title: Směrnice Rady ze dne 11. prosince 1986 o uplatňování zásady rovného zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné, včetně oblasti zemědělství, a o ochraně v mateřství

text:
Důležité právní upozornění

|

31986L0613

Úřední věstník L 359 , 19/12/1986 S. 0056 - 0058 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 2 S. 0133  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 2 S. 0133

		Směrnice Radyze dne 11. prosince 1986o uplatňování zásady rovného zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné, včetně oblasti zemědělství, a o ochraně v mateřství(86/613/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 100 a 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že v usnesení ze dne 12. července 1982 o podpoře rovných příležitostí pro ženy [4] Rada schválila obecné cíle obsažené ve sdělení Komise o novém programu činnosti Společenství na podporu rovnosti příležitostí pro ženy (1982 – 1985), a vyjádřila odhodlání zavést vhodná opatření k dosažení těchto cílů;vzhledem k tomu, že akce 5 výše zmíněného programu se týká provedení zásady rovného zacházení pro ženy samostatně výdělečně činné, včetně oblasti zemědělství;vzhledem k tomu, že uplatnění zásady stejné odměny mužů a žen za práci uvedené v článku 119 Smlouvy je nedílnou součástí vytvoření a fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že v oblasti odměňování přijala Rada dne 10. února 1975 směrnici 75/117/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy [5];vzhledem k tomu, že pokud jde o jiná hlediska rovného zacházení pro muže a ženy, přijala Rada dne 9. února 1976 směrnici 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky [6], a dne 19. prosince 1978 směrnici 79/7/EHS o postupném zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti sociálního zabezpečení [7];vzhledem k tomu, že pokud jde o osoby samostatně výdělečně činné a jejich manžele nebo manželky, kteří se účastní této činnosti, je vhodné zavádět zásadu rovného zacházení prostřednictvím přesných opatření, která odpovídají zvláštnímu postavení těchto osob;vzhledem k tomu, že mezi členskými státy přetrvávají v této oblasti rozdíly; že je tedy nutné sblížit vnitrostátní předpisy týkající se provádění zásady rovného zacházení;vzhledem k tomu, že v některých ohledech Smlouva nestanovila požadované zvláštní pravomoci pro jednání;vzhledem k tomu, že zavedením zásady rovného zacházení nejsou dotčena opatření na ochranu žen v mateřství,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:ODDÍL ICíle a oblast působnostiČlánek 1Cílem této směrnice je v souladu s následujícími ustanoveními zajistit provedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, kteří jsou samostatně výdělečně činní nebo kteří přispívají k výkonu této činnosti, z hledisek, která nejsou zahrnuta do směrnic 76/207/EHS a 79/7/EHS.Článek 2Tato směrnice se vztahuje na:a) samostatně výdělečně činné osoby, tedy všechny osoby, které vykonávají výdělečnou činnost na vlastní účet za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy, včetně soukromých zemědělců a osob vykonávajících svobodná povolání;b) jejich manžele nebo manželky, kteří nejsou zaměstnanci ani společníky a kteří se za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy obvykle podílejí na činnosti samostatně výdělečně činné osoby a vykonávají stejné nebo pomocné úkoly.Článek 3Pro účely této směrnice se zásadou rovného zacházení rozumí vyloučení jakékoli diskriminace na základě pohlaví, buď přímo, nebo nepřímo, zejména s ohledem na manželský nebo rodinný stav.ODDÍL IIRovné zacházení pro samostatně výdělečně činné muže a ženy – Postavení manželů nebo manželek bez profesionálního statutu samostatně výdělečně činných osob – Ochrana v těhotenství a mateřství samostatně výdělečně činných osob nebo manželek samostatně výdělečně činných osobČlánek 4Pokud jde o samostatně výdělečně činné osoby, přijmou členské státy nezbytná opatření, aby zajistily zrušení všech ustanovení odporujících zásadě rovného zacházení vymezené ve směrnici 76/207/EHS, zejména pokud jde o založení, vybavení nebo rozšíření podniku nebo zahájení nebo rozšíření jakékoli jiné formy samostatně výdělečné činnosti, včetně finančních podmínek.Článek 5Aniž jsou dotčeny zvláštní podmínky pro přístup k některým činnostem, které se vztahují stejným způsobem pro obě pohlaví, přijmou členské státy nezbytná opatření, aby podmínky pro založení společnosti mezi manželi nebyly více omezující než podmínky pro založení společnosti mezi osobami, které nejsou manželi.Článek 6Pokud v členském státě existuje příspěvkový systém sociálního zabezpečení pro samostatně výdělečně činné osoby, přijme tento členský stát nezbytná opatření, aby se manželé uvedení v čl. 2 písm. b), pokud nejsou chráněni v rámci systému sociálního zabezpečení pro samostatně výdělečně činné pracovníky, mohli na dobrovolném a příspěvkovém základě připojit k systému sociálního zabezpečení.Článek 7Členské státy se zavazují prošetřit, za jakých podmínek je možné podporovat uznání práce poskytované manželi uvedenými v čl. 2 písm. b), a na základě tohoto výzkumu prošetřit veškeré vhodné podněty směřující k podpoře tohoto uznání.Článek 8Členské státy se zavazují zkoumat, zda a za jakých podmínek samostatně výdělečně činné ženy a manželky samostatně výdělečně činných osob mohou, během přerušení své činnosti z důvodu těhotenství nebo mateřství,- mít přístup ke službám poskytujícím dočasnou náhradu nebo příslušným systémům sociálního zabezpečení na jejich území, nebo- mít nárok na peněžité dávky v rámci systému sociálního zabezpečení nebo jiného systému veřejné sociální ochrany.ODDÍL IIIObecná a závěrečná ustanoveníČlánek 9Členské státy zavedou do svých vnitrostátních právních řádů nezbytná opatření, která umožní všem osobám, které se cítí poškozeny v důsledku neuplatnění zásady rovného zacházení v samostatně výdělečné činnosti, domáhat se svých nároků soudní cestou po případném využití jiných příslušných prostředků.Článek 10Členské státy zajistí, aby opatření přijatá k provedení této směrnice, jakož i stávající opatření v této oblasti, byla oznámena subjektům zastupujícím samostatně výdělečně činné osoby a střediskům odborného vzdělávání.Článek 11Rada přezkoumá tuto směrnici na návrh Komise do 1. července 1993.Článek 121. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 1989.Pokud však členský stát musí za účelem dosažení souladu s článkem 5 upravit své právní předpisy týkající se práv a povinností manželů, je dnem, kdy tento členský stát musí dosáhnout souladu s článkem 5, 30. červen 1991.2. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o opatřeních přijatých k dosažení souladu s touto směrnicí.Článek 13Nejpozději do 30. června 1991 předají členské státy Komisi veškeré údaje, které jí umožní sestavit zprávu o provádění této směrnice, kterou předloží Radě.Článek 14Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 11. prosince 1986.Za RadupředsedaA. Clarke[1] Úř. věst. C 113, 27.4.1984, s. 4.[2] Úř. věst. C 172, 2.7.1984, s. 90.[3] Úř. věst. C 343, 24.12.1984, s. 1.[4] Úř. věst. C 186, 21.7.1982, s. 3.[5] Úř. věst. L 45, 19.2.1975, s. 19.[6] Úř. věst. L 39, 14.2.1975, s. 40.[7] Úř. věst. L 6, 10.1.1979, s. 24.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2002/37/ES ze dne 3. května 2002, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky ethofumesátText s významem pro EHP

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0037

Úřední věstník L 117 , 04/05/2002 S. 0010 - 0012

		Směrnice Komise 2002/37/ESze dne 3. května 2002,kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účinné látky ethofumesát(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2002/18/ES [2], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Komise (EHS) č. 3600/92 ze dne 11. prosince 1992 o prováděcích ustanoveních pro první etapu pracovního programu uvedeného v čl. 8 odst. 2 směrnice Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2266/2000 [4], předpokládá stanovení seznamu účinných látek obsažených v přípravcích na ochranu rostlin, které mají být posouzeny s ohledem na jejich možné zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam je uveden v nařízení Komise (ES) č. 933/94 ze dne 27. dubna 1994, kterým se stanoví účinné látky přípravků na ochranu rostlin a jmenují členské státy zpravodajové pro provádění nařízení Komise (EHS) č. 3600/92 [5], naposledy pozměněném nařízením (ES) č. 2230/95 [6], a zahrnuje ethofumesát.(2) Účinky látky ethofumesát na lidské zdraví a na životní prostředí byly posouzeny v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 3600/92 pro rozsah použití navrhovaný oznamovateli. Podle nařízení (ES) č. 933/94, naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 491/95 [7], bylo Švédsko jmenováno členským státem zpravodajem. V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 3600/92 Švédsko předložilo dne 2. října 1998 Komisi hodnotící zprávu a doporučení.(3) Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat. Přezkoumání bylo dokončeno dne 26. února 2002 formou zprávy Komise o přezkoumání látky ethofumesát.(4) Z přezkoumání nevyplynuly žádné nedořešené otázky nebo obavy, které by vyžadovaly konzultaci s Vědeckým výborem pro rostliny.(5) Z různých provedených zkoumání vyplynulo, že přípravky na ochranu rostlin obsahující ethofumesát obecně mohou splňovat požadavky stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS, zejména pokud jde o použití, která byla zkoumána a podrobně popsána ve zprávě Komise o přezkoumání. Je proto vhodné zařadit látku ethofumesát do přílohy I uvedené směrnice, aby bylo zajištěno, že ve všech členských státech mohou být povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující ethofumesát udělována podle ustanovení směrnice 91/414/EHS.(6) Zpráva Komise o přezkoumání je nezbytná k tomu, aby členské státy správně uplatnily příslušné části jednotných zásad stanovených ve směrnici 91/414/EHS. Je tedy vhodné stanovit, aby konečné znění závěrečné zprávy o přezkoumání, s výjimkou důvěrných informací, bylo trvale k dispozici u členských států nebo aby jimi bylo zpřístupněno k nahlédnutí všem zúčastněným stranám. Pokud bude nutné zprávu o přezkoumání aktualizovat, aby byl zohledněn technický a vědecký vývoj, měly by být zároveň změněny v souladu se směrnicí 91/414/EHS podmínky pro zařazení dotyčné účinné látky do přílohy I uvedené směrnice.(7) Před zařazením účinné látky do přílohy I by mělo být stanoveno přiměřené období umožňující členským státům a zúčastněným stranám přijmout nezbytná přípravná opatření.(8) Po zařazení je nezbytné poskytnout členským státům přiměřené období k provedení ustanovení směrnice 91/414/EHS, pokud jde o přípravky na ochranu rostlin obsahující ethofumesát, a zejména k tomu, aby přezkoumaly existující povolení podle ustanovení směrnice 91/414/EHS tak, aby bylo vyhověno požadavkům pro ethofumesát stanoveným v příloze I směrnice 91/414/EHS. Delší období musí být stanoveno pro předložení úplné dokumentace ohledně každého přípravku na ochranu rostlin splňující požadavky přílohy II a III směrnice 91/414/EHS a pro nové hodnocení tohoto přípravku v souladu s jednotnými zásadami uvedenými ve směrnici 91/414/EHS.(9) Je tedy nezbytné změnit směrnici 91/414/EHS.(10) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 91/414/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 2Členské státy trvale zpřístupní zprávu o přezkoumání ethofumesátu, s výjimkou důvěrných informací ve smyslu článku 14 směrnice 91/414/EHS, všem zúčastněným stranám nebo jim ji poskytnou k nahlédnutí na zvláštní žádost.Článek 3Členské státy nejpozději do 31. srpna 2003 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Budou tyto předpisy používat od 1. září 2003.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 41. Členské státy přezkoumají povolení udělené pro každý přípravek na ochranu rostlin obsahující ethofumesát tak, aby bylo vyhověno požadavkům pro ethofumesát uvedeným v příloze I směrnice 91/414/EHS. Je-li to nezbytné, změní nebo zruší povolení v souladu se směrnicí 91/414/EHS do 1. září 2003.2. Členské státy na základě dokumentace splňující požadavky přílohy III směrnice 91/414/EHS nově zhodnotí každý přípravek na ochranu rostlin obsahující ethofumesát, ať již jako jedinou účinnou látku nebo jako jednu z více účinných látek zařazených do přílohy I uvedené směrnice do 1. března 2003, v souladu s jednotnými zásadami uvedenými v příloze VI směrnice 91/414/EHS. Na základě tohoto hodnocení určí, zda přípravek splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. b), c), d) a e) směrnice 91/414/EHS. Je-li to nezbytné, změní nebo zruší povolení pro každý takový přípravek na ochranu rostlin nejpozději do 28. února 2007.Článek 5Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. března 2003.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 3. května 2002.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.[2] Úř. věst. L 55, 26.2.2002, s. 29.[3] Úř. věst. L 366, 15.12.1992, s. 10.[4] Úř. věst. L 259, 13.10.2000 s. 27.[5] Úř. věst. L 107, 28.4.1994, s. 8.[6] Úř. věst. L 225, 22.9.1995, s. 1.[7] Úř. věst. L 49, 4.3.1995, s. 50.--------------------------------------------------PŘÍLOHANa konec tabulky v příloze I se doplňuje tato účinná látka:"Číslo | Obecný název, identifikační čísla | Název podle IUPAC | Čistota | Vstup v platnost | Konec platnosti zařazení | Zvláštní ustanovení |29 | Ethofumesát CAS 26225-79-6 CIPAC 223 | (±)-(2-ethoxy-3,3-dimethyl-2,3-dihydro-1-benzofuran-5-yl)-mesylát | 960 g/kg | 1. března 2003 | 28. února 2013 | Povolena mohou být pouze použití jako herbicid. Při uplatňování jednotných zásad uvedených v příloze VI musí být zohledněny závěry zprávy o přezkoumání ethofumesátu, a zejména její příloha I a II, v konečném znění vypracovaném Stálým výborem pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 26. února 2002. Při tomto celkovém hodnocení musí členské státy věnovat zvláštní pozornost ochraně podzemních vod, je-li tato účinná látka použita v oblastech ohrožených vlivem půdních a/nebo klimatických podmínek, a je-li nutné podle potřeby uplatnit opatření ke zmírnění rizika. |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 92/2/EHS ze dne 13. ledna 1992, kterou se stanoví postup odběru vzorků a metoda analýzy Společenství při kontrole teploty hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0002

