title: Směrnice Rady ze dne 24. července 1990, kterou se mění směrnice 84/647/EHS o užívání vozidel najatých bez řidiče pro silniční přepravu zboží

text:
Důležité právní upozornění

|

31990L0398

Úřední věstník L 202 , 31/07/1990 S. 0046 - 0046 Finské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 3 S. 0205  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 3 S. 0205

		Směrnice Radyze dne 24. července 1990,kterou se mění směrnice 84/647/EHS o užívání vozidel najatých bez řidiče pro silniční přepravu zboží(90/398/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že podle článku 8 směrnice 84/647/EHS [4] je Komise povinna přezkoumat čl. 3 odst. 2 a čl. 4 odst. 2 uvedené směrnice, které obsahují omezující ustanovení;vzhledem k tomu, že tato omezující ustanovení vedou k tomu, že uvedená směrnice je používána ve Společenství nestejným způsobem; že alespoň částečné zrušení těchto ustanovení může vést k hospodárnějšímu finančnímu řízení a snížit náklady dopravců pro vlastní i cizí potřebu;vzhledem k tomu, že je proto žádoucí uvedenou směrnici změnit,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 84/647/EHS se mění takto:1. V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:"2. Členské státy mohou z působnosti odstavce 1 vyloučit dopravu pro vlastní potřebu prováděnou vozidly s přípustnou celkovou hmotností nad šest tun."2. V článku 4 se zrušuje odstavec 2.Článek 21. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1990 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 24. července 1990.Za RadupředsedaC. Mannino[1] Úř. věst. C 296, 24.11.1989, s. 7 a Úř. věst. C 150, 19.6.1990, s. 4.[2] Úř. věst. C 96, 17.4.1990, s. 352.[3] Úř. věst. C 124, 21.5.1990, s. 20.[4] Úř. věst. L 335, 22.12.1984, s. 72.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2012/36/EU ze dne 19. listopadu 2012 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES o řidičských průkazech  Text s významem pro EHP

text:
               20.11.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 321/54

         SMĚRNICE KOMISE 2012/36/EU
   ze dne 19. listopadu 2012,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES o řidičských průkazech
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES ze dne 20. prosince 2006 o řidičských průkazech (1), a zejména na článek 8 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Kódy a podkódy uvedené v příloze I směrnice 2006/126/ES je třeba aktualizovat s ohledem na nové skupiny vozidel zavedené směrnicí 2006/126/ES, jejichž technické vlastnosti jsou odlišné od těch, které platí podle směrnice Rady 91/439/EHS ze dne 29. července 1991 o řidičských průkazech (2). V této souvislosti by měla být zachována řidičská oprávnění získaná před datem účinnosti směrnice 2006/126/ES, tedy před 19. lednem 2013.

               (2)

               Obsah zkoušky pro získání řidičského průkazu pro vozidla skupiny C1 by měl být přizpůsoben různým vlastnostem vozidel spadajících do této skupiny. Na rozdíl od vozidel skupiny C, jež jsou určena pro profesionální přepravu zboží, je skupina C1 různorodá a zahrnuje široké spektrum vozidel, např. vozidla pro volný čas nebo pro osobní užívání, vozidla záchranné služby nebo požární vozidla, nebo užitková vozidla užívaná pro profesionální účely, u nichž však řízení není hlavní činností řidiče. Řidiči takových vozidel by neměli mít povinnost prokazovat během zkoušky řízení znalost předpisů nebo vybavení, jež se týká pouze řidičů, na něž se vztahují právní předpisy pro odvětví profesionální přepravy, jako je nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy (3) a nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě (4). Taková úprava stávajících předpisů by snížila riziko, že budou řidiči jezdit s přetíženými vozidly skupiny B, aby se vyhnuli nákladům na odbornou přípravu a na zkoušku pro vozidla skupiny C nebo C1, a zlepšila by tak bezpečnost silničního provozu. Rovněž by minimalizovala administrativní a finanční zátěž pro malé a střední podniky a mikropodniky, které taková užitková vozidla musí používat v rámci své činnosti.

               (3)

               Požadavky na zkušební motocykly skupin A1, A2 a A, které se mají používat během zkoušky dovedností a chování, musí být revidovány s ohledem na technický pokrok, zejména rozvoj a širší využití elektrických motocyklů. Rovněž by měly být upraveny technické specifikace pro zkušební vozidla, aby bylo zajištěno, že žadatelé jsou zkoušeni na vozidlech, která jsou reprezentativní pro skupinu, pro niž má být vydán řidičský průkaz.

               (4)

               Minimální požadavky na zkušební vozidla a na obsah zkoušky dovedností a chování pro vozidla skupiny C a D by měly být změněny s ohledem na technický pokrok, zejména s ohledem na stále větší rozvoj modernějších, bezpečnějších a méně znečišťujících vozidel vybavených širokou škálou poloautomatických nebo hybridních převodových systémů a jejich využití v odvětví dopravy. Předmětem zkoušení by měla být schopnost řidičů používat převodový systém vozidel bezpečně, hospodárně a šetrně k životnímu prostředí. Zjednodušení současných omezení týkajících se řízení vozidel s automatickou převodovkou by také snížilo administrativní a finanční zátěž malých a středních podniků a mikropodniků působících v silniční dopravě.

               (5)

               Vzhledem k tomu, že směrnice 2006/126/ES se použije v plném rozsahu ode dne 19. ledna 2013, vstoupí tato směrnice v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

               (6)

               Směrnice 2006/126/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (7)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro řidičské průkazy,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Přílohy I a II směrnice 2006/126/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2013. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 19. listopadu 2012.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 403, 30.12.2006, s. 18.

      (2)  Úř. věst. L 237, 24.8.1991, s. 1.

      (3)  Úř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 1.

      (4)  Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 8.

      PŘÍLOHA

                  I.

                  V příloze I směrnice 2006/126/ES se odst. 3 písm. a) bod 12, který se týká strany 2 řidičského průkazu, mění takto:

                              1)

                              Vkládá se nový kód 46, který zní:

                                          „46.

                                          Pouze tříkolky“.

                              2)

                              Kód 72 se zrušuje.

                              3)

                              Kód 73 se nahrazuje tímto:

                                          „73.

                                          Pouze pro motorová čtyřkolová vozidla skupiny B (B1)“.

                              4)

                              Kódy 74 až 77 se zrušují.

                              5)

                              Kód 79 se nahrazuje tímto:

                                          „79.

                                          Pouze pro vozidla, která vyhovují specifikacím uvedeným v závorkách, pro použití článku 13 této směrnice.

                                                      79.01

                                                      Pouze pro dvoukolová vozidla s postranním vozíkem nebo bez něj

                                                      79.02

                                                      Pouze pro tříkolová vozidla nebo lehké čtyřkolky skupiny AM

                                                      79.03

                                                      Pouze pro tříkolky

                                                      79.04

                                                      Pouze pro tříkolky doplněné o přívěs s maximální přípustnou hmotností do 750 kg

                                                      79.05

                                                      Motocykl skupiny A1 s poměrem výkonu ke hmotnosti vyšším než 0,1 kW/kg

                                                      79.06

                                                      Vozidlo skupiny BE, pokud maximální přípustná hmotnost přívěsu přesahuje 3 500 kg“.

                              6)

                              Vkládají se kódy 80 a 81, které znějí:

                                          „80.

                                          Pouze pro držitele řidičského průkazu pro motorovou tříkolku skupiny A, kteří nedosáhli věku 24 let

                                          81.

                                          Pouze pro držitele řidičského průkazu pro dvoukolový motocykl skupiny A, kteří nedosáhli věku 21 let“.

                              7)

                              Vkládá se nový kód 90, který zní:

                                          „90.

                                          Kódy použité v kombinaci s kódy definujícími úpravy vozidla“.

                              8)

                              Kód 96 se nahrazuje tímto:

                                          „96.

                                          Vozidla skupiny B doplněná o přívěs s maximální přípustnou hmotností přesahující 750 kg, pokud maximální přípustná hmotnost této soupravy přesahuje 3 500 kg, ale nepřesahuje 4 250 kg“.

                              9)

                              Doplňuje se nový kód 97, který zní:

                                          „97.

                                          Není oprávněn řídit vozidlo skupiny C1, které spadá do oblasti působnosti nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě. (1)

                  II.

                  Příloha II směrnice 2006/126/ES se mění takto:

                              1)

                              Bod 4.1.1 se nahrazuje tímto:

                                          „4.1.1.

                                          pravidlech pro dobu řízení a dobu odpočinku podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy (2); užití záznamového zařízení podle nařízení (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě.

                              2)

                              Vkládá se nový bod 4.1a, který zní:

                                          „4.1a.

                                          Členské státy mohou osvobodit žadatele o řidičský průkaz pro vozidlo skupiny C1 nebo C1E, které nespadá do oblasti působnosti nařízení (EHS) č. 3821/85, od povinnosti prokázat znalost témat uvedených v bodech 4.1.1 až 4.1.3.“

                              3)

                              Bod 5.1 se nahrazuje tímto:
                              „5.1   Převodovka vozidla
                              5.1.1   Řízení vozidla s manuální převodovkou podléhá složení zkoušky dovedností a chování vykonané ve vozidle s manuální převodovkou.
                              „Vozidlem s manuální převodovkou“ se rozumí vozidlo, ve kterém je pedál spojky (nebo manuálně ovládaná páka u skupin A, A2 a A1), který musí řidič ovládat při startu nebo zastavení vozidla a řazení.
                              5.1.2   Vozidla, která nesplňují kritéria stanovená v bodě 5.1.1, se považují za vozidla s automatickou převodovkou.
                              Aniž je dotčen bod 5.1.3, pokud žadatel složí zkoušku dovedností a chování na vozidle s automatickou převodovkou, tato skutečnost se uvede v každém řidičském průkazu vydaném na základě složení této zkoušky. Řidičské průkazy s tímto označením lze použít pouze k řízení vozidel s automatickou převodovkou.
                              5.1.3   Zvláštní ustanovení týkající se vozidel skupin C, CE, D a DE
                              Členské státy mohou rozhodnout, že se na řidičský průkaz pro vozidla skupiny C, CE, D nebo DE nezaznamená žádné omezení na vozidla s automatickou převodovkou podle bodu 5.1.2, pokud žadatel již je držitelem řidičského průkazu získaného na vozidle s manuální převodovkou alespoň v jedné z těchto skupin: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, D1 nebo D1E a během zkoušky dovedností a chování provedl úkony popsané v bodě 8.4.“

                              4)

                              Bod 5.2 se mění takto:

                                          a)

                                          první pododstavec se nahrazuje tímto:

                                                      „5.2

                                                      Vozidla používaná při zkouškách dovedností a chování musí splňovat následující minimální kritéria. Členské státy mohou stanovit přísnější kritéria nebo přidat další. Členské státy mohou na vozidla skupiny A1, A2 a A používaná při zkoušce dovedností a chování uplatnit toleranci 5 cm3 pod požadovaný minimální objem válců.“;

                                          b)

                                          text týkající se skupin A1, A2 a A se nahrazuje tímto:
                                          „Skupina A1
                                          Motocykl skupiny A1 bez postranního vozíku o výkonu nejvýše 11 kW a s poměrem výkonu ke hmotnosti nejvýše 0,1 kW/kg, schopný vyvinout rychlost nejméně 90 km/h.
                                          Pokud je motocykl poháněn spalovacím motorem, musí být objem válců motoru nejméně 120 cm3.
                                          Pokud je motocykl poháněn elektrickým motorem, musí být poměr výkonu ke hmotnosti nejméně 0,08 kW/kg.
                                          Skupina A2
                                          Motocykl bez postranního vozíku o výkonu nejméně 20 kW, avšak nepřesahujícím 35 kW, a s poměrem výkonu ke hmotnosti nejvýše 0,2 kW/kg.
                                          Pokud je motocykl poháněn spalovacím motorem, musí být objem válců motoru nejméně 400 cm3.
                                          Pokud je motocykl poháněn elektrickým motorem, musí být poměr výkonu ke hmotnosti nejméně 0,15 kW/kg.
                                          Skupina A
                                          Motocykl bez postranního vozíku, jehož hmotnost v nenaloženém stavu je vyšší než 180 kg, o výkonu nejméně 50 kW. Členský stát může přijmout toleranci 5 kg pod požadovanou minimální hmotnost.
                                          Pokud je motocykl poháněn spalovacím motorem, musí být objem válců motoru nejméně 600 cm3.
                                          Pokud je motocykl poháněn elektrickým motorem, musí být poměr výkonu ke hmotnosti nejméně 0,25 kW/kg.“;

                                          c)

