title: Směrnice Rady ze dne 18. března 1991, kterou se mění směrnice 75/442/EHS o odpadech

text:
Důležité právní upozornění

|

31991L0156

Úřední věstník L 078 , 26/03/1991 S. 0032 - 0037 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 10 S. 0066  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 10 S. 0066

		Směrnice Radyze dne 18. března 1991,kterou se mění směrnice 75/442/EHS o odpadech(91/156/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 130s této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice 75/442/EHS [4] stanovila soubor pravidel Společenství pro odstraňování odpadů; že tato pravidla musí být pozměněna, aby byly respektovány zkušenosti získané při provádění této směrnice v členských státech; že změny jsou založeny na vysokém stupni ochrany životního prostředí;vzhledem k tomu, že usnesením ze dne 7. května 1990 o odpadové politice se Rada zavázala pozměnit směrnici 75/442/EHS [5];vzhledem k tomu, že ke zvýšení účinnosti nakládání s odpady ve Společenství je zapotřebí jednotná terminologie a definice odpadů;vzhledem k tomu, že k dosažení vysokého stupně ochrany životního prostředí musí členské státy vedle opatření k zajištění odpovědného odstraňování a využití odpadů činit opatření k omezování tvorby odpadů, zejména podporou čistých technologií a výrobků, které je možno recyklovat a opětovně využít, a to s přihlédnutím ke stávajícím či potenciálním možnostem odbytu využitého odpadu;vzhledem k tomu, že odlišnosti v zákonech členských států týkajících se odstraňování a využití odpadů mohou ovlivnit kvalitu životního prostředí a poškozovat působení vnitřního trhu;vzhledem k tomu, že je žádoucí podporovat recyklaci odpadu a jeho opětovné použití jako suroviny; že by mohlo být zapotřebí přijmout pro opětovně použitelný odpad zvláštní předpisy;vzhledem k tomu, že pro Společenství jako celek je důležité, aby se v odstraňování odpadu stalo soběstačným, a pro jednotlivé členské státy je žádoucí, aby o takovou soběstačnost usilovaly;vzhledem k tomu, že k dosažení výše uvedených cílů je třeba, aby byly v členských státech vypracovány plány pro nakládání s odpady;vzhledem k tomu, že je žádoucí omezovat pohyb odpadu a že by členské státy ve svých programech nakládání s odpady měly za tímto účelem přijmout nezbytná opatření;vzhledem k tomu, že k zabezpečení vysokého stupně ochrany a účinné regulace je nutno udělovat povolení a kontrolovat provoz podniků, které provádějí odstraňování a využití odpadu;vzhledem k tomu, že při respektování určitých podmínek a za předpokladu dodržování požadavků ochrany životního prostředí některé podniky, které samy zpracovávají nebo využívají svůj odpad, mohou být vyňaty z povinnosti získat povolení; že takové podniky musí být registrovány;vzhledem k tomu, že v zájmu možnosti monitorování odpadu od jeho vzniku až po konečné odstranění se povinnost povolení či registrace a podrobení se přiměřené kontrole musí vztahovat i na ostatní podniky, které se zabývají odpady, např. provádějí jeho sběr, přepravu či s tím spojenou zprostředkovatelskou činnost;vzhledem k tomu, že je třeba zřídit výbor, který by byl Komisi nápomocen při provádění této směrnice a při jejím přizpůsobování vědeckému a technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 75/442/EHS se mění takto:1. Články 1 až 12 se nahrazují tímto:"Článek 1Pro účely této směrnice se:a) "odpadem" rozumí jakákoli látka nebo předmět spadající do kategorií uvedených v příloze I, kterých se držitel zbavuje nebo se od něho požaduje, aby se jich zbavil;Nejpozději do 1. dubna 1993 vypracuje Komise postupem podle článku 18 seznam odpadů spadajících