Úřední věstník L 034 , 11/02/1992 S. 0030 - 0033 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 11 S. 0006  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 11 S. 0006

		Směrnice Komise 92/2/EHSze dne 13. ledna 1992,kterou se stanoví postup odběru vzorků a metoda analýzy Společenství při kontrole teploty hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřeběKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 89/108/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě [1], a zejména na článek 11 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že teplota hluboce zmrazených potravin by měla být kontrolována;vzhledem k tomu, že členské státy mohou používat jiné vědecky validované metody, pokud nejsou překážkou volnému pohybu hluboce zmrazených potravin a nenarušují pravidla hospodářské soutěže;vzhledem k tomu, že po ověření záznamů teploty vzduchu postupem stanoveným ve směrnici Komise 92/1/EHS ze dne 13. ledna 1992 o kontrole teploty v přepravních prostředcích a v úložných a skladovacích prostorech pro hluboce zmrazené potraviny určené k lidské spotřebě [2] a při zohlednění teplot požadovaných v článku 5 směrnice 89/108/EHS mohou členské státy v případech, kde přetrvává odůvodněná pochybnost, přistoupit k destruktivní zkoušce;vzhledem k tomu, že tato kontrola je v souladu se směrnicí Rady 89/397/EHS ze dne 14. června 1989 o úřední kontrole potravin [3], a zejména s články 4 a 14 uvedené směrnice;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potraviny,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy zajistí, aby se postup odběru vzorků a metoda analýzy, potřebné při úřední kontrole teplot hluboce zmrazených potravin, prováděly podle ustanovení příloh I a II této směrnice.2. Metoda analýzy popsaná v příloze II této směrnice se však může použít pouze v případě, že po kontrole přetrvává odůvodněná pochybnost o překročení prahové hodnoty teplot uvedených ve směrnici 89/108/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě.Článek 2Zavedení požadavků stanovených v čl. 1 odst. 1 a v přílohách I a II nevylučuje, aby členské státy použily jiné vědecky validované metody, pokud nejsou překážkou volnému pohybu hluboce zmrazených potravin uznaných za vyhovující pravidlům na základě metody popsané v příloze II této směrnice.Avšak v případě rozdílů ve výsledcích jsou rozhodující výsledky získané použitím metod Společenství.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. července 1993.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 13. ledna 1992.Za KomisiMartin Bangemannmístopředseda[1] Úř. věst. L 40, 11.2.1989, s. 34.[2] Úř. věst. L 34, 11.2.1992, s. 28.[3] Úř. věst. L 186, 30.6.1989, s. 23.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPOSTUP ODBĚRU VZORKŮ HLUBOCE ZMRAZENÝCH POTRAVIN URČENÝCH K LIDSKÉ SPOTŘEBĚ1. Výběr balení pro kontroluTyp a množství vybraných balení musí být takové, aby jejich teplota byla reprezentativní vzhledem k nejteplejším místům kontrolované zásilky.1.1. Mrazírenské skladyVzorky se mají vybírat z několika kritických míst v mrazírenském skladu, například: blízko dveří (horní a dolní úroveň), blízko středu mrazírenského skladu (horní a dolní úroveň) a blízko proudu vzduchu vracejícího se k chladicí jednotce. Měla by se vzít v úvahu doba uložení všech výrobků (pro stabilizaci teploty).1.2. Přepravaa) Pokud je nezbytné odebírat vzorky během přepravy:odebírají se z vrchní a spodní části zásilky v místech přilehlých k otvírací hraně u každých dveří nebo u každého křídla dveří.b) Odběr vzorků během vykládky:Výběr čtyř vzorků z těchto kritických bodů:- z vrchní a spodní části zásilky, v místech přilehlých k otvírací hraně dveří,- z vrchních zadních rohů zásilky (v místě co možná nejvzdálenějším od chladicí jednotky),- ze středu zásilky,- ze středu čelního povrchu zásilky (co možno nejblíže chladicí jednotky),- z vrchních a spodních rohů čelního povrchu zásilky (co možná nejblíže k proudu vzduchu vracejícího se do chladicí jednotky).1.3. Prodejní mrazicí boxyKe zkoušení se musí odebrat vzorek z každého ze tří míst, která jsou reprezentativní vzhledem k nejteplejším místům uvnitř použitého prodejního mrazicího boxu.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIMETODA MĚŘENÍ TEPLOTY HLUBOCE ZMRAZENÝCH POTRAVIN URČENÝCH K LIDSKÉ SPOTŘEBĚ1. Rozsah a oblast použitíPodle čl. 1 odst. 2 první odrážky směrnice 89/108/EHS musí být teplota v celém výrobku po tepelné stabilizaci trvale udržována na hodnotě -18 °C nebo nižší, popřípadě s krátkými výkyvy ve směru k vyšším teplotám podle článku 5 výše uvedené směrnice.2. Podstata metodyMěření teploty hluboce zmrazených potravin spočívá v přesném zaznamenávání teploty pomocí vhodného zařízení u vzorku odebraného podle přílohy I.3. Definice teploty"Teplotou" se rozumí teplota měřená v přesně stanoveném místě prostřednictvím teplotně citlivé části měřicího přístroje nebo zařízení.4. Přístrojové vybavení4.1. Zařízení k měření teploty4.2. Nástroje k pronikání do výrobkuPoužije se špičatý kovový nástroj jako je průrazník ledu, ruční vrták nebo nebozez, které se snadno čistí.5. Obecné specifikace pro přístroje k měření teplotyMěřicí přístroje musí splňovat tyto specifikace:a) doba odezvy dosahuje v rozmezí tří minut devadesátiprocentního rozdílu mezi počátečním a konečným odečtem;b) přístroj musí vykazovat přesnost ± 0,5 °C v rozsahu měření -20 °C až +30 °C;c) přesnost měření se nesmí změnit o více než 0,3 °C během provozu při teplotě prostředí v rozmezí -20 °C až +30 °C;d) přístroje by měly zobrazovat naměřené hodnoty s rozlišením 0,1 °C;e) přesnost přístroje by měla být pravidelně kontrolována;f) přístroj by měl mít platné osvědčení o kalibraci;g) teplotní čidlo by mělo být snadno čistitelné;h) část měřicího zařízení citlivá na teplotu musí být navržena tak, aby zajišťovala dobrý tepelný kontakt s výrobkem;i) elektrické zařízení musí být chráněno proti nežádoucím vlivům vyvolaným kondenzací vlhkosti.6. Postup měření6.1. Předchlazení nástrojůTeplotní čidlo a nástroj k pronikání do výrobku by měly být před měřením teploty výrobku předchlazeny.Použitá metoda pro předchlazení by měla zajistit, aby se teplota obou nástrojů přiblížila co nejtěsněji k teplotě výrobku.6.2. Příprava vzorků pro měření teplotyKonstrukce teplotních čidel není obecně taková, aby čidla mohla pronikat do zmrazeného výrobku. Je proto nezbytné vytvořit předchlazeným nástrojem k pronikání ve výrobku otvor, do kterého se čidlo vloží. Průměr tohoto otvoru by měl zajišťovat těsné přilehnutí čidla a jeho hloubka závisí na typu výrobku (jak je popsáno v bodě 6.3.).6.3. Měření teploty uvnitř výrobkuPři přípravě vzorku a měření jeho teploty by se měl vzorek udržovat ve zvoleném mrazírenském prostředí. Měření se provádí takto:a) Pokud to rozměry výrobku umožňují, vloží se předchlazené čidlo do hloubky 2,5 mm od povrchu výrobku.b) Pokud není možný postup podle písmena a), mělo by se čidlo vložit nejméně do takové hloubky od povrchu, která se rovná trojnásobku až čtyřnásobku průměru čidla.c) Určité potraviny není možno vzhledem k jejich velikosti nebo složení navrtat za účelem stanovení jejich vnitřní teploty (například hrášek); v těchto případech by se vnitřní teplota balení této potraviny měla stanovit vložením vhodného předchlazeného čidla s ostrou špicí do středu balení pro změření teploty v kontaktu s potravinou.d) Uvedená teplota se odečte poté, co se její hodnota stabilizuje.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2002/4/ES ze dne 30. ledna 2002 o registraci zařízení pro chov nosnic, kterou stanoví směrnice Rady 1999/74/ES

