title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/412 ze dne 11. března 2015 , kterou se mění směrnice 2001/18/ES, pokud jde o možnost členských států omezit či zakázat pěstování geneticky modifikovaných organismů (GMO) na svém území  Text s významem pro EHP

text:
               13.3.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 68/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/412
   ze dne 11. března 2015,
   kterou se mění směrnice 2001/18/ES, pokud jde o možnost členských států omezit či zakázat pěstování geneticky modifikovaných organismů (GMO) na svém území
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
   v souladu s řádným legislativním postupem (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES (4) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (5) se stanoví ucelený právní rámec pro povolování geneticky modifikovaných organismů (dále jen „GMO“), který se v celé šíři použije na GMO určené pro účely pěstování v Unii jako osivo, sadba nebo jiný rozmnožovací materiál rostlin (dále jen „GMO určené k pěstování“).

               (2)

               Předtím, než bude povoleno uvedení GMO určených k pěstování na trh Unie, mají na základě tohoto právního rámce projít individuálním hodnocením rizika v souladu s přílohou II směrnice 2001/18/ES, přičemž se zohledňují přímé, nepřímé, okamžité a opožděné účinky, jakož i kumulativní dlouhodobé účinky GMO na lidské zdraví a životní prostředí. Toto hodnocení rizik poskytuje vědecká doporučení s cílem zajistit informace pro postup rozhodování a je následováno rozhodnutím o řízení rizik. Cílem tohoto postupu povolování je zajistit vysokou úroveň ochrany lidského života a zdraví, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat, životního prostředí a zájmů spotřebitele při současném zajištění řádného fungování vnitřního trhu. Na celém území Unie je třeba dosáhnout a zachovat jednotnou vysokou úroveň ochrany zdraví, životního prostředí a spotřebitelů. V rámci směrnice 2001/18/ES a jejího následného provádění by měla být vždy zohledňována zásada předběžné opatrnosti.

               (3)

               Na základě závěrů Rady ze dne 4. prosince 2008 o geneticky modifikovaných organismech (dále jen „závěry Rady z roku 2008“) je nezbytné usilovat o lepší provádění právního rámce pro povolování GMO. V tétosouvislosti by pravidla hodnocení rizik měla být podle potřeby pravidelně aktualizována s ohledem na nepřetržitý vývoj vědeckých poznatků a analytických postupů, zejména pokud jde o dlouhodobé vlivy geneticky modifikovaných plodin na životní prostředí a jejich možné účinky na necílové organismy, charakteristiky přijímajícího prostředí a zeměpisných oblastí, v nichž mohou být geneticky modifikované plodiny pěstovány, a kritéria a požadavky pro hodnocení GMO produkujících pesticidy a GMO odolných vůči herbicidům. Přílohy směrnice 2001/18/ES musí být proto odpovídajícím způsobem změněny.

               (4)

               Kromě povolení pro uvedení na trh musí geneticky modifikované odrůdy splňovat také požadavky práva Unie týkající se uvádění osiva, sadby a rozmnožovacího materiálu rostlin na trh, které stanoví zejména směrnice Rady 66/401/EHS (6), 66/402/EHS (7), 68/193/EHS (8), 98/56/ES (9), 1999/105/ES (10), 2002/53/ES (11), 2002/54/ES (12), 2002/55/ES (13), 2002/56/ES (14), 2002/57/ES (15) a 2008/90/ES (16). V rámci uvedených směrnic obsahují směrnice 2002/53/ES a 2002/55/ES ustanovení, která členským státům umožňují za určitých přesně vymezených podmínek zakázat používání určité odrůdy na celém jejich území nebo na jeho části, nebo stanovit pro pěstování odrůdy přiměřené podmínky.

               (5)

               Jakmile byl určitý GMO v souladu s právním rámcem Unie pro GMO povolen pro účely pěstování a splňuje, pokud jde o odrůdu, jež má být uvedena na trh, požadavky práva Unie týkající se uvádění osiva, sadby a rozmnožovacího materiálu rostlin na trh, nesmí členské státy zakázat nebo omezit jeho volný oběh na svém území ani mu bránit, nestanoví-li právo Unie jinak.

               (6)

               Ze zkušeností vyplývá, že pěstování GMO je otázka, která je na úrovni členských států řešena důkladněji. Otázky týkající se uvádění GMO na trh a jejich dovozu by pro zachování vnitřního trhu měly být i nadále upravovány na úrovni Unie. Pěstování však může v určitých případech vyžadovat větší flexibilitu, neboť se jedná o otázku, která má významný celostátní, regionální a místní rozměr vzhledem ke spojení s využíváním půdy, místními zemědělskými strukturami a ochranou nebo zachováním přírodních stanovišť, ekosystémů a krajiny. V souladu s čl. 2 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) jsou členské státy oprávněny přijímat právně závazné akty, kterými omezují či zakazují pěstování GMO na svém území poté, co bylo povoleno jejich uvedení na trh Unie. Tato flexibilita by však neměla nepříznivě ovlivňovat společný postup povolování, a zejména proces hodnocení, který provádí především Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“).

               (7)

               Některé členské státy se za účelem omezení nebo zákazu pěstování GMO v minulosti uchylovaly k ochranné doložce podle článku 23 směrnice 2001/18/ES a k mimořádným opatřením podle článku 34 nařízení (ES) č. 1829/2003, a to na základě nových nebo doplňujících informací, které byly v jednotlivých případech zjištěny po dni vydání souhlasu a mají vliv na hodnocení rizika pro životní prostředí, nebo na základě přehodnocení stávajících informací. Jiné členské státy využívají oznamovací postup podle čl. 114 odst. 5 a 6 Smlouvy o fungování EU, který vyžaduje předložení nových vědeckých poznatků k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí. Dále se ukázalo, že rozhodovací proces je v případě pěstování GMO obzvláště obtížný vzhledem k tomu, že jednotlivé státy vyjadřují znepokojení, která nesouvisejí pouze s otázkami spojenými s bezpečností GMO ve vztahu ke zdraví nebo životnímu prostředí.

               (8)

               V této souvislosti se jeví vhodné udělit členským státům v souladu se zásadou subsidiarity větší flexibilitu při rozhodování o tom, zda chtějí na svém území pěstovat GMO, či nikoli, aniž by to ovlivnilo hodnocení rizik prováděné v rámci systému Unie pro povolování GMO, a to v průběhu postupu povolování nebo později, a nezávisle na opatřeních, která členské státy, v nichž jsou pěstovány GMO, mohou nebo musí přijmout při uplatňování směrnice 2001/18/ES k předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v jiných produktech. Poskytnutí této možnosti členským státům pravděpodobně přispěje ke zlepšení procesu povolování GMOa rovněž pravděpodobně zajistí možnost volby spotřebitelů, zemědělců a provozovatelů podniků, přičemž vyjasní situaci pro příslušné zúčastněné strany, pokud jde o pěstování GMO v Unii. Tato směrnice by proto měla napomoci k hladkému fungování vnitřního trhu.

               (9)

               K zajištění toho, že pěstování GMO nepovede k jejich nezáměrné přítomnosti v jiných produktech, a s ohledem na zásadu subsidiarity, by měla být zvláštní pozornost věnována předcházení možné přeshraniční kontaminaci z členského státu, v němž bylo jejich pěstování povoleno, na území sousedního členského státu, v němž je pěstování GMO zakázáno, pokud se dotčené členské státy nedohodnou, že to z důvodu zvláštních zeměpisných podmínek není nutné.

               (10)

               Doporučení Komise ze dne 13. července 2010 (17) obsahuje pokyny pro členské státy týkající se vytváření opatření pro koexistenci, a to i v pohraničních oblastech. Doporučení vybízí členské státy, aby vzájemně spolupracovaly na zavedení vhodných opatření na svých hranicích, aby se zabránilo nezáměrným důsledkům přeshraniční kontaminace.

               (11)

               V průběhu postupu povolování konkrétního GMO by měl mít členský stát možnost požádat, aby zeměpisná působnost oznámení nebo žádosti předkládaných v souladu s částí C směrnice 2001/18/ES nebo v souladu s články 5 a 17 nařízení (ES) č. 1829/2003 byla upravena tak, aby z pěstování bylo vyloučeno celé území daného členského státu nebo jeho část. Komise by měla tento postup usnadnit tím, že požadavek členského státu předloží oznamovateli nebo žadateli bez prodlení a oznamovatel nebo žadatel by měl na tento požadavek ve stanovené lhůtě odpovědět.

               (12)

               Zeměpisná působnost oznámení nebo žádosti by měla být odpovídajícím způsobem upravena, nepotvrdí-li oznamovatel nebo žadatel zeměpisnou působnost svého oznámení nebo své žádosti ve stanovené lhůtě poté, co byli Komisí o uvedeném požadavku informováni. Tímto potvrzením však není dotčena pravomoc Komise podle článku 19 směrnice 2001/18/ES, nebo případně článků 7 a 19 nařízení (ES) č. 1829/2003, takovou úpravu podle potřeby provést s ohledem na hodnocení rizika pro životní prostředí provedené úřadem.

               (13)

               Zatímco se předpokládá, že většina omezení nebo zákazů přijatých podle této směrnice bude uplatněna ve fázi udělování souhlasu nebo povolení či jejich obnovení, měly by navíc členské státy mít rovněž možnost přijmout odůvodněná opatření k omezení nebo zákazu pěstování GMO nebo skupin GMO vymezených na základě určité plodiny nebo znaku, pro které bylo vydáno povolení, a to na celém svém území nebo jeho části, na základě jiných, doplňujících důvodů, než které byly vyhodnoceny podle harmonizovaného souboru pravidel Unie (tedy směrnice 2001/18/ES a nařízení (ES) č. 1829/2003), jež jsou v souladu s právem Unie. Tyto důvody mohou souviset s cíli politiky v oblasti životního prostředí nebo zemědělství nebo se může jednat o jiné závažné důvody, jako například územní plánování, využívání půdy, sociální a hospodářské dopady, koexistenci a veřejný pořádek. Tyto důvody mohou být uplatňovány jednotlivě nebo se může jednat o jejich kombinaci, v závislosti na konkrétní situaci daného členského státu, regionu nebo oblasti, na něž se budou uvedená opatření vztahovat.