do kategorií uvedených v příloze I. Tento seznam bude pravidelně přezkoumán a v případě potřeby stejným postupem revidován;b) "původcem" rozumí kdokoli, jehož činností vzniká odpad ("prvotní původce") nebo kdokoli, kdo provádí předzpracování, směšování nebo jiné činnosti, jejichž výsledkem je změna charakteru nebo složení odpadů;c) "držitelem" rozumí původce odpadu nebo fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem odpadu;d) "nakládáním s odpady" rozumí sběr, přeprava, využití a odstraňování odpadů, včetně dozoru nad těmito činnostmi, a následná péče o místa odstranění;e) "odstraňováním" rozumí kterýkoli z postupů uvedených v příloze II A;f) "využitím" rozumí kterýkoli z postupů uvedených v příloze II B;g) "sběrem" rozumí znamená shromažďování, třídění nebo směšování odpadů pro účely přepravy.Článek 21. Z oblasti působnosti této směrnice jsou vyňaty:a) plynné emise vypouštěné do ovzduší;b) oblasti již upravené jinými předpisy:i) radioaktivní odpady;ii) odpady vznikající při geologickém průzkumu, těžbě, úpravě a skladování nerostných surovin a provozu povrchových dolů;iii) mrtvá těla zvířat a tyto zemědělské odpady: exkrementy a další přírodní nikoli nebezpečné látky používané v zemědělství;iv) odpadní vody s výjimkou odpadů v kapalné formě;v) vyřazené výbušniny.2. Zvláštní pravidla pro jednotlivé případy nebo doplňující pravidla uvedená v této směrnici mohou být stanovena jednotlivými směrnicemi.Článek 31. Členské státy přijmou vhodná opatření na podporu:a) za prvé, předcházení nebo omezování vzniku odpadů a jejich škodlivosti, zejména:- vývojem čistých technologií, šetrnějších při využívání přírodních zdrojů,- technickým vývojem a uváděním na trh výrobků navržených tak, aby způsobem své výroby, používání nebo konečného odstranění nepřispívaly nebo přispívaly co nejméně ke zvyšování množství nebo škodlivosti odpadů a nebezpečí znečišťování životního prostředí,- vývojem vhodných technologií konečného odstranění nebezpečných látek obsažených v odpadech určených k využití;b) za druhé:i) využití odpadů prostřednictvím recyklace, opětovného použití, regenerace nebo každé jiné činnosti zaměřené na získávání druhotných surovin neboii) používání odpadů jako zdroje energie.2. Členské státy uvědomí Komisi ES o všech opatřeních, která zamýšlejí přijmout pro dosažení cílů uvedených v odstavci 1, s výjimkou případů, na které se vztahuje směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983, kterou se stanoví postup pro poskytování informací v oblasti technických norem a předpisů [6]. Komise o těchto opatřeních uvědomí ostatní členské státy a výbor uvedený v článku 18.Článek 4Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že odpady se budou odstraňovat bez ohrožení lidského zdraví a bez poškozování životního prostředí, zejména:- bez ohrožení vod, ovzduší, půdy, rostlin a živočichů,- bez obtěžování hlukem nebo zápachem,- bez nepříznivého ovlivňování krajiny nebo míst zvláštního zájmu.Členské státy rovněž učiní nezbytná opatření pro zákaz svévolného opuštění, nepovoleného ukládání a nekontrolovaného odstraňování odpadů.Článek 51. Členské státy přijmou ve spolupráci s dalšími členskými státy, pokud je to nezbytné nebo účelné, vhodná opatření k vybudování jednotné a přiměřené sítě zařízení na odstraňování odpadu s využitím nejlepší dostupné technologie, která nevyžaduje nadměrné náklady. Tato síť musí Společenství jako celku umožnit, aby dosáhlo soběstačnosti v odstraňování odpadu, a členským státům, aby se tomuto cíli individuálně přibližovaly, přičemž se berou v úvahu zeměpisné podmínky nebo potřeby specializovaných zařízení pro určité druhy odpadu.2. Tato síť musí též umožnit, aby se odpad odstraňoval v některém z nejbližších vhodných zařízení, s použitím co nejvhodnějších metod a technologií k zajištění vysokého stupně ochrany životního prostředí a veřejného zdraví.