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0004

Úřední věstník L 030 , 31/01/2002 S. 0044 - 0046

		Směrnice Komise 2002/4/ESze dne 30. ledna 2002o registraci zařízení pro chov nosnic, kterou stanoví směrnice Rady 1999/74/ESKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 1999/74/ES ze dne 19. července 1999, kterou se stanoví minimální požadavky na ochranu nosnic [1], a zejména na článek 7 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice 1999/74/ES stanoví zvláštní požadavky na ochranu nosnic podle jednotlivých způsobů chovu a umožňuje členským státům, aby si zvolily nejvhodnější způsob nebo způsoby chovu.(2) Podle článku 7 směrnice 1999/74/ES jsou všechna zařízení spadající do působnosti uvedené směrnice zaregistrována příslušným orgánem každého členského státu a označena rozlišovacím číslem, které umožní sledování vajec uváděných na trh a určených pro lidskou spotřebu.(3) Podle nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 ze dne 26. června 1990 o některých obchodních normách pro vejce [2], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 5/2001 [3], musí být na vejcích vyznačen kód představující rozlišovací číslo producenta a umožňující určení způsobu chovu.(4) Způsoby chovu jsou definovány v nařízení Komise (EHS) č. 1274/91 ze dne 15. května 1991, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1907/90 o některých obchodních normách pro vejce [4], naposledy pozměněném nařízením (ES) č. 1651/2001 [5], a pokud jde o ekologické zemědělství, v nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin [6], naposledy pozměněném nařízením Komise (ES) č. 2491/2001 [7].(5) Registrace zařízení podle rozlišovacího čísla je jednou z podmínek, která umožňuje sledování vajec uváděných na trh a určených pro lidskou spotřebu.(6) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy:a) zavedou systém pro registraci všech produkčních míst (dále jen zařízení) v působnosti směrnice 1999/74/ES a přidělí jim rozlišovací číslo v souladu s přílohou této směrnice;b) zajistí, aby příslušný orgán dotyčného členského státu obdržel od každého tohoto zařízení informace uvedené v bodu 1 přílohy ke dni, který členský stát stanoví. Toto datum musí být stanoveno tak, aby lhůta na registraci zařízení podle písmene c) byla dostatečná;c) zajistí, aby všechna zařízení, u nichž byly požadované informace poskytnuty ke dni stanovenému v písmenu b), byla zaregistrována a obdržela rozlišovací číslo do 31. května 2003.2. Členské státy dohlédnou na to, aby od 1. června 2003:a) zařízení, u nichž nebyly informace požadované v odst. 1 písm. b) poskytnuty ke dni stanovenému v písmenu b), nemohla být již nadále využívána, ab) aby nebylo uvedeno do provozu žádné nové zařízení bez předchozí registrace a přidělení rozlišovacího čísla.3. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán dotyčného členského státu měl přístup k registru zařízení stanovenému v odstavci 1 pro účely sledování vajec uváděných na trh a určených pro lidskou spotřebu.4. Členské státy zajistí, aby změny týkající se registrovaných údajů byly neprodleně oznámeny příslušnému orgánu a aby registr byl aktualizován ihned po obdržení uvedených informací.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. března 2003. O znění příslušných ustanovení neprodleně uvědomí Komisi.Pokud členské státy přijmou uvedená ustanovení, musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. ledna 2002.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 203, 3.8.1999, s. 53.[2] Úř. věst. L 173, 6.7.1990, s. 5.[3] Úř. věst. L 2, 5.1.2001, s. 1.[4] Úř. věst. L 121, 16.5.1991, s. 11.[5] Úř. věst. L 220, 15.8.2001, s. 5.[6] Úř. věst. L 198, 22.7.1991, s. 1.[7] Úř. věst. L 337, 20.12.2001, s. 9.--------------------------------------------------PŘÍLOHAV případě potřeby se použijí definice uvedené v článku 2 směrnice 1999/74/ES.1. ÚDAJE POŽADOVANÉ PRO REGISTRACIU každého zařízení musí být uvedeny minimálně tyto údaje:- zařízení:- název zařízení,- adresa,- fyzická osoba odpovědná za chov nosnic (dále jen "chovatel"):- jméno,- adresa,- registrační číslo (čísla) jiných zařízení spadajících do působnosti směrnice 1999/74/ES, která tomuto chovateli patří nebo která provozuje,- vlastník zařízení, pokud jde o jinou osobu než o chovatele:- jméno,- adresa,- registrační číslo (čísla) jiných zařízení spadajících do působnosti směrnice 1999/74/ES, která tomuto chovateli patří nebo která provozuje,- jiné údaje týkající se zařízení:- způsob chovu podle definic uvedených v bodě 2.1,- maximální kapacita zařízení (počet slepic, které zařízení celkově pojme); pokud se používají různé způsoby chovu, uvede se také maximální počet slepic vyskytujících se ve stejnou dobu v jednotlivých chovech.2. ROZLIŠOVACÍ ČÍSLORozlišovací číslo se skládá z číslice označující způsob chovu podle kódu stanoveného v bodě 2.1, po němž následuje kód členské země uvedený v bodě 2.2, jakož i identifikační číslo, které stanoví členský stát, v němž se dané zařízení nachází.2.1 Kód označující způsob chovuZpůsoby chovu používané v daném zařízení a definované v nařízení (EHS) č. 1274/91 ve znění pozdějších předpisů se označují pomocí těchto kódů:1 | Volný výběh |2 | Haly |3 | Klece |Způsob chovu používaný v produkčním zařízení podle podmínek definovaných v nařízení (EHS) č. 2092/91 se označí takto:0 | Ekologické zemědělství |2.2 Registrační kód členského státuAT | Rakousko |BE | Belgie |DE | Německo |DK | Dánsko |ES | Španělsko |FI | Finsko |FR | Francie |GR | Řecko |IE | Irsko |IT | Itálie |LU | Lucembursko |NL | Nizozemsko |PT | Portugalsko |SE | Švédsko |UK | Spojené království |2.3 Identifikace zařízeníKaždý členský stát použije systém, který umožní přidělit jedinečné číslo všem zařízením, která mají být registrována. Toto číslo lze rovněž užít pro jiné účely než pro účely této směrnice, pokud bude zaručena identifikace zařízení.Členské státy mohou k identifikačnímu číslu připojit další znaky, které například umožní identifikovat jednotlivá hejna umístěná v různých budovách téhož zařízení.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 18. listopadu 1985, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky

text:
Důležité právní upozornění

|

31985L0511

Úřední věstník L 315 , 26/11/1985 S. 0011 - 0018 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 19 S. 0209  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 39 S. 0033  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 19 S. 0209  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 39 S. 0033