               (14)

               Úroveň ochrany lidského zdraví nebo zdraví zvířat a životního prostředí, která byla stanovena pro celou Unii, umožňuje jednotné vědecké hodnocení v celé Unii a tato směrnice by tuto situaci neměla měnit. Aby nebyly narušeny pravomoci svěřené osobám provádějícím hodnocení a řízení rizik podle směrnice 2001/18/ES a nařízení (ES) č. 1829/2003, měly by členské státy uplatňovat pouze důvody související s cíli politiky v oblasti životního prostředí týkajícími se dopadů, které jsou jiné a doplňující k hodnocení rizik pro zdraví a životní prostředí, jež jsou hodnocena v rámci postupů povolování stanovených směrnicí 2001/18/ES a nařízením (ES) č. 1829/2003, jako je zachování a rozvoj zemědělských postupů, které umožňují lépe skloubit produkci s udržitelností ekosystému, nebo zachování místní biologické rozmanitosti, včetně určitých přírodních stanovišť a ekosystémů, či určitých rysů přírodního a krajinného rázu, jakož i specifických ekosystémových funkcí a služeb.

               (15)

               Členským státům by rovněž mělo být umožněno podložit rozhodnutí, která přijímají podle směrnice 2001/18/ES, důvody souvisejícími se sociálními a hospodářskými dopady, jež by mohly vyplývat z pěstování určitého GMO na území dotyčného členského státu. Komise se zabývala opatřeními pro koexistenci ve svém doporučení ze dne 13. července 2010, avšak členské státy by měly mít rovněž možnost přijmout na základě této směrnice opatření k omezení či zákazu pěstování povolených GMO na celém svém území nebo jeho části.Může se jednat o důvody související s vysokými náklady, neproveditelností nebo nemožností uplatnit opatření pro koexistenci vzhledem ke zvláštním zeměpisným podmínkám, jako jsou malé ostrovy nebo horské oblasti, nebo s nutností zabránit přítomnosti GMO v jiných produktech, jako jsou specifické nebo zvláštní produkty. Kromě toho Komise, v souladu s výzvou uvedenou v závěrech Rady z roku 2008, předložila Evropskému parlamentu a Radě zprávu o sociálních a hospodářských důsledcích pěstování GMO. Závěry této zprávy mohou být zdrojem cenných informací pro členské státy, které zvažují přijetí rozhodnutí na základě této směrnice. Důvody související s cíli zemědělské politiky mohou zahrnovat nutnost chránit rozmanitost zemědělské produkce a potřebu zajistit čistotu osiva, sadby a rozmnožovacího materiálu rostlin. Členské státy by měly být oprávněny přijímat svá opatření na základě jiných důvodů, které se mohou týkat využívání půdy, územního plánování či jiných legitimních faktorů, včetně těch, které se týkají kulturních tradic.

               (16)

               Omezení nebo zákazy přijaté podle této směrnice by se měly vztahovat na pěstování a nikoliv na volný oběh a dovoz geneticky modifikovaného osiva, sadby a rozmnožovacího materiálu rostlin, jako takových či obsažených v produktech, a produktů jejich sklizně, a měly by být navíc v souladu se Smlouvami, zejména pokud jde o zásadu nerozlišování mezi vnitrostátními a zahraničními produkty, zásadu proporcionality a články 34 a 36 a čl. 216 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.

               (17)

               Opatření přijatá členskými státy podle této směrnice by měla podléhat kontrolnímu a informačnímu postupu na unijní úrovni. Vzhledem k úrovni kontroly ze strany Unie a poskytování informací není nutné stanovit ještě k tomu použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (18). Členské státy mohou omezit nebo zakázat pěstování GMO na celém svém území nebo jeho části ode dne vstupu povolení Unie v platnost a po celou dobu platnosti souhlasu nebo povolení, za předpokladu, že uplynula stanovená doba, během níž měla Komise možnost vyjádřit se k navrhovaným opatřením. Dotyčný členský stát by měl proto návrh těchto opatření předat Komisi nejpozději 75 dní před jejich přijetím, aby Komisi umožnil se k nim vyjádřit, a během této doby by tato opatření neměl přijímat ani provádět. Po uplynutí této doby by mělo být členskému státu umožněno přijmout opatření v původně navrhované podobě, nebo v podobě pozměněné, zohledňující připomínky Komise.

               (18)

               Během stanovené doby, kdy má Komise možnost vyjádřit se k navrhovaným opatřením, by žadatel o povolení nebo jeho držitel, na něhož se mají vztahovat opatření, kterými se omezuje nebo zakazuje pěstování určitého GMO v členském státě, neměl provádět žádné činnosti spojené s pěstováním tohoto GMO v uvedeném členském státě.

               (19)

               Rozhodnutí členských států, kterými omezují nebo zakazují pěstování GMO na celém svém území nebo jeho části, by neměla bránit provádění biotechnologického výzkumu, jsou-li při něm dodržována veškerá nezbytná bezpečnostní opatření týkající se lidského zdraví a zdraví zvířat a ochrany životního prostředí a není-li tato činnost v rozporu s důvody, na jejichž základě byly omezení nebo zákaz uloženy. Úřad a členské státy by navíc měly usilovat o vytvoření rozsáhlé sítě vědeckých organizací, v níž by byly zastoupeny všechny disciplíny včetně těch, které se týkají ekologických otázek, a měly by spolupracovat ve snaze identifikovat již v rané fázi veškeré potenciální rozdíly ve vědeckých názorech s cílem vyřešit či objasnit sporné vědecké otázky. Komise a členské státy by měly zajistit, aby byly k dispozici zdroje nezbytné k provádění nezávislého výzkumu potenciálních rizik vyvolaných záměrným uvolněním GMO nebo jejich uvedením na trh a aby byl nezávislým vědeckým pracovníkům umožněn přístup k veškerému relevantnímu materiálu, přičemž je nutné dodržovat práva duševního vlastnictví.

               (20)

               Vzhledem k významu vědeckých důkazů při rozhodování o zákazu či povolení GMO by měl úřad shromažďovat a analyzovat výsledky výzkumu rizik či nebezpečnosti GMO pro životní prostředí nebo lidské zdraví a informovat o veškerých nových rizicích osoby provádějící řízení rizik. Tyto informace by měly být přístupné veřejnosti.

               (21)

               Členský stát by měl mít možnost požádat příslušný orgán nebo Komisi, aby opět začlenily celé jeho území nebo jeho část do zeměpisné působnosti souhlasu nebo povolení, z nichž byly dříve vyloučeny. V takovém případě by nemělo být třeba předávat danou žádost držiteli souhlasu nebo povolení a žádat o jejich souhlas. Příslušný orgán, který vydal písemný souhlas podle směrnice 2001/18/ES či Komise, která vydala písemný souhlas podle nařízení (ES) č. 1829/2003, by měly odpovídajícím způsobem upravit zeměpisnou působnost souhlasu nebo rozhodnutí o povolení.

               (22)

               Písemný souhlas nebo rozhodnutí o povolení, které byly vydány nebo přijaty a jejichž zeměpisná působnost je omezena na určité oblasti, nebo opatření přijatá členskými státy v souladu s touto směrnicí, jež omezují nebo zakazují pěstování GMO, by neměly bránit nebo omezovat používání povolených GMO jinými členskými státy. Touto směrnicí a vnitrostátními opatřeními přijatými podle ní by navíc neměly být dotčeny požadavky podle právních předpisů Unie týkající se nezáměrné nebo náhodné přítomnosti GMO v odrůdách osiva, sadby nebo rozmnožovacího materiálu rostlin, které nebyly geneticky modifikovány, a neměly by bránit pěstování odrůd, jež tyto požadavky splňují.

               (23)

               Nařízení (ES) č. 1829/2003 stanoví, že odkazy učiněné v částech A a D směrnice 2001/18/ES na GMO povolené podle části C uvedené směrnice se mají považovat za odkazy rovněž na GMO povolené podle uvedeného nařízení. Proto by se opatření přijatá členskými státy v souladu se směrnicí 2001/18/ES měla vztahovat rovněž na GMO povolené podle nařízení (ES) č. 1829/2003.

               (24)

               Touto směrnicí nejsou dotčeny povinnosti členských států, pokud jde o volný pohyb tradičního osiva, sadby, rozmnožovacího materiálu rostlin a produktů sklizně podle příslušného práva Unie a v souladu se Smlouvou o fungování EU.

               (25)

               Aby byla zaručena vysoká úroveň ochrany spotřebitelů, měly by členské státy a provozovatelé rovněž přijmout účinná opatření týkající se označování a poskytování informací podle nařízení (ES) č. 1829/2003 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 (19) a zajistit tak transparentnost, pokud jde o přítomnost GMO v produktech.

               (26)

               Aby bylo možné dostát cílům této směrnice i s ohledem na oprávněné zájmy hospodářských subjektů v souvislosti s GMO, které byly povoleny nebo byly v povolovacím řízení před vstupem této směrnice v platnost, měla by být stanovena odpovídající přechodná opatření. Přechodná opatření jsou rovněž odůvodněna potřebou zabránit možnému narušení hospodářské soutěže v důsledku odlišného přístupu ke stávajícím držitelům povolení a budoucím žadatelům o povolení. V zájmu právní jistoty by období, během něhož taková přechodná opatření mohou být přijímána, mělo být omezeno na dobu nezbytně nutnou k zajištění bezproblémového přechodu na nový systém. Díky těmto přechodným opatřením by tak členské státy měly mít možnost uplatňovat ustanovení této směrnice na produkty, které byly povoleny nebo byly v povolovacím řízení před vstupem této směrnice v platnost, za předpokladu, že nebudou dotčeny povolené geneticky modifikované odrůdy osiva, sadby a rozmnožovacího materiálu rostlin, které byly již legálně vysazeny.

               (27)

               Ustanoveními článků 26b a 26c směrnice 2001/18/ES není dotčen článek 23 uvedené směrnice ani článek 34 nařízení (ES) č. 1829/2003.