Článek 6Členské státy zřídí nebo určí příslušný orgán nebo orgány, které budou odpovědné za provádění této směrnice.Článek 71. K dosažení cílů uvedených v článcích 3, 4 a 5 je třeba, aby příslušný orgán nebo orgány uvedené v článku 6 co nejdříve vypracovaly jeden nebo několik plánů pro nakládání s odpady. Tyto plány mají zejména obsahovat:- druh, množství a původ odpadu určeného k využití nebo odstranění,- obecné technické požadavky,- veškerá zvláštní opatření týkající se zvláštních odpadů,- vhodná místa nebo zařízení pro odstraňování odpadu.Tyto plány mohou například zahrnovat:- fyzické nebo právnické osoby zmocněné k nakládání s odpady,- rozpočtové náklady na postupy využití a odstraňování,- vhodná opatření na podporu racionalizace sběru, třídění a úpravy odpadu.2. Kde to je vhodné, budou členské státy při sestavování těchto plánů spolupracovat s dalšími zúčastněnými členskými státy a s Komisí. Uvědomí o tom Komisi.3. Členské státy mohou přijímat nezbytná opatření, aby se zabránilo pohybům odpadu, které nejsou v souladu s jejich plány nakládání s odpady. O všech takových opatřeních uvědomí Komisi a ostatní členské státy.Článek 8Členské státy učiní nezbytná opatření, aby bylo zajištěno, že každý držitel odpadu:- s ním bude manipulovat prostřednictvím soukromé nebo veřejné organizace, která uskutečňuje operace uvedené v příloze II A či B, nebo- využívá nebo odstraňuje odpad sám v souladu s ustanoveními této směrnice.Článek 91. V zájmu provedení článků 4, 5 a 7 musí každá organizace nebo podnik, který provádí operace uvedené v příloze II A, získat povolení od příslušného orgánu podle článku 6.Toto povolení zahrnuje:- druhy a množství odpadů,- technické požadavky,- bezpečnostní opatření, která je třeba přijmout,- místo odstraňování,- metodu úpravy.2. Povolení mohou být udělována na určité období, mohou být obnovitelná, mohou se na ně vztahovat podmínky a závazky anebo, zejména je-li navrhovaná metoda odstraňování nepřijatelná z hlediska ochrany životního prostředí, mohou být zamítnuta.Článek 10Pro účely provádění článku 4 musí každé zařízení nebo podnik, který provádí operace uvedené v příloze II B, obdržet povolení.Článek 111. Aniž je dotčena směrnice Rady 78/319/EHS ze dne 20. března 1978 o toxických a nebezpečných odpadech [7], naposledy pozměněná aktem o přistoupení Španělska a Portugalska, je možno vyjmout z požadavků povolení požadovaných v článku 9 nebo v článku 10:a) zařízení nebo podniky, které odstraňují vlastní odpad v místě jeho vzniku;b) zařízení nebo podniky provádějící využití odpadů.Tuto výjimku je možno uplatnit pouze:- jestliže příslušné orgány přijaly obecná pravidla pro každý typ činnosti, kterými se stanoví druhy a množství odpadů a podmínky, za kterých může být daná činnost vyňata z požadavků povolení,a- jestliže druhy nebo množství odpadů a metody odstraňování nebo využití jsou takové, že jsou splněny podmínky požadované v článku 4.2. Zařízení nebo podniky podle odstavce 1 musí být zaregistrovány u příslušných orgánů.3. Členské státy uvědomí Komisi o obecných pravidlech přijatých na základě odstavce 1.Článek 12Zařízení nebo podniky, které profesionálně sbírají nebo přepravují odpad nebo které zařizují odstraňování či využití odpadů pro potřeby jiných osob (obchodníků nebo zprostředkovatelů), musí být, pokud nejsou subjektem povolení, registrovány u příslušných orgánů.