		Směrnice Radyze dne 18. listopadu 1985,kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky(85/511/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že jedním z úkolů Společenství ve veterinární oblasti je zlepšení zdravotního stavu hospodářských zvířat a tím i zvýšení výnosnosti chovu těchto zvířat;vzhledem k tomu, že vypuknutí slintavky a kulhavky může rychle nabýt rozměrů nákazy, způsobovat úhyny a závažné potíže výrazně snižující výnosnost chovu prasat a přežvýkavců jako celku;vzhledem k tomu, že co nejdříve po vyslovení podezření na slintavku a kulhavku musí být přijata opatření k neprodlenému a účinnému tlumení, která se uplatňují bezprostředně po potvrzení výskytu; že tato opatření musí být příslušnými orgány upravována podle toho, zda země provádí na celém svém území nebo na jeho části profylaktický očkovací program; že členské země, které takový program používají, mohou za určitých podmínek povolit, aby zvířata s dostatečnou poočkovací imunitou proti viru slintavky a kulhavky nemusela být poražena;vzhledem k tomu, že je nezbytné zabránit jakémukoli rozšíření nákazy co nejdříve po jejím vypuknutí pečlivou kontrolou přemísťování zvířat a používání produktů, které mohou být kontaminovány, a kde je to vhodné, i očkováním;vzhledem k tomu, že diagnostika nákazy a identifikace příslušného viru musí být prováděna pod dozorem příslušných laboratoří, jejichž spolupráci musí zajistit referenční laboratoř určená Společenstvím;vzhledem k tomu, že očkovací látka používaná k nouzovému očkování se musí ověřovat ohledně účinnosti a neškodnosti, zajišťuje koordinaci specializovaný ústav určený Společenstvím; že je potřeba provádět speciální koordinovaná opatření tam, kde jsou zjištěny takové typy a varianty viru, proti nimž očkovací látky obvykle používané ve Společenství neposkytují dostatečnou ochranu; že je proto nezbytné vytvořit pro členské státy, které očkují, návrh víceletých plánů očkování, které se posuzují a případně koordinují v rámci Společenství;vzhledem k tomu, že je třeba vytvořit pravidla pro úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí;vzhledem k tomu, že opatření zavedená touto směrnicí jsou pouze experimentální povahy a že tedy musí být vzhledem k vývoji situace přezkoumávána,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice definuje minimální opatření Společenství, která mají být použita v případě vzplanutí slintavky a kulhavky jakéhokoliv typu viru, a to bez dotčení předpisů Společenství upravujících obchod uvnitř Společenství.Tato směrnice se nedotýká politiky členských států pro profylaktické očkování.Článek 2Pro účely této směrnice se přiměřeně používají definice uvedené v článku 2 směrnice 64/432/EHS [4].Kromě toho se rozumí:a) "zvířetem vnímavého druhu" jakýkoli domácí nebo volně žijící přežvýkavec nebo prase, přítomný(é) v hospodářství;b) "vnímavým zvířetem" jakékoli zvíře vnímavého druhu, které není očkováno nebo které je očkováno, ale jehož imunitní ochranu příslušný orgán považuje za nedostatečnou;c) "nakaženým zvířetem" jakékoli zvíře vnímavého druhu, u něhož:- byly zjištěny klinické příznaky nebo postmortální změny odpovídající změnám při slintavce a kulhavce nebo- výskyt slintavky a kulhavky byl úředně potvrzen laboratorním vyšetřením;d) "zvířetem podezřelým z infekce" jakékoli zvíře vnímavého druhu vykazující takové klinické příznaky nebo postmortální změny, které opravňují k podezření na slintavku a kulhavku;e) "zvířetem podezřelým z kontaminace" každé zvíře vnímavého druhu, které mohlo podle získaných epizootologických informací přijít přímo nebo nepřímo do styku se slintavkovým virem.Článek 3Členské státy zajistí povinné a neprodlené oznámení výskytu slintavky a kulhavky nebo podezření na slintavku a kulhavku příslušnému orgánu v souladu se směrnicí 82/894/EHS [5].Článek 41. Členské státy zajistí, aby v případě, že se v hospodářství vyskytuje jedno nebo více zvířat podezřelých z infekce nebo z konta minace, bylo neprodleně provedeno úřední šetření, které potvrdí nebo vyloučí přítomnost slintavky a kulhavky, a zejména zajistí, aby úřední veterinární lékař odebral nebo nechal odebrat odpovídající vzorky k laboratornímu vyšetření.Co nejdříve po oznámení podezření na nákazu nařídí příslušný orgán nad hospodářstvím úřední dozor, a zejména nařídí, aby:- byly zjištěny počty všech kategorií zvířat vnímavých druhů a aby v rámci každé z těchto kategorií byl zjištěn počet zvířat uhynulých, nakažených nebo z infekce či z kontaminace podezřelých; sčítání je třeba provádět denně tak, aby se zjistil počet narozených i uhynulých zvířat v období podezření; údaje o sčítání musí být předloženy na vyžádání a mohou být při každé kontrole prověřovány,- všechna zvířata vnímavých druhů v hospodářství byla umístěna ve svých stájích nebo na jiných místech umožňujících jejich izolaci,- zvířata vnímavých druhů do hospodářství ani nevstupovala ani hospodářství neopouštěla,- zvířata ostatních živočišných druhů bez povolení příslušného orgánu do hospodářství ani nevstupovala ani hospodářství neopouštěla,- byl z hospodářství zakázán odvoz masa nebo mrtvých těl zvířat vnímavých druhů a také krmiv, nářadí, předmětů nebo jiných materiálů, jako jsou vlna, odpady nebo výměšky, kterými by mohl být virus slintavky a kulhavky přenesen, vyjma případů povolených příslušným orgánem,- byl z hospodářství zakázán odvoz mléka; při potížích se skladováním v hospodářství může příslušný orgán povolit přepravu mléka pod veterinárním dozorem do zařízení na ošetření, kde bude provedeno tepelné ošetření zabezpečující zničení slintavkového viru,- pohyb osob do a z hospodářství podléhal povolení příslušného orgánu,- vjezd a výjezd vozidel z hospodářství podléhal povolení příslušného orgánu, který stanoví podmínky zamezující šíření slintavkového viru,- ve vchodech do hospodářství a do stájí se zvířaty vnímavých druhů, stejně jako ve východech z nich, byly používány vhodné způsoby dezinfekce,- v souladu se články 7 a 8 se provádělo epizootologické šetření.2. Příslušný orgán může rozšířit působnost opatření uvedených v odstavci 1 i na bezprostředně sousedící hospodářství v případě, že jejich umístění, prostorové uspořádání nebo kontakty se zvířaty z hospodářství, kde se nákaza vyskytuje nebo je na ni podezření, nevylučují možnost podezření z kontaminace.3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 budou zrušena až po úředním odvolání podezření na slintavku a kulhavku.Článek 5Jakmile je potvrzeno, že se v hospodářství nachází jedno nebo více zvířat definovaných v čl. 2 písm. c), příslušný orgán přijme tato opatření:1. úřední veterinární lékař odebere nebo nechá odebrat přiměřené vzorky k vyšetření v laboratoři uvedené v příloze, pokud tyto vzorky nebyly odebrány a vyšetřeny v souladu s čl. 4 odst. 1 prvním pododstavcem již během období podezření;2. kromě opatření uvedených v čl. 4 odst. 1 jsou bez prodlení přijata další opatření:a) v členských státech nebo oblastech, v nichž je očkování zakázáno,- všechna zvířata vnímavých druhů v hospodářství jsou pod úředním dozorem na místě usmrcena způsobem, který zabrání jakémukoli nebezpečí šíření slintavkového viru,- všechna výše uvedená zvířata jsou po usmrcení pod úředním dozorem zlikvidována způsobem, který zabrání jakémukoli nebezpečí šíření slintavkového viru,- maso ze zvířat vnímavých druhů pocházejících z hospodářství a poražených v období mezi pravděpodobným zavlečením nákazy do hospodářství a zavedením úředních opatření je dohledáno a pod úředním dozorem zlikvidováno způsobem, který zabrání jakémukoli nebezpečí šíření slintavkového viru,- mrtvá těla zvířat vnímavých druhů uhynulých v hospodářství jsou pod úředním dozorem zlikvidována způsobem, který zabrání jakémukoli nebezpečí šíření slintavkového viru,- všechny předměty a materiály uvedené v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci páté odrážce jsou zlikvidovány nebo ošetřeny způsobem, který zajišťuje zničení slintavkového viru; veškeré používané postupy musí být v souladu s pokyny úředního veterinárního lékaře,- mléko a mléčné výrobky jsou zlikvidovány způsobem, který zabrání jakémukoli nebezpečí šíření slintavkového viru,- po odstranění zvířat vnímavých druhů a materiálů, uvedených v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci páté odrážce, se v souladu s článkem 10 čistí a dezinfikují stáje, jejich okolí, dopravní prostředky použité k přepravě takových zvířat a všechno vybavení, které mohlo být kontaminováno,- zvířata vnímavých druhů mohou být zařazena do hospodářství nejdříve za 21 dnů po dokončení očisty a dezinfekce, provedených v souladu s článkem 10,- v souladu se články 7 a 8 se provádí epizootologické šetření;b) v členských státech nebo regionech s očkovací politikou podle článku 14:i) - všechna zvířata vnímavých druhů v hospodářství jsou usmrcena a zlikvidována pod úředním dozorem; členské státy přijmou při usmrcení a likvidaci zvířat opatření potřebná k vyloučení veškerých rizik perzistence a šíření slintavky a kulhavky a škodlivých účinků na okolní prostředí; zejména pokud se neusmrcuje na místě, musí se přeprava zvířat provádět vozidly zvlášť vybavenými tak, aby se zabránilo jakémukoliv nebezpečí šíření slintavkového viru,- po určení typu, subtypu nebo varianty viru nebo když lze na základě informací a epizootiologických údajů konstatovat, že použité očkovací látky zaručují spolehlivou imunitu při dotyčném typu, subtypu popřípadě dotyčné variantě viru, mohou členské státy- porážku a likvidaci omezit na vnímavá zvířata,- povolit, aby bylo maso a mléko zvířat, která ani nejsou nakažena slintavkou a kulhavkou ani nejsou podezřelá z infekce, pod veterinárním dozorem podrobeno vhodnému tepelnému ošetření;ii) současně s opatřeními podle bodu i) je provedena očkování nebo přeočkování zbývajících zvířat podle čl. 13 odst. 1;iii) opatření podle písmene a) třetí, čtvrté a páté odrážky a — kromě tepelného ošetření v případě podle bodu i) — opatření podle písmene a) šesté odrážky se použijí přiměřeně;3. ustanovení uvedená v odstavci 1 se nepoužijí v případě výskytu druhotného ohniska, které epizootiologicky souvisí s prvotním ohniskem, ve kterém již byly vzorky odebrány;4. příslušný orgán může rozšířit působnost opatření uvedených v odstavci 1 i na bezprostředně sousedící hospodářství v případě, že jejich umístění, prostorové uspořádání nebo kontakty se zvířaty z hospodářství, kde se nákaza vyskytuje, nevylučují možnost podezření z kontaminace.Článek 61. V případě, že hospodářství sestává ze dvou nebo více oddělených produkčních jednotek, může příslušný orgán u zdravých produkčních jednotek v rámci zamořeného hospodářství upustit od požadavků uvedených v čl. 5 bod 2 písm. a) první a druhé odrážce a písm. b) bodu i), pokud úřední veterinární lékař potvrdil, že struktura a velikost těchto produkčních jednotek a prováděné činnosti a rovněž způsob ustájení, ošetřování a krmení, jsou zcela provozně odděleny tak, že nemůže dojít k šíření slintavkového viru z jedné jednotky do jiné.Za předpokladu, že dojení krav z každé jednotky je prováděno zcela odděleně, lze použít stejná opatření a lze uplatnit odchylky od požadavků uvedených v čl. 5 bodu 2 písm. a) šesté odrážce i na mléčná hospodářství.2. Při použití odstavce 1 členské státy stanoví prováděcí pravidla odpovídající poskytovaným veterinárním zárukám. Uvědomí o tom Komisi.3. V souladu s postupem stanoveným v článku 16 může být rozhodnuto o změně opatření uvedených v odstavci 2, aby byla zajištěna jejich koordinace s opatřeními přijatými členskými státy.Článek 7Epizootologické šetření sleduje:- délku období, během něhož slintavka a kulhavka mohla již být v hospodářství přítomna před jejím vyhlášením nebo před vyslovením podezření na ni,- možný zdroj slintavky a kulhavky v hospodářství a zjištění dalších hospodářství se zvířaty vnímavých druhů, která by mohla být nakažena nebo kontaminována ze stejného zdroje,- pohyb osob, dopravních prostředků a předmětů, uvedených v čl. 4 odst. 1 druhém pododstavci páté odrážce, které by mohly přenášet slintavkový virus do dotyčných hospodářství nebo z dotyčných hospodářství.Článek 81. a) hospodářství, z nichž podle zjištění nebo předpokladu úředního veterinárního lékaře založeného na potvrzených údajích mohla být slintavka a kulhavka zavlečena do některého hospodářství ve smyslu článku 4 osobami, zvířaty nebo vozidly nebo jiným způsobem, a hospodářství, do nichž podle zjištění nebo předpokladu úředního veterinárního lékaře, založeného na potvrzených údajích, mohla být slintavka a kulhavka stejným způsobem zavlečena z některého hospodářství ve smyslu článku 4, se podřídí úřednímu dozoru podle článku 4; tento dozor se zruší teprve tehdy, až je podezření na slintavku a kulhavku v hospodářství uvedeném v článku 4 úředně vyvráceno;b) hospodářství, z nichž podle zjištění nebo předpokladu úředního veterinárního lékaře, založeného na potvrzených údajích, mohla být slintavka a kulhavka zavlečena do některého hospodářství ve smyslu článku 5 osobami, zvířaty nebo vozidly nebo jiným způsobem, se podřídí úřednímu dozoru podle článku 4;c) hospodářství, do nichž podle zjištění nebo předpokladu úředního veterinárního lékaře, založeného na potvrzených údajích, mohla být slintavka a kulhavka zavlečena z některého hospodářství ve smyslu článku 5 osobami, zvířaty nebo vozidly nebo jiným způsobem, se podřídí ustanovením článku 4.2. Pokud hospodářství podléhá ustanovením odstavce 1, příslušný orgán zakáže odsun zvířat z hospodářství, s výjimkou přímé přepravy na jatky nacházející se pod úředním dozorem za účelem nucené porážky, a to po dobu 15 dnů v případě hospodářství uvedených v odst. 1 písm. a) a b) a po dobu 21 dnů v případě hospodářství uvedených v odst. 1 písm. c). Před vydáním takového povolení musí úřední veterinární lékař vyšetřit stádo a potvrdit, že žádné zvíře není podezřelé z infekce.3. Pokud to okolnosti dovolují, může příslušný orgán omezit působnost opatření stanovených v odst. 1 písm a) a b) na část hospodářství a na zvířata, která se nacházejí v této části, a to za předpokladu, že tato zvířata jsou ustájena, ošetřována a krmena zcela odděleně.