               (28)

               Směrnice 2001/18/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2001/18/ES se mění takto:

               1)

               V článku 26a se vkládá nový odstavec, který zní:
               „1a.   Ode dne 3. dubna 2017 přijmou členské státy, v nichž jsou GMO pěstovány, vhodná opatření v pohraničních oblastech svého území s cílem zabránit případné přeshraniční kontaminaci na území sousedních členských států, v nichž je pěstování těchto GMO zakázáno, pokud se tato opatření nejeví jako zbytečná s ohledem na zvláštní zeměpisné podmínky. Tato opatření se sdělí Komisi.“

               2)

               Vkládají se nové články, které znějí:
               „Článek 26b
               Pěstování
               1.   V průběhu postupu povolování konkrétního GMO či během obnovování souhlasu nebo povolení může členský stát požádat, aby byla zeměpisná působnost písemného souhlasu nebo povolení upravena tak, aby bylo z pěstování vyloučeno celé území daného členského státu nebo jeho část. Tento požadavek se Komisi předloží nejpozději do 45 dní ode dne zaslání hodnotící zprávy podle čl. 14 odst. 2 této směrnice nebo do 45 dní od obdržení stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin podle čl. 6 odst. 6 a čl. 18 odst. 6 nařízení (ES) č. 1829/2003. Komise požadavek tohoto členského státu bezodkladně předloží oznamovateli nebo žadateli, jakož i ostatním členským státům. Komise tento požadavek také zpřístupní veřejnosti elektronickou cestou.
               2.   Oznamovatel nebo žadatel mohou zeměpisnou působnost svého původního oznámení nebo žádosti upravit nebo potvrdit do 30 dnů od předložení uvedeného požadavku Komisí.
               Pokud není zeměpisná působnost oznámení nebo žádosti potvrzena, provede se její úprava prostřednictvím písemného souhlasu vydaného podle této směrnice a případně prostřednictvím rozhodnutí vydaného v souladu s článkem 19 této směrnice, jakož i rozhodnutí o povolení přijatého podle článků 7 a 19 nařízení (ES) č. 1829/2003.
               Písemný souhlas vydaný podle této směrnice a případně rozhodnutí vydané v souladu s článkem 19 této směrnice, jakož i rozhodnutí o povolení vydané podle článků 7 a 19 nařízení (ES) č. 1829/2003, se pak vydávají na základě upravené zeměpisné působnosti oznámení či žádosti.
               Pokud je požadavek podle odstavce 1 tohoto článku sdělen Komisi po dni rozeslání hodnotící zprávy podle čl. 14 odst. 2 této směrnice nebo po obdržení stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin podle čl. 6 odst. 6 a čl. 18 odst. 6 nařízení (ES) č. 1829/2003, prodlužují se lhůty pro vydání písemného souhlasu, jež jsou stanoveny v článku 15 této směrnice, nebo případně pro předložení návrhu rozhodnutí, které má být přijato, výboru, jež jsou stanoveny v článcích 7 a 19 nařízení (ES) č. 1829/2003, o jednotnou dobu 15 dnů bez ohledu na počet členských států, které tyto požadavky předložily.
               3.   Pokud nebyl vznesen žádný požadavek podle odstavce 1 tohoto článku nebo pokud oznamovatel nebo žadatel potvrdili zeměpisnou působnost svého původního oznámení nebo žádosti, může členský stát přijmout opatření omezující nebo zakazující pěstování určitého GMO nebo skupiny GMO definované na základě určité plodiny nebo znaku, jež byly povoleny v souladu s částí C této směrnice nebo s nařízením (ES) č. 1829/2003, a to na celém svém území nebo jeho části, za předpokladu, že tato opatření jsou v souladu s právem Unie, jsou odůvodněná, přiměřená a nediskriminační a navíc jsou podložena závažnými důvody, jako jsou:

                           a)

                           cíle politiky v oblasti životního prostředí;

                           b)

                           územní plánování;

                           c)

                           využívání půdy;

                           d)

                           sociální a hospodářské dopady;

                           e)

                           předcházení přítomnosti GMO v jiných produktech, aniž je dotčen článek 26a;

                           f)

                           cíle zemědělské politiky;

                           g)

                           veřejný pořádek.

                     Tyto důvody mohou být uplatňovány jednotlivě nebo se může jednat o jejich kombinaci, s výjimkou důvodu uvedeného v písmeni g), jenž nemůže být uplatňován samostatně, v závislosti na konkrétní situaci daného členského státu, regionu nebo oblasti, na něž se uvedená opatření budou vztahovat, avšak v žádném případě nesmějí být v rozporu s hodnocením rizika pro životní prostředí prováděném podle této směrnice nebo podle nařízení (ES) č. 1829/2003.
               4.   Členský stát, který má v úmyslu přijmout opatření podle odstavce 3 tohoto článku, sdělí nejdříve návrh těchto opatření a příslušné důvody, které uplatňuje, Komisi. Tyto informace mohou být Komisi sděleny před dokončením postupu povolování GMO podle části C této směrnice nebo podle nařízení (ES) č. 1829/2003. Po dobu 75 dní ode dne sdělení těchto informací:

                           a)

                           dotčený členský stát nepřijme ani neprovede uvedená opatření;

                           b)

                           dotčený členský stát zajistí, aby žádní provozovatelé nevysazovali dotčený GMO nebo dotčené GMO; a

                           c)

                           Komise může vznést jakékoli připomínky, které považuje za vhodné.

                     Po uplynutí doby 75 dní uvedené v prvním pododstavci může dotyčný členský stát přijmout opatření, jež se použijí po celou dobu platnosti souhlasu nebo povolení a ode dne vstupu povolení Unie v platnost, a to v původně navrhované podobě, nebo v podobě pozměněné, zohledňující případné nezávazné připomínky Komise. O těchto opatřeních jsou bezodkladně vyrozuměni Komise, členské státy a držitel povolení.
               Členské státy zpřístupní veškerá tato opatření všem dotčeným provozovatelům, včetně pěstitelů.
               5.   Přeje-li si členský stát opět začlenit celé své území nebo jeho část do zeměpisné působnosti souhlasu nebo povolení, z níž byly dříve podle odstavce 2 vyloučeny, může o to požádat příslušný orgán, který vydal písemný souhlas podle této směrnice, nebo Komisi, pokud byl daný GMO povolen podle nařízení (ES) č. 1829/2003. Příslušný orgán, který vydal písemný souhlas, či případně Komise odpovídajícím způsobem upraví zeměpisnou působnost souhlasu nebo rozhodnutí o povolení.
               6.   Pro účely úpravy zeměpisné působnosti souhlasu nebo povolení GMO podle odstavce 5:

                           a)

                           v případě GMO povoleného podle této směrnice, příslušný orgán, který vydal písemný souhlas, odpovídajícím způsobem upraví zeměpisnou působnost souhlasu a vyrozumí Komisi, členské státy a držitele povolení, jakmile je celý postup dokončen;

                           b)

                           v případě GMO povoleného podle nařízení (ES) č. 1829/2003, Komise odpovídajícím způsobem upraví rozhodnutí o povolení, aniž uplatní postup podle čl. 35 odst. 2 uvedeného nařízení. Komise o tom vyrozumí členské státy a držitele povolení.

                     7.   Zruší-li členský stát opatření podle odstavců 3 a 4, bezodkladně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
               8.   Opatření přijatá podle tohoto článku nemají vliv na volný oběh povolených GMO jako takových či obsažených v produktech.
               Článek 26c
               Přechodná opatření
               1.   Od 2. dubna 2015 do 3. října 2015 může členský stát požádat o úpravu zeměpisné působnosti podaného oznámení nebo podané žádosti nebo povolení uděleného do 2. dubna 2015 podle této směrnice nebo podle nařízení (ES) č. 1829/2003. Komise požadavek tohoto členského státu bezodkladně předloží oznamovateli nebo žadateli, jakož i ostatním členským státům.
               2.   Nejsou-li oznámení či žádost dosud vyřízeny a v případě, že oznamovatel nebo žadatel nepotvrdil zeměpisnou působnost svého původního oznámení nebo žádosti do 30 dní poté, co byl o požadavku uvedeném v odstavci 1 tohoto článku informován, zeměpisná působnost oznámení nebo žádosti se odpovídajícím způsobem upraví. Písemný souhlas vydaný podle této směrnice a případně rozhodnutí vydané v souladu s článkem 19 této směrnice, jakož i rozhodnutí o povolení přijaté podle článků 7 a 19 nařízení (ES) č. 1829/2003, se pak vydávají na základě upravené zeměpisné působnosti oznámení či žádosti.
               3.   Pokud bylo povolení již uděleno a jeho držitel nepotvrdil jeho zeměpisnou působnost do 30 dní poté, co byl o požadavku uvedeném v odstavci 1 tohoto článku informován, bude povolení náležitě upraveno. V případě písemného souhlasu vydaného podle této směrnice upraví příslušný orgán odpovídajícím způsobem zeměpisnou působnost souhlasu a informuje Komisi, členské státy a držitele povolení, jakmile je celý postup dokončen. V případě povolení podle nařízení (ES) č. 1829/2003 upraví Komise odpovídajícím způsobem rozhodnutí o povolení, aniž uplatní postup podle čl. 35 odst. 2 uvedeného nařízení. Komise o tom vyrozumí členské státy a držitele povolení.
               4.   Pokud nebyl podle odstavce 1 tohoto článku vznesen žádný požadavek nebo pokud oznamovatel nebo žadatel či případně držitel povolení potvrdil zeměpisnou působnost své původní žádosti nebo případně povolení, použijí se obdobně odstavce 3 až 8 článku 26b.
               5.   Tímto článkem není dotčeno pěstování jakéhokoli geneticky modifikovaného osiva, sadby a rozmnožovacího materiálu rostlin, které byly legálně vysazeny před tím, než bylo pěstování daného GMO v daném členském státě omezeno nebo zakázáno.
               6.   Opatření přijatá podle tohoto článku nemají vliv na volný oběh povolených GMO jako takových či obsažených v produktech.“.
         Článek 2
   Komise 3. dubna 2019 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které se zaměří na to, jak členské státy tuto směrnici provádějí, včetně účinnosti ustanovení umožňujících členským státům omezit nebo zakázat pěstování GMO na celém jejich území nebo jeho části, a na hladké fungování vnitřního trhu. Tato zpráva může být doplněna případnými legislativními návrhy, které Komise považuje za vhodné.
   Ke dni uvedenému v prvním pododstavci Komise rovněž podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě o situaci ve věci nápravy škod na životním prostředí, k nimž může v důsledku pěstování GMO dojít, a to na základě informací poskytnutých Komisi podle článků 20 a 31 směrnice 2001/18/ES a článků 9 a 21 nařízení (ES) č. 1829/2003.
   Článek 3
   Komise do 3. dubna 2017 aktualizuje přílohy směrnice 2001/18/ES v souladu s článkem 27 uvedené směrnice, pokud jde o hodnocení rizik pro životní prostředí, za účelem začlenění a dalšího rozpracování posílených pokynů úřadu z roku 2010 pro hodnocení rizik geneticky modifikovaných rostlin pro životní prostředí.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 11. března 2015.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předsedkyně

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  Úř. věst. C 54, 19.2.2011, s. 51.