Článek 13Zařízení nebo podniky, které provádějí operace uvedené v článcích 9 až 12, musí podléhat přiměřené pravidelné kontrole příslušnými orgány.Článek 14Všechna zařízení a podniky uvedené v článcích 9 a 10 musí:- vést záznamy o množství, charakteru, původu a případně o určení, frekvenci sbírání, způsobu přepravy a metodě zpracování odpadů uvedených v příloze I a o činnostech uvedených v příloze II A nebo B,- poskytnout tyto informace na požádání příslušným orgánům uvedeným v článku 6.Členské státy mohou požadovat, aby se ustanoveními tohoto článku řídili také původci odpadu.Článek 15Na základě zásady "znečišťovatel platí" musí náklady na odstraňování odpadů nést:- držitel, který přenechá manipulaci s odpadem zařízení, které odpad sbírá, nebo podniku uvedenému v článku 9,nebo- předchozí držitelé nebo výrobce výrobku, z něhož odpad vznikl.Článek 161. Každé tři roky, poprvé 1. dubna 1995, zašlou členské státy Komisi zprávu o opatřeních přijatých k provádění této směrnice. Zpráva je založena na dotazníku vypracovaném postupem podle článku 18, který Komise rozešle členským státům šest měsíců před výše uvedeným datem.2. Na základě zpráv uvedených v odstavci 1 uveřejní Komise každé tři roky souhrnnou zprávu, poprvé 1. dubna 1996.Článek 17Změny nutné pro přizpůsobování příloh této směrnice vědeckému a technickému pokroku je třeba přijímat postupem podle článku 18.Článek 18Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může stanovit předseda podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy o založení EHS pro přijímání rozhodnutí, která má přijímat Rada na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud však zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise."2. Dosavadní články 13, 14 a 15 se označují jako 19, 20 a 21.3. Doplňují se tyto přílohy:"PŘÍLOHA IKATEGORIE ODPADŮQ1  Zbytky z výroby nebo spotřeby níže nespecifikovanéQ2  Výrobky neodpovídající norměQ3  Výrobky s prošlou lhůtouQ4  Látky náhodně rozsypané, ztracené nebo znehodnocené nehodou, včetně všech látek, vybavení atd. znečištěných v důsledku uvedené nehodyQ5  Látky kontaminované nebo znečištěné v důsledku záměrných činností (např. zbytky z čištění, obalové materiály, kontejnery atd.)Q6  Nepoužitelné součástky (např. vybité baterie, vypotřebované katalyzátory atd.)Q7  Látky, které již neplní svou funkci (např. znečištěné kyseliny, rozpouštědla, vyčerpané kalicí soli atd.)Q8  Odpad z průmyslových procesů (např. strusky, destilační zbytky atd.)Q9  Odpad z procesů na ochranu životního prostředí (např. kaly z praní plynů, prach z rukávových filtrů, upotřebené filtry atd.)Q10  Odpad z obrábění a tváření (např. třísky ze soustružení, okuje z frézování atd.)Q11  Odpad z těžby a zpracování surovin (např. odpad z důlní těžby, kaly z těžby ropy atd.)Q12  Kontaminované látky (např. oleje znečištěné PCB atd.)Q13  Jakékoli materiály, látky nebo výrobky, jejichž používání je zakázáno zákonemQ14  Produkty, pro které držitel nemá další využití (např. odpad ze zemědělství, domácností, úřadů, obchodů, dílen atd.)Q15  Kontaminované látky nebo produkty pocházející ze sanace půdQ16  Veškeré látky nebo produkty neobsažené ve výše uvedených kategoriích.PŘÍLOHA II AZPŮSOBY ODSTRAŇOVÁNÍ ODPADŮPoznámka:Tato příloha uvádí seznam způsobů odstraňování, které se používají v praxi. V souladu s článkem 4 musí být odpady odstraňovány, aniž je ohroženo lidské zdraví a aniž jsou použity postupy či metody poškozující životní prostředí.D1  Ukládání na povrch nebo pod úroveň povrchu země (např. skládkování apod.)D2  Úprava půdními procesy (např. biologický rozklad kapalných odpadů nebo kalů v půdě apod.)D3  