Článek 91. Členské státy zajistí, aby po úředním potvrzení diagnózy slintavky a kulhavky příslušný orgán vymezil kolem zamořeného hospodářství ochranné pásmo o poloměru minimálně 3 kilometry a pásmo dozoru o poloměru minimálně 10 kilometrů. Stanovení pásem musí brát v úvahu přirozené hranice a možnost kontroly.2. a) V ochranném pásmu jsou uplatňována tato opatření:- musí se provést sčítání všech hospodářství se zvířaty vnímavých druhů; tato hospodářství musí podléhat pravidelným veterinárním prohlídkám,- je zakázán pohyb zvířat vnímavých druhů na veřejných nebo soukromých cestách, s výjimkou obslužných cest v rámci hospodářství,- zvířata vnímavých druhů nesmí po dobu prvních 15 dnů trvání nákazy opustit hospodářství, ve kterém se nacházejí, s výjimkou přímého přemístění pod úředním dozorem na nucenou porážku do jatek umístěných v ochranném pásmu, nebo nejsou-li v ochranném pásmu žádná jatka pod veterinárním dozorem, přepraví se zvířata do jatek určených příslušným orgánem. Takové přemístění může být povoleno příslušným orgánem pouze poté, kdy úřední veterinární lékař na základě vyšetření všech zvířat vnímavých druhů v hospodářství vyloučil přítomnost zvířat podezřelých z infekce,- zákaz připouštění zvířat, při němž dochází k jejich přemístění,- po dobu prvních 15 dnů jsou zakázány umělé inseminace mimo inseminace prováděné provozovatelem hospodářství semenem, které je na farmě nebo je zasláno přímo z inseminační stanice,- zákaz trhů, výstav, přehlídek nebo jiného shromažďování vnímavých zvířat, včetně sběru a distribuce,- aniž je dotčen požadavek druhé věty třetí odrážky, je zakázána přeprava zvířat vnímavých druhů, s výjimkou tranzitu po hlavních silnicích nebo železnicích.b) Opatření v ochranném pásmu musí být dodržována po dobu nejméně 15 dnů po vyřazení všech zvířat uvedených v článku 5 z hospodářství a po předběžné očistě a dezinfekci hospodářství v souladu s článkem 10. Přesto však opatření popsaná v odstavci 3 pro pásmo dozoru se v ochranném pásmu použijí po dobu stanovenou v odst. 3 písm. b).3. a) V pásmu dozoru jsou uplatňována tato opatření:- je provedeno sčítání všech hospodářství se zvířaty vnímavých druhů,- je zakázán pohyb zvířat vnímavých druhů po veřejných cestách, s výjimkou jejich vyhánění na pastvu,- přemísťování zvířat vnímavých druhů uvnitř pásma dozoru podléhá schválení příslušného orgánu,- zvířata nesmí opustit pásmo dozoru po dobu prvních 15 dnů. Mezi 15. a 30. dnem nesmí opustit zvířata toto pásmo s výjimkou přímého přemístění pod úředním dozorem na jatky za účelem nutného poražení. Takové přemístění může být povoleno příslušným orgánem pouze poté, kdy úřední veterinární lékař na základě vyšetření všech dotyčných zvířat vyloučil přítomnost zvířat podezřelých z infekce,- zákaz připouštění zvířat, při němž dochází k jejich přemístění,- zákaz trhů, výstav, přehlídek nebo jiného shromažďování vnímavých zvířat.b) Opatření v pásmu dozoru jsou dodržována nejméně 30 dnů po vyřazení všech zvířat uvedených v článku 5 z hospodářství a po provedení předběžné očisty a dezinfekce v souladu s článkem 10.Článek 10Členské státy zajistí, aby:- používané dezinfekční prostředky a jejich koncentrace byly úředně schváleny příslušným orgánem,- očista a dezinfekce byly provedeny pod úředním dozorem v souladu s pokyny úředního veterinárního lékaře.Článek 111. Členské státy zajistí, aby:- laboratorní vyšetření zaměřená na prokázání slintavky a kulhavky byla prováděna v národní laboratoři uvedené v příloze; příloha může být upravena nebo doplněna postupem podle článku 17. Toto laboratorní vyšetření musí v případě nutnosti a zejména v případě prvního výskytu nákazy upřesnit typ, podtyp a případně variantu příslušného viru a může být v případě potřeby potvrzeno referenční laboratoří určenou Společenstvím,- jedna z národních laboratoří uvedených v příloze I byla odpovědná za koordinaci standardů a diagnostických metod v každém členském státě,- národní laboratoře uvedené v první odrážce byly v kontaktu s referenční laboratoří určenou Společenstvím.2. Do 1. ledna 1987 určí Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise referenční laboratoř uvedenou v odstavci 1 a rozhodne o jejích pravomocích a prováděcích pravidlech k odst. 1 druhé odrážce.Článek 12Členské státy zajistí, aby:- zvířata vnímavých druhů přemísťovaná mimo hospodářství, ve kterém jsou chována, byla označena způsobem, který umožňuje rychle zjistit jejich hospodářství původu nebo hospodářství, odkud zvířata přišla, a jejich přemísťování. Přesto však pro určité kategorie zvířat, a aniž je dotčen článek 13 směrnice Rady 80/217/EHS ze dne 22. ledna 1980, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení klasického moru prasat [6], ve znění směrnice 84/645/EHS [7], může příslušný orgán za určitých okolností a. s. ohledem na veterinární situaci povolit použití jiných způsobů umožňujících rychle zjistit hospodářství původu nebo hospodářství, odkud zvířata přišla, a jejich přemísťování. Způsoby identifikace zvířat nebo zjišťování jejich hospodářství původu nebo hospodářství, odkud zvířata přišla, stanoví příslušný orgán,- vlastník nebo držitel zvířat poskytl příslušnému orgánu na jeho žádost informace o zvířatech, která do jeho hospodářství vstoupila nebo je opustila,- všechny osoby, které se účastní přepravy zvířat vnímavých druhů nebo jejich uvádění na trh, byly schopny sdělit příslušnému orgánu informace o jejich přepravě nebo uvedení na trh a uvést veškeré skutečnosti vztahující se k těmto informacím.Článek 131. Při diagnóze slintavky a kulhavky v hospodářství je možno opatření k tlumení nákazy doplnit očkováním zvířat vnímavých druhů v hospodářstvích ohrožených nakažením uvnitř zeměpisného území stanoveného příslušným orgánem.2. V případě podle odstavce 1 členské státy zajistí, abya) aniž je dotčena odchylka podle čl. 5 odst. 2 písm. b) bodu i) druhé odrážky a aniž jsou dotčeny předpisy jednotlivých států, které stanoví profylaktické očkování proti slintavce a kulhavce některých nebo všech zvířat vnímavých druhů na celém území nebo na části tohoto území, byla zakázána očkování nebo přeočkování zvířat vnímavých druhů v hospodářstvích uvedených v článku 4;b) bylo zakázáno používání injekce séra;c) typ použité očkovací látky proti slintavce a kulhavce a způsob její aplikace byly v souladu s obecnými doporučeními rozhodnutými postupem podle článku 16;d) použitá očkovací látka byla příslušným orgánem připuštěna na základě kontrol laboratoří jednotlivých států, jejichž činnost je koordinována speciálním ústavem určeným podle čl. 14 odst. 3;e) očkovací látky dovezené ze třetích zemí odpovídaly předpisům podle písmene c) a byly kontrolovány podle písmene d).Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou stanoví podmínky pro koordinaci standardů a pro kontrolu očkovacích látek na území Společenství.3. Pokud se objeví typy, subtypy nebo varianty viru, proti nimž obvykle používané očkovací látky neposkytují žádnou nebo poskytují jen nedostatečnou ochranu, uvědomí příslušný členský stát neprodleně Komisi a ostatní členské státy a sdělí jim, jaká naléhavá opatření k přizpůsobení složení očkovacích látek a jejich použití považuje za nutné.4. Pokud se ukáže, že je nezbytné přijmout opatření Společenství, přijmou se s ohledem na výše zmíněná opatření jednotlivých států postupem podle článku 16.Článek 141. Členské státy, které povolí profylaktické očkování proti slintavce a kulhavce, vytvoří víceletý plán očkování, který předloží Komisi a ostatním členským státům v rámci Stálého veterinárního výboru.Tento plán bude obsahovat tyto údaje:i) - četnost očkování,- podmínky a postupy výroby a kontroly očkovacích látek, které se mají použít v různých možných případech a okolnostech propuknutí slintavky a kulhavky,- standardní hodnocení ochranného účinku,- kontrolu zkřížené imunity k variantám,- druhy a kategorie zvířat, které mají být podrobeny programu očkování,- procedury kontroly distribuce, konzervace, uskladňování a použití očkovacích látek;ii) - použité typy viru,- znaky a složení každé použité očkovací látky.2. Pro zajištění účinnosti opatření podle odstavce 1 bod i), přijatých členskými státy v rámci jejich vnitrostátních plánů očkování proti slintavce a kulhavce, budou tato koordinována postupem podle článku 16.3. Rada do 1. ledna 1987 kvalifikovanou většinou na návrh Komise určí specializovaný ústav podle článku 13 a vymezí jeho pravomoci, jakož i pravomoci ústavu pověřeného kontrolou očkovacích látek a zkřížené imunity.4. Komise do 1. ledna 1989 předloží Radě zprávu, podle potřeby doplněnou návrhy pravidel pro výrobu a distribuci očkovacích látek proti slintavce a kulhavce, společně s návrhy na vytvoření rezervy očkovacích látek proti slintavce a kulhavce na úrovni Společenství.Článek 15Pokud slintavka a kulhavka nabude na území některého členského státu znepokojivých rozměrů a přes přijatá opatření, zejména opatření podle článku 13, se stane natolik rozšířenou, že se rozšíří daleko za hranice očkovaného území, může členský stát, který na svém celém území nebo na části tohoto území neprovádí žádné preventivní očkování, tyto očkování na celém svém území nebo na části tohoto území nechat provést a použít opatření podle čl. 5 bodu 2 písm. b). Uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.Článek 161. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru, zřízenému rozhodnutím 68/361/EHS [8] (dále jen "výbor"), neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha postupem podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením do 2 dnů. Stanovisko se přijímá většinou 54 hlasů.4. Komise přijme opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.Článek 171. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha postupem podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda výboru nehlasuje.3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 54 hlasů.4. Komise přijme opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud nejsou v souladu se stanoviskem výboru, nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.Článek 18Rada do 1. ledna 1990 na základě zprávy Komise o zkušenostech získaných při tlumení slintavky a kulhavky, doplněné v případě potřeby dalšími návrhy, přezkoumá situaci s cílem další harmonizace v této oblasti.Článek 19Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1987.Článek 20Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. listopadu 1985.Za RadupředsedaJ. Fischbach[1] Úř. věst. C 248, 22.9.1982, s. 3.[2] Úř. věst. C 242, 12.9.1983, s. 128.[3] Úř. věst. C 77, 21.3.1983, s. 5.[4] Úř. věst. 121, 29.7.1964, s. 1977/64.[5] Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 58.[6] Úř. věst. L 47, 21.2.1980, s. 11.[7] Úř. věst. L 339, 27.12.1984, s. 33.[8] Úř. věst. L 255, 18.10.1968, s. 23.--------------------------------------------------PŘÍLOHANÁRODNÍ LABORATOŘE PŘÍSLUŠNÉ PRO SLINTAVKU A KULHAVKUBELGIE A LUCEMBURSKO | Institut national de recherches vétérinaires, Groeselenberg 99, 1180 Bruxelles |DÁNSKO | Statens veterinære Institut for Virusforskning, Lindholm |ITÁLIE | Istituto zooprofilattico sperimentale della Lombardia e dell‘Emilia Romagna, Brescia |Instituto superiore della Sanità, Roma |SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ A IRSKO | Animal Virus Research Institue, Pirbright, Woking, Surrey |FRANCIE | Laboratoire national de pathologie bovine, Lyon. Laboratoire central de recherche vétérinaire d'Alfort, Maisons-Alfort |ŘECKO | Ivστιτοúτo Λφθώδους Πυρετού, Αγία Παρασκευή Αττικής |NĚMECKO | Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere, Tübingen |NIZOZEMSKO | Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad |ŠPANĚLSKO | Laboratorio Central de Sanidad Animal, Madrid |PORTUGALSKO | Laboratório Nacional de Investigaςão Veterinária, Lisboa |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 10. prosince 1982, kterou se mění směrnice 78/170/EHS o účinnosti zdrojů tepla pro vytápění a přípravu teplé užitkové vody v nových nebo stávajících neprůmyslových budovách a izolace rozvodu tepla a teplé užitkové vody v nových neprůmyslových budovách

