podmínek;e) veškeré zkušenosti s uváděním daného produktu ze třetí země na trh a výsledky všech provedených dovozních kontrol;f) výsledky inspekcí a/nebo auditů Společenství provedených ve třetí zemi, a zejména výsledky posouzení příslušných orgánů, nebo, pokud si to Komise vyžádá, zprávu předloženou příslušnými orgány třetí země o inspekcích, které provedly;g) nákazový status hospodářských zvířat, jiných domácích zvířat i volně žijících živočichů ve třetí zemi, se zvláštním ohledem na exotické choroby zvířat a všechny aspekty celkové veterinární situace v zemi, pokud by mohla představovat nebezpečí pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat ve Společenství;h) pravidelnost, rychlost a pružnost, s jakými třetí země poskytuje informace o výskytu infekčních nebo nakažlivých chorob zvířat na svém území, zejména chorob, které jsou povinné hlášením a jsou uvedeny na seznamu Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat, nebo, v případě chorob živočichů pocházejících z akvakultury, chorob, které jsou povinné hlášením a jsou uvedeny na seznamu zákoníku zdraví živočichů pocházejících z akvakultury Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;i) předpisy pro prevenci a tlumení infekčních a nakažlivých chorob zvířat platné ve třetí zemi a jejich provádění včetně pravidel dovozu z jiných zemí2. Komise přijme nezbytná ustanovení, aby aktualizované verze všech seznamů vypracovaných nebo aktualizovaných v souladu s tímto článkem zpřístupnila veřejnosti. Seznamy vypracované v souladu s tímto článkem mohou být kombinovány s jinými seznamy vypracovanými pro účely veřejného zdraví a zdraví zvířat a mohou rovněž obsahovat vzory veterinárních osvědčení.3. Pravidla původu pro produkty živočišného původu a pro zvířata, z nichž se tyto produkty získávají, se stanoví postupem podle čl. 12 odst. 2.4. Zvláštní podmínky dovozu pro každou třetí zemi nebo skupinu třetích zemí se stanoví s přihlédnutím k veterinární situaci v dotčené třetí zemi nebo třetích zemích postupem podle čl. 12 odst. 2.5. Podle potřeby mohou být:- prováděcí pravidla k tomuto článku,- kritéria pro klasifikaci třetích zemí a regionů těchto třetích zemí, pokud jde o choroby zvířat, a- zvláštní pravidla týkající se různých případů dovozu nebo zvláštních produktů, jako je dovoz produktů cestujícími nebo dovoz obchodních vzorků produktů,stanovena postupem podle čl. 12 odst. 2.Článek 9Doklady1. Veterinární osvědčení, které splňuje požadavky stanovené v příloze IV, se předloží společně se zásilkami produktů živočišného původu při jejich vstupu do Společenství.2. Veterinárním osvědčením se potvrzuje, že produkty vyhovují:a) požadavkům stanoveným pro tyto produkty na základě této směrnice a právních předpisů Společenství, kterými se stanoví veterinární požadavky nebo ustanovení, která jsou těmto požadavkům rovnocenná; ab) veškerým zvláštním podmínkám dovozu stanoveným postupem podle čl. 12 odst. 2.3. Doklady mohou uvádět údaje požadované podle jiných ustanovení právních předpisů Společenství týkajících se veřejného zdraví a zdraví zvířat.4. Postupem podle čl. 12 odst. 2 je možné:a) stanovit použití elektronických dokladů,b) vypracovat vzorové doklady,c) stanovit pravidla a osvědčení pro tranzit.Článek 10Inspekce a audity Společenství1. Znalci Komise mohou ve třetích zemích provádět inspekce a/nebo audity Společenství ve všech stádiích, na která se vztahuje tato směrnice, aby ověřili shodu nebo rovnocennost s veterinárními předpisy Společenství. Znalce Komise mohou doprovázet znalci členských států, které Komise určila, aby tyto inspekce a/nebo audity prováděli.2. Inspekce a/nebo audity ve třetích zemích uvedené v odstavci 1 se provádějí jménem Společenství a Komise hradí vzniklé náklady.3. Postup pro provádění inspekcí a/nebo auditů ve třetích zemích uvedených v odstavci 1 může být stanoven nebo změněn postupem podle čl. 12 odst. 2.4. Pokud je během inspekce nebo auditu Společenství zjištěno vážné nebezpečí pro zdraví zvířat, přijme Komise v souladu s článkem 22 směrnice 97/78/ES neprodleně opatření nezbytná pro ochranu zdraví zvířat a uvědomí o nich členské státy.KAPITOLA IIIZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 11Aktualizace technických přílohPřílohy této směrnice lze změnit postupem podle čl. 12 odst. 2, aby zohledňovaly zejména:i) vědecká stanoviska a vědecké poznatky, zejména pokud jde o nová posouzení nebezpečí;ii) technický vývoj aiii) stanovení bezpečnostních cílů pro zdraví zvířat.Článek 12Postup projednávání ve výboru1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat zřízený podle článku 58 nařízení (ES) č. 178/2002.