Hlubinná injektáž (např. injektáž čerpatelných odpadů do vrtů, solných komor nebo jiných přírodních úložišť apod.)D4  Ukládání do povrchových nádrží (např. vypouštění kapalných odpadů nebo kalů do prohlubní, nádrží nebo lagun apod.)D5  Ukládání do speciálně technicky provedených skládek (např. ukládání do utěsněných oddělených prostor, které jsou uzavřeny a izolovány navzájem i od vnějšího prostředí apod.)D6  Vypouštění tuhých odpadů do vodních těles s výjimkou moří a oceánůD7  Vypouštění do moří a oceánů, včetně ukládání do mořského dnaD8  Biologická úprava jinde v této příloze nespecifikovaná, jejímž konečným produktem jsou sloučeniny nebo směsi, které se odstraňují některým ze způsobů uvedených v této přílozeD9  Fyzikálně-chemická úprava jinde v této příloze nespecifikovaná, jejímž konečným produktem jsou sloučeniny nebo směsi, které se odstraňují některým ze způsobů uvedených v této příloze (např. odpařování, sušení, kalcinace apod.)D10  Spalování na pevniněD11  Spalování na mořiD12  Trvalé uložení (např. uložení kontejnerů v dole apod.)D13  Míšení nebo směšování před odstraněním některým ze způsobů uvedených v této přílozeD14  Předúprava před odstraněním některým ze způsobů uvedených v této přílozeD15  Skladování před odstraněním některým ze způsobů uvedených v této příloze, s výjimkou dočasného skladování na místě vzniku před sběrem.PŘÍLOHA II BZPŮSOBY VYUŽITÍ ODPADŮPoznámka:Tato příloha uvádí způsoby využití, které se používají v praxi. V souladu s článkem 4 musí být odpady využívány, aniž je ohroženo lidské zdraví a aniž jsou použity postupy či metody poškozující životní prostředí.R1  Zpětné získávání/regenerace rozpouštědelR2  Recyklace/zpětné získávání organických látek, které se nepoužívají jako rozpouštědlaR3  Recyklace/zpětné získávání kovů a sloučenin kovůR4  Recyklace/zpětné získávání ostatních anorganických materiálůR5  Regenerace kyselin nebo zásadR6  Využití složek používaných ke snižování znečištěníR7  Využití složek katalyzátorůR8  Rafinace olejů nebo jiné opětné použití olejůR9  Použití jako paliva nebo jiným způsobem k výrobě energieR10  Aplikace do půdy, která je přínosem pro zemědělství nebo životní prostředí, včetně kompostování a jiných biologických transformačních procesů, s výjimkou odpadů vyloučených v čl. 2 odst. 1 písm. b) bodu iii)R11  Použití odpadů získaných některým ze způsobů R1 až R10R12  Předúprava odpadů pro využití některým ze způsobů R1 až R11R13  Skladování materiálů určených pro využití některým ze způsobů uvedených v této příloze, s výjimkou dočasného skladování na místě vzniku před sběrem."Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. dubna 1993. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. března 1991.Za RadupředsedaA. Bodry[1] Úř. věst. C 295, 19.11.1988, s. 3 a Úř. věst. C 326, 30.12.1989, s. 6.[2] Úř. věst. C 158, 26.6.1989, s. 232 a stanovisko ze dne 22. února 1991 (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 56, 6.3.1989, s. 2.[4] Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 47.[5] Úř. věst. C 122, 18.5.1990, s. 2.[6] Úř. věst. L 109, 26.4.1983, s. 8.[7] Úř. věst. L 84, 31.3.1978, s. 43.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 93/84/EHS ze dne 30. září 1993, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0084

Úřední věstník L 254 , 12/10/1993 S. 0016 - 0018 Finské zvláštní vydání: Kapitola 8 Svazek 2 S. 0023  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 8 Svazek 2 S. 0023