                                          text týkající se skupin C a CE se nahrazuje tímto:
                                          „Skupina C
                                          Vozidlo skupiny C s maximální přípustnou hmotností nejméně 12 000 kg, délkou nejméně 8 m a šířkou nejméně 2,40 m a schopné vyvinout rychlost nejméně 80 km/h; vybavené brzdami s protiblokovacím systémem, převodovkou umožňující manuální řazení řidičem a záznamovým zařízením podle nařízení (EHS) č. 3821/85; nákladový oddíl sestává z uzavřené skříňové nástavby, která je nejméně tak široká a vysoká jako kabina; skutečná celková hmotnost přistaveného vozidla musí být nejméně 10 000 kg.
                                          Skupina CE
                                          Buď kloubové vozidlo, nebo souprava zkušebního vozidla skupiny C a přívěsu o délce nejméně 7,5 m; jak kloubové vozidlo, tak jízdní souprava musí mít maximální přípustnou hmotnost nejméně 20 000 kg, délku nejméně 14 m a šířku nejméně 2,40 m, musí být schopny vyvinout rychlost nejméně 80 km/h, být vybaveny brzdami s protiblokovacím systémem, převodovkou umožňující manuální řazení řidičem a záznamovým zařízením podle nařízení (EHS) č. 3821/85; nákladový oddíl sestává z uzavřené skříňové nástavby, která je nejméně tak široká a vysoká jako kabina; skutečná celková hmotnost přistaveného kloubového vozidla i jízdní soupravy musí být nejméně 15 000 kg.“

                              5)

                              Bod 8.1.4 se nahrazuje tímto:

                                          „8.1.4

                                          kontrola posilovačů brzd a systémů řízení; kontrola stavu kol, matic kol, blatníků, čelního skla, oken a stěračů, kapalin (například motorového oleje, chladicí směsi, kapaliny do ostřikovače); kontrola a používání přístrojové desky včetně záznamového zařízení podle nařízení (EHS) č. 3821/85. Posledně uvedený požadavek se nevztahuje na žadatele o řidičský průkaz na vozidlo skupiny C1 nebo C1E, které nespadá do oblasti působnosti uvedeného nařízení.“

                              6)

                              Vkládá se nový bod 8.4, který zní:
                              „8.4   Bezpečné a energeticky účinné řízení

                                          8.4.1

                                          řídit s ohledem na zajištění bezpečnosti a snížení spotřeby paliva a emisí při zrychlování, zpomalování, jízdě do kopce a z kopce, v případě potřeby s manuálním řazením.“

                              7)

                              Bod 9.3.2 se nahrazuje tímto:

                                          „9.3.2

                                          řídí hospodárně, bezpečně a energeticky účinně, s přihlédnutím k otáčkám motoru za minutu, přeřazování, brzdění a akceleraci (pouze pro skupiny B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1, D1E);“.

         (1)  Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 8.“.

         (2)  Úř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 1.“;


title: SmĚrnice Rady ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)

text:
Důležité právní upozornění

|

31985L0611

Úřední věstník L 375 , 31/12/1985 S. 0003 - 0018 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 2 S. 0116  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 3 S. 0038  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 2 S. 0116  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 06 Svazek 3 S. 0038