      (2)  Úř. věst. C 102, 2.4.2011, s. 62.

      (3)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 5. července 2011 (Úř. věst. C 33 E, 5.2.2013, s. 350) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 23. července 2014 (Úř. věst. C 349, 3.10.2014, s. 1). Postoj Evropského parlamentu ze dne 13. ledna 2015 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 2. března 2015.

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS (Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1).

      (6)  Směrnice Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2298).

      (7)  Směrnice Rady 66/402/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh (Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2309).

      (8)  Směrnice Rady 68/193/EHS ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh (Úř. věst. L 93, 17.4.1968, s. 15).

      (9)  Směrnice Rady 98/56/ES ze dne 20. července 1998 o uvádění rozmnožovacího materiálu okrasných rostlin na trh (Úř. věst. L 226, 13.8.1998, s. 16).

      (10)  Směrnice Rady 1999/105/ES ze dne 22. prosince 1999 o uvádění reprodukčního materiálu lesních dřevin na trh (Úř. věst. L 11, 15.1.2000, s. 17).

      (11)  Směrnice Rady 2002/53/ES ze dne 13. června 2002 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 1).

      (12)  Směrnice Rady 2002/54/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva řepy na trh (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 12).

      (13)  Směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 33).

      (14)  Směrnice Rady 2002/56/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění sadby brambor na trh (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 60).

      (15)  Směrnice Rady 2002/57/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 74).

      (16)  Směrnice Rady 2008/90/ES ze dne 29. září 2008 o uvádění na trh rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin určených k produkci ovoce (Úř. věst. L 267, 8.10.2008, s. 8).

      (17)  Doporučení Komise ze dne 13. července 2010 o pokynech pro vytváření vnitrostátních opatření pro koexistenci k předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v konvenčních a ekologických plodinách (Úř. věst. C 200, 22.7.2010, s. 1).

      (18)  Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37).

      (19)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24).


title: Směrnice Rady 97/74/ES ze dne 15. prosince 1997, kterou se oblast působnosti směrnice 94/45/ES o zřízení evropské Rady zaměstnanců nebo vytvoření postupu pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v podnicích působících na území Společenství a skupinách podniků působících na území Společenství rozšiřuje na Spojené království Velké Británie a Severního Irska

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0074

Úřední věstník L 010 , 16/01/1998 S. 0022 - 0023

		Směrnice Rady 97/74/ESze dne 15. prosince 1997,kterou se oblast působnosti směrnice 94/45/ES o zřízení evropské Rady zaměstnanců nebo vytvoření postupu pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v podnicích působících na území Společenství a skupinách podniků působících na území Společenství rozšiřuje na Spojené království Velké Británie a Severního IrskaRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že Rada přijala směrnici 94/45/ES [4] v souladu s Dohodou o sociální politice připojenou k Protokolu č. 14 Smlouvy, a zejména s čl. 2 odst. 2 uvedené dohody; že v důsledku toho se výše uvedená směrnice nevztahuje na Spojené království Velké Británie a Severního Irska;vzhledem k tomu, že Evropská rada na zasedání v Amsterodamu ve dnech 16. a 17. června 1997 přijala s uspokojením dohodu mezivládní konference o zahrnutí Dohody o sociální politice do Smlouvy a rovněž upozornila, že je nutno nalézt prostředek, jak před podpisem Amsterodamské smlouvy udělit právní účinky přání Spojeného království Velké Británie a Severního Irska přijmout směrnice již přijaté na základě výše uvedené dohody; že tato směrnice usiluje o dosažení tohoto cíle rozšířením oblasti působnosti směrnice 94/45/ES na Spojené království;vzhledem k tomu, že skutečnost, že se směrnice 94/45/ES nevztahuje na Spojené království, přímo ovlivňuje fungování vnitřního trhu; že provedení uvedené směrnice ve všech členských státech zlepší fungování vnitřního trhu;vzhledem k tomu, že směrnice 94/45/ES stanoví, že zvláštní vyjednávací výbor má nejvýše sedmnáct členů; že tento počet odpovídá čtrnácti členským státům, které jsou stranami Dohody o sociální politice a třem zbývajícím smluvním stranám Evropského hospodářského prostoru; že přijetím této směrnice se zvýší celkový počet států, na které se vztahuje směrnice 94/45/ES, na osmnáct; že je proto nezbytné zvýšit zmíněný nejvyšší počet na osmnáct, aby mohl být zastoupen každý členský stát, kde má podnik působící na území Společenství jeden nebo více závodů nebo kde má skupina podniků působící na území Společenství řídící podnik nebo jeden či více řízených podniků;vzhledem k tomu, že směrnice 94/45/ES přiznává zvláštní zacházení podnikům a skupinám podniků působícím na území Společenství, ve kterých ke dni 22. září 1996 platí dohoda vztahující se na všechny zaměstnance upravující nadnárodní informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci; že by proto mělo být přiznáno podobné zacházení podnikům a skupinám podniků působícím na území Společenství, na které se začíná uvedená směrnice vztahovat v důsledku rozšíření její oblasti působnosti na Spojené království;vzhledem k tomu, že přijetím této směrnice se směrnice 94/45/ES začne vztahovat na všechny členské státy včetně Spojeného království; že ode dne, kdy vstoupí tato směrnice v platnost, by pojem "členské státy" ve směrnici 94/45/ES měl zahrnovat i Spojené království;vzhledem k tomu, že by členské státy měly uvést v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí 94/45/ES nejpozději do dvou let od jejího přijetí; že podobná lhůta by měla být poskytnuta i Spojenému království a ostatním členským státům pro uvedení v platnost nezbytných opatření pro dosažení souladu s touto směrnicí,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Aniž je dotčen článek 3, vztahuje se směrnice 94/45/ES na Spojené království Velké Británie a Severního Irska.Článek 2V čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice 94/45/ES se slovo "sedmnáct" nahrazuje slovem "osmnáct".Článek 31. Podniky působící na území Společenství nebo skupiny podniků působící na území Společenství, které spadají do oblasti působnosti této směrnice pouze na základě článku 1 a ve kterých ke dni podle čl. 4 odst. 1 nebo ke dni provedení této směrnice v dotyčném členském státě, pokud nastane dříve než výše uvedený den, platí dohoda vztahující se na všechny zaměstnance upravující nadnárodní informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci, nepodléhají povinnostem vyplývajícím z této směrnice.2. Skončí-li platnost dohod uvedených v odstavci 1, mohou strany těchto dohod společně rozhodnout o jejich prodloužení. Nestane-li se tak, použije se směrnice 94/45/ES, rozšířená touto směrnicí.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 15. prosince 1999 nebo zajistí, aby nejpozději k uvedenému dni sociální partneři zavedli nezbytná opatření prostřednictvím dohod, musí členské státy přijmout veškerá nezbytná opatření, která jim umožní kdykoli zajistit výsledky uložené touto směrnicí. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.2. Opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 15. prosince 1997.Za RadupředsedaJ.-C. Juncker[1] Úř. věst. C 335, 6.11.1997.[2] Úř. věst. C 371, 8.12.1997.[3] Úř. věst. C 355, 21.11.1997.[4] Úř. věst. L 254, 30.9.1994, s. 64.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/7/ES ze dne 16. února 1998, kterou se mění směrnice 87/102/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěru

text:
Avis juridique important

|

31998L0007

Official Journal L 101 , 01/04/1998 P. 0017 - 0023

SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 98/7/ESze dne 16.února 1998,kterou se mění směrnice 87/102/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelského úvěruEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy[3],vzhledem k tomu, že za účelem podpory vytvoření a fungování vnitřního trhu a k zajištění vysokého stupně ochrany spotřebitele je žádoucí, aby se v celém Společenství používal jednotný způsob výpočtu roční sazby v procentech za spotřebitelský úvěr;vzhledem k tomu, že článek 5 směrnice Rady 87/102/EHS[4] stanoví, že ve Společenství dojde k zavedení společného způsobu nebo způsobů výpočtu roční sazby v procentech;vzhledem k tomu, že pro zavedení tohoto jediného způsobu je žádoucí sestavit jediný matematický vzorec pro výpočet roční sazby v procentech a pro stanovení nákladových položek úvěru, jichž se použije pro tento výpočet, tím, že se uvedou položky, ke kterým se nesmí přihlížet;vzhledem k tomu, že příloha II směrnice 87/102 zavedla matematický vzorec pro výpočet roční sazby v procentech a čl. 1a odst. 2 této směrnice stanoví výdaje, které jsou vyňaty z výpočtu "celkových nákladů úvěru pro spotřebitele";vzhledem k tomu, že v průběhu tříletého přechodného období od 1. ledna 1993 ty členské státy, které před 1. březnem 1990 uplatňovaly právní předpisy, jež povolovaly používání jiného matematického vzorce pro výpočet roční sazby v procentech, mohly tyto právní předpisy nadále uplatňovat;vzhledem k tomu že Komise předložila Radě zprávu, která vzhledem ke zkušenostem umožňuje zavedení ve Společenství jediného matematického vzorce pro výpočet roční sazby v procentech;vzhledem k tomu, že žádný členský stát nevyužil ustanovení čl. 1a odst. 3 směrnice 87/102/EHS, kterým byly určité náklady vyloučeny z výpočtu roční sazby v procentech v určitých členských státech, stává se bezpředmětným;vzhledem k tomu, že je nezbytná přesnost alespoň na jedno desetinné místo;vzhledem k tomu, že se má za to, že rok má 365 dní nebo 365,25 dní nebo (u přestupných let) 366 dní, 52 týdnů nebo 12 stejných stejně dlouhých měsíců; že se má za to, že měsíc má 30,41666 dní;vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby spotřebitelé byli schopni rozeznat pojmy užívané v různých členských státech, které udávají "roční sazbu v procentech";vzhledem k tomu, že je vhodné bez odkladu zkoumat, v jakém rozsahu je nezbytný další stupeň sjednocení výdajových položek spotřebitelského úvěru, aby evropský spotřebitel získal postavení, kdy může lépe porovnat současnou sazbu v procentech nabízenou ústavy v různých členských státech, a tak zajistit soulad ve fungování vnitřního trhu,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 87/102/EHS se mění takto:a) čl.1a odst.1 písm. a) se nahrazuje tímto:- v řeckém znění směrnice:"                     (,   )         () ,           .";- v anglickém znění směrnice:"The annual percentage rate of charge which shall be that rate, on an annual basis which equalizes the present value of all commitments (loans, repayments and charges), future or existing, agreed by the creditor and the borrower, shall be calculated in accordance with the mathematical formula set out in Annex II.";b) čl. 1a odst. 3 se zrušuje;c) čl. 1a odst. 5 se zrušuje;d) článek 3 se nahrazuje tímto:"Aniž jsou dotčena ustanovení směrnice Rady 84/450/EHS ze dne 10. září 1984 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy* a pravidla a zásady týkající se nekalé reklamy, musí každá reklama nebo každá nabídka vystavená v provozních prostorách, v nichž nějaká osoba nabízí úvěr nebo zprostředkování smlouvy o úvěru, a ve které je uvedena úroková míra nebo jakékoliv číselné údaje týkající se nákladů úvěru, také obsahovat údaj o roční sazbě v procentech, a to ve formě názorného příkladu, pokud není možno použít jiných způsobů.";(*) Úř. věst. L 250, 19.9.1984, s. 17. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 97/55/EC (Úř. věst. L 280, 23.10.1997, s. 18).";e) příloha II se nahrazuje přílohou I této směrnice;f) příloha III se nahrazuje přílohou II této směrnice.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do dvou let od vstupu této směrnice v platnost. Uvědomí o tom Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. února 1998.Za Evropský parlamentpředsedaJ. M. GIL-ROBLESZa RadupředsedaJ. CUNNINGHAMPŘÍLOHA I"PŘÍLOHA IIZÁKLADNÍ ROVNICE VYJADŘUJÍCÍ EKVIVALENT PŮJČEK NA JEDNÉ STRANĚ A SPLÁTEK A POPLATKŮ NA STRANĚ DRUHÉ[pic]Význam písmen a symbolů:K je číslo půjčkyK' je číslo splátky nebo platby poplatkůAK je částka čísla půjčky KA'K' je částka čísla splátky K' představuje sčítáním je číslo poslední půjčkym' je číslo poslední splátky nebo platby poplatkůtK je interval, vyjádřený v rocích a zlomcích roku, mezi datem půjčky č. 1 a daty následujících půjček č.2 až m'tK' je interval, vyjádřený v rocích a zlomcích roku, mezi datem půjčky č. 1 a dat splátek nebo plateb poplatků č. 1 až m'i je sazba v procentech, kterou lze vypočítat (algebraicky, postupnými aproximacemi nebo pomocí počítačového programu) v případech, kdy jsou ostatní položky v rovnici známé z dohody nebo jinak.Poznámky:a) Částky placené oběma stranami v různých okamžicích nemusí být nutně stejné a nemusí být nutně placeny ve stejných intervalech.b) Počáteční datum je datem první půjčky.c)Časové intervaly použité ve výpočtu se vyjadřují v letech nebo ve zlomcích roku. Má se za to, že rok má 365 dní nebo 365,25 dní nebo (u přestupných let) 366 dní, 52 týdnů nebo 12 stejně dlouhých měsíců; vzhledem k tomu že se má za to že stejně dlouhý měsíc má 30,41666 dní (tzn. 365/12).d)Výsledek výpočtu bude vyjádřen s přesností na nejméně jedno desetinné místo. Při zaokrouhlování na patřičné desetinné místo se uplatní následující pravidlo:Je-li hodnota číslice na desetinném místě, následujícím za patřičným desetinným místem, rovná 5 nebo větší než 5, hodnota číslice na patřičném desetinném místě vzroste o jednu.e) Členské státy zajistí, aby se použitelnými způsoby řešení dospělo k výsledkům shodným s výsledky příkladů uvedených v příloze III."PŘÍLOHA II"PŘÍLOHA IIIPŘÍKLADY VÝPOČTUA. VÝPOČET ROČNÍ SAZBY V PROCENTECH NA KALENDÁŘNÍM ZÁKLADĚ (1 ROK = 365 DNÍ (NEBO 366 DNÍ V PŘESTUPNÝCH LETECH)).První příkladZapůjčená částka: S = 1 000 ECU dne 1. ledna 1994.Je splacena jedinou splátkou ve výši 1 200 ECU dne 1. ledna 1995, tj. 1,5 roku nebo 546 dní (365 + 181), po datu půjčky.Máme rovnici:[pic]nebo:[pic][pic][pic]Výsledek bude zaokrouhlený na 13 % (nebo na 12,96 %, upřednostňuje-li přesnost na dvě desetinná místa).Druhý příkladPůjčená částka je S = 1 000 ECU, ale věřitel si ponechá 50 ECU na administrativní výlohy, takže výše půjčky je ve skutečnosti 950 ECU,stejně jako v prvním příkladu, dne 1. ledna 1995 činí splátka 1 200 ECU.Máme rovnici:[pic]nebo:[pic][pic][pic]Výsledek bude zaokrouhlený na 16,9 %.Třetí příkladDne 1. ledna 1994 je půjčená částka 1 000 ECU, splácí se v dvou splátkách, obě po 600 ECU - první splátka po 1 roku, druhá po 2 letech.Máme rovnici:[pic]Rovnice se vyřeší algebraicky a jejím výsledkem bude i = 0,1306623, zaokrouhleno na 13,1 % (nebo 13,07 %, upřednostňuje-li přesnost na dvě desetinná místa).Čtvrtý příkladDne 1. ledna 1994 je půjčená částka 1 000 ECU, a částky splácené dlužníkem činí:Po 3 měsících (0,25 roku/90 dní): 272 ECUPo 6 měsících (0,5 roku/181 dní): 272 ECUPo 12 měsících (1 rok/365 dní): 544 ECUCelkem: 1 088 ECUMáme rovnici:[pic]Tato rovnice umožňuje, aby výpočet i byl proveden postupnými aproximacemi, což lze naprogramovat na kapesní kalkulačce.Výsledek je i = 0,13226, zaokrouhleno na 13,2 % (nebo na 13,23 %, upřednostňuje-li přesnost na dvě desetinná místa).B. VÝPOČET ROČNÍ SAZBY V PROCENTECH NA ZÁKLADĚ BĚŽNÉHO ROKU (1 ROK = 365 DNÍ NEBO 365,25 DNÍ, 52 TÝDNŮ, NEBO 12 STEJNĚ DLOUHÝCH MĚSÍCŮ).První příkladZapůjčená částka: S = 1 000 ECUTato je splacená jedinou splátkou ve výši 1 200 ECU, a to 1,5 roku (tj. 1,5 x 365 = 547,5 dne, 1,5 x 365,25 = 547,875 dne, 1,5 x 366 = 549 dní, 1,5 x 12 = 18 měsíců, nebo 1,5 x 52 = 78 týdnů) po datu půjčky.Máme rovnici:[pic]nebo:[pic][pic][pic]Výsledek bude zaokrouhlený na 12,9 % (nebo na 12,92 %, upřednostňuje-li přesnost na dvě desetinná místa).Druhý příkladZapůjčená částka je S = 1 000 ECU, ale věřitel si ponechá 50 ECU na administrativní výlohy, takže výše půjčky je ve skutečnosti ECU 950; jako v prvním příkladu, je splacení částky 1 200 ECU termínováno 1,5 rokem po datu půjčky.Máme rovnici:[pic]nebo:[pic][pic][pic]Výsledek bude zaokrouhlený na 16,9 % (nebo na 16,85 %, upřednostňuje-li přesnost na dvě desetinná místa).Třetí příkladDne 1. ledna 1994 je vypůjčena částka 1 000 ECU, splácí se v dvou splátkách, obě po 600 ECU - první splátka po 1 roce, druhá po 2 letech.Máme rovnici:[pic][pic][pic]Rovnice se vyřeší algebraicky a jejím výsledkem bude i = 0,13066, po zaokrouhlení 13,1 % (nebo 13,07 %, upřednostňuje-li přesnost na dvě desetinná místa).Čtvrtý příkladDne 1. ledna 1994 je vypůjčena částka S = 1000 ECU a částky, které má splatit dlužník činí:Po 3 měsících (0,25 roku/13 týdnů/91,25 dne/91,3125 dne): 272 ECUPo 6 měsících (0,5 roku/26 týdnů/182,5 dne/182,625 dne): 272 ECUPo 12 měsících (1 rok/52 týdnů/365 dní/365,25 dne): 544 ECUCelkem: 1 088 ECUMáme rovnici:[pic][pic][pic][pic][pic]Tato rovnice umožňuje, aby výpočet i byl proveden postupnými aproximacemi, což lze naprogramovat na kapesní kalkulačce.Výsledek je i = 0,13185, po zaokrouhlení 13,2 % (nebo na 13,19 %, upřednostňuje-li přesnost na dvě desetinná místa).[1] Úř. věst. C 235, 13.8.1996, s. 8 a Úř. věst. C 137, 3.5.1997, s. 9.[2] Úř. věst. C 30, 30.1.1997, s. 94.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 20. února 1997 (Úř. věst. C 85, 17.3.1997, s. 108), společný postoj Rady ze dne 7. července 1997 (Úř. věst. C 284, 19.9.1997, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 19. listopadu 1997 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. L 42, 12.2.1987, s. 48. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 90/88/EHS (Úř. věst. L 61, 10.3.1990, s. 14).