		Směrnice Komise 93/84/EHSze dne 30. září 1993,kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podnikyKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 90 odst. 3 této smlouvy,vzhledem k tomu, že směrnice Komise 80/723/EHS [1] ve znění směrnice 854/413/EHS [2] zavedla systém, který členským státům ukládá povinnosti zajistit průhlednost finančních vztahů mezi veřejnou mocí a veřejnými podniky; že tato směrnice požadovala, aby členské státy uchovávaly některé finanční informace a sdělovaly je Komisi, pokud o to požádá;vzhledem k tomu, že směrnice 80/723/EHS obsahuje ustanovení, zejména v článcích 3 a 5, které mají Komisi usnadnit úkol při plnění jejích povinností;vzhledem k tomu, že veřejné podniky mají významnou úlohu v hospodářství členských států; že vývoj podmínek hospodářské soutěže na společném trhu, zejména v souvislosti s postupným posilováním hospodářské integrace a sociální soudržnosti ve Společenství, činí průhlednost finančních vztahů mezi členskými státy a jejich veřejnými podniky ještě nezbytnější než dříve;vzhledem k tomu, že členské státy přijaly Jednotný evropský akt, který směřuje k vytvoření jednotného trhu od 1. ledna 1993; že součástí tohoto procesu je posílení hospodářské soutěže a Komisi nastane nezbytnost s vysokou pozorností zajišťovat plné uskutečnění výhod jednotného trhu; že v důsledku existence jednotného trhu vzrůstá nezbytnost zajistit rovnost příležitostí mezi veřejnými a soukromými podniky;vzhledem k tomu, že bylo stanoveno, že finanční přesuny mezi státem a veřejnými podniky se neomezují na kapitálové nebo kvazikapitálové příspěvky, nýbrž se z významné části uskutečnění ve velmi rozdílných formách;vzhledem k tomu, že Komise zjistila, že podpory byly bez oznámení podle čl. 93 odst. 3 Smlouvy poskytovány podnikům zejména v odvětví zpracovatelského průmyslu; že první [3], druhá [4] a třetí [5] zpráva o státních podporách potvrdily, že jsou i nadále poskytovány nedovolené státní podpory týkající se významných částek;vzhledem k tomu, že zpravodajský systém založený na následném ověřování finančních přesunů mezi veřejnou mocí a veřejnými podniky umožní Komisi plnit své povinnosti; že by se tento kontrolní systém měl vztahovat na zvláštní finanční informace; že tyto informace nejsou vždy veřejně dostupné a že veřejné informace nejsou dostatečně podrobné, aby umožnily správně posoudit finanční přesuny mezi státem a veřejnými podniky;vzhledem k tomu, že souhrn požadovaných informací lze považovat za přiměřený sledovanému cíli s ohledem na to, že se na tyto informace již vztahují účetní povinnosti podle čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS [6] o účetnictví společností, naposledy pozměněné směrnicí 90/605/EHS [7];vzhledem k tomu, že členské státy by neměly být nadměrně administrativně zatěžovány, a proto by měl zpravodajský systém využívat jak údaje veřejně přístupné, tak informace sdělované většinovým akcionářům; že je povoleno podávání konsolidovaných zpráv; že nejvýznamnější narušení hospodářské soutěže na společném trhu mohou způsobit nedovolené podpory velkým podnikům v odvětví zpracovatelského průmyslu; že zpravodajský systém proto může být v současnosti omezen na podniky, jejichž roční obrat přesahuje 250 milionů ECU;vzhledem k tomu, že v roce 1980 při oznámení směrnice 80/723/EHS sice Komise měla za to, že se na pohyb prostředků uvnitř jednoho veřejného podniku nebo skupiny veřejných podniků nevztahují požadavky v ní obsažené, avšak zahrnutí těchto údajů odpovídá novým požadavkům hospodářského života, jenž je často ovlivňován státními intervencemi prostřednictvím veřejných podniků; že je rovněž třeba vzít v úvahu, jak to zdůraznila judikatura Soudního dvora od roku 1980 [8], že počet případů porušení čl. 93 odst. 3 Smlouvy členskými státy