		Směrnice Radyze dne 20. prosince 1985o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)(85/611/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že právní předpisy členských států týkající se subjektů kolektivního investování se mezi sebou značně liší, zejména v oblasti jejich povinností a způsobů dohledu, kterému podléhají; že tyto rozdíly narušují podmínky hospodářské soutěže subjektů kolektivního investování a nezaručují přiměřenou ochranu pro podílníky;vzhledem k tomu, že vnitrostátní právní předpisy upravující subjekty kolektivního investování by měly být koordinovány se záměrem sbližovat podmínky hospodářské soutěže takových subjektů na úrovni Společenství a současně zajistit účinnější a jednotnější ochranu pro podílníky; že taková koordinace usnadní subjektům kolektivního investování, které se nacházejí v jednom členském státě, uvádět jejich podílové jednotky na trh v jiných členských státech;vzhledem k tomu, že bude-li těchto cílů dosaženo, usnadní se tím odstraňování omezení volného pohybu podílových jednotek subjektů kolektivního investování ve Společenství a tato koordinace přispěje k vytvoření evropského kapitálového trhu;vzhledem k tomu, že s ohledem na tyto cíle je žádoucí, aby byla stanovena společná obecná pravidla pro povolování subjektů kolektivního investování, které se nacházejí v členských státech, dohled nad nimi, jejich strukturu a činnost a pro informace, které musí zveřejňovat;vzhledem k tomu, že uplatňování těchto společných pravidel je dostatečnou zárukou pro to, aby bylo subjektům kolektivního investování, které se nacházejí v členských státech, povoleno, s výhradou příslušných opatření v oblasti pohybu kapitálu, uvádět jejich podílové jednotky na trh v jiných členských státech, aniž by tyto členské státy mohly stanovit pro subjekty a jejich podílové jednotky jiné předpisy než ty, které v daných státech nespadají do oblasti působnosti této směrnice; že je však třeba stanovit, že pokud subjekt kolektivního investování, který se nachází v jednom členském státě, uvádí své podílové jednotky na trh jiného členského státu, musí podniknout všechny kroky nezbytné k tomu, aby podílníci v jiném členském státě v něm mohli snadno uplatňovat svá finanční práva a aby jim byly poskytnuty nezbytné informace;vzhledem k tomu, že koordinace právních předpisů členských států by se zpočátku měla omezit na subjekty kolektivního investování jiné než uzavřeného typu, které nabízejí své podílové jednotky ke koupi veřejnosti ve Společenství a jejichž výhradním předmětem činnosti je investování do převoditelných cenných papírů (zpravidla převoditelných cenných papírů kotovaných na burzách nebo na obdobných regulovaných trzích); že právní úprava subjektů kolektivního investování, na něž se nevztahuje tato směrnice, vyvolává řadu problémů, které musí být řešeny jinými předpisy, a tyto subjekty proto budou předmětem pozdější koordinace; že až do této koordinace může kterýkoli členský stát mimo jiné určit kategorie subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), které nespadají do oblasti působnosti této směrnice na základě své investiční a úvěrové politiky, a stanovit zvláštní pravidla, kterým budou tyto SKIPCP podléhat při provozování své činnosti na jejich území;vzhledem k tomu, že volné uvádění na trh podílových jednotek emitovaných SKIPCP oprávněnými investovat až 100 % svých aktiv do převoditelných cenných papírů emitovaných týmž emitentem (státem, místním orgánem atd.) nesmí přímo ani nepřímo narušit fungování kapitálového trhu, ztížit financování členských států nebo vytvářet hospodářské situace podobné těm, kterým se snaží zabránit čl. 68 odst. 3 Smlouvy;vzhledem k tomu, že by měla být vzata v úvahu zvláštní situace finančních trhů Řecké republiky a Portugalské republikya měla by jim být poskytnuta dodatečná lhůta pro provedení této směrnice,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:ODDÍL IObecná ustanovení a oblast působnostiČlánek 11. Členské státy uplatňují tuto směrnici na subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (dále jen SKIPCP), které se nacházejí na jejich území.2. Pro účely této směrnice a s výhradou článku 2 se za SKIPCP považují subjekty:- jejichž výhradním předmětem činnosti je kolektivní investování kapitálu získaného od veřejnosti do převoditelných cenných papírů a které provozují svou činnost na základě zásady rozložení rizika a- jejichž podílové jednotky jsou na žádost podílníků přímo nebo nepřímo odkoupeny nebo vyplaceny z aktiv těchto subjektů. Za rovnocenné odkupu nebo vyplacení se považuje jednání ze strany SKIPCP k zajištění toho, aby se hodnota jejich podílových jednotek na burze významně nelišila od čisté hodnoty jejich aktiv.3. Tyto subjekty mohou být zřizovány na základě zákona buď podle smluvního práva (jako podílové fondy spravované správcovskou společností), nebo podle svěřenského práva (jako "unit trusts"), nebo podle práva společností (jako investiční společnosti).Pro účely této směrnice se podílovými fondy rozumí rovněž "unit trusts".4. Tato směrnice se však nevztahuje na investiční společnosti, jejichž aktiva jsou investována prostřednictvím dceřiných společností převážně jinak než do převoditelných cenných papírů.5. Členské státy zakážou SKIPCP, na něž se vztahuje tato směrnice, aby se přeměnily na subjekty kolektivního investování, na něž se tato směrnice nevztahuje.6. S výhradou ustanovení o pohybu kapitálu a článků 44, 45 a čl. 52 odst. 2 nesmí žádný členský stát stanovit pro SKIPCP, které se nacházejí v jiném členském státě, ani pro podílové jednotky emitované těmito SKIPCP žádné jiné předpisy v oblasti působnosti této směrnice, pokud tyto SKIPCP uvádějí své podílové jednotky na trh na jeho území.7. Aniž je dotčen odstavec 6, může kterýkoli členský stát stanovit pro SKIPCP, které se nacházejí na jeho území, přísnější nebo dodatečné požadavky, než které jsou stanoveny v článku 4 a následujících článcích, za podmínky, že jsou všeobecně použitelné a nejsou v rozporu s touto směrnicí.Článek 21. Tato směrnice se nevztahuje na tyto SKIPCP:- SKIPCP uzavřeného typu,- SKIPCP zvyšující kapitál bez propagace prodeje svých podílových jednotek veřejnosti ve Společenství nebo kterékoli jeho části,- SKIPCP, jejichž podílové jednotky mohou být podle statutu fondu nebo podle zakládacích dokumentů investiční společnosti prodávány výhradně veřejnosti ve třetích zemích,- kategorie SKIPCP stanovené právními předpisy členských států, v nichž se dané SKIPCP nacházejí, pro něž jsou pravidla stanovená v oddílu V a článku 36 nepřiměřená z důvodu jejich investiční a úvěrové politiky.2. Po pěti letech ode dne provedení této směrnice předloží Komise Radě zprávu o provádění odstavce 1, a zejména jeho čtvrté odrážky. Bude-li to nezbytné, navrhne vhodná opatření k rozšíření oblasti působnosti.Článek 3Pro účely této směrnice se má za to, že SKIPCP se nachází v tom členském státě, ve kterém má sídlo investiční společnost nebo správcovská společnost podílového fondu; členské státy musí vyžadovat, aby se její správní ústředí nacházelo v témže členském státě jako sídlo.ODDÍL IIPovolování SKIPCPČlánek 41. K provozování své činnosti musí být SKIPCP povolen příslušnými orgány členského státu, ve kterém se nachází (dále jen "příslušné orgány").Toto povolení je platné ve všech členských státech.2. Podílový fond bude povolen pouze tehdy, jestliže příslušné orgány schválí správcovskou společnost, statut fondu a volbu depozitáře. Investiční společnost bude povolena pouze tehdy, jestliže příslušné orgány schválí zakládací dokumenty i volbu depozitáře.3. Příslušné orgány nesmějí povolit SKIPCP, pokud ředitelé správcovské společnosti, investiční společnostinebo depozitáře nemají dostatečně dobrou pověst nebo dostatek zkušeností požadovaných pro výkon jejich povinností. K tomuto účelu musí být jména ředitelů správcovské společnosti, investiční společnosti a depozitáře, jakož i všech osob, které je ve funkci nahradí, neprodleně sdělena příslušným orgánům."Řediteli" se rozumí osoby, které na základě zákonů nebo zakládacích dokumentů zastupují správcovskou společnost, investiční společnost nebo depozitáře, nebo osoby, které rozhodujícím způsobem určují směr činnosti správcovské společnosti, investiční společnosti nebo depozitáře.4. Změna správcovské společnosti nebo depozitáře nebo změna statutu fondu nebo zakládacích dokumentů investiční společnosti musí být schváleny příslušnými orgány.ODDÍL IIIPovinnosti v oblasti struktury podílových fondůČlánek 5Správcovská společnost musí mít k dispozici dostatečné finanční zdroje, aby mohla účinně řídit svou činnost a plnit své závazky.Článek 6Správcovská společnost se smí zabývat výhradně správou podílových fondů a investičních společností.Článek 71. Aktiva podílového fondu musí být svěřena depozitáři za účelem úschovy.2. Na odpovědnost depozitáře podle článku 9 nemá vliv skutečnost, že všechna nebo některá aktiva svěří do úschovy třetí straně.3. Depozitář musí dále:a) zajišťovat, že prodej, emise, odkup, vyplacení a zrušení podílových jednotek jsou prováděny jménem podílového fondu nebo správcovské společnosti v souladu se zákonem a statutem fondu,b) zajišťovat, že hodnota podílových jednotek je vypočítávána v souladu se zákonem a statutem fondu,c) plnit pokyny správcovské společnosti, pokud nejsou v rozporu se zákonem nebo statutem fondu,d) zajišťovat, aby u operací zahrnujících aktiva fondu byla protiplnění poskytována v obvyklých lhůtách,e) zajišťovat, aby byl výnos fondu využit v souladu se zákonem a statutem fondu.Článek 81. Depozitář musí mít sídlo ve stejném členském státě jako správcovská společnost nebo musí být v uvedeném státě usazen, má-li sídlo v jiném členském státě.2. Depozitář musí být instituce, která podléhá veřejné kontrole. Musí rovněž poskytovat dostatečné finanční a odborné záruky pro to, aby mohl účinně vykonávat činnost depozitáře a plnit závazky, které z toho vyplývají.3. Členské státy určí kategorie institucí uvedených v odstavci 2, z nichž lze volit depozitáře.Článek 9Depozitář je podle vnitrostátních právních předpisů státu, ve kterém má sídlo správcovská společnost, odpovědný správcovské společnosti a podílníkům za veškerou újmu utrpěnou v důsledku neodůvodnitelného neplnění nebo nesprávného plnění jeho povinností. Odpovědnost vůči podílníkům může být buď přímá, nebo nepřímá prostřednictvím správcovské společnosti, podle právní povahy vztahů mezi depozitářem, správcovskou společností a podílníky.Článek 101. Žádná společnost nesmí působit jako správcovská společnost a zároveň jako depozitář.2. Při výkonu svých úkolů musí správcovská společnost a depozitář jednat nezávisle a výhradně v zájmu podílníků.Článek 11Podmínky pro změnu správcovské společnosti a depozitáře a pravidla pro zajištění ochrany podílníků v případě změny stanoví zákon nebo statut fondu.ODDÍL IVPovinnosti v oblasti struktury investičních společností a jejich depozitářůČlánek 12Členské státy stanoví právní formu, kterou musí mít investiční společnost. Musí mít dostatečný splacený základní kapitál, aby mohla účinně vykonávat svou činnost a plnit závazky.Článek 13Investiční společnost smí vykonávat výhradně činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2.Článek 141. Aktiva investiční společnosti musí být svěřena depozitáři za účelem úschovy.2. Na odpovědnost depozitáře podle článku 16 nemá vliv skutečnost, že všechna nebo některá aktiva svěří do úschovy třetí straně.3. Depozitář musí dále:a) zajišťovat, že prodej, emise, odkup, vyplacení a zrušení podílových jednotek jsou prováděny společností nebo jejím jménem v souladu se zákonem a zakládacími dokumenty společnosti,b) zajišťovat, aby u operací zahrnujících aktiva společnosti byla protiplnění poskytována v obvyklých lhůtách,c) zajišťovat, aby byl příjem společnosti využit v souladu se zákonem a zakládacími dokumenty společnosti.4. Členský stát může rozhodnout, že investiční společnosti, které se nacházejí na jeho území a uvádějí své podílové jednotky na trh výhradně prostřednictvím jedné nebo více burz, kde jsou jejich podílové jednotky kotovány, nejsou povinny mít depozitáře ve smyslu této směrnice.Na tyto společnosti se nevztahují články 34, 37 a 38 této směrnice. Pravidla pro výpočet hodnoty aktiv takových společností však musí stanovit zákon nebo zakládací dokumenty.5. Členský stát může rozhodnout, že investiční společnosti, které se nacházejí na jeho území a uvádějí alespoň 80 % svých podílových jednotek na trh prostřednictvím jedné nebo více burz uvedených v jejich zakládacích dokumentech, nejsou povinny mít depozitáře ve smyslu této směrnice, jsou-li jejich podílové jednotky přijaty ke kotování na burzách členských států, na jejichž území jsou tyto podílové jednotky uváděny na trh, a uskutečňují-li se jakékoli mimoburzovní operace společnosti pouze za ceny uvedené na burze. Zakládací dokumenty společnosti musí určit burzu cenných papírů v zemi, v níž jsou podílové jednotky uváděny na trh, na základě jejíž kotace se v dané zemi určují ceny mimoburzovních operací společnosti.Členský stát využije možnost uvedenou v předchozím pododstavci pouze tehdy, má-li za to, že podílníci mají ochranu rovnocennou ochraně, kterou mají podílníci SKIPCP s depozitáři ve smyslu této směrnice.Tyto společnosti a společnosti podle odstavce 4 musí zejména:a) nestanoví-li tak zákon, stanovit ve svých zakládacích dokumentech metody výpočtu čisté hodnoty aktiv připadajících na jejich podílovou jednotku;b) intervenovat na trhu s cílem zabránit tomu, aby se hodnota jejich podílových jednotek na burze lišila více než o 5 % od jejich čistých hodnot aktiv;c) stanovit čistou hodnotu aktiv připadajících na jejich podílovou jednotku, informovat o ní příslušné orgány alespoň dvakrát týdně a zveřejňovat je dvakrát měsíčně.Alespoň dvakrát měsíčně musí nezávislý auditor ověřit, že výpočet hodnoty podílových jednotek je prováděn v souladu se zákonem a zakládacími dokumenty společnosti. Při této příležitosti musí ověřit, že aktiva společnosti byla investována v souladu s pravidly stanovenými zákonem a zakládacími dokumenty společnosti.6. Členské státy sdělí Komisi totožnost společností, na které se vztahují odchylky podle odstavců 4 a 5.Komise podá do pěti let ode dne provedení této směrnice zprávu kontaktnímu výboru o uplatňování odstavců 4 a 5. Po obdržení stanoviska kontaktního výboru navrhne Komise vhodná opatření, bude-li to nezbytné.Článek 151. Depozitář musí mít sídlo ve stejném členském státě jako investiční společnost nebo musí být v uvedeném státě usazen, má-li sídlo v jiném členském státě.2. Depozitář musí být instituce, která podléhá veřejné kontrole. Musí rovněž poskytovat dostatečné finančnía odborné záruky pro to, aby mohl účinně vykonávat činnost depozitáře a plnit závazky, které z toho vyplývají.3. Členské státy určí kategorie institucí uvedených v odstavci 2, z nichž lze volit depozitáře.Článek 16Depozitář je podle vnitrostátních právních předpisů státu, ve kterém má sídlo investiční společnost, odpovědný investiční společnosti a podílníkům za veškerou újmu utrpěnou v důsledku neodůvodnitelného neplnění nebo nesprávného plnění jeho povinností.Článek 171. Žádná společnost nesmí působit jako investiční společnost a zároveň jako depozitář.2. Při výkonu svých úkolů musí depozitář jednat výhradně v zájmu podílníků.