title: Směrnice Komise 1999/26/ES ze dne 20. dubna 1999, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 93/94/EHS o místu pro montáž zadní registrační tabulky dvoukolových a tříkolových motorových vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0026

Úřední věstník L 118 , 06/05/1999 S. 0032 - 0035

		Směrnice Komise 1999/26/ESze dne 20. dubna 1999,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 93/94/EHS o místu pro montáž zadní registrační tabulky dvoukolových a tříkolových motorových vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [1], ve znění aktu o přistoupení Rakouska, Finska a Švédska, a zejména na článek 16 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 93/94/EHS ze dne 29. října 1993 o místu pro montáž zadní registrační tabulky dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [2], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,(1) vzhledem k tomu, že směrnice 93/94/EHS je jednou ze zvláštních směrnic pro postup ES schvalování typu zavedeného směrnicí 92/61/EHS; že se v důsledku toho ustanovení směrnice 92/61/EHS o systémech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích vozidel vztahují i na tuto směrnici;(2) vzhledem k tomu, že technologický vývoj nyní dovoluje přizpůsobit směrnici Rady 93/94/EHS technickému pokroku; vzhledem k tomu, že k zajištění řádného fungování systému schvalování typu jako celku je nutné některé požadavky zmíněné směrnice vyjasnit nebo doplnit;(3) vzhledem k tomu, že je nutné upravit požadavky týkající se podmínek zatěžování vozidel při měření sklonu a dalších údajů o rozměrech místa pro montáž zadní registrační tabulky čtyřkolek vybavených karoserií a odpovídajícím způsobem upravit obrázek 1 pro skutečnou polohu vozidel během zkoušení a zpřesnit určité odkazy v informačním dokumentu;(4) vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku zřízeného článkem 13 směrnice Rady 70/156/EHS [3], naposledy pozměněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/91/ES [4],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 93/94/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 2000 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se místa pro montáž zadní registrační tabulky- odmítnout udělit ES schválení typu pro typ dvoukolového nebo tříkolového vozidla,- zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu dvoukolových a tříkolových vozidel,jestliže místo pro montáž zadní registrační tabulky vyhovuje požadavkům směrnice 93/94/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. července 2000 členské státy odmítnou udělit ES schválení typu pro jakýkoli typ dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z důvodů týkajících se místa pro montáž zadní registrační tabulky, jestliže nejsou splněny požadavky směrnice 93/94/EHS ve znění této směrnice.Článek 31. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Použijí tyto předpisy od 1. ledna 2000.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou pro oblast, která je předmětem této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po jejím vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. dubna 1999.Za KomisiMartin Bangemannčlen Komise[1] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 72.[2] Úř. věst. L 311, 14.12.1993, s. 83.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[4] Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 25.--------------------------------------------------PŘÍLOHA1. Bod 1.1 se nahrazuje tímto:"1.1 Mopedy a lehké čtyřkolky bez karoserie".2. Bod 1.2 se nahrazuje tímto:"1.2 Motocykly, tříkolky do maximálního výkonu 15 kW a čtyřkolky jiné než lehké čtyřkolky, bez karoserie".3. Bod 1.3 se nahrazuje tímto:"1.3 Tříkolky s maximálním výkonem přesahujícím 15 kW, lehké čtyřkolky s karoserií a čtyřkolky jiné než lehké čtyřkolky s karoserií".4. Bod 3.1.2 se nahrazuje tímto:"3.1.2 směřuje-li zadní tabulka registračního čísla nahoru, nesmí být u vozidla s pohotovostní hmotností její sklon od svislice větší než 30 °;".5. Bod 3.1.3 se nahrazuje tímto:"3.1.3 směřuje-li zadní tabulka registračního čísla dolů, nesmí být u vozidla s pohotovostní hmotností její sklon od svislice větší než 15 °;".6. Bod 4.1 se nahrazuje tímto:"4.1 Má-li vozidlo svou pohotovostní hmotnost, nesmí být žádný bod místa pro registrační tabulku výše než 1,50 m nad vozovkou".7. Bod 5.1 se nahrazuje tímto:"5.1 Má-li vozidlo svou pohotovostní hmotnost, nesmí být žádný bod místa pro registrační tabulku níže než 0,20 m nad vozovkou nebo níže, než je poloměr kola, je-li tento poloměr menší než 0,20 m."8. Obrázek 1 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++Úhel geometrické viditelnosti (prostorový úhel s vodorovnou hranou)"9. Dodatek 1 se nahrazuje tímto:"Dodatek 1Informační dokument pro typ dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska místa pro montáž zadní registrační tabulky(připojí se k žádosti o dílčí schválení typu, je-li podávána odděleně od žádosti o schválení typu vozidla)Pořadové číslo (přidělené žadatelem):Žádost o dílčí schválení typu dvoukolového nebo tříkolového vozidla z hlediska místa pro montáž zadní registrační tabulky musí obsahovat údaje stanovené v příloze II směrnice Rady 92/61/EHS části A bodech:- 0.1,- 0.2,- 0.4 až 0.6,- 2.2,- 2.2.1,- 9.6,- 9.6.1."--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2013/64/EU ze dne 17. prosince 2013 , kterou se z důvodu změny statusu Mayotte vůči Evropské unii mění směrnice Rady 91/271/EHS a 1999/74/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2006/7/ES, 2006/25/ES a 2011/24/EU

text:
               28.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 353/8

      SMĚRNICE RADY 2013/64/EU
   ze dne 17. prosince 2013,
   kterou se z důvodu změny statusu Mayotte vůči Evropské unii mění směrnice Rady 91/271/EHS a 1999/74/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2006/7/ES, 2006/25/ES a 2011/24/EU
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu se zvláštním legislativním postupem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Evropská rada rozhodnutím 2012/419/EU (3) rozhodla o změně statusu Mayotte vůči Unii s účinkem od 1. ledna 2014. Od uvedeného dne přestane být Mayotte zámořskou zemí či územím ve smyslu čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování EU a stane se nejvzdálenějším regionem Unie ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU (dále jen „Mayotte“). Po změně právního statusu Mayotte se na tento ostrov bude ode dne 1. ledna 2014 vztahovat právo Unie. S ohledem na zvláštní strukturální sociální a hospodářskou situaci Mayotte by však měla být zavedena některá zvláštní opatření pro řadu oblastí.

               (2)

               Je vhodné zohlednit zvláštní situaci Mayotte, pokud jde o stav životního prostředí, který vyžaduje značné zlepšení, aby byly splněny environmentální cíle stanovené v právu Unie, k čemuž je zapotřebí dodatečná lhůta. Zvláštní opatření s cílem zlepšit životní prostředí by měla být přijata během zvláštních lhůt.

               (3)

               Ke splnění požadavků směrnice Rady 91/271/EHS (4) je nutné na Mayotte přijmout opatření k vybavení aglomerací stokovými soustavami městských odpadních vod. Tato opatření si vynutí stavební práce, které by měly postupovat podle příslušných správních a plánovacích postupů a které dále vyžadují zřízení systémů k měření a sledování vypouštěných městských odpadních vod. Vzhledem ke zvláštní strukturální a hospodářské situaci Mayotte je třeba Francii poskytnout dostatečnou lhůtu, aby tyto požadavky splnila.

               (4)

               V oblasti zemědělství, pokud jde o směrnici Rady 1999/74/ES (5), bylo zaznamenáno, že nosnice jsou na Mayotte chovány v nezdokonalených klecových systémech. Vzhledem k značným investicím a přípravným pracím spojeným s nahrazením nezdokonalených klecí klecemi zdokonalenými či alternativními systémy je nutné odložit zákaz používání nezdokonalených klecí na období až 48 měsíců ode dne 1. ledna 2014. Aby nebyla narušena hospodářská soutěž, vejce pocházející ze zařízení používajících nezdokonalené klece by měla být uváděna pouze na místní trh Mayotte. Za účelem usnadnění nezbytných kontrol by vejce pocházející z nezdokonalených klecí měla být označena zvláštní značkou.

               (5)

               Pokud jde o směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (6), řádné provedení uvedené směrnice v oblasti plánů povodí vyžaduje, aby Francie přijala a provedla plány povodí, které obsahují technické a správní opatření k zajištění dobrého stavu vody všech útvarů povrchové vody a k zamezení zhoršení jejich stavu. Vzhledem ke zvláštní strukturální a hospodářské situaci Mayotte jakožto nového nejvzdálenějšího regionu je třeba poskytnout dostatečnou lhůtu k přijetí a provedení takových opatření.

               (6)

               Pokud jde o směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/7/ES (7), současný stav povrchových vod na Mayotte vyžaduje výrazné zlepšení, aby splnil požadavky uvedené směrnice. Jakost vod ke koupání přímo závisí na čištění městských odpadních vod, přičemž ustanovením směrnice 2006/7/ES bude možné postupně vyhovět, až aglomerace, které ovlivňují jakost městských odpadních vod, budou splňovat požadavky směrnice 91/271/EHS. Vzhledem ke zvláštní strukturální a hospodářské situaci Mayotte je proto zapotřebí přijmout zvláštní lhůty, které Francii umožní splnit normy Unie v oblasti jakosti vod ke koupání na Mayotte jakožto novém nejvzdálenějším regionu.

               (7)

               V oblasti sociální politiky je nutné vzít v potaz potíže při plnění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/25/ES (8) na Mayotte od 1. ledna 2014. Na Mayotte nejsou vzhledem k jeho převládající zvláštní sociální a hospodářské situaci k dispozici technická zařízení nezbytná k provedení opatření nutných ke splnění požadavků uvedené směrnice v oblasti optického záření z umělých zdrojů. Je proto vhodné udělit Francii do 31. prosince 2017 odchylku od některých ustanovení uvedené směrnice za předpokladu, že na Mayotte nejsou tyto struktury k dispozici, a aniž jsou dotčeny obecné zásady ochrany a prevence v oblasti zdraví a bezpečnosti zaměstnanců.