výrazně vzrostl, takže je pro Komisi stále obtížnější vykonávat kontrolní úkoly v oblasti hospodářské soutěže, a proto se jeví nezbytným posílit dohlížecí pravomoci Komise,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 80/723/EHS se mění takto:1. V článku 2 se doplňuje nová odrážka, která zní:"— "veřejným podnikem v odvětví zpracovatelského průmyslu". rozumíjakýkoli podnik, jehož hlavní činnost, vymezená jako činnost představující nejméně 50 % ročního obratu, je v odvětví zpracovatelského průmyslu. Jedná se o podniky, jejichž činnosti spadají do kategorie D – Zpracovatelský průmysl (jež zahrnuje podkategorie DA až DN) klasifikace NACE (rev. 1) [9].".2. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 5a1. Členské státy, jejichž veřejné podniky podnikají v odvětví zpracovatelského průmyslu, sdělují Komisi za každý rok finanční informace uvedené v odstavci 2 ve lhůtách stanovených v odstavci 4.2. Za každý veřejný podnik podnikající v odvětví zpracovatelského průmyslu souladu s odstavcem 3 je třeba poskytnout tyto finanční informace:i) výroční zprávu a roční účetní závěrku v souladu s definicí obsaženou ve čtvrté směrnici Rady 78/660/EHS [10]. Roční účetní závěrka a výroční zpráva zahrnují rozvahu a výkaz zisků a ztrát, vysvětlivky, popis zásad účetnictví, prohlášení správní rady a zprávy o odvětvích a činnostech. Dále musí být poskytnuty zápisy z valných hromad a všechny ostatní související informace.Nejsou-li obsaženy ve výroční zprávě nebo roční účetní závěrce, musí být za každý veřejný podnik poskytnuty rovněž tyto informace:ii) poskytnutý akciový kapitál nebo kvazikapitálové prostředky obdobné základnímu kapitálu; je třeba upřesnit podmínky poskytnutí (akcie kmenové, prioritní, odložené nebo vyměnitelné a s nimi související úrokové míry, dividendy a právy na výměnu);iii) nevratné dotace nebo dotace vratné jen za určitých okolností;iv) úvěry poskytnuté podniku včetně přečerpání úvěrů a záloh na kapitálové příspěvky; je třeba upřesnit úrokové míry, podmínky úvěru a případně jistoty, které složil poskytovateli úvěru podnik, který úvěr obdržel;v) záruky za úvěry poskytnuté podniku veřejnou mocí;vi) vyplacené dividendy a nerozdělený zisk;vii) všechny ostatní formy státních intervencí, zejména pokud se stát vzdá nároku na částky, které mu je veřejný podnik dlužen, zejména na vrácení úvěrů nebo dotací a na vybrání daní z příjmů společností, sociálních odvodů nebo jiných obdobných poplatků.3. Informace uvedené v odstavci 2 se poskytují za všechny veřejné podniky, které v posledním finančním roce dosáhly obratu přesahujícího 250 milionů ECU.Požadované informace se poskytnou odděleně za každý veřejný podnik, včetně podniků umístěných v jiných členských státech, a zahrnují případně i informace o všech operacích uskutečněných v rámci různých skupin veřejných podniků a mezi takovými skupinami a operací uskutečněných přímo mezi veřejnými podniky a státem. Akciový kapitál uvedený v odst. 2 bodu ii) zahrnuje akciový kapitál poskytnutý určitému veřejnému podniku přímo státem i akciový kapitál mu poskytnutý veřejnými holdingovými společnostmi nebo jinými veřejnými podniky (včetně finančních institucí), bez ohledu na to, zda náležejí do stejné skupiny. Poměr mezi poskytovatelem prostředků a jejich příjemcem musí být vždy upřesněn. Zprávy podle odstavce 2 se poskytují jak pro každý veřejný podnik zvlášť, tak pro holdingovou (subholdingovou) společnost, v jejímž rámci je sdruženo více veřejných podniků, pokud holdingová (subholdingová) společnost na základě konsolidovaných prodejů náleží do odvětví zpracovatelského průmyslu.Některé veřejné podniky