Článek 18Podmínky pro změnu depozitáře a pravidla pro zajištění ochrany podílníků v případě změny stanoví zákon nebo zakládací dokumenty společnosti.ODDÍL VPovinnosti v oblasti investiční politiky SKIPCPČlánek 191. Investice podílového fondu nebo investiční společnosti musí sestávat výhradně z:a) převoditelných cenných papírů přijatých ke kotování na burze cenných papírů v některém členském státě;b) převoditelných cenných papírů obchodovaných na jiném regulovaném trhu v členském státě, který funguje pravidelně, je uznávaný a otevřený pro veřejnost;c) převoditelných cenných papírů přijatých ke kotování na burze cenných papírů ve třetí zemi nebo obchodovaných na jiném regulovaném trhu ve třetí zemi, který funguje pravidelně, je uznávaný a otevřený pro veřejnost, jestliže výběr burzy nebo trhu schválily příslušné orgány nebo jej stanoví zákon, statut fondu nebo zakládací dokumenty investiční společnosti;d) nedávno emitovaných převoditelných cenných papírů, za předpokladu, že- podmínky emise zahrnují závazek, že bude podána žádost o přijetí ke kotování na burze cenných papírů nebo na jiném regulovaném trhu, který funguje pravidelně, je uznávaný a otevřený pro veřejnost, jestliže výběr burzy nebo trhu schválily příslušné orgány nebo jej stanoví zákon, statut fondu nebo zakládací dokumenty investiční společnosti,- že přijetí se uskuteční do jednoho roku od emise.2. Nicméně:a) SKIPCP smějí investovat nejvýše 10 % svých aktiv do jiných převoditelných cenných papírů než těch, které jsou uvedeny v odstavci 1;b) členský stát může stanovit, že SKIPCP smějí investovat nejvýše 10 % svých aktiv do dluhových nástrojů, které se pro účely této směrnice považují za rovnocenné převoditelným cenným papírům a které jsou zejména převoditelné, likvidní a mají hodnotu, kterou lze přesně určit kdykoli nebo alespoň v časových odstupech uvedených v článku 34;c) investiční společnost smí získávat movitý a nemovitý majetek, který nezbytně potřebuje pro přímé provozování své činnosti;d) SKIPCP nesmějí získávat drahé kovy ani osvědčení, která je zastupují.3. Celkové investice uvedené v odst. 2 písm. a) a b) nesmí za žádných okolností překročit 10 % aktiv SKIPCP.4. Podílové fondy a investiční společnosti mohou držet doplňková likvidní aktiva.Článek 201. Členské státy zašlou Komisi:a) nejpozději v den provedení této směrnice seznam dluhových nástrojů, které hodlají v souladu s čl. 19 odst. 2 písm. b) považovat za rovnocenné převoditelným cenným papírům, přičemž upřesní vlastnosti těchto nástrojů a důvody, proč tak činí;b) zamýšlené změny seznamu nástrojů uvedeného v písmenu a) nebo nové nástroje, které hodlají považovat za rovnocenné převoditelným cenným papírům, a důvody, proč tak činí.2. Komise sdělí tyto informace okamžitě ostatním členským státům spolu s poznámkami, které považuje za vhodné. Sdělení mohou být předmětem výměny názorů v rámci kontaktního výboru postupem podle čl. 53 odst. 4.Článek 211. Členské státy mohou povolit SKIPCP využívat postupy a nástroje vztahující se k převoditelným cenným papírům za podmínek a v mezích, které stanoví, za předpokladu, že postupy a nástroje budou využity k účinné správě portfolia.2. Členské státy mohou rovněž povolit SKIPCP využívat postupy a nástroje určené k ochraně proti měnovým rizikům v souvislosti se správou jejich aktiv a pasiv.Článek 221. SKIPCP nesmějí investovat více než 5 % svých aktiv do převoditelných cenných papírů téhož emitenta.2. Členské státy mohou zvýšit mez stanovenou v odstavci 1 na nejvýše 10 %. Celková hodnota převoditelných cenných papírů, které drží SKIPCP v emitentech, do nichž investují více než 5 % svých aktiv, však nesmí překročit 40 % hodnoty jejich aktiv.3. Členské státy mohou zvýšit mez stanovenou v odstavci 1 na nejvýše 35 %, pokud jsou převoditelné cenné papíry emitovány nebo zaručeny členským státem, jeho územními samosprávnými celky, třetím státem nebo veřejnými mezinárodními organizacemi, jichž je jeden nebo více členských států členem.Článek 231. Odchylně od článku 22 a aniž je dotčen čl. 68 odst. 3 Smlouvy mohou členské státy povolit SKIPCP investovat podle zásady rozložení rizika až 100 % jejich aktiv do různých převoditelných cenných papírů emitovaných nebo zaručených kterýmkoli členským státem, jeho územními samosprávnými celky, třetím státem nebo veřejnými mezinárodními organizacemi, jichž je jeden nebo více členských států členem.Příslušné orgány povolí tuto odchylku pouze tehdy, mají-li za to, že podílníci SKIPCP požívají ochrany rovnocenné ochraně podílníků SKIPCP, které dodržují omezení stanovená v článku 22.Tyto SKIPCP musí držet cenné papíry z alespoň šesti různých emisí a cenné papíry kterékoli z nich nesmějí přesáhnout 30 % jejich celkových aktiv.2. SKIPCP uvedené v odstavci 1 musí výslovně uvést ve statutu fondu nebo v zakládacích dokumentech investiční společnosti, které státy, územní samosprávné celky nebo veřejné mezinárodních organizace emitují nebo zaručují cenné papíry, do nichž zamýšlejí investovat více než 35 % svých aktiv; takový statut fondu nebo zakládací dokumenty společnosti musí schválit příslušné orgány.3. SKIPCP uvedené v odstavci 1 musí navíc ve svém prospektu a všech propagačních materiálech výrazně vyznačit údaj o zmíněném schválení a uvést státy, územní samosprávné celky a/nebo veřejné mezinárodní organizace, do jejichž cenných papírů zamýšlejí investovat nebo investovaly více než 35 % svých aktiv.Článek 241. SKIPCP nesmí nabývat podílové jednotky jiných subjektů kolektivního investování otevřeného typu, pokud se nejedná o subjekty kolektivního investování ve smyslu čl. 1 odst. 2 první a druhé odrážky.2. SKIPCP nesmí investovat více než 5 % svých aktiv do podílových jednotek takových subjektů kolektivního investování.3. Nabytí podílových jednotek podílového fondu spravovaného touž správcovskou společností nebo jinou společností, s níž je správcovská společnost ekonomicky spjata prostřednictví společného řízení nebo kontroly nebo podstatného přímého nebo nepřímého majetkového podílu, se povolí pouze v případě fondu, který se v souladu se svým statutem specializuje na investice v určité zeměpisné oblasti nebo v určitém hospodářském odvětví, a za podmínky, že tuto investici povolí příslušné orgány. Povolení se vydá pouze tehdy, pokud fond oznámí úmysl tuto možnost využít a pokud taková možnost byla výslovně uvedena v jeho statutu.Správcovská společnost si nesmí účtovat žádné poplatky nebo náklady za operace vztahující se k podílovým jednotkám podílového fondu, jsou-li některá aktiva podílového fondu investována do podílových jednotek jiného podílového fondu spravovaného touž správcovskou společností nebo jinou společností, s níž je správcovská společnost ekonomicky spjata prostřednictví společného řízení nebo kontroly nebo podstatného přímého nebo nepřímého majetkového podílu.4. Odstavec 3 se použije rovněž tehdy, nabude-li investiční společnost podílové jednotky v jiné investiční společnosti, s níž je ekonomicky spjata ve smyslu odstavce 3.Odstavec 3 se použije rovněž tehdy, nabude-li investiční společnost podílové jednotky podílového fondu, s nímž je ekonomicky spjata, nebo pokud podílový fond nabude podílové jednotky investiční společnosti, s níž je ekonomicky spjat.Článek 251. Investiční společnost nebo správcovská společnost jednající za všechny podílové fondy, které spravuje a na které se vztahuje tato směrnice, nesmí nabývat akcie s hlasovacími právy, které by jí umožňovaly uplatňovat významný vliv na řízení emitenta.Až do další koordinace musí členské státy přihlížet ke stávajícím ustanovením právních předpisů ostatních členských států, které vymezují zásadu uvedenou v prvním pododstavci.2. Investiční společnost nebo podílový fond navíc nesmějí nabýt více než:- 10 % akcií bez hlasovacích práv téhož emitenta,- 10 % dluhových cenných papírů téhož emitenta,- 10 % podílových jednotek téhož subjektu kolektivního investování ve smyslu čl. 1 odst. 2 první a druhé odrážky.Omezení stanovená ve druhé a třetí odrážce nemusí být dodržena v okamžiku nabytí, pokud v té době nelze vypočíst hrubý objem emitovaných dluhových cenných papírů nebo čistý objem emitovaných cenných papírů.3. Členský stát nemusí trvat na uplatňování odstavců 1 a 2, pokud se jedná o:a) převoditelné cenné papíry emitované nebo zaručené členským státem nebo jeho územními samosprávnými celky;b) převoditelné cenné papíry emitované nebo zaručené třetím státem;c) převoditelné cenné papíry emitované veřejnými mezinárodními organizacemi, jichž je jeden nebo více členských států členem;d) podíly držené SKIPCP na základním kapitálu společnosti se sídlem ve třetím státě, která investuje svá aktiva převážně do cenných papírů emitentů se sídlem v daném státě, pokud podle právních předpisů daného státu představuje taková majetková účast jediný způsob, jak může SKIPCP investovat do cenných papírů emitentů daného státu. Tato odchylka se však uplatní pouze za podmínky, že investiční politika společnosti ze třetího státu dodržuje omezení stanovená v článcích 22, 24 a čl. 25 odst. 1 a 2. Pokud jsou omezení stanovená v článcích 22 a 24 překročena, použije se článek 26 přiměřeně;e) podíly držené investiční společností na základním kapitálu dceřiných společností, které provozují řídicí, poradenskou nebo marketingovou činnost výhradně ve prospěch dané investiční společnosti.Článek 261. SKIPCP nemusí dodržovat omezení stanovená v tomto oddíle při výkonu upisovacích práv spojených s převoditelnými cennými papíry, které tvoří součást jejich aktiv.Zajistí-li dohled nad dodržováním zásady rozložení rizika, mohou členské státy dovolit, aby nedávno povolené SKIPCP jednaly odchylně od článků 22 a 23 po dobu šesti měsíců od jejich povolení.2. Pokud jsou omezení uvedená v odstavci 1 překročena nezávisle na vůli SKIPCP nebo v důsledku uplatňování upisovacích práv, musí SKIPCP stanovit jako přednostní cíl pro své prodejní operace nápravu tohoto stavu, přičemž vezme v úvahu zájmy svých podílníků.ODDÍL VIPovinnosti v oblasti informací poskytovaných podílníkůmA. Zveřejnění prospektu a pravidelné zprávyČlánek 271. Investiční společnost a správcovská společnost musí pro každý z fondů, které spravuje, zveřejnit:- prospekt,- výroční zprávu za každé finanční období a- pololetní zprávu zahrnující prvních šest měsíců finančního období.2. Výroční a pololetní zprávy musí být zveřejňovány v těchto lhůtách, počítáno od konce období, ke kterému se vztahují:- čtyři měsíce v případě výroční zprávy a- dva měsíce v případě pololetní zprávy.Článek 281. Prospekt musí obsahovat informace nezbytné pro investory, aby byli schopni zasvěceně posoudit investici, která jim je nabízena. Obsahuje alespoň údaje uvedené v seznamu A připojeném k této směrnici, pokud tyto údaje neobsahují dokumenty připojené k prospektu podle čl. 29 odst. 1.2. Výroční zpráva musí obsahovat rozvahu nebo výkaz aktiv a pasiv, podrobný rozpis příjmů a výdajů zafinanční období,zprávu o činnosti v daném finančním období a ostatní údaje uvedené v seznamu B připojeném k této směrnici, jakož i jakékoli významné informace, které umožní investorům zasvěceně posoudit vývoj činnosti SKIPCP a její výsledky.3. Pololetní zpráva musí obsahovat alespoň údaje uvedené v kapitolách I až IV seznamu B připojeného k této směrnici; pokud SKIPCP vyplácely nebo nabízejí vyplacení záloh na dividendy, musí číselně vyjádřit výsledky po zdanění za dané pololetí a vyplácené nebo navržené zálohy na dividendy.Článek 291. Statut fondu nebo zakládací dokumenty investiční společnosti tvoří nedílnou součást prospektu a musí být k němu připojeny.2. Dokumenty uvedené v odstavci 1 však nemusí být připojeny k prospektu, je-li podílník informován, že mu tyto dokumenty budou na požádání zaslány, nebo je-li mu známo místo, kde do nich může nahlédnout v každém členském státě, kde jsou podílové jednotky uváděny na trh.Článek 30Podstatné náležitosti prospektu musí být průběžně aktualizovány.Článek 31Účetní údaje obsažené ve výroční zprávě musí být auditovány jednou nebo více osobami zmocněnými zákonem pro provádění auditu účtů podle směrnice Rady 84/253/EHS ze dne 10. dubna 1984 založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o EHS o schvalování osob odpovědných za provádění auditů účetních dokumentů [4]. Zpráva auditora včetně případných výhrad se přetiskuje v plném znění v každé výroční zprávě.Článek 32SKIPCP musí zaslat svůj prospekt, jakékoli jeho změny a své výroční a pololetní zprávy příslušným orgánům.Článek 331. Prospekt, poslední výroční zpráva a jakákoli následně zveřejněná pololetní zpráva musí být nabídnuty upisovatelům zdarma před uzavřením smlouvy.2. Kromě toho musí být výroční a pololetní zprávy zpřístupněny pro veřejnost na místech uvedených v prospektu.3. Výroční a pololetní zprávy jsou na požádání zdarma poskytovány podílníkům.B. Zveřejňování dalších informacíČlánek 34SKIPCP musí vhodným způsobem zveřejňovat ceny emise, prodeje, odkupu nebo vyplacení svých podílových jednotek, kdykoli je emituje, prodává, odkupuje nebo vyplácí, nejméně však dvakrát měsíčně. Příslušné orgány však mohou povolit, aby SKIPCP snížil tuto četnost na jedenkrát měsíčně za předpokladu, že snížení nepoškodí zájmy podílníků.Článek 35Veškerá inzerce obsahující výzvu k nákupu podílových jednotek SKIPCP musí uvádět, že existuje prospekt, a musí uvádět místa, kde jej veřejnost může získat.ODDÍL VIIObecné povinnosti SKIPCPČlánek 361. Přijímat úvěry nesmí:- ani investiční společnost,- ani správcovská společnost ani depozitář jednající jménem podílového fondu.SKIPCP však může získávat cizí měnu pomocí následného (back-to-back) úvěru.2. Odchylně od odstavce 1 může členský stát umožnit SKIPCP přijímat úvěry:a) až do výše 10 %- jejich aktiv v případě investiční společnosti, nebo- hodnoty fondu v případě podílového fondu,jedná-li se o dočasný úvěr;b) až do výše 10 % jejich aktiv v případě investiční společnosti, pokud má úvěr umožnit nabytí nemovitého majetku důležitého pro přímé provozování její činnosti; v takovém případě souhrn tohoto úvěru a úvěrů uvedených v písmenu a) nesmí v žádném případě překročit 15 % aktiv příjemce úvěru.Článek 371. SKIPCP musí na požádání odkoupit nebo vyplatit své podílové jednotky od kteréhokoli podílníka.2. Odchylně od odstavce 1a) může SKIPCP v určitých případech a v souladu s postupy stanovenými zákonem, statutem fondu nebo zakládacími dokumenty investiční společnosti dočasně pozastavit odkup nebo vyplácení svých podílových jednotek. K pozastavení může dojít pouze ve výjimečných případech, pokud to okolnosti vyžadují a pokud je zrušení oprávněné vzhledem k zájmům podílníků;b) mohou členské státy povolit příslušným orgánům, aby požadovaly zrušení odkupu nebo vyplacení podílových jednotek v zájmu podílníků nebo veřejnosti.3. V případech uvedených v odst. 2 písm. a) SKIPCP musí bezodkladně sdělit své rozhodnutí příslušným orgánům a orgánům ostatních členských států, ve kterých uvádí své podílové jednotky na trh.Článek 38Pravidla pro hodnocení aktiv a pravidla pro výpočet prodejní nebo emisní ceny a ceny odkupu nebo vyplacení podílových jednotek SKIPCP musí stanovit zákon, statut fondu nebo zakládací dokumenty investiční společnosti.Článek 39Rozdělení nebo zpětná investice výnosů podílového fondu nebo investiční společnosti se provádí podle zákona a statutu fondu nebo zakládacích dokumentů investiční společnosti.Článek 40Podílové jednotky SKIPCP nesmí být emitovány, není-li ekvivalent čisté emisní ceny vložen do aktiv SKIPCP v obvyklých lhůtách. Toto opatření nevylučuje rozdělování podílových jednotek zdarma.Článek 411. Aniž je dotčeno uplatňování článků 19 a 21, nesmí poskytovat úvěry nebo vystupovat jako ručitel třetí osoby- ani investiční společnost,- ani správcovská společnost ani depozitář jednající jménem podílového fondu.2. Odstavec 1 nebrání tomu, aby tyto subjekty nabývaly převoditelné cenné papíry, které nejsou plně splaceny.Článek 42Nesmějí provádět nekrytý prodej převoditelných cenných papírů- ani investiční společnost,- ani správcovská společnost ani depozitář jednající jménem podílového fondu.Článek 43Zákon nebo statut fondu musí předepisovat odměny a výdaje, které může správcovská společnost účtovat podílovému fondu, a způsob jejich výpočtu.Zákon nebo zakládací dokumenty investiční společnosti musí předepisovat druh nákladů, které nese společnost.ODDÍL VIIIZvláštní opatření pro SKIPCP, které uvádějí své podílové jednotky na trh v jiných členských státech, než ve kterých se nacházejíČlánek 441. SKIPCP, které uvádějí své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, musí dodržovat právní a správní předpisy platné v uvedeném státě, které nespadají do oblasti působnosti této směrnice.2. Jakýkoli SKIPCP může inzerovat své podílové jednotky v členském státě, ve kterém je uvádí na trh. Přitom musí dodržovat předpisy upravující reklamu v daném státě.3. Odstavce 1 a 2 musí být uplatňovány nediskriminačním způsobem.Článek 45V případě uvedeném v článku 44 musí SKIPCP mimo jiné v souladu s právními a správními předpisy platnými v členském státě, ve kterém uvádí své podílové jednotky na trh, učinit opatření, aby v tomto státě bylo možné provádět platby podílníkům, odkup nebo vyplácení podílových jednotek a zpřístupnit informace, které je SKIPCP povinen poskytovat.