text:
Důležité právní upozornění

|

31982L0885

Úřední věstník L 378 , 31/12/1982 S. 0019 - 0023 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 4 S. 0088  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 12 Svazek 4 S. 0088  Finské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 2 S. 0060  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 2 S. 0060

		Směrnice Radyze dne 10. prosince 1982,kterou se mění směrnice 78/170/EHS o účinnosti zdrojů tepla pro vytápění a přípravu teplé užitkové vody v nových nebo stávajících neprůmyslových budovách a izolace rozvodu tepla a teplé užitkové vody v nových neprůmyslových budovách(82/885/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 103 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že směrnice 78/170/EHS [3] požaduje, aby členské státy přijaly všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby veškeré nové zdroje tepla pro vytápění nebo přípravu teplé užitkové vody v nových nebo stávajících neprůmyslových budovách splňovaly určité minimální požadavky na účinnost;vzhledem k tomu, že uvedená směrnice stanoví, že splnění těchto minimálních požadavků na účinnost má být zajištěno kontrolou provedenou buď při výrobě zdroje tepla, nebo při jeho instalaci;vzhledem k tomu, že uvedená směrnice dále stanoví, že u zdrojů tepla, které podléhají kontrole při instalaci, nesmějí ztráty energie překročit úrovně stanovené členskými státy;vzhledem k tomu, že uvedená směrnice však předpokládá, že zařízení, u nichž nelze provést kontrolu při výrobě, budou po ukončení příslušných technických studií předmětem dalšího návrhu;vzhledem k tomu, že tyto studie byly již provedeny, a proto je třeba přijmout pro uvedené zdroje tepla vhodná opatření;vzhledem k tomu, že podle těchto studií je třeba u zdroje tepla, který nemůže být podroben kontrole při výrobě, počítat s možností určitého časového odstupu mezi dobou jeho instalace a dobou provedení kontroly v místě instalace;vzhledem k tomu, že výsledkem těchto studií byl rovněž návrh pravidel správné praxe pro postup, kterým se v místě instalace stanoví účinnost zdroje tepla na kapalné nebo plynné palivo, který podléhá kontrole při instalaci;vzhledem k tomu, že je proto nutné, aby se kontrola dotyčných zdrojů tepla prováděla podle těchto pravidel, která tvoří minimální společný základ pro celé Společenství; že se tato pravidla nevztahují na zdroje tepla na pevné palivo;vzhledem k tomu, že je vhodné, aby se dodržení pravidel týkajících se kontroly prováděné při instalaci dalo snadno ověřit pomocí připojeného štítku, podobného tomu, jaký je stanoven pro zdroje tepla, které podléhají kontrole při výrobě; že tento štítek může být nahrazen kontrolní zprávou; že v případě nesplnění požadavků na účinnost nebo stanovené úrovně ztrát energie je třeba podat kontrolní zprávu příslušnému správnímu orgánu;vzhledem k tomu, že opatření přijatá k provedení této směrnice by měla zahrnovat opatření ke sbližování právních předpisů členských států v oblasti působnosti této směrnice a měla by být zaměřena na usnadnění probíhající nebo připravované harmonizační nebo normalizační činnosti v těchto oblastech jak na úrovni Společenství, tak na mezinárodní úrovni;vzhledem k tomu, že směrnice 78/170/EHS by proto měla být změněna,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 78/170/EHS se mění takto:1. V čl. 1 odst. 1 prvním pododstavci se před slova "minimální požadavky na účinnost" vkládají slova "ekonomicky odůvodnitelné".2. V čl. 1 odst. 1 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:"Tato směrnice se nevztahuje na elektrické odporové zdroje tepla, tepelná čerpadla a přípojky na síť centrálního zásobování teplem."3. V čl. 1 odst. 1 se zrušuje poslední pododstavec.4. V článku 1 se vkládají nové odstavce, které znějí:"3a. Zdroje tepla, které podléhají kontrole při instalaci a které nesplňují minimální požadavky na účinnost, jsou předmětem rozhodnutí příslušného správního orgánu, který může nařídit i vyřazení zdroje tepla z provozu; splnění těchto požadavků se osvědčuje štítkem, na kterém jsou uvedeny alespoň údaje stanovené v odstavci 3, s výjimkou poslední odrážky týkající se spotřeby zdroje tepla při tepelném výkonu.Údaj o maximální teplotě teplonosné látky není nutno uvádět, je-li teplota upřesněna v jiném dokumentu.Kontrolní orgán je povinen předat uživateli kontrolní zprávu v podobě stanovené členským státem; zpráva musí obsahovat zejména údaje uvedené na štítku podle prvního pododstavce. Zpráva může štítek nahradit.Je-li v kontrolní zprávě uvedeno, že zdroj tepla nesplňuje minimální požadavky na účinnost, předá kontrolní orgán kopii zprávy příslušnému správnímu orgánu. V případě zdrojů tepla, které pocházejí z jiného členského státu, poskytne příslušný správní orgán místa, kde se provádí kontrola, dodavateli na jeho žádost se souhlasem vlastníka kopii kontrolní zprávy.3b. Kontrola zdrojů tepla při instalaci se provádí podle pravidel správné praxe, která jsou uvedena v příloze této směrnice. Tato pravidla tvoří minimální společný základ pro postup kontroly v celém Společenství. Mohou být doplněna předpisy členských států; tyto předpisy je však nemohou rušit nebo jim odporovat. Tato pravidla se nevztahují na zdroje tepla na pevné palivo ani na kondenzační kotle."5. V článku 1 se odstavec 4 nahrazuje tímto:"4. V případě zdrojů tepla, které podléhají kontrole při instalaci, mohou členské státy místo minimálních požadavků na účinnost stanovit maximální úroveň ztrát energie podle bodu 3.1 pravidel správné praxe.V tom případě se použijí odstavce 3a a 3b."Článek 2Příloha této směrnice se připojuje ke směrnici 78/170/EHS.Článek 3Členské státy přijmou opatření týkající se kontroly zdrojů tepla při instalaci do 18 měsíců ode dne zveřejnění této směrnice.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 10. prosince 1982.Za RadupředsedkyněG. Fenger Møller[1] Úř. věst. C 175, 14.7.1980, s. 12.[2] Úř. věst. C 300, 18.11.1980, s. 6.[3] Úř. věst. L 52, 23.2.1978, s. 32.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPRAVIDLA SPRÁVNÉ PRAXE PRO ZKOUŠENÍ ÚČINNOSTI PŘI INSTALACI ZDROJE TEPLA NA KAPALNÉ NEBO PLYNNÉ PALIVO POUŽÍVANÉHO V NEPRŮMYSLOVÝCH BUDOVÁCH K VYTÁPĚNÍ NEBO PŘÍPRAVĚ TEPLÉ UŽITKOVÉ VODYPOSTUP ZKOUŠENÍ A STANOVENÍ ZTRÁT1. VŠEOBECNÉ INFORMACE1.1 V případě zdroje tepla schopného používat různé druhy paliva (kapalné nebo plynné) se zkouška provádí s palivem každého druhu, který je ve shodě s pokyny výrobce a je dostupný v době zkoušky.1.2 Ve spalinovém kanálu musí být otvor umožňující vložení měřicích sond a odběr vzorků spalin.1.3 Přesnost každého měření musí být taková, aby bylo možné dosáhnout celkové přesnosti výsledků stanovené členským státem.1.4 Zkouška se provádí v průběhu přiměřené doby a přednostně při jmenovitém tepelném výkonu zdroje tepla. Pokud to není možné, použije se tomu co nejbližší zatížení. Je-li zdroj tepla konstruován pro provoz při dvou nebo několika stupních zatížení, může se na žádost členského státu zkouška provést také při nižším zatížení. Použité zatížení je třeba stanovit pomocí spolehlivé metody.1.5 Účinnost stanovená buď přímou, nebo nepřímou metodou se vyjádří v procentech výhřevnosti nebo spalného tepla paliva přivedeného do hořáku při zatížení podle bodu 1.4.2. PODMÍNKY ZKOUŠENÍ2.1 Příprava zdroje tepla2.1.1 Uživateli přísluší, aby zdroj tepla před zkouškou vyčistil, seřídil a připravil tak, jak pokládá za nezbytné, s případnou pomocí výrobce nebo osoby, která zdroj tepla instalovala. Příslušné správní orgány mohou vyčištění zdroje tepla předepsat.2.1.2 Je třeba zkontrolovat těsnost zdroje tepla a jeho připojení ke komínu.2.2 Identifikace zdroje tepla2.2.1 Kontrolní orgán (dále jen "orgán") před zkouškou zaznamená všechny údaje nezbytné pro identifikaci zdroje tepla, alespoň údaje o výrobci, typu, roku výroby a tepelném výkonu, uvedené například na štítku nebo v pokynech pro montáž a provoz, které byly uživateli předány.2.2.2 Orgán zkontroluje, zda byly splněny nezbytné podmínky zajišťující, aby byly během zkoušky vyloučeny poruchy, které by mohly zpochybnit její platnost. Za tímto účelem zejména požádá uživatele, aby předložil osvědčení nebo jinak prokázal, že byla provedena předepsaná kontrola bezpečnosti kotelny a přilehlých prostor. Tuto podmínku lze pokládat za splněnou v členských státech, kde zdroje tepla nemohou být instalovány nebo uvedeny do provozu bez předchozí kontroly bezpečnosti. Pokud tuto kontrolu vnitrostátní právní předpisy nevyžadují, je orgán oprávněn požadovat, aby byly před provedením kontroly přiměřeně zajištěny bezpečné pracovní podmínky.Pokud nebudou uvedené požadavky uspokojivě splněny, může orgán odmítnout kontrolu provést; v takovém případě vypracuje zprávu ad hoc.2.3 Předběžná zkouška2.3.1 Před zkouškou může orgán provést předběžnou zkoušku, aby zkontroloval a seřídil funkci měřicího zařízení instalovaného pro účely kontroly. Orgán se přesvědčí, zda všechna měření vykazují požadovanou přesnost. Zejména pokud se orgán rozhodne pro použití některých měřicích přístrojů, které jsou součástí běžného vybavení zařízení, je povinen zkontrolovat, zda tyto přístroje splňují požadavky na přesnost a spolehlivost.2.3.2 Odpovědností uživatele je, aby v zájmu vytvoření optimálních podmínek zkoušení provedl poslední nezbytné seřízení zdroje tepla a podal doplňující vysvětlení k různým pokynům s pomocí výrobce nebo osoby, která zdroj tepla instalovala, a se svolením vlastníka zdroje tepla.2.4 Zkouška2.4.1 Provedení zkoušky je ve výlučné pravomoci orgánu.2.4.2 Zkouška se provádí za ustálených podmínek při konstantním průtoku přiváděného paliva a spalovacího vzduchu.2.4.3 V průběhu zkoušky orgán provede povinná měření podle bodu 3, a popřípadě nepovinná měření podle bodu 4. Vypracuje zprávu podle bodu 5.3. STANOVENÍ ZTRÁT SPALINAMI3.1 Měření ztrát citelným teplem spalinJestliže se účinnost stanovuje nepřímou metodou, je orgán oprávněn k měření objemového procenta oxidu uhličitého nebo kyslíku ve spalinách.Použije se vzorec, který vedle rozdílu teplot mezi spalinami a spalovacím vzduchem obsahuje příslušné konstanty. Vzorec a konstanty musí být zveřejněny členským státem, do jehož působnosti kontrolní orgán spadá, nebo stanoveny normou.Jestliže neexistuje oficiální předpis nebo norma, je možno ztráty citelným teplem spalin vypočítat na základě složení a výhřevnosti paliva a hodnoty přebytku vzduchu s použitím tabulek, které udávají měrné teplo spalin, například tabulek stanovených 12. světovým plynárenským kongresem (IGU/E/17/73).Výše uvedený postup nelze použít pro kondenzační kotle.3.2 Měření obsahu tuhých zbytků ve spalináchOrgán provede toto měření v případě, že zdroj tepla používá kapalné palivo nebo zkapalněný uhlovodíkový plyn vstřikovaný v kapalné podobě; měření se provede pomocí vhodného přístroje; výsledek se vyjádří konvenčním indexem zčernání (0 až 9).4. DALŠÍ KONTROLY (NEPOVINNÉ)4.1 Stopy oxidu uhelnatéhoOrgán může být pověřen k provedení kontroly toho, zda spaliny zdroje tepla neobsahují oxid uhelnatý v množství, které by mohlo zpochybnit výsledky měření provedených podle bodu 3.1.4.2 Ztráty stěnami zdroje teplaV členských státech, kde neexistují pro tuto oblast předpisy ani technická pravidla nebo jiná ustanovení, může být orgán pověřen k vyhodnocení ztrát stěnami podle hodnot udaných výrobcem nebo na základě povrchových teplot zjištěných během kontroly.5. KONTROLNÍ ZPRÁVAPo zkoušce orgán vypracuje zprávu podle vzoru stanoveného členským státem, ve které uvede hlavní charakteristiky zdroje tepla, provedená měření, vzorec použitý k výpočtu ztrát a účinnost zdroje tepla.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 28. března 1989, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/759/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se směrových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0277