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba stanovená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 13Přechodná ustanovení1. Od data uvedeného v čl. 14 odst. 1 nebudou veterinární předpisy stanovené směrnicemi uvedenými v příloze V tohoto nařízení použitelné.2. Prováděcí pravidla přijatá na základě těchto ustanovení zůstávají v platnosti, dokud je nenahradí pravidla s rovnocenným účinkem přijatá na základě této směrnice.3. Přechodná opatření mohou být stanovena postupem podle čl. 12 odst. 2.Článek 141. Členské státy přijmou a vyhlásí právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2005. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 15Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 16Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. prosince 2002.Za RadupředsedaM. Fischer Boel[1] Úř. věst. C 365 E, 19.12.2000.[2] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 15. května 2002.[3] Stanovisko Hospodářského a sociálního výboru ze dne 28. března 2001.[4] Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 13. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/118/EHS (Úř. věst. L 62, 15.3.1993, s. 49).[5] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1452/2001 (Úř. věst. L 198, 21.7.2001, s. 11).[6] Úř. věst. L 24, 30.1.1998, s. 9.[7] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[8] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1.[9] Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2700/2000 (Úř. věst. L 311, 12.12.2000, s. 17).[10] Úř. věst. L 46, 19.2.1991, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IChoroby, které se zohlední v obchodu s produkty živočišného původu, pro něž byla na základě právních předpisů Společenství zavedena opatření pro tlumeníCHOROBA | SMĚRNICE |Klasický mor prasat | Směrnice Rady 2001/89/ES o opatřeních Společenství pro tlumení klasického moru prasat |Africký mor prasat | Směrnice Rady 2002/60/ES, kterou se stanoví zvláštní ustanovení pro tlumení afrického moru prasat |Slintavka a kulhavka | Směrnice Rady 85/511/EHS, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky |Influenza ptáků | Směrnice Rady 92/40/EHS, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení influenzy ptáků |Newcastleská choroba | Směrnice Rady 92/66/EHS, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení newcastleské choroby |Mor prasat Mor malých přežvýkavců Vezikulární choroba prasat | Směrnice Rady 92/119/EHS, kterou se zavádějí obecná opatření Společenství pro tlumení některých chorob zvířat a zvláštní opatření týkající se vezikulární choroby prasat |Choroby živočichů pocházejících z akvakultury | Směrnice Rady 91/67/EHS o veterinárních předpisech pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh Směrnice Rady 93/53/EHS, kterou se zavádějí minimální opatření Společenství ke tlumení některých nákaz ryb Směrnice Rady 95/70/ES, kterou se stanoví minimální opatření Společenství pro tlumení některých chorob mlžů |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZvláštní identifikační značka pro maso pocházející z území nebo z části území, které nesplňují všechny náležité veterinární podmínky1. Označení zdravotní nezávadnosti pro čerstvé maso musí nést úhlopříčný kříž složený ze dvou přímých čar protínajících se ve středu razítka a zaručujících, že veškeré údaje uvedené na označení zůstanou čitelné.2. Označení uvedené v odstavci 1 lze rovněž připojit pomocí jediného oválného razítka o rozměrech 6,5 cm délky a 4,5 cm výšky; na označení musejí být zcela čitelně uvedeny tyto údaje:- v horní části název nebo kód ISO členského státu velkými písmeny: AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, IT, LU, NL, PZ, SE a UK,- uprostřed číslo veterinárního schválení jatek,- ve spodní části některá ze skupin velkých písmen: CE, EC, EF, EG, EK nebo EY,- dvě přímé čáry křížící se uprostřed razítka tak, aby údaje zůstaly jasně viditelné.Písmena musejí být nejméně 0,8 cm vysoká a čísla musejí být vysoká nejméně 1 cm.Razítko musí rovněž obsahovat údaje, podle nichž lze zjistit, který úřední veterinární lékař kontrolu masa provedl.Označení se připojí za přímého dozoru úředního veterinárního lékaře, který kontroluje provádění veterinárních ustanovení.