Článek 46Pokud SKIPCP navrhuje uvést své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, než ve kterém se nachází, musí nejprve informovat příslušné orgány a orgány uvedeného jiného členského státu. Zároveň orgánům dotyčného členského státu předloží- osvědčení příslušných orgánů, že splňuje podmínky uložené touto směrnicí,- statut fondu nebo zakládací dokumenty společnosti,- prospekt,- případně poslední výroční zprávu a jakékoli následné pololetní zprávy,- informace o opatřeních přijatých pro uvedení svých podílových jednotek na trh v uvedeném jiném členském státě.SKIPCP může začít uvádět své podílové jednotky na trh ve výše uvedeném jiném členském státě po předložení dokumentů, pokud orgány dotyčného členského státu nevydají ve lhůtě dvou měsíců od předložení dokumentů odůvodněné rozhodnutí, že opatření přijatá pro uvedení podílových jednotek na trh nejsou v souladu s předpisy uvedenými v čl. 44 odst. 1 a v článku 45.Článek 47Pokud SKIPCP uvádí své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, než ve kterém se nachází, musí v něm rozšiřovat, alespoň v jednom z jeho úředních jazyků, dokumenty a informace, které musí být zveřejněny v členském státě, ve kterém se nachází, v souladu s postupy stanovenými v členském státě, ve kterém se nachází.Článek 48Pro účely provozování své činnosti mohou SKIPCP používat ve Společenství stejný druhový název (například investiční společnost nebo podílový fond), jaký používají v členském státě, ve kterém se nacházejí. V případě nebezpečí záměny může členský stát, ve kterém jsou podílové jednotky uváděny na trh, za účelem vyjasnění požadovat, aby byl název doplněn vhodnou vysvětlivkou.ODDÍL IXUstanovení o orgánech příslušných k povolování a dohleduČlánek 491. Členské státy určí orgány, které budou příslušné k plnění úkolů stanovených v této směrnici. Uvědomí o tom Komisi, přičemž uvedou případné rozdělení jejich působnosti.2. Orgány uvedené v odstavci 1 musí být orgány veřejné správy nebo orgány určené orgány veřejné správy.3. Orgány státu, ve kterém se nachází SKIPCP, jsou příslušné k dohledu nad tímto SKIPCP. Orgány státu, ve kterém SKIPCP uvádí své podílové jednotky na trh v souladu s článkem 44, jsou však příslušné k dohledu nad dodržováním ustanovení oddílu VIII.4. Příslušným orgánům musí být uděleny veškeré pravomoci nezbytné k výkonu jejich úkolů.Článek 501. Orgány členských států uvedených v článku 49 úzce spolupracují při plnění svých úkolů a musí si z tohoto důvodu mezi sebou poskytovat veškeré požadované informace.2. Členské státy zajistí, aby všichni současní nebo bývalí zaměstnanci orgánů uvedených v článku 49 byli vázáni profesním tajemstvím. To znamená, že žádné důvěrné informace, které se dozvědí při výkonu svých povinností, nesmějí sdělit žádné osobě ani orgánu, pokud to zákon neumožňuje.3. Odstavec 2 však nevylučuje výměnu informací mezi orgány různých členských států uvedenými v článku 49 tak, jak stanoví tato směrnice. Na takto sdělené informace se vztahuje profesní tajemství současných nebo bývalých zaměstnanců orgánů, které informace dostávají.4. Aniž jsou dotčeny případy spadající pod trestní právo, orgán uvedený v článku 49, který získává takové informace, jich smí použít pouze pro výkon svých povinností nebo v souvislosti se správním nebo soudním řízením vztahujícím se k výkonu jeho povinností.Článek 511. Orgány uvedené v článku 49 musí odůvodnit každé rozhodnutí o zamítnutí povolení a každé zamítavé rozhodnutí učiněnépři provádění obecných opatření přijatých k uplatňování tétosměrnice a sdělit je žadatelům.2. Členské státy stanoví, že rozhodnutí přijatá ve vztahu k SKIPCP podle právních a správních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí lze napadnout u soudu; totéž právo se uplatní, pokud není přijato žádné rozhodnutí do šesti měsíců od podání žádosti o povolení podané SKIPCP, která obsahuje všechny informace požadované podle platných předpisů.Článek 521. Pouze orgány členského státu, ve kterém se SKIPCP nachází, mají právo přijímat opatření proti nim, pokud porušují některý právní nebo správní předpis nebo pravidla stanovená ve statutu fondu nebo zakládacích dokumentech investiční společnosti.2. Orgány členského státu, ve kterém jsou podílové jednotky SKIPCP uváděny na trh, však mají právo přijímat opatření proti nim, pokud porušují ustanovení oddílu VIII.3. Každé rozhodnutí o zamítnutí povolení a každé jiné závažné opatření přijaté proti SKIPCP nebo každé pozastavení odkupu nebo vyplácení, které mu je nařízeno, musí orgány členského státu, ve kterém se daný SKIPCP nachází, sdělit bezodkladně orgánům ostatních členských států, ve kterých jsou uváděny na trh podílové jednotky tohoto SKIPCP.ODDÍL XKontaktní výborČlánek 531. Při Komisi se zřizuje Kontaktní výbor (dále jen "výbor"). Má tyto úkoly:a) usnadňovat, aniž jsou dotčeny články 169 a 170 Smlouvy, harmonizované provádění této směrnice pomocí pravidelných konzultací k veškerým praktickým problémům, které vzniknou při jejím uplatňování a u kterých je výměna názorů považována za užitečnou;b) usnadňovat konzultace mezi členskými státy o přísnějších nebo dodatečných požadavcích, které mohou přijmout podle čl. 1 odst. 7 nebo o předpisech, které mohou přijmout v souladu s články 44 a 45;c) bude-li to nezbytné, radit Komisi ohledně přijímání dodatků nebo změn této směrnice.2. Úkolem výboru není hodnotit rozhodnutí, která v jednotlivých případech přijmou orgány uvedené v článku 49.3. Výbor se skládá z osob jmenovaných členskými státy a ze zástupců Komise. Předsedá mu jeden zástupce Komise. Funkce sekretariátu zajišťuje Komise.4. Výbor svolává předseda buď z vlastního podnětu, nebo na žádost delegace členského státu. Výbor přijme svůj jednací řád.ODDÍL XIPřechodná ustanovení, odchylky a závěrečná ustanoveníČlánek 54"Pantebreve" vydané v Dánsku se výhradně pro účely dánských SKIPCP považují za rovnocenné převoditelným cenným papírům uvedeným v čl. 19 odst. 1 písm. b).Článek 55Odchylně od čl. 7 odst. 1 a čl. 14 odst. 1 mohou příslušné orgány povolit SKIPCP, které ke dni přijetí této směrnice měly dva nebo více depozitářů v souladu s vnitrostátními právními předpisy, aby zachovaly tento počet depozitářů, pokud je těmto orgánům zaručeno, že úkoly, které mají být plněny podle čl. 7 odst. 3 a čl. 14 odst. 3, budou skutečně plněny.Článek 561. Odchylně od článku 6 mohou členské státy povolit správcovským společnostem, aby vydávaly potvrzení znějící na doručitele o cenných papírech jiných společností znějících na jméno.2. Členské státy mohou povolit správcovským společnostem, které ke dni přijetí této směrnice provozují i jiné činnosti než ty, které jsou uvedeny v článku 6, aby pokračovaly v těchto činnostech ještě po dobu pěti let od tohoto dne.Článek 571. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1989. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy mohou poskytnout SKIPCP existujícím ke dni provedení této směrnice lhůtu nejvýše dvanácti měsíců od uvede ného dne, aby dosáhly souladu s novými právními předpisy.3. Řecká republika a Portugalská republika jsou oprávněny odložit provedení této směrnice nejdéle do 1. dubna 1992.Jeden rok před uvedeným dnem podá Komise Radě zprávu o pokroku při provádění této směrnice a o jakýchkoli obtížích, které mohou Řecké republice nebo Portugalské republice vyvstat, pokud provedou tuto směrnici ke dni uvedenému v prvním pododstavci.Bude-li to nezbytné, navrhne Komise, aby Rada prodloužila odklad až o čtyři roky.Článek 58Členské státy zajistí, aby Komisi bylo sděleno znění hlavních právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 59Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 20. prosince 1985.Za RadupředsedaR. Krieps[1] Úř. věst. C 171, 26.7.1976, s. 1.[2] Úř. věst. C 57, 7.3.1977, s. 31.[3] Úř. věst. C 75, 26.3.1977, s. 10.[4] Úř. věst. L 126, 12.5.1984, s. 20.--------------------------------------------------PŘÍLOHASEZNAM A1.Údaje týkající se podílového fondu | 1.Údaje týkající se správcovské společnosti | 1.Údaje týkající se investiční společnosti |1.1.Název. | 1.1.Jméno nebo obchodní firma, právní forma, sídlo a správní ústředí, pokud se liší od sídla. | 1.1.Jméno nebo obchodní firma, právní forma, sídlo a správní ústředí, pokud se liší od sídla. |1.2.Datum vzniku podílového fondu. Doba trvání, je-li omezena. | 1.2.Datum vzniku společnosti. Doba trvání, je-li omezena. | 1.2.Datum vzniku společnosti. Doba trvání, je-li omezena. || 1.3.Pokud společnost spravuje jiné podílové fondy, názvy těchto jiných fondů. | |1.4.Označení místa, kde může být získán statut podílového fondu, pokud není připojen, a pravidelné zprávy. | | 1.4.Označení místa, kde mohou být získány zakládací dokumenty, pokud nejsou připojeny, a pravidelné zprávy. |1.5.Zkrácené údaje o daňovém systému, který se na fond vztahuje, mají-li pro podílníky význam. Údaj o tom, zda jsou činěny srážky z příjmů a kapitálových zisků vyplácených fondem podílníkům. | | 1.5.Zkrácené údaje o daňovém systému, který se na společnost vztahuje, mají-li pro podílníky význam. Údaj o tom, zda jsou činěny srážky z příjmů a kapitálových zisků vyplácených společností podílníkům. |1.6.Účetní uzávěrka a den rozdělení výnosů. | | 1.6.Účetní uzávěrka a den rozdělení výnosů. |1.7.Jména osob odpovědných za audit účetnictví podle článku 31. | | 1.7.Jména osob odpovědných za audit účetnictví podle článku 31. || 1.8.Jména a funkce členů správních, řídících a dozorčích orgánů ve společnosti. Jejich hlavní činnosti mimo společnost, pokud mají ve vztahu ke společnosti význam. | 1.8.Jména a funkce členů správních, řídících a dozorčích orgánů ve společnosti. Jejich hlavní činnosti mimo společnost, pokud mají ve vztahu ke společnosti význam. || 1.9.Výše upsaného základního kapitálu a údaj o splaceném základním kapitálu. | 1.9.Základní kapitál. |1.10.Druhy a hlavní vlastnosti podílových jednotek, zejména:povaha práva (věcné, ze závazku nebo jiné) zastupovaného podílovou jednotkou,původní cenné papíry nebo osvědčení prokazující vlastnické právo; zápis v registru nebo na účtu,forma podílových jednotek: na jméno nebo na doručitele. Případné stanovené jmenovité hodnoty,hlasovací práva podílníků, pokud existují,okolnosti, za kterých může být rozhodnuto o likvidaci fondu a postup likvidace, zejména pokud se týče práv podílníků. | | 1.10.Druhy a hlavní vlastnosti podílových jednotek, zejména:povaha práva (věcné, ze závazku nebo jiné) zastupovaného podílovou jednotkou,původní cenné papíry nebo osvědčení prokazující vlastnické právo; zápis v registru nebo na účtu,forma podílových jednotek: na jméno nebo na doručitele. Případné stanovené jmenovité hodnoty,hlasovací práva podílníků, pokud existují,okolnosti, za kterých může být rozhodnuto o likvidaci společnosti a postup likvidace, zejména pokud se týče práv podílníků. |1.11.Případné burzy nebo trhy, na nichž jsou podílové jednotky kotovány nebo obchodovány. | | 1.11.Případné burzy nebo trhy, na nichž jsou podílové jednotky kotovány nebo obchodovány. |1.12.Postupy a podmínky emise a prodeje podílových jednotek. | | 1.12.Postupy a podmínky emise a prodeje podílových jednotek. |1.13.Postupy a podmínky pro odkup nebo vyplacení podílových jednotek a okolnosti, za kterých může být odkup nebo vyplacení pozastaveno. | | 1.13.Postupy a podmínky pro odkup nebo vyplacení podílových jednotek a okolnosti, za kterých může být odkup nebo vyplacení pozastaveno. |1.14.Pravidla pro určování výnosů a nakládání s nimi. | | 1.14.Pravidla pro určování výnosů a nakládání s nimi. |1.15.Investiční cíle fondu, včetně jeho finančních cílů (např. nárůst kapitálu nebo příjmů), investiční politika (zaměření na zeměpisné oblasti nebo průmyslové odvětví), případná omezení této investiční politiky a způsoby a nástroje nebo pravomoci přijímat úvěry, které mohou být použity při řízení fondu. | | 1.15.Investiční cíle společnosti, včetně jejích finančních cílů (např. nárůst kapitálu nebo příjmů), investiční politika (zaměření na zeměpisné oblasti nebo průmyslové odvětví), případná omezení této investiční politiky a způsoby a nástroje nebo pravomoci přijímat úvěry, které mohou být použity při řízení společnosti. |1.16.Pravidla hodnocení aktiv. | | 1.16.Pravidla hodnocení aktiv. |1.17.Pravidla pro výpočet prodejní nebo emisní ceny a ceny odkupu nebo vyplacení podílových jednotek, zejména:způsob a četnost výpočtu uvedených cen,informace o poplatcích za prodej nebo emisi a odkup nebo vyplacení podílových jednotek,prostředky, místa a četnost zveřejňování uvedených cen. | | 1.17.P.ravidla pro výpočet prodejní nebo emisní ceny a ceny odkupu nebo vyplacení podílových jednotek, zejména:způsob a četnost výpočtu uvedených cen,informace o poplatcích za prodej nebo emisi a odkup nebo vyplacení podílových jednotek,prostředky, místa a četnost zveřejňování uvedených cen |1.18.Údaje o způsobu, částce a výpočtu odměny poskytované fondem správcovské společnosti, depozitáři nebo třetím osobám a náhrada výdajů fondem správcovské společnosti, depozitáři nebo třetím osobám. | | 1.18.Údaje o způsobu, částce a výpočtu odměny poskytované společností jejím ředitelům, členům správních, řídících a dozorčích orgánů, depozitáři nebo třetím osobám a náhrada výdajů společností jejím ředitelům, depozitáři nebo třetím osobám. |2. Údaje týkající se depozitáře:2.1. jméno nebo obchodní firma, právní forma, sídlo a správní ústředí, pokud se liší od sídla;2.2. hlavní činnost.3. Údaje týkající se poradenských firem nebo externích investičních poradců, kteří vykonávají poradní činnost na základě smlouvy, která je placena z aktiv SKIPCP:3.1. jméno nebo obchodní firmu poradenské firmy nebo jméno poradce;3.2. základní ustanovení smlouvy se správcovskou společností nebo investiční společností, která mohou mít význam pro podílníky, s výjimkou ustanovení týkajících se odměn;3.3. jiné významné činnosti.4. Informace týkající se opatření pro uskutečňování plateb podílníkům, odkup nebo vyplacení podílových jednotek a zpřístupňování informací týkajících se SKIPCP. Tyto informace musí být v každém případě přístupné v členském státě, ve kterém se SKIPCP nachází. Kromě toho, pokud jsou podílové jednotky uváděny na trh v jiném členském státě, zpřístupní se tyto informace, pokud se týče daného členského státu, v prospektu zde zveřejněném.SEZNAM BInformace, které je třeba uvést v pravidelných zpráváchI. Obchodní jmění- převoditelné cenné papíry,- dluhové nástroje uvedené v čl. 19 odst. 2 písm. b),- bankovní zůstatky,- ostatní aktiva,- celková aktiva,- pasiva,- čisté obchodní jmění.II. Počet podílových jednotek v oběhuIII. Čisté obchodní jmění na jednu podílovou jednotkuIV. Portfolio s rozlišením na:a) převoditelné cenné papíry přijaté ke kotování na burze cenných papírů,b) převoditelné cenné papíry obchodované na jiných regulovaných trzích,c) nedávno emitované převoditelné cenné papíry ve smyslu čl. 19 odst. 1 písm. d),d) jiné převoditelné cenné papíry ve smyslu čl. 19 odst. 2 písm. a),e) rovnocenné dluhové nástroje ve smyslu čl. 19 odst. 2 písm. b),s analýzou podle nejvhodnějších kritérií s ohledem na investiční politiku SKIPCP (např. podle hospodářských, zeměpisných a měnových kritérií) a procentuálním vyjádřením čistého obchodního jmění; u každého z uvedených druhů cenných papírů by měl být uveden jeho podíl na celkových aktivech SKIPCP.Údaje o změnách v portfoliu za období, k němuž se zpráva vztahuje.V. Údaje o vývoji aktiv SKIPCP za období, k němuž se zpráva vztahuje, včetně těchto údajů:- výnos z investic,- ostatní výnosy,- náklady na řízení,- náklady depozitáře,- ostatní náklady, daně a poplatky,- čistý výnos,- přerozdělené a reinvestované výnosy,- změny na kapitálovém účtu,- přecenění investic,- všechny ostatní změny týkající se aktiv a pasiv SKIPCP.VI. Srovnávací tabulka za tři uplynulá finanční období, za každé finanční období k jeho konci, včetně:- celkového čistého obchodního jmění,- čistého obchodního jmění na jednu podílovou jednotkuVII. Údaje o výsledném objemu závazků, kategorizované podle operací ve smyslu článku 21 uskutečněných SKIPCP v průběhu období, k němuž se zpráva vztahuje.[1] Investiční společnosti ve smyslu čl. 14 odst. 5 této směrnice rovněž označí:- způsob a četnost výpočtu čistého obchodního jmění na podílovou jednotku,- způsob, místo a četnost zveřejňování výše čistého obchodního jmění na podílovou jednotku,- burzu cenných papírů v zemi, ve které jsou podílové jednotky uváděny na trh, na základě jejíž kotace se v dané zemi určují ceny mimoburzovních operací společnosti.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 7. června 1984, kterou se mění přílohy směrnice Rady 77/96/EHS o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na trichinely (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí

text:
Důležité právní upozornění

|

31984L0319

Úřední věstník L 167 , 27/06/1984 S. 0034 - 0043 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 17 S. 0185  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 31 S. 0083  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 17 S. 0185  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 31 S. 0083

		Směrnice Komiseze dne 7. června 1984,kterou se mění přílohy směrnice Rady 77/96/EHS o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na trichinely (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí(84/319/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 77/96/EHS o vyšetření čerstvého masa domácích prasat na trichinely (trichinella spiralis) při jeho dovozu ze třetích zemí [1] naposledy pozměněnou směrnicí 83/91/EHS [2], a zejména na článek 8 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že nedávné studie umožnily vypracovat některé metody pro zjišťování výskytu trichinel ve vepřovém mase; že spolehlivost těchto metod z hlediska ochrany zdraví je rovnocenná spolehlivosti stávajících metod; že by se proto příloha I směrnice 77/96/EHS měla patřičně doplnit;vzhledem k tomu, že pro usnadnění práce při vyšetřování na výskyt trichinel by se mělo třetím zemím a členským státům dovolit, aby si zvolily mezi vyšetřovacími metodami, které jsou k dispozici;vzhledem k tomu, že musí být provedeny určité úpravy v současnosti používaných metod vyšetření na výskyt trichinel a pokud jde o podmínky, které laboratoře zapojené do zjišťování výskytu trichinel, musí splňovat;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 77/96/EHS se mění v souladu s přílohou.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1985. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 7. června 1984.Za KomisiPoul Dalsagerčlen Komise[1] Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 67.[2] Úř. věst. L 59, 5.3.1983, s. 34.--------------------------------------------------PŘÍLOHAA. Příloha I se mění takto.1. V oddíle II písmenu a):- desátá odrážka se nahrazuje tímto:"stereomikroskop (zvětšení 15 až 40x) s vhodným světelným zdrojem,"- poslední odrážka se nahrazuje tímto:"trávící tekutina s tímto složením:10 g pepsinu (80 μg FIP: Féderation internationale de pharmacie) a 5 ml HCl (nejméně 37 %) doplnit pitnou vodou z vodovodu do jednoho litru."2. Oddíl III se nahrazuje tímto:"III. METODA POUŽÍVAJÍCÍ UMĚLÉ TRÁVENÍ SMĚSNÝCH VZORKŮa) Přístrojové vybavení a chemikálie- nůž a pinzeta pro odběr vzorků,- mlýnek na maso s čelní deskou s otvory o průměru 2 až 3 mm,- Erlenmeyerova baňka o objemu 3 litry s pryžovou nebo vatovou zátkou,- kuželová dělící nálevka o objemu 2000 ml,- obyčejný stojan s podstavcem tvaru A o délce asi 28 cm a tyčí délky 80 cm,- kruh na nálevku o průměru 10 až 11 cm, který lze upevnit na stojan,- svorka s plochými čelistmi (23 x 40 mm), kterou lze upevnit na stojan dvojitou spojkou,- sítko (s velikostí oka 177 mikrometrů) o vnějším průměru 11 cm, opatřené sítem z mosazi nebo korozivzdorné oceli,- nálevka s vnitřním průměrem nejméně 12 cm,- skleněné odměrné válce 100 ml,- stereomikroskop (zvětšení 15 až 40x) s vhodným světelným zdrojem nebo trichinoskop s horizontálním stolkem pro kompresor s vhodným světelným zdrojem,- při používání trichinoskopu: používá se vanička na počítání larev, kterou lze popsat takto:vanička na počítání larev je vyroben z akrylátových desek o tloušťce 3 mm takto:i) dno vaničky má mít rozměry 180 x 40 mm a jsou na něm vyznačeny čtverce;ii) boky mají být 230 x 20 mm;iii) čela mají mít rozměry 40 x 20 mm. Dno a čela je třeba vsunout mezi boky tak, že se získá vanička s dvěma krátkými držadly na obou čelech. Horní stranu dna je třeba zvednout o 7 až 9 mm nad základnu rámu, tvořeného boky a čely. Díly je třeba upevnit pro materiál vhodným lepidlem,- několik Petriho misek o průměru 9 cm (používá-li se stereomikroskop), rozdělených na spodní straně na vyšetřovací čtvercové plošky 10 x 10 mm pomocí zahroceného nástroje,- několik desetilitrových nádob použitelných pro dekontaminaci zařízení, jako je ošetření formolem, a pro zbývající natrávenou šťávu v případě pozitivních výsledků,- koncentrovaná kyselina chlorovodíková (37 %),- pepsin o koncentraci: 1: 10000 NF (US National Formulary)odpovídající 1: 12500 BP (British Pharmacopoeia)odpovídající 2000 FIP (Féderation internationale de pharmacie),- několik misek, do kterých vejde asi 50 vzorků asi po 2 g,- váhy vážící s přesností na 0,1 g.b) Odběr vzorků1. V případě celých jatečně opracovaných trupů je nutno vzorek o hmotnosti přibližně 2 g odebrat od šlašitého středu bránice (bráničního pilíře) u přechodu do šlašité části. Pokud brániční pilíře chybí, je třeba vzorek stejné velikosti odebrat z žeberní části bránice u hrudní kosti, ze svalu jazyka nebo žvýkacího svalu, nebo z břišního svalstva.2. Z porcovaného masa je nutné odebrat přibližně dvougramový vzorek kosterního svalstva s malým obsahem tuku, kde to je možné, v blízkosti kostí či šlach.c) Metoda1. i) Kompletní skupiny (100 vzorků najednou)Z každého ze 100 individuálních vzorků z prasat se odebere přibližně jednogramový vzorek. Sjednocený vzorek se společně semele v mlýnku na maso.Mleté maso se vnese do třílitrové Erlenmeyerovy baňky společně se 7 g pepsinu, přibližně 2 litry vodovodní vody zahřáté asi na 40 až 41 oC a 25 ml koncentrované kyseliny chlorovodíkové. Směs se protřepe, aby se rozpustil pepsin.Hodnota pH roztoku bude přibližně 1,5 až 2.- Pro trávení musí být Erlenmeyerova baňka udržována asi čtyři hodiny na konstantní teplotě 40-41 oC. Obsah baňky je během této doby třeba pravidelně protřepávat, nejméně dvakrát každou hodinu.- Natrávený roztok (výluh) se přefiltruje přes sítko do dvoulitrové kuželové dělící nálevky a ponechá se v klidu dělit nejméně 1 hodinu.- Celkový objem asi 45 ml se vypustí do odměrného válce a rozdělí mezi tři Petriho misky (jejichž dna je třeba rozdělit vyznačením na čtverečky), aby v každé misce bylo 15 ml.- Každá Petriho miska se podrobně prohlédne na larvy trichinel pod stereomikroskopem.- Používají-li se vaničky pro počítání larev, uvedených 45 ml se rozdělí mezi dvě počítací vaničky a prozkoumá se pod trichinoskopem.Larvy se jeví jako identifikovatelné organismy v usazenině a často, je-li voda vlažná, lze pozorovat jejich svinování do spirály a rozvinování.- Natrávené roztoky (výluhy) je třeba vyšetřit okamžitě, jakmile jsou k dispozici. Vyšetření nesmí být za žádných okolností odloženo na následující den.Jsou-li výluhy zakalené nebo nejsou-li vyšetřeny do 30 minut po přípravě, je třeba je vyčiřit takto: konečný vzorek 45 ml se nalije do odměrného válce a ponechá 10 minut stát. Na konci této doby se odsátím odebere 30 ml tekutiny nad sedimentem a zbylých 15 ml se doplní na 45 ml vodovodní vodou. Po dalším desetiminutovém stání se znovu odsaje horních 30 ml a zbylých 15 ml se převede do Petriho misky nebo počítací vaničky k vyšetření. Odměrný válec je třeba vymýt 10 ml vodovodní vody a tato prací voda se přidá k vzorku v Petriho misce nebo vaničce pro počítání larev k vyšetření.ii) Skupiny s méně než 100 vzorkyK celkové skupině 100 vzorků lze přidat až 15 jednotlivých vzorků a vyšetřovat je společně. Jestliže se vyšetřuje více než 15 a méně než 100 vzorků, je třeba v příslušném poměru zmenšit objem natrávené tekutiny (výluhu).2. V případě pozitivních nebo dubiózních výsledků po vyšetření směsného vzorku je třeba odebrat další 20 gramový vzorek z každého prasete podle písmene b) výše. Tyto dvacetigramové vzorky (vždy) z pěti prasat je třeba spojit a vyšetřit shora uvedeným způsobem. Tak se vyšetří vzorky z 20 skupin po pěti prasatech. Jestliže se ve společném vzorku z pěti prasat zjistí trichinely, je třeba z každého z těchto pěti prasat odebrat další 20 gramový vzorek a každý z nich vyšetřit odděleně shora popsaným způsobem."3. Doplňují se nové oddíly IV, V a VI, které znějí:"IV. METODA TRÁVENÍ SMĚSNÉHO VZORKU POMOCÍ MECHANICKÉHO ZAŘÍZENÍ A SEDIMENTAČNÍ TECHNIKYa) Přístrojové vybavení a chemikálie- nůž a nebo nůžky pro odběr vzorků,- misky s vyznačením 50 čtverečků, z nichž každý může pojmout vzorky asi 2 gramů masa,- laboratorní míchačka (homogenizátor) Stomacher, model 3500 Thermo,- plastové vaky vhodné pro míchačku Stomacher,- kuželové dělící nálevky o objemu 2000 ml, s výhodou opatřené teflonovými bezpečnostními zátkami,- stojany, kruhy a svorky,- sítka (s velikostí oka 177 mikrometrů) o vnějším průměru 11 cm, opatřené sítem korozivzdorné oceli,- nálevky s vnitřním průměrem nejméně 12 cm pro podporu sítek,- skleněné odměrné válce 100 ml,- dávkovač o obsahu 25 ml,- kádinky o objemu 3 litry,- lžíce nebo míchací tyčinka pro míchání natrávené tekutiny v kádince,- plastová injekční stříkačka s hadičkou na odsávání,- lžičková odměrka na 6 gramů,- teploměr s přesností měření ± 0, 5 oC v rozmezí 0 oC až 100 oC,- vibrátor, např. elektrický holící strojek se sejmutou hlavou,- časové spínací relé spínající v minutových intervalech,- trichinoskop s horizontálním stolkem nebo stereomikroskop s vhodným světelným zdrojem,- při používání trichinoskopu: používá se vanička na počítání larev; vanička na počítání larev je vyrobena z akrylátových desek o tloušťce 3 mm takto:i) dno vaničky má mít rozměry 180 × 40 mm a jsou na něm vyznačeny čtverce;ii) boky mají být 230 × 20 mm;iii) čela mají mít rozměry 40 × 20 mm. Dno a čela je třeba vsunout mezi boky tak, že se získá vanička s dvěma krátkými držadly na obou čelech. Horní stranu dna je třeba zvednout o 7 až 9 mm nad základnu rámu, tvořeného boky a čely. Díly je třeba upevnit pro materiál vhodným lepidlem,- několik Petriho misek o průměru 9 cm (používá-li se stereomikroskop), rozdělených na spodní straně na vyšetřovací čtvercové plošky 10 × 10 mm pomocí zahroceného nástroje,- 17,5 % roztok kyseliny chlorovodíkové,- pepsin o koncentraci: 1: 10000 NF (US National Formulary)odpovídající 1: 12500 BP (British Pharmacopoeia)odpovídající 2000 FIP (Féderation internationale de pharmacie),- několik desetilitrových nádob použitelných pro dekontaminaci zařízení, jako je ošetření formolem, a pro zbývající natrávenou šťávu v případě pozitivních výsledků,- váhy vážící s přesností na 0,1 g.b) Odběr vzorků1. V případě celých jatečně opracovaných trupů je nutno vzorek o hmotnosti přibližně 2 g odebrat od bráničního pilíře u přechodu do šlašité části. Pokud brániční pilíře chybí, je třeba vzorek stejné velikosti odebrat z žeberní části bránice u hrudní kosti, ze svalu jazyka nebo žvýkacího svalu nebo břišního svalstva.2. Z porcovaného masa je nutné odebrat přibližně dvougramový vzorek kosterního svalstva s malým obsahem tuku, kde to je možné, v blízkosti kostí či šlach.c) Metoda1. Postup tráveníi) Kompletní skupiny (100 vzorků najednou)- Laboratorní míchačku Stomacher 3500 je třeba vybavit dvojitým plastovým vakem a regulaci teploty nastavit na 40 až 41 oC.- Do vnitřního plastového vaku se nalije jeden a půl litru vody, předehřáté na 32 až 35 oC a voda se zahřeje na 40 až 41 oC.- K vodě v míchačce se přidá 25 ml 17,5 % kyseliny chlorovodíkové.- Potom se přidá 100 vzorků po (přibližně) 1 gramu (za teploty 25 až 30 oC), odebraných podle písmene b) výše z každého z individuálních vzorků.- Nakonec se přidá 6 g pepsinu. Toto pořadí přidávání je třeba přísně dodržet, aby se předešlo rozkladu pepsinu.- Obsah vaku se nechá v míchačce Stomacher rozmělňovat 25 minut.- Plastový vak se pak z přístroje vyjme a natrávená tekutina se přefiltruje přes sítko do třílitrové kádinky.- Plastový vak se vymyje asi 100 ml vody, která se pak použije pro promytí sítka a nakonec se přidá k filtrátu do kádinky.K celkové skupině 100 vzorků lze připojit až 15 jednotlivých vzorků a vyšetřit je společně s těmito vzorky.ii) Menší skupiny než 100 vzorků- Laboratorní míchačku Stomacher 3500 je třeba vybavit dvojitým plastovým vakem a regulaci teploty nastavit na 40 až 41 oC.- Trávící tekutina se připraví smíšením asi jednoho a půl litru vody a 25 ml 17,5 % kyseliny chlorovodíkové. Přidá se 6 g pepsinu a celá směs se promíchá při teplotě 40 — 41 oC. Toto pořadí přidávání je třeba přísně dodržet, aby se předešlo rozkladu pepsinu.- Z trávící tekutiny se odměří objem odpovídající 15 ml na gram vzorku (např. na 30 vzorků je potřebných 30 x 15 ml, neboli 450 ml) a přenese se do vnitřního z obou plastových vaků společně se vzorky masa velikosti asi 1 g (při 25 až 30 oC), odebranými z každého z individuálních vzorků podle odstavce b) shora.- Do vnějšího vaku se přidá voda o teplotě asi 41 oC tak, aby celkový objem v obou vacích činil jedena půl litru.- Obsah vaku se potom nechá v míchačce Stomacher rozmělňovat 25 minut.- Plastový vak se pak z přístroje vyjme a natrávená tekutina se přefiltruje přes sítko do třílitrové kádinky.- Plastový vak se vymyje asi 100 ml vody, která se pak použije pro promytí sítka a nakonec se přidá k filtrátu do kádinky.2. Získání larev sedimentací- K natrávené tekutině se přidá led (300 až 400 g ledu ve formě vloček, šupin nebo drti) tak, že se její objem doplní asi na 2 litry. Směsí se míchá tak dlouho, dokud led neroztaje.V případě menších skupin (vzorků, viz odst. 1 bod ii)), je třeba množství ledu příslušně snížit.