Úřední věstník L 109 , 20/04/1989 S. 0025 - 0037 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 18 S. 0211  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 18 S. 0211

		Směrnice Komiseze dne 28. března 1989,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 76/759/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se směrových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(89/277/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí 87/403/EHS [2], a zejména na článek 11 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 76/759/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se směrových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3], naposledy pozměněnou směrnicí 87/354/EHS [4], a zejména na článek 10 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že na základě získaných zkušeností a z hlediska současného stavu techniky je nyní možné nejen doplnit určité požadavky a uvést je více do souladu se skutečnými zkušebními podmínkami, ale také požadavky zpřísnit s ohledem na zvýšení bezpečnosti cestujících ve vozidle i ostatních uživatelů pozemních komunikací,vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy směrnice 76/759/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 31. března 1989 nesmějí členské státya) - odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, ani- zakázat první uvedení do provozu vozidla z důvodů týkajících se směrových svítilen, pokud tento typ vozidla nebo toto vozidlo splňují požadavky této směrnice;b) - odmítnout udělit EHS schválení typu konstrukční části nebo vnitrostátní schválení typu konstrukční části pro typ směrové svítilny, pokud tato svítilna splňuje požadavky této směrnice, ani- zakázat uvedení směrové svítilny na trh, pokud je tato svítilna opatřena značkou EHS schválení typu vydanou podle této směrnice.2. Od 1. října 1991 členské státya) - nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ vozidla, jehož směrové svítilny nesplňují požadavky této směrnice, a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, jehož směrové svítilny nesplňují požadavky této směrnice;b) - nesmějí již udělit EHS schválení typu konstrukční části pro typ směrové svítilny, pokud tato svítilna nesplňuje požadavky této směrnice, a- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ dotyčné směrové svítilny, pokud tato svítilna nesplňuje požadavky této směrnice.Tento den se však odkládá na 1. říjen 1993 v případě, že se jedná o EHS schválení typu konstrukční části pro směrové svítilny kategorie 5.3. Od 1. října 1995 mohou členské státy zakázat první uvedení do provozu vozidla, jehož směrové svítilny nesplňují požadavky této směrnice, jakož i uvedení na trh směrové svítilny, která není opatřena značkou schválení typu podle této směrnice.4. Aniž je dotčen odst. 2 písm. b), uznávají členské státy nadále EHS schválení typu konstrukčních částí udělená pro směrové svítilny podle směrnice 76/759/EHS, pokud jde o zařízení, která jsou určena k montáži na vozidla v provozu, a mohou také podle směrnice 76/759/EHS udělit EHS schválení typu pro typ směrové svítilny, pokud je toto zařízení určeno jako náhradní díl pro vozidla v provozu a není technicky možné, aby splňovalo požadavky této směrnice.Článek 3Článek 2 se nepoužije, pokud je v rozporu s čl. 2 odst. 2, 3 a 4 směrnice Rady 89/278/EHS ze dne 28. března 1989, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice 76/756/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [5].Článek 4Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 1989. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 28. března 1989.Za KomisiMartin Bangemannmístopředseda[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 220, 8.8.1987, s. 44.[3] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 71.[4] Úř. věst. L 192, 11.7.1987, s. 43.[5] Viz strana 38 v tomto čísle Úředního věstníku.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPŘÍLOHA 0 SE MĚNÍ TAKTO:Body 1 a 1.1 se nahrazují tímto:"1. DEFINICE1.1 Pro tuto směrnici platí definice uvedené ve směrnici 76/756/EHS pro:- směrovou svítilnu,- světlomet nebo svítilnu,- žárovky jako zdroje světla,- samostatné svítilny,- skupinové svítilny,- sdružené svítilny,- sloučené svítilny,- zařízení,- jednoúčelový světlomet nebo svítilnu,- svíticí plochu signální svítilny jiné než odrazka,- přivrácenou plochu,- plochu výstupu světla,- vztažnou osu,- vztažný střed,- jednotlivou svítilnu,- dvě svítilny nebo sudý počet svítilen.1.2 Typ směrové svítilny"Typem směrové svítilny" se rozumějí svítilny, které se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:1.2.1 výrobní nebo obchodní značka,1.2.2 vlastnosti optického systému (svítivost, úhly rozložení světla atd.),1.2.3 kategorie směrové svítilny."Tabulka uvedená v bodě 6.1 se nahrazuje tímto:"Kategorie směrové svítilny | Minimální svítivost (cd) | Maximální svítivost v cd při užití jako | Celkově pro soustavu dvou svítilen (viz příloha III bod 4.3.3) || | jednotlivá svítilna | jednotlivá svítilna označená D (viz příloha III bod 4.3.3) |1 | | 175 | 700 | 490 | 980 |1a | | 250 | 800 | 560 | 1120 |1b | | 400 | 860 | 600 | 1200 |2a | | 50 | 200 | 140 | 280 |2b | ve dne | 175 | 700 | 490 | 980 |v noci | 40 | 120 | 84 | 168 |5 | | 0,6 | 200 | 140 | 280 |Za bod 6.2.1 se vkládá nový bod, který zní:"6.2.1.1 Na rozdíl od bodů 6.2 a 6.2.1 je pro zadní směrové svítilny kategorie 5 požadována minimální hodnota 0,6 cd ve všech polích stanovených v příloze I."Body 6.2.3.1 a 6.2.3.2 se nahrazují tímto:"6.2.3.1 V celém rozsahu polí definovaných v diagramech přílohy I nesmí být svítivost vyzařovaného světla menší než 0,7 cd pro zařízení kategorie 1b, menší než 0,3 cd pro zařízení kategorií 1, 1a, a 2a a pro zařízení kategorie 2b (ve dne) a nesmí být menší než 0,07 cd pro zařízení kategorie 2b (za noci).6.2.3.2 Pro zařízení kategorií 1 a 2b (za noci) nesmí svítivost světla vyzářeného mimo pásmo ohraničené měřicími body ±10oH a ±10oV (pole 10o) překročit následující hodnoty:Kategorie směrové svítilny | oMaximální hodnoty v cd vně pole 10 |Jednotlivá svítilna | Jednotlivá svítilna označená D (viz příloha III bod 4.3.3) | Celkově pro soustavu dvou svítilen (viz příloha III bod 4.3.3) |2b v noci | 100 | 70 | 140 |1 | 400 | 280 | 560 |Mezi hranicemi pole 10o (±10oH a ±20oV) a pole 5o (±5oH a ±5oV) musí maximální přípustné hodnoty svítivosti lineárně narůstat až k hodnotám stanoveným v bodu 6.1.6.2.3.3 Pro zařízení kategorie 1a a 1b nesmí svítivost světla vyzářeného mimo pásmo definované měřicími body ±15oH a ±15oV (pole 15o) překročit následující hodnoty:Kategorie směrové svítilny | oMaximální hodnoty v cd vně pole 15 |Jednotlivá svítilna | Jednotlivá svítilna označená D (viz příloha III bod 4.3.3) | Celkově pro soubor dvou svítilen (viz příloha III bod 4.3.3) |1a | 250 | 175 | 350 |1b | 400 | 280 | 560 |Mezi hranicemi pole 15o (±15oH a ±15oV) a pole 5o (±5oH a ±5oV) musí maximální přípustné hodnoty svítivosti lineárně narůstat až k hodnotám stanoveným v bodu 6.1."Dosavadní bod 6.2.3.3 se označuje jako bod 6.2.3.4.Bod 6.3 se nahrazuje tímto:"6.3 Svítivosti musí být měřeny při trvale svítící žárovce (žárovkách)."Za bod 6.3 se vkládá nový bod, který zní:"6.4 V případě zařízení kategorie 2b musí být doba zpoždění mezi zapnutím elektrického napájení a dosažením 90 % hodnoty měřené svítivosti ve vztažné ose podle bodu 6.3 výše naměřena pro podmínky užití jak za dne, tak i v noci. Naměřená doba pro noční podmínky užití nesmí překročit dobu naměřenou pro denní podmínky užití."Dosavadní bod 6.4 se označuje jako bod 6.5.Za bod 7.1 se vkládá nový bod, který zní:"7.2 V případě směrových svítilen kategorie 2b, pro které je užit přídavný systém [3] k získání svítivosti pro noční dobu, musí však být napájecí napětí systému při měření svítivosti v noci totéž, jako bylo užito na žárovce pro měření svítivosti ve dne."Dosavadní bod 7.2 se nahrazuje bodem 7.3, který zní:"7.3 Svislé a vodorovné obrysy svíticí plochy zařízení pro světelnou signalizaci musí být stanoveny a kótovány vzhledem k vztažnému středu."Bod 8 se nahrazuje tímto:"8. Barva vyzařovaného světlaBarva vyzařovaného světla musí být v mezích souřadnic předepsaných v příloze V."Příloha I se nahrazuje tímto:"PŘÍLOHA IKATEGORIE SMĚROVÝCH SVÍTILEN: MINIMÁLNÍ POŽADOVANÉ ÚHLY PROSTOROVÉHO ROZLOŽENÍ SVĚTLA SMĚROVÝCH SVÍTILEN TĚCHTO KATEGORIÍ [1]Minimální svislé úhly prostorového rozložení světla směrových svítilen jsou ve všech případech 15° nad vodorovnou rovinou a 15° pod ní.Minimální vodorovné úhly prostorového rozložení světla:Kategorie 1, 1a a 1b: Směrové svítilny pro předek vozidla+++++ TIFF +++++Kategorie 2a: Směrové svítilny s jednou úrovní svítivosti pro záď vozidlaKategorie 2b: Směrové svítilny se dvěma úrovněmi svítivosti vozidlo pro záď vozidla+++++ TIFF +++++Kategorie 5: Doplňkové boční směrové svítilny pro vozidla, která jsou vybavena také směrovými svítilnami kategorie 1, 1a nebo 1b a 2a nebo 2b+++++ TIFF +++++"Příloha II se mění takto:Text bodu 1 se nahrazuje tímto novým textem, který zní:"1. Zařízení (*)- kategorie 1,- kategorie 1a,- kategorie 1b,- kategorie 2a,- kategorie 2b,- kategorie 5,která mohou/nemohou (*) být užívána v soustavě dvou svítilen."Za bod 1 se vkládá nový bod, který zní:"2. Uveďte systém, kterým se zajišťuje svítivost směrových svítilen kategorie 2b v noci (hlavní vlastnosti):"Dosavadní body 2 až 12 se označují jako body 3 až 13.Za bod 13 se vkládá nový bod, který zní:"14. Schválení typu konstrukční části udělená pouze pro náhradu na vozidlech v provozu: ano/ne (*)"Dosavadní body 14 až 18 se označují jako body 15 až 19.Příloha III se mění takto:Bod 1.2.1 se nahrazuje tímto:"1.2.1 Údaj o tom, do které z kategorií 1, 1a, 1b, 2 nebo 5 směrová svítilna patří, a pokud patří do kategorie 2, označení, zda má jednu úroveň svítivosti (kategorie 2a), nebo dvě úrovně svítivosti (kategorie 2b), a dále zda může být směrová svítilna užita v soustavě dvou svítilen téže kategorie."Bod 1.2.3. se nahrazuje tímto:"1.2.3 Výkresy (ve trojím vyhotovení) dostatečně podrobné pro možnost určení typu a kategorie svítilny a udávající geometrickou polohu, v níž má být svítilna namontována na vozidle, osu pozorování, která se bere jako vztažná osa při zkouškách (vodorovný úhel H = 0°, svislý úhel V = 0°), a bod, který se pro tyto zkoušky považuje za vztažný střed, svislou a vodorovnou tečnu ke svíticí ploše a jejich vzdálenost od vztažného středu svítilny.U směrové svítilny kategorie 2b diagram a údaje o vlastnostech systému, který zajišťuje dvě