               (8)

               K zaručení vysoké úrovně ochrany zdraví a bezpečnosti zaměstnanců při práci by měla být zajištěna konzultace se sociálními partnery, rizika plynoucí z odchylky by měla být minimalizována a dotčení zaměstnanci by měli být pod zesíleným zdravotním dohledem. Je důležité co nejvíce zkrátit dobu platnosti odchylky. Vnitrostátní odchylná opatření by proto měla být každoročně přezkoumána a zrušena, jakmile pominou okolnosti, které je odůvodňují.

               (9)

               Pokud jde o směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU (9), její provedení vyžaduje celou řadu úprav k zajištění kontinuity péče a informovanosti pacientů. Je proto vhodné poskytnout Francii dodatečnou lhůtu v délce 30 měsíců počínaje 1. lednem 2014, aby mohla uvést v platnost ustanovení nutná ke splnění uvedené směrnice, pokud jde o Mayotte.

               (10)

               Směrnice 91/271/EHS, 1999/74/ES, 2000/60/ES, 2006/7/ES, 2006/25/ES a 2011/24/EU by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 91/271/EHS
   Směrnice 91/271/EHS se mění takto:

               1)

               v článku 3 se vkládá nový odstavec, který zní:
               „1a.   Odchylně od odst. 1 prvního a druhého pododstavce 1 Francie, pokud jde o Mayotte jakožto nejvzdálenější region ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU (dále jen „Mayotte“), zajistí, aby všechny aglomerace byly vybaveny stokovými soustavami městských odpadních vod:

                           —

                           do 31. prosince 2020 u aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE, které pokryjí nejméně 70 % celkového zatížení produkovaného na Mayotte,

                           —

                           do 31. prosince 2027 u aglomerací s populačním ekvivalentem více než 2 000 PE.“;

               2)

               v článku 4 se vkládá nový odstavec, který zní:
               „1a.   Odchylně od odstavce 1 Francie, pokud jde o Mayotte, zajistí, aby městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami byly před vypuštěním podrobeny sekundárnímu čištění nebo jinému rovnocennému čištění:

                           —

                           do 31. prosince 2020 u aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 15 000 PE, které společně s aglomeracemi uvedenými v čl. 5. odst. 2a pokryjí nejméně 70 % celkového zatížení produkovaného na Mayotte,

                           —

                           do 31. prosince 2027 u aglomerací s populačním ekvivalentem více než 2 000 PE.“;

               3)

               v článku 5 se doplňuje nový odstavec, který zní:
               „2a.   Odchylně od odstavce 2 Francie, pokud jde o Mayotte, zajistí, aby městské odpadní vody odváděné stokovými soustavami byly před vypuštěním do citlivých oblastí čištěny podle přísnějších požadavků, než jaké jsou popsány v článku 4, do 31. prosince 2020 u aglomerací s populačním ekvivalentem vyšším než 10 000 PE, které společně s aglomeracemi uvedenými v čl. 4. odst. 1a pokryjí nejméně 70 % celkového zatížení produkovaného na Mayotte.“;

               4)

               V článku 7 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Odchylně od prvního pododstavce je lhůta pro Mayotte stanovena na 31. prosince 2027.“;

               5)

               článek 17 se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Odchylně od prvního pododstavce Francie, pokud jde o Mayotte, zavede program provedení této směrnice do 30. června 2014.“,

                           b)

                           v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Odchylně od prvního pododstavce Francie, pokud jde o Mayotte, poskytne Komisi informace o tomto programu do 31. prosince 2014.“

         Článek 2
   Změna směrnice 1999/74/ES
   V článku 5 směrnice 1999/74/ES se doplňuje nový odstavec, který zní:.

      „3.   Odchylně od odstavce 2, pokud jde o Mayotte jakožto nejvzdálenější region ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU (dále jen „Mayotte“), se mohou nosnice i nadále chovat v klecích uvedených v této kapitole do 31. prosince 2017.
      Od 1. ledna 2014 se nesmějí stavět ani poprvé uvádět do provozu žádné klece uvedené v této kapitole.
      Vejce pocházející ze zařízení chovajících nosnice v klecích uvedených v této kapitole jsou uváděna pouze na místní trh Mayotte. Tato vejce a jejich balení jsou jasně označena zvláštní značkou za účelem umožnění nezbytných kontrol. Jasný popis této zvláštní značky se sdělí Komisi do 1. ledna 2014.“

   Článek 3
   Změny směrnice 2000/60/ES
   Směrnice 2000/60/ES se mění takto:

               1)

               článek 4 se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud jde o Mayotte jakožto nejvzdálenější region ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU (dále jen „Mayotte“), lhůta stanovená v písm. a) bodě ii) a iii), písm. b) bodě ii) a v písmenu c) končí dnem 22. prosince 2021.“,

                           b)

                           v odstavci 4 se návětí nahrazuje tímto:
                           „Lhůty stanovené v odstavci 1 mohou být prodlouženy za účelem postupného dosahování cílů pro vodní útvary za předpokladu, že se neprojeví další zhoršení stavu dotčeného vodního útvaru, a to při splnění všech následujících podmínek:“;

               2)

               článek 11 se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 7 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud jde o Mayotte, první lhůta uvedená v prvním pododstavci končí dnem 22. prosince 2015, druhá pak 22. prosince 2018.“,

                           b)

                           v odstavci 8 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud jde o Mayotte, lhůta uvedená v prvním pododstavci končí dnem 22. prosince 2021.“

               3)

               článek 13 se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 6 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud jde o Mayotte, lhůta uvedená v prvním pododstavci končí dnem 22. prosince 2015.“,

                           b)

                           v odstavci 7 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud jde o Mayotte, lhůta uvedená v prvním pododstavci končí dnem 22. prosince 2021.“

         Článek 4
   Změny směrnice 2006/7/ES
   Směrnice 2006/7/ES se mění takto:

               1)

               článek 5 se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud jde o Mayotte jakožto nejvzdálenější region ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU (dále jen „Mayotte“), lhůta uvedená v prvním pododstavci končí dnem 31. prosince 2019.“,

                           b)

                           v odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
                           „Pokud jde o Mayotte, lhůta uvedená v prvním pododstavci končí dnem 31. prosince 2031.“;

               2)

               v čl. 6 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Pokud jde o Mayotte, lhůta uvedená v prvním pododstavci končí dnem 30. června 2015.“;

               3)

               v čl. 13 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Pokud jde o Mayotte, lhůta uvedená v prvním pododstavci končí dnem 30. června 2014.“

         Článek 5
   Změna směrnice 2006/25/ES
   Ve směrnici 2006/25/ES se vkládá nový článek, který zní:

      „Článek 14a
      1.   Aniž jsou dotčeny obecné zásady ochrany a prevence v oblasti zdraví a bezpečnosti zaměstnanců, Francie se smí do 31. prosince 2017 odchýlit od uplatňování opatření nezbytných k dosažení souladu s touto směrnicí na Mayotte jakožto novém nejvzdálenějším regionu ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU (dále jen „Mayotte“) za předpokladu, že toto uplatňování vyžaduje zvláštní technické zařízení a tato zařízení nejsou na Mayotte k dispozici.
      První pododstavec se netýká povinností podle čl. 5 odst. 1 této směrnice ani těch ustanovení této směrnice, ve kterých se odrážejí obecné zásady stanovené směrnicí 89/391/EHS.
      2.   Všem odchylkám od této směrnice plynoucím z uplatňování opatření existujících ke dni 1. lednu 2014 nebo ode dne přijetí nových opatření musí předcházet konzultace se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi. Tyto odchylky se použijí za podmínek, jež při zohlednění zvláštních okolností převládajících na Mayotte zaručí, že vyplývající rizika pro zaměstnance jsou minimalizována a dotčení zaměstnanci jsou pod zesíleným zdravotním dohledem.
      3.   Vnitrostátní odchylná opatření jsou každoročně po konzultaci se sociálními partnery přezkoumána a zrušena, jakmile pominou okolnosti, které je odůvodňují.“

   Článek 6
   Změna směrnice 2011/24/EU
   V článku 21 směrnice 2011/24/EU se doplňuje nový odstavec, který zní:

      „3.   Odchylně od první věty odstavce 1 Francie, pokud jde o Mayotte jakožto nejvzdálenější region ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU, uvede v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. června 2016.“

   Článek 7
   Provedení
   1.   Francie přijme a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí takto:

               a)

               pokud jde o čl. 1 body 1, 2 a 3, do 31. prosince 2018,

               b)

               pokud jde o čl. 1 bod 5, do dat uvedených v písm. a) a b) uvedeného bodu,

               c)

               pokud jde o článek 2, do 1. ledna 2014,

               d)

               pokud jde o čl. 3 bod 1, do 31. prosince 2018,

               e)

               pokud jde o čl. 3 body 2 a 3, do dat v nich uvedených,

               f)

               pokud jde o čl. 4 bod 1 písm. a), do 31. prosince 2018,

               g)

               pokud jde o čl. 4 bod 1 písm. b), do 30. června 2021,

               h)

               pokud jde o čl. 4 body 2 a 3, do dat v nich uvedených,

               i)

               pokud jde o článek 5, do 1. ledna 2014, ledaže Francie nevyužije možnosti stanovené v uvedeném článku,

               j)

               pokud jde o článek 6, do 30. června 2016.

         Znění těchto předpisů Francie neprodleně sdělí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté Francií musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví Francie.
   2.   Francie sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijme v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 8
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2014.
   Článek 9
   Určení
   Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.

      V Bruselu dne 17. prosince 2013.

            Za Radu

            předseda

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Stanovisko ze dne 12 prosince 2013 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. C 341, 21.11.2013, s. 97.

      (3)  Rozhodnutí Evropské rady 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (Úř. věst. L 204, 31.7.2012, s. 131).

      (4)  Směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod (Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40).

      (5)  Směrnice Rady 1999/74/ES ze dne 19. července 1999, kterou se stanoví minimální požadavky na ochranu nosnic (Úř. věst. L 203, 3.8.1999, s. 53).

      (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1).

      (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/7/ES ze dne 15. února 2006 o řízení jakosti vod ke koupání a o zrušení směrnice 76/160/EHS (Úř. věst. L 64, 4.3.2006, s. 37).