- Vychlazená natrávená tekutina se převede do dvoulitrové dělící nálevky, opatřené vibrátorem, uchyceným ve vnější svorce.- Směs se ponechá 30 minut sedimentovat, přičemž se na dělící nálevku působí přerušovaně vibrátorem (každou druhou minutu na dobu jedné minuty).- Po 30 minutách se rychle odpustí 60 ml vzorek sedimentu do odměrného válce o objemu 100 ml. (Po použití se nálevka vypláchne detergentem.)- Tento 60 ml vzorek se ponechá nejméně 10 minut odstát. Po této době je třeba odsát tekutinu nad sedimentem a ponechat objem asi 15 ml, který se vyšetří na přítomnost larev.- Pro odsátí se použije injekční stříkačka na jedno použití, opatřena plastovou trubičkou.Je třeba, aby trubička měla takovou délku, že v odměrném válci zůstane 15 ml tekutiny, když se příruba injekční stříkačky opře o okraj válce.- Zbývajících 15 ml se přelije do vaničky na počítání larev nebo dvou Petriho misek a vyšetří pod trichinoskopem nebo, v druhém případě, pod stereomikroskopem.- Výsledné tekutiny (výluhy) je třeba vyšetřit okamžitě, jakmile jsou připravené. Vyšetření nesmí být za žádných okolností odložena na druhý den.Jsou-li výluhy zakalené nebo nejsou-li vyšetřeny do 30 minut po přípravě, je třeba je vyčiřit takto: konečný vzorek 45 ml se nalije do odměrného válce a ponechá 10 minut stát. Na konci této doby se odsátím odebere 30 ml tekutiny nad sedimentem a zbylých 15 ml se doplní na 45 ml vodovodní vodou. Po dalším desetiminutovém stání se znovu odsaje horních 30 ml a zbylých 15 ml se převede do Petriho misky nebo počítací vaničky k vyšetření. Odměrný válec je třeba vymýt 10 ml vodovodní vody a tato prací voda se přidá k vzorku v Petriho misce nebo vaničce pro počítání larev k vyšetření.3. V případě pozitivních nebo dubiózních výsledků po vyšetření směsného vzorku je třeba odebrat další 20 gramový vzorek z každého prasete podle písmene b) výše. Tyto dvacetigramové vzorky (vždy) z pěti prasat je třeba spojit a vyšetřit shora uvedeným způsobem. Tak se vyšetří vzorky z 20 skupin po pěti prasatech. Jestliže se ve společném vzorku z pěti prasat zjistí výskyt trichinel, je třeba z každého z těchto pěti prasat odebrat další 20 gramový vzorek a každý z nich vyšetřit odděleně shora popsaným způsobem.V. METODA TRÁVENÍ SMĚSNÉHO VZORKU POMOCÍ MECHANICKÉHO ZAŘÍZENÍ A TECHNIKY "IZOLACE NA FILTRU"a) Přístrojové vybavení a chemikálieVybavení a chemikálie uvedené u metody IV písmene a).Shora uvedené vybavení je třeba doplnit tímto:- Gelmanovou nálevkou o objemu 1 l, doplněná držákem filtru (o průměru 45 mm),- filtračním kotoučky; tyto filtrační kotoučky se skládají z:kruhového sítka z korozivzdorné oceli o průměru 45 mm a. s. velikostí otvorů 35 mikrometrů,dvou pryžových kroužků z 1 mm tlusté pryže (o vnějším průměru 45 mm a vnitřním průměru 35 mm),kruhové sítko se vloží mezi oba pryžové kroužky a vlepí se mezi ně dvousložkovým lepidlem, slučitelným s oběma materiály;- odsávací Erlenmeyerovou baňkou o objemu 3 litry s postranní trubicí na odsávání,- filtrační vývěvou,- plastovými váčky o objemu nejméně 80 ml,- zařízením na zatavování plastikových sáčků,- renilázou o koncentraci 1:150000 Soxhletových jednotek na gram.b) Odběr vzorkůViz metodu IV písmeno b).c) Metoda1. Postup tráveníi) Kompletní skupiny (100 vzorků najednou)Viz metodu IV písmeno c) odst. 1 bod i).ii) Menší skupiny než 100 vzorkůViz metodu IV c) odst. 1 bod ii).2. Získání larev filtrací- K natrávené tekutině se přidá led (300 až 400 g ledu ve formě vloček, šupin nebo drti) tak, že se její objem doplní asi na 2 litry.V případě menších skupin (vzorků) je třeba množství ledu příslušně snížit.- Směsí se míchá tak dlouho, dokud led neroztaje. Vychlazená natrávená tekutina se pak ponechá nejméně tři minuty v klidu, aby se larvy svinuly.- Na odsávací baňku připojenou na vývěvu se připojí Gelmanova nálevka s držákem filtru a filtračním kotoučkem.- Natrávená tekutina se pak nalije do Gelmanovy nálevky a přefiltruje. Ke konci filtrace lze průchod natrávené tekutiny filtrem urychlit pomocí odsávání vývěvou. Jakmile je filtr téměř suchý, tj. když v nálevce zbývá jen asi 2 až 5 ml tekutiny, je třeba odsávání ukončit.- Po přefiltrování veškeré natrávené tekutiny se vyjme filtrační kotouček a vloží se do plastového váčku o objemu 80 ml spolu s 15 až 20 ml roztoku renilázy. Tento roztok renilázy se získá přidáním 2 g renilázy do 100 ml vodovodní vody.- Plastový váček se dvakrát zataví a vloží do míchačky Stomacher mezi vnější a vnitřní vak.- Obsah se ve Stomacheru nechá rozmělňovat po dobu tří minut, bez ohledu na to, zda se zpracovává kompletní nebo nekompletní skupina.- Po třech minutách se plastový váček s filtračnímn kotoučkem a roztokem renilázy vyjme ze Stomacheru a otevře nůžkami. Kapalný obsah se nalije do vaničky na počítání larev nebo na Petriho misku. Váček se vymyje 5 až 10 ml vody, která se pak přidá do vaničky pro vyšetření trichinoskopem nebo do Petriho misky pro vyšetření pod stereomikroskopem.- Výsledné tekutiny (výluhy) je třeba vyšetřit okamžitě, jakmile jsou připravené. Vyšetření nesmí být za žádných okolností odložena na druhý den.Poznámka:Filtrační kotoučky se nemají nikdy použít, nejsou-li dokonale čisté. Nečisté kotoučky se nikdy nemají nechat vyschnout.Filtrační kotoučky lze vyčistit ponecháním v roztoku renilázy přes noc. Před použitím je třeba je vyprat v čerstvém roztoku renilázy pomocí Stomacheru.3. V případě pozitivních nebo dubiózních výsledků po vyšetření směsného vzorku je třeba odebrat další 20 gramový vzorek z každého prasete podle písmene b) výše. Tyto dvacetigramové vzorky (vždy) z pěti prasat je třeba spojit a vyšetřit shora uvedeným způsobem. Tak se vyšetří vzorky z 20 skupin po pěti prasatech. Jestliže se ve společném vzorku z pěti prasat zjistí výskyt trichinel, je třeba z každého z těchto pěti prasat odebrat další 20 gramový vzorek a každý z nich vyšetřit odděleně shora popsaným způsobem.VI. METODA S MAGNETICKÝM MÍCHADLEM PRO TRÁVENÍ SMĚSNÝCH VZORKŮa) Přístrojové vybavení a chemikálie- nůž a pinzeta pro odříznutí vzorků,- misky s vyznačením 50 čtverečků, z nichž každý může pojmout vzorky asi 2 gramů masa,- míchačka (mixér) Moulinette,- magnetické míchačky s termostatem regulovanou topnou ploténkou a teflonem povlečenými míchacími tyčinkami o délce asi 5 cm,- kuželové dělící nálevky o objemu 2 litry,- stojany, kruhy a svorky,- sítka s velikostí oka 177 mikrometrů o vnějším průměru 11 cm, opatřená sítem z korozivzdorné oceli,- nálevky s vnitřním průměrem nejméně 12 cm pro uložení sítek,- kádinka o objemu 3 litry,- skleněné odměrné válce o objemu přibližně 50 ml nebo kyvety do odstředivky,- trichinoskop s horizontálním stolkem nebo stereomikroskop s vhodným světelným zdrojem,- vanička na počítání larev (při používání trichinoskopu): vanička na počítání larev je vyrobena z akrylátových desek o tloušťce 3 mm takto:i) dno vaničky má mít rozměry 180 × 40 mm a jsou na něm vyznačeny čtverce;ii) boky mají být 230 × 20 mm;iii) čela mají mít rozměry 40 × 20 mm. Dno a čela je třeba vsunout mezi boky tak, že se získá vanička s dvěma krátkými držadly na obou čelech. Horní stranu dna je třeba zvednout o 7 až 9 mm nad základnu rámu, tvořeného boky a čely. Díly je třeba upevnit pro materiál vhodným lepidlem,- několik Petriho misek o průměru 9 cm (používá-li se stereomikroskop), rozdělených na spodní straně na vyšetřovací čtvercové plošky 10 × 10 mm pomocí zahroceného nástroje,- hliníková folie,- 25 % kyselina chlorovodíková,- pepsin o koncentraci: 1: 10000 NF (US National Formulary)odpovídající 1: 12500 BP (British Pharmacopoeia)odpovídající 2000 FIP (Féderation internationale de pharmacie),- vodovodní voda zahřátá na 46 až 48 oC,- několik desetilitrových nádob použitelných pro dekontaminaci zařízení, jako je ošetření formolem, a pro zbývající natrávenou šťávu v případě pozitivních výsledků,- váhy vážící s přesností na 0,1 g.b) Odběr vzorků1. V případě celých jatečně opracovaných trupů je nutno vzorek o hmotnosti přibližně 2 g odebrat od šlašitého středu bránice (bráničního pilíře) u přechodu do šlašité části. Pokud brániční pilíře chybí, je třeba vzorek stejné velikosti odebrat z žeberní části bránice u hrudní kosti, ze svalu jazyka nebo žvýkacího svalu nebo břišního svalstva.2. Z porcovaného masa je nutné odebrat přibližně dvougramový vzorek kosterního svalstva s malým obsahem tuku, kde to je možné, v blízkosti kostí či šlach.c) Metoda1. i) Kompletní skupiny (100 vzorků najednou)- 100 vzorků, každý přibližně velikosti 1 g, odebraných z každého z individuálních vzorků podle odst. b), se naseká v míchačce (mixéru) Moulinette. Míchačka se spouští tři až čtyřikrát, pokaždé asi na jednu sekundu.- Nasekané maso se vnese do 3 litrové kádinky a postříká se 10 g pepsinu. Přibližně 2 litry vodovodní vody zahřáté asi na 40 až 41 oC se spolu 16 ml nalije do kádinky.- Sekací hlava míchačky Moulinette se opakovaně ponoří do trávené tekutiny v kádince, aby se odstranilo všechno na ní dosud ulpělé maso.- Do kádinky se vhodí magnetická míchací tyčinka a kádinka se zakryje hliníkovou folií.- Kádinka se uloží na předehřátou ploténku magnetické míchačky a zahájí se míchání. Před zahájením míchání je třeba míchačku nastavit tak, aby po celou dobu provozu udržovala konstantní teplotu 44 až 46 oC. Během míchání se má natrávená tekutina otáčet v dostatečně vysokých otáčkách, aby vytvářela hluboký vír, ale nestříkala ven.- Natrávená tekutina se míchá 30 minut. Na konci se míchání vypne, a natrávená tekutina se přelije přes sítko do sedimentační nálevky.- Výluh se ponechá v klidu v nálevce 30 minut.- Po 30 minutách se rychle odpustí 40 ml vzorek výluhu do odměrného válce nebo odstředivkové kyvety.- Tento 40 ml vzorek se nechá 10 minut odstát a potom se odsaje 30 ml tekutiny nad sedimentem, takže zbude objem 10 ml.- Zbývající vzorek 10 ml usazeniny se přelije do vaničky na počítání larev nebo do Petriho misky.- Potom se válec nebo odstředivková zkumavka vypláchnou asi 10 ml vodovodní vody, která pak musí být přidána ke vzorku ve vaničce na počítání larev nebo v Petriho misce.- Natrávené roztoky (výluhy) je třeba vyšetřit okamžitě, jakmile jsou k dispozici. Vyšetření nesmí být za žádných okolností odloženo na následující den.Nejsou-li výluhy vyšetřeny do 30 minut po přípravě, je třeba je vyčiřit takto: konečný vzorek asi 40 ml se nalije do odměrného válce a ponechá 10 minut stát. Na konci této doby se odsátím odebere 30 ml tekutiny nad sedimentem a zbylých 10 ml se doplní na 40 ml vodovodní vodou. Po dalším desetiminutovém stání se znovu odsaje horních 30 ml a zbylých 10 ml se převede do Petriho misky nebo počítací vaničky k vyšetření. Odměrný válec je třeba vymýt 10 ml vodovodní vody a tato prací voda se přidá k vzorku v Petriho misce nebo vaničce pro počítání larev k vyšetření.Jestliže se ukáže, že je sediment při vyšetření zakalený, je třeba vzorek nalít do odměrného válce a doplnit na 40 ml vodovodní vodou a zopakovat shora uvedený postup.ii) Skupiny s méně než 100 vzorkyK celkové skupině 100 vzorků lze přidat až 15 jednotlivých vzorků a vyšetřovat je společně podle písm. c) odst. 1 bod i). Jestliže se vyšetřuje více než 15, je třeba je vyšetřovat jako kompletní skupinu. Pro skupiny do 50 vzorků lze objem natrávené tekutiny snížit na 1 litr.2. V případě pozitivních nebo dubiózních výsledků po vyšetření směsného vzorku je třeba odebrat další 20 gramový vzorek z každého prasete podle písmene b) výše. Tyto dvacetigramové vzorky (vždy) z pěti prasat je třeba spojit a vyšetřit shora uvedeným způsobem. Tak se vyšetří vzorky z 20 skupin po pěti prasatech. Jestliže se ve společném vzorku z pěti prasat zjistí trichinely, je třeba z každého z těchto pěti prasat odebrat další 20 gramový vzorek a každý z nich vyšetřit odděleně shora popsaným způsobem."B. V příloze II kapitole I se odstavec 1 mění takto:1. Písmeno b) se nahrazuje tímto:"b) patřičně vybavenou uzamykatelnou místností, kterou lze zatemnit, když se provádí vyšetření trichinoskopem;"2. Písmeno f) se zrušuje; dosavadní písmena g), h), i), j), k), l), m) a n) se označují jako f), g), h), i), j), k), l) a m).3. Nové písmeno g) se nahrazuje tímto:"g) umývárnu pro očistu a desinfekci vyšetřovacího vybavení (např. zásobníků na vzorky, kompresorů, nožů a nůžek) s:- vodovzdornou podlahovinou, která je odolná proti hnilobě a snadno se čistí a desinfikuje,- hladkými stěnami, které jsou nejméně do výšky 2 m opatřeny omyvatelným obkladem nebo nátěrem světlé barvy.Toto ustanovení se nemusí použít, používají-li se metody uvedené pod body II, III, IV, V a VI přílohy I za předpokladu, že laboratoře jsou vybaveny velkou vhodně instalovanou a připojenou výlevkou."--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se odtahových úchytů motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31977L0389