úrovně svítivosti."V bodě 1.2.4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:"1.2.4 …U směrové svítilny kategorie 2b musí být k žádosti přiloženy dva vzorky částí, kterými jsou v systému zajištěny dvě úrovně svítivosti."V bodě 3.2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:"Pokud vytvářejí soustavu, mohou být směrové svítilny různých kategorií označeny jediným číslem schválení typu."V bodě 3.3 druhé řádce se slova "a jiné svítilny" nahrazují slovy "skupinovou, sdruženou nebo sloučenou s jinými svítilnami" a slovo "značka" se nahrazuje slovem "číslo".Bod 4.2 se nahrazuje tímto:"4.2 Tuto značku tvoří obdélník, v němž je vepsáno malé písmeno e a rozlišovací písmeno (písmena) nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu konstrukční části:1 | pro Spolkovou republiku Německo, |2 | pro Francii, |3 | pro Itálii, |4 | pro Nizozemsko, |6 | pro Belgii, |9 | pro Španělsko |11 | pro Spojené království, |13 | pro Lucembursko, |18 | pro Dánsko, |21 | pro Portugalsko |EL | pro Řecko |IRL | pro Irsko |Značka musí zahrnovat také číslo EHS schválení typu konstrukční části, které odpovídá číslu EHS certifikátu schválení typu konstrukční části pro daný typ směrové svítilny (viz příloha I), před nímž jsou umístěny dvě číslice udávající pořadové číslo poslední významné změny směrnice Rady 76/759/EHS ke dni, kdy bylo schválení typu konstrukční části uděleno. Pro tuto směrnici je tímto pořadovým číslem 01."Bod 4.3.1 se nahrazuje tímto:"4.3.1 Jeden nebo více znaků 1, 1a, 1b, 2a, 2b nebo 5 podle toho, zda zařízení náleží do jedné nebo více kategorií 1, 1a, 1b, 2a, 2b nebo 5, jak jsou uvedeny v bodu 1.2.1, které se umístí nad obdélník."V bodě 4.3.2 se druhá věta nahrazuje tímto: "U zařízení kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b musí šipka směřovat směrem ven od vozidla, u zařízení kategorie 5 směrem k předku vozidla (viz dodatek 3);"Za bod 4.3.2 se vkládá nový bod, který zní:"4.3.3 Na zařízeních, která mohou být užita jako jednotlivá svítilna nebo jako část soustavy dvou svítilen, se umístí vpravo od znaku podle 4.3.1 dodatkové písmeno D."Bod 4.6. se nahrazuje tímto:"4.6 Příklady EHS značky schválení typu konstrukční části pro samostatnou svítilnu jsou uvedeny v dodatku 1."Bod 4.7 se nahrazuje tímto:"4.7 Pokud je vydáno jediné číslo EHS schválení typu konstrukční části podle bodu 3.3 pro zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci sestávající ze směrové svítilny, která je skupinová, sdružená nebo sloučená s jinými svítilnami, může být udělena jediná značka EHS schválení typu konstrukční části, kterou tvoří:- obdélník, v němž je vepsáno malé písmeno e a rozlišovací číslo nebo písmena členského státu, který udělil schválení typu konstrukční části,- číslo EHS schválení typu konstrukční části a případně odpovídající šipka."Za bod 4.7 se vkládají nové body, které znějí:"4.7.1 Tato značka schválení typu konstrukční části může být umístěna kdekoliv na svítilně, která je skupinová, sdružená nebo sloučená, za předpokladu, že:4.7.1.1 je viditelná i po namontování svítilny;4.7.1.2 žádná část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen přenášejících světlo nemůže být demontována, aniž by současně nebyla demontována značka EHS schválení typu konstrukční části.4.7.2 Identifikační znak pro každou svítilnu odpovídající směrnici, podle které byla EHS schválení typu konstrukční části udělena, spolu s oběma číslicemi podle bodu 4.2 poslední odrážky, a je-li požadováno dodatkové písmeno D, musí být vyznačeno:4.7.2.1 buď na odpovídající ploše výstupu světla;4.7.2.2 nebo ve skupině tak, aby každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen mohla být jasně identifikována."Za bod 4.8 se vkládá nový bod, který zní:"4.9 Příklady značky EHS schválení typu konstrukční části svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené s jinými svítilnami jsou uvedeny v dodatku 2."Dodatek se nahrazuje tímto: "Dodatek IPŘÍKLADY ZNAČEK EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené výše uvedenou značkou EHS schválení typu konstrukční části je směrová svítilna kategorie 5 schválená jako typ v Německu (e 1) pod číslem 011471. Šipka ukazuje stranu, na které má být namontováno zařízení, které může být montováno pouze na jedné straně vozidla. Šipka ukazuje k předku vozidla.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené výše uvedenou značkou EHS schválení typu konstrukční části je směrová svítilna kategorie 2a schválená jako typ v Řecku (e EL) pod číslem 01390, která může být také užita jako část soustavy dvou svítilen (písmeno D).Šipka ukazuje směrem od vozidla.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené výše uvedenou značkou EHS schválení typu konstrukční části je směrová svítilna kategorie 1a (k užití ve vzdálenosti od 20 mm do 40 mm od světlometu) schválená jako typ v Itálii (e 3) pod číslem 012248.Šipka ukazuje směrem od vozidla.Dodatek 2Příklady zjednodušeného označení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen v případě, že jsou dvě nebo více svítilen součástí téže soustavy.+++++ TIFF +++++Poznámka:Ve výše uvedených příkladech vyznačují vodorovné a svislé čáry obecné uspořádání skupiny svítilen a netvoří součást značky schválení typu konstrukční části. Uvedené tři příklady značek EHS schválení typu konstrukční části, vzor A, vzor B a vzor C, představují tři možné varianty označení zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, u kterého jsou dvě nebo více svítilen nebo světlometů částí stejné soustavy skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen nebo světlometů. Vzory udávají, že toto zařízení bylo schváleno jako typ v Nizozemsku (e4) pod číslem 3333 a že sestává z (ze):- odrazky třídy IA schválené jako typ podle směrnice 76/757/EHS,- zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené jako typ podle této směrnice,- červené zadní (boční) obrysové svítilny (R) schválené jako typ podle směrnice 76/758/EHS,- zadní mlhové svítilny (F) schválené jako typ podle směrnice 77/538/EHS,- zpětného světlometu (AR) schváleného jako typ podle směrnice 77/539/EHS,- brzdové svítilny (S1) schválené jako typ podle směrnice 76/758/EHS.Dodatek 3Směry, do kterých ukazují šipky značky EHS schválení typu podle kategorie zařízení+++++ TIFF +++++"Příloha IV se mění takto:Body 2.2 až 2.2.2 se nahrazují tímto:"2.2 Uvnitř pole prostorového rozložení světla podle popisu v bodě 2, které je graficky znázorněno mřížkou, má být rozložení světla přibližně rovnoměrné, tj. svítivost v každém směru části pole ohraničeného čarami mřížky musí dosahovat alespoň nejnižší minimální procentní hodnoty udané na čarách mřížky, které uzavírají daný směr."Příloha V se mění takto:Hodnota "2854 K" se nahrazuje hodnotou "2856 K".V německém a nizozemském znění se zkratka Mezinárodní komise pro osvětlení zapisuje "CIE".[3] Provozní a montážní podmínky tohoto přídavného zařízení jsou stanoveny zvláštními ustanoveními.[1] Úhly v těchto diagramech platí pro zařízení určená k montáži na pravou stranu vozidla. Šipky v těchto diagramech směřují k předku vozidla.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IKATEGORIE SMĚROVÝCH SVÍTILEN: MINIMÁLNÍ POŽADOVANÉ ÚHLY PROSTOROVÉHO ROZLOŽENÍ SVĚTLA SMĚROVÝCH SVÍTILEN TĚCHTO KATEGORIÍ [1]Minimální svislé úhly prostorového rozložení světla směrových svítilen jsou ve všech případech 15° nad vodorovnou rovinou a 15° pod ní.Minimální vodorovné úhly prostorového rozložení světla:Kategorie 1, 1a a 1b: Směrové svítilny pro předek vozidla+++++ TIFF +++++Kategorie 2a: Směrové svítilny s jednou úrovní svítivosti pro záď vozidlaKategorie 2b: Směrové svítilny se dvěma úrovněmi svítivosti vozidlo pro záď vozidla+++++ TIFF +++++Kategorie 5: Doplňkové boční směrové svítilny pro vozidla, která jsou vybavena také směrovými svítilnami kategorie 1, 1a nebo 1b a 2a nebo 2b+++++ TIFF +++++[1] Úhly v těchto diagramech platí pro zařízení určená k montáži na pravou stranu vozidla. Šipky v těchto diagramech směřují k předku vozidla.--------------------------------------------------Dodatek IPŘÍKLADY ZNAČEK EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené výše uvedenou značkou EHS schválení typu konstrukční části je směrová svítilna kategorie 5 schválená jako typ v Německu (e 1) pod číslem 011471. Šipka ukazuje stranu, na které má být namontováno zařízení, které může být montováno pouze na jedné straně vozidla. Šipka ukazuje k předku vozidla.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené výše uvedenou značkou EHS schválení typu konstrukční části je směrová svítilna kategorie 2a schválená jako typ v Řecku (e EL) pod číslem 01390, která může být také užita jako část soustavy dvou svítilen (písmeno D).Šipka ukazuje směrem od vozidla.+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené výše uvedenou značkou EHS schválení typu konstrukční části je směrová svítilna kategorie 1a (k užití ve vzdálenosti od 20 mm do 40 mm od světlometu) schválená jako typ v Itálii (e 3) pod číslem 012248.Šipka ukazuje směrem od vozidla.--------------------------------------------------Dodatek 2Příklady zjednodušeného označení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen v případě, že jsou dvě nebo více svítilen součástí téže soustavy.+++++ TIFF +++++Poznámka:Ve výše uvedených příkladech vyznačují vodorovné a svislé čáry obecné uspořádání skupiny svítilen a netvoří součást značky schválení typu konstrukční části. Uvedené tři příklady značek EHS schválení typu konstrukční části, vzor A, vzor B a vzor C, představují tři možné varianty označení zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, u kterého jsou dvě nebo více svítilen nebo světlometů částí stejné soustavy skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen nebo světlometů. Vzory udávají, že toto zařízení bylo schváleno jako typ v Nizozemsku (e4) pod číslem 3333 a že sestává z (ze):- odrazky třídy IA schválené jako typ podle směrnice 76/757/EHS,- zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené jako typ podle této směrnice,- červené zadní (boční) obrysové svítilny (R) schválené jako typ podle směrnice 76/758/EHS,- zadní mlhové svítilny (F) schválené jako typ podle směrnice 77/538/EHS,- zpětného světlometu (AR) schváleného jako typ podle směrnice 77/539/EHS,- brzdové svítilny (S1) schválené jako typ podle směrnice 76/758/EHS.--------------------------------------------------Dodatek 3Směry, do kterých ukazují šipky značky EHS schválení typu podle kategorie zařízení+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------