      (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/25/ES ze dne 5. dubna 2006 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví před expozicí zaměstnanců rizikům spojeným s fyzikálními činiteli (optickým zářením z umělých zdrojů) (devatenáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Úř. věst. L 114, 27.4.2006, s. 38).

      (9)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči (Úř. věst. L 88, 4.4.2011, s. 45).


title: Směrnice Rady (EU) 2015/2060 ze dne 10. listopadu 2015, kterou se zrušuje směrnice 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb

text:
               18.11.2015

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 301/1

         SMĚRNICE RADY (EU) 2015/2060
   ze dne 10. listopadu 2015,
   kterou se zrušuje směrnice 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 115 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
   v souladu se zvláštním legislativním postupem,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Na základě konsensu dosaženého na zasedání Evropské rady dne 20. června 2000, že by příslušné informace měly být vyměňovány pro daňové účely na co možná nejširším základě, se v členských státech od 1. července 2005 uplatňuje směrnice Rady 2003/48/ES (1) s cílem umožnit, aby příjmy z úspor v podobě úrokových plateb vyplacených v jednom členském státě skutečným vlastníkům, kteří jsou fyzickými osobami s bydlištěm v jiném členském státě, podléhaly účinnému zdanění v souladu s právními předpisy členského státu, v němž mají bydliště, a tím odstranit narušení pohybu kapitálu mezi členskými státy, které by bylo neslučitelné s vnitřním trhem.

               (2)

               Celosvětový rozměr výzev spojených s přeshraničními daňovými podvody a daňovými úniky je středem pozornosti ve světě i v Unii. Neoznámené a nezdaněné příjmy značně snižují daňové příjmy členských států. Evropská rada dne 22. května 2013 uvítala, že skupiny G8, G20 a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) pokračují v úsilí zaměřeném na vytvoření celosvětového standardu.

               (3)

               Směrnice Rady 2011/16/EU (2) stanoví povinnou automatickou výměnu některých informací mezi členskými státy. Rovněž stanoví postupné rozšíření oblasti působnosti uvedené směrnice na nové kategorie příjmu a majetku za účelem boje proti přeshraničním daňovým podvodům a únikům.

               (4)

               Dne 9. prosince 2014 přijala Rada směrnici 2014/107/EU (3), kterou se změnila směrnice 2011/16/EU, aby se povinná automatická výměna informací rozšířila na široké spektrum příjmů v souladu s celosvětovým standardem, který vydala Rada OECD v červenci 2014, a zajistil se ucelený, jednotný a komplexní celounijní přístup k automatické výměně informací na vnitřním trhu.

               (5)

               Směrnice 2014/107/EU má obecně širší oblast působnosti než směrnice 2003/48/ES a stanoví, že v případech překrývání oblasti působnosti má přednost směrnice 2014/107/EU. Stále existují okrajové případy, ve kterých se použije pouze směrnice 2003/48/ES. Tyto okrajové případy jsou důsledkem mírných odlišností v přístupu mezi těmito dvěma směrnicemi a různých zvláštních výjimek. V těchto vymezených případech by uplatňování směrnice 2003/48/ES vedlo k tomu, že by se v rámci EU používaly dvojí standardy pro podávání informací. Nad menšími přínosy spojenými se zachováním takového dvojího podávání informací by převážily náklady.

               (6)

               Evropská rada dne 21. března 2014 vyzvala Radu, aby zajistila, že příslušné právní předpisy Unie budou plně v souladu s novým jednotným celosvětovým standardem pro automatickou výměnu informací vypracovaným OECD. Kromě toho při přijímání směrnice 2014/107/EU Rada vyzvala Komisi, aby předložila návrh na zrušení směrnice 2003/48/ES a sladila zrušení uvedené směrnice s datem použitelnosti uvedeným ve směrnici 2014/107/EU, a to s patřičným ohledem na výjimku stanovenou v uvedené směrnici pro Rakousko. Směrnice 2003/48/ES by se proto měla vztahovat na Rakousko po dobu dalšího jednoho roku. Podle postoje Rady je zrušení směrnice 2003/48/ES zapotřebí k tomu, aby se zamezilo dvojím oznamovacím povinnostem a aby se uspořily náklady daňových správ i hospodářských subjektů.

               (7)

               Podle směrnice Rady 2014/48/EU (4) mají členské státy do 1. ledna 2016 přijmout a zveřejnit právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí. Tyto předpisy mají členské státy používat ode dne 1. ledna 2017. Se zrušením směrnice 2003/48/ES by směrnice 2014/48/EU již nemusela být provedena.

               (8)

               Za účelem zajištění plynulého pokračování automatického předávání informací o finančních účtech by směrnice 2003/48/ES mělo být zrušena k témuž dni, jako je datum použitelnosti opatření stanovených ve směrnici 2014/107/EU.

               (9)

               Bez ohledu na zrušení směrnice 2003/48/ES by informace shromážděné platebními zprostředkovateli, hospodářskými subjekty a členskými státy do data jejího zrušení měly být zpracovány a předány v souladu s původním záměrem a povinnosti vzniklé před tímto datem by měly být splněny.

               (10)

               Ve vztahu ke srážkové dani vybírané v rámci přechodného období uvedeného ve směrnici 2003/48/ES by členské státy měly v zájmu ochrany nabytých práv skutečných vlastníků i nadále provádět započtení či vracení daně, jak bylo původně zamýšleno, a měly by na základě žádosti vydávat osvědčení, které by skutečným vlastníkům umožnilo zajistit, že srážková daň nebude vybírána.

               (11)

               Je třeba rovněž vzít v úvahu skutečnost, že vzhledem ke strukturálním rozdílům byla Rakousku povolena výjimka podle směrnice 2014/107/EU, která umožňuje odložit použitelnost uvedené směrnice o jeden rok až do 1. ledna 2017. V době přijetí směrnice 2014/107/EU však Rakousko oznámilo, že nebude tuto výjimku plně využívat. Místo toho hodlá Rakousko začít vyměňovat informace do září 2017, byť i jen o omezeném souboru účtů, přičemž v ostatních případech bude výjimka zachována. Proto by mělo být přijato zvláštní ustanovení, aby bylo zajištěno, že Rakousko a platební zprostředkovatelé a hospodářské subjekty usazené v Rakousku budou během období platnosti výjimky i nadále uplatňovat ustanovení směrnice 2003/48/ES, s výjimkou těch účtů, na které se vztahuje směrnice 2014/107/EU.

               (12)

               Tato směrnice respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané v Listině základních práv Evropské unie, včetně práva na ochranu osobních údajů a žádné ustanovení této směrnice uvedená práva nesnižuje nebo neomezuje.

               (13)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž zrušení směrnice 2003/48/ES s dočasnými výjimkami nezbytnými pro ochranu nabytých práv a zohlednění výjimky udělené Rakousku v rámci směrnice 2014/107/EU, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, ale spíše jej může být z důvodu požadované jednotnosti a účinnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.

               (14)

               Směrnice 2003/48/ES by proto měla být zrušena,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   1.   S výhradou odstavců 2 a 3 se směrnice 2003/48/ES zrušuje s účinkem od 1. ledna 2016.
   2.   Aniž je dotčen odstavec 3, použijí se i nadále tyto povinnosti podle směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice Rady 2006/98/ES (5):

               a)

               povinnosti členských států a hospodářských subjektů usazených v těchto členských státech podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/48/ES se nadále uplatňují do 5. října 2016 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;

               b)

               povinnosti platebních zprostředkovatelů podle článku 8 a členských států platebních zprostředkovatelů podle článku 9 se nadále uplatňují do 5. října 2016 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;

               c)

               povinnosti členských států, v nichž mají skuteční vlastníci bydliště pro daňové účely podle čl. 13 odst. 2, se nadále uplatňují do 31. prosince 2016;

               d)

               povinnosti členských států, v nichž mají skuteční vlastníci bydliště pro daňové účely podle článku 14, pokud jde o srážkovou daň vybíranou v roce 2016 a v předchozích letech, se nadále uplatňují do doby, než uvedené povinnosti budou splněny.

         3.   Směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice 2006/98/ES se na Rakousko nadále použije do 31. prosince 2016, s výjimkou těchto povinností:

               a)

               povinností Rakouska a souvisejících povinností platebních zprostředkovatelů a hospodářských subjektů usazených v Rakousku podle článku 12 směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;

               b)

               povinností Rakouska a hospodářských subjektů usazených v Rakousku podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;

               c)

               veškerých povinností Rakouska a souvisejících povinností platebních zprostředkovatelů usazených v Rakousku vyplývajících přímo nebo nepřímo z postupů uvedených v článku 13 směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny.

         Bez ohledu na první pododstavec se směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice 2006/98/ES nepoužije po 1. říjnu 2016 na úrokové platby, pokud jde o účty, pro něž byly splněny oznamovací povinnosti a povinnosti hloubkové kontroly obsažené v přílohách I a II směrnice 2011/16/EU a pro něž Rakousko sdělilo prostřednictvím automatické výměny informace uvedené v čl. 8 odst. 3a směrnice 2011/16/EU ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 6 písm. b) směrnice 2011/16/EU.
   Článek 2
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 10. listopadu 2015.

            Za Radu

            předseda

         P. GRAMEGNA

      (1)  Směrnice Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb (Úř. věst. L 157, 26.6.2003, s. 38).

      (2)  Směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS (Úř. věst. L 64, 11.3.2011, s. 1).

      (3)  Směrnice Rady 2014/107/EU ze dne 9. prosince 2014, kterou se mění směrnice 2011/16/EU, pokud jde o povinnou automatickou výměnu informací v oblasti daní (Úř. věst. L 359, 16.12.2014, s. 1).

      (4)  Směrnice Rady 2014/48/EU ze dne 24. března 2014, kterou se mění směrnice 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb (Úř. věst. L 111, 15.4.2014, s. 50).

      (5)  Směrnice Rady 2006/98/ES ze dne 20. listopadu 2006, kterou se z důvodu přistoupení Bulharska a Rumunska upravují některé směrnice v oblasti daní (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 129).