Úřední věstník L 145 , 13/06/1977 S. 0041 - 0042 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0044  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 6 S. 0050  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0044  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0056  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 7 S. 0056

		Směrnice Radyze dne 17. května 1977o sbližování právních předpisů členských států týkajících se odtahových úchytů motorových vozidel(77/389/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na odtahové úchyty vozidel;vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možno použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkající se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3];vzhledem k tomu, že sbližování vnitrostátních právních předpisů týkajících se motorových vozidel předpokládá, že členské státy budou vzájemně uznávat kontroly provedené kterýmkoli z nich podle společných požadavků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských traktorů a strojů a strojů pro veřejné práce.Článek 2Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla z důvodů týkajících se jeho odtahových úchytů, pokud tato zařízení splňují požadavky stanovené v příloze.Článek 3Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat registraci, prodej, uvedení do provozu nebo užívání vozidla z důvodů týkajících se jeho odtahových úchytů, pokud tato zařízení splňují požadavky stanovené v příloze.Článek 4Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků přílohy technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice Rady 70/156/EHS.Článek 51. Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. května 1977.Za RadupředsedaJ. Silkin[1] Úř. věst. C 76, 7.4.1975, s. 37.[2] Úř. věst. C 248, 29.10.1975, s. 24.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHAODTAHOVÉ ÚCHYTY1. Počet1.1 Všechna motorová vozidla musí mít na předku zvláštní odtahový úchyt, k němuž lze připojit spojovací prostředek, jakým je tažná tyč nebo tažné lano.1.2 Vozidla kategorie M1 podle definice v příloze I směrnice 70/156/EHS, s výjimkou vozidel, která nejsou způsobilá k tažení zátěže, musí být vybavena odtahovým úchytem také na zádi.2. Pevnost2.1 Každý odtahový úchyt na vozidle musí být schopen přenášet statickou tahovou nebo tlačnou sílu, která se rovná nejméně polovině celkové přípustné hmotnosti vozidla samého, bez přípojné hmotnosti, která je k odtahovému úchytu připojena.--------------------------------------------------