--------------------------------------------------PŘÍLOHA III1. Ošetření pro vyloučení některých rizik pro zdraví zvířat souvisejících s masem a mlékem+ : Účinnost metody je uznána.0 : Účinnost metody není uznána.MASO Ošetření | Choroba |Slintavka a kulhavka | Klasický mor prasat | Vezikulární choroba prasat | Africký mor prasat | Mor skotu | Newcastleská choroba | Influenza ptáků | Mor malých přežvýkavců |a)Tepelné ošetření v hermeticky uzavřené nádobě při hodnotě při hodnotě Fo = 3 nebo vyšší | + | + | + | + | + | + | + | + |b)Tepelné ošetření, při němž musí být v celém mase dosaženo nejméně 70 °C | + | + | + | 0 | + | + | + | + |c)Tepelné ošetření, při němž musí být v celém mase dosaženo nejméně 80 °C | + | + | + | + | + | + | + | + |d)Tepelné ošetření v hermeticky uzavřené nádobě při teplotě nejméně 60 °C po nejméně 4 hodiny, přičemž teplota v jádře masa musí dosahovat nejméně 70 °C po dobu 30 minut | + | + | + | + | + | - | - | + |e)Přirozená fermentace a zrání nejméně po dobu 9 měsíců u vykostěného masa až do dosažení těchto typických hodnot: Aw hodnota nejvýše 0,93 nebo pH nejvýše 6,0 | + | + | + | + | + | 0 | 0 | 0 |f)Ošetření totožné s ošetřením popsaným v písmenu e), maso však může obsahovat kosti | + | + | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |g)Salámy: ošetření v souladu s kritérii, která se stanoví postupem podle čl. 12 odst. 2 poté, co příslušný vědecký výbor zaujme stanovisko | + | + | + | 0 | + | 0 | 0 | 0 |h)Šunka a bedra: ošetření přírodní fermentací a zráním po dobu nejméně 190 dní u šunky a 140 dní u hřbetu | 0 | 0 | 0 | + | 0 | 0 | 0 | 0 |i)Tepelné ošetření zaručující v jádře masa teplotu nejméně 65 °C po dobu nezbytnou k získání pasterizační hodnoty (ph) nejméně 40 | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | + |MLÉKO a mléčné výrobky (včetně smetany) určené k lidské spotřebě | | | | | | | | |a)Ultravysoká teplota (UHT)(UHT = minimální ošetření při 132 °C po dobu nejméně jedné vteřiny) | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |b)Má-li mléko pH nižší než 7,0,– jednoduchá blesková pasterizace při vysoké teplotě (HTST) | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |c)Má-li mléko pH 7,0 nebo vyšší, dvojnásobné zpracování HTST | + | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVObecné zásady osvědčování1. Zástupce příslušného orgánu odesílatele, který vydává osvědčení připojené k zásilce produktů živočišného původu, musí osvědčení podepsat a zajistit, aby bylo opatřeno úředním razítkem. Tento požadavek se vztahuje na každý list osvědčení, pokud sestává více než z jednoho listu.2. Osvědčení musejí být vyhotovena v úředním jazyce nebo úředních jazycích členského státu určení a v jazycích členského státu, v němž se provádí hraniční kontrola, nebo k nim musí být připojen ověřený překlad v tomto jazyce nebo těchto jazycích. Členské státy však mohou povolit použití jiného úředního jazyka Společenství, než je jejich vlastní jazyk.3. Prvopis osvědčení musí být připojen k zásilce při vstupu do Společenství.4. Osvědčení se musí skládat:a) z jednoho listu papíru, nebob) ze dvou nebo více stran, které jsou součástí jednoho nedělitelného listu papíru; neboc) z řady po sobě jdoucích očíslovaných stran tak, aby bylo zjevné, že jde o určitou stranu konečného počtu (například "strana 2 ze čtyř stran").5. Osvědčení musí mít jednotné identifikační číslo. Pokud se osvědčení skládá z několika po sobě jdoucích stran, musí být toto číslo uvedeno na každé straně.6. Osvědčení musí být vydáno dříve, než zásilka, k níž se vztahuje, projde kontrolou příslušného orgánu odesílající země.--------------------------------------------------PŘÍLOHA V1. Směrnice Rady 72/461/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [1], naposledy pozměněná aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska.2. Směrnice Rady 80/215/EHS ze dne 22. ledna 1980 o veterinárních otázkách obchodu s masnými výrobky uvnitř Společenství [2], naposledy pozměněná aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska.3. Směrnice Rady 91/494/EHS ze dne 26. června 1991 o veterinárních podmínkách pro obchod s čerstvým drůbežím masem uvnitř Společenství a jeho dovoz ze třetích zemí [3], naposledy pozměněná směrnicí 93/121/ES.4. Směrnice Rady 91/495/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o hygienických a veterinárních otázkách produkce králičího masa a masa farmové zvěře a uvádění tohoto masa na trh [4], naposledy pozměněná aktem o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska.5. Směrnice Rady 92/45/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických a veterinárních otázkách usmrcování volně žijící zvěře a uvádění masa volně žijící zvěře na trh [5], naposledy pozměněná směrnicí 97/79/ES.6. Směrnice Rady 92/46/EHS ze dne 16. června 1992 o hygienických předpisech pro produkci syrového mléka, tepelně ošetřeného mléka a mléčných výrobků a jejich uvedení na trh [6].7. Směrnice Rady 94/65/ES ze dne 14. prosince 1994, kterou se stanoví požadavky na výrobu a uvádění na trh mletého masa a masných polotovarů [7].[1] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 24.[2] Úř. věst. L 47, 21.2.1980, s. 4.[3] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 35.[4] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 41.[5] Úř. věst. L 268, 14.9.1992, s. 35.[6] Úř. věst. L 268, 14.9.1992, s. 1.[7] Úř. věst. L 368, 31.12.1994, s. 10.--------------------------------------------------