rozdělují své činnosti mezi několik právně samostatných podniků. Za tyto podniky Komise přijme konsolidovanou zprávu. Konsolidace musí obrážet hospodářskou skutečnost skupiny podniků podnikajících v témže odvětví nebo v odvětvích úzce spjatých. Konsolidované zprávy různých čistě finančních holdingových společností nepostačují.4. Informace uvedené v odstavci 2 se poskytují Komisi každoročně. Informace za rok 1992 jí budou sděleny do dvou měsíců ode dne zveřejnění této směrnice.Za rok 1993 a následující budou informace sdělovány ve lhůtě patnácti pracovních dní ode dne zveřejnění výroční zprávy daného veřejného podniku. V každém případě, a zejména u podniků, které výroční zprávu nezveřejňují, budou požadované informace sděleny ve lhůtě nejvýše devíti měsíců po skončení finančního roku podniku.Aby mohla Komise určit počet společností, na něž se zpravodajský systém vztahuje, předají jí členské státy ve lhůtě dvou měsíců od zveřejnění této směrnice seznam společností, na které se vztahuje tento článek, s uvedením jejich obratu. Tento seznam se aktualizuje každoročně k 31. březnu.5. Tento článek vztahuje na společnosti vlastněné nebo kontrolované Treuhandanstalt až ode dne pozbytí platnosti zvláštního zpravodajského systému stanoveného pro investice těchto subjektů.6. Členské státy poskytnou Komisi veškeré dodatečné informace, které Komise považuje za nezbytné, mohla ve všech souvislostech posoudit údaje, které jí byly sděleny."Článek 2Členské státy přijmou předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. listopadu 1993. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. září 1993.Za KomisiKarel Van Miertmístopředseda[1] Úř. věst. L 195, 29.7.1980, s. 35.[2] Úř. věst. L 229, 28.8.1985, s. 20.[3] ISBN 92–825–9536–6.[4] ISBN 92–826–0387–3.[5] ISBN 92–826–4638–6.[6] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11.[7] Úř. věst. L 317, 16.11.1990, s. 60.[8] Viz například rozsudek ze dne 30. ledna 1985, Sb. rozh. 1985, s. 439, ve věci 290/83 (Caisse nationale de Crédit agricole); rozsudek ze dne 2. února 1988, Sb. rozh. 1988, s. 219, ve spojených věcech 67, 68, 70/85 (Van der Kooy); rozsudek ze dne 21. března 1991, Sb. rozh. 1991, s. I-1433, v věci C-303/88 (Eni/Lanerossi) a rozsudek ze dne 21. března 1991, Sb. rozh. 1991, s. I-1603, ve věci C-305/89 (Iri/Finmeccanica/Alfa Romeo).[9] Úř. věst. L 83, 3.4.1993, s. 1[10] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 13. dubna 1989, kterou se doplňuje a mění směrnice 76/116/EHS s ohledem na obsah vápníku, hořčíku, sodíku a síry v hnojivech

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0284

Úřední věstník L 111 , 22/04/1989 S. 0034 - 0038 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 18 S. 0229  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 18 S. 0229

		Směrnice Radyze dne 13. dubna 1989,kterou se doplňuje a mění směrnice 76/116/EHS s ohledem na obsah vápníku, hořčíku, sodíku a síry v hnojivech(89/284/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1], ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že je třeba přijmout nezbytná opatření, aby vytvoření vnitřního trhu bylo dokončeno k 31. prosinci 1992; že vnitřní trh je prostorem bez vnitřních hranic, v němž je zaručen volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv [4], naposledy pozměněná směrnicí 88/183/EHS [5], stanoví pravidla pro uvádění tuhých hnojiv EHS na trh; že se ukázalo jako nezbytné rozšířit oblast působnosti uvedené směrnice na hnojiva obsahující vápník, hořčík, sodík a síru;vzhledem k tomu, že směrnice 76/116/EHS se po změně bude vztahovat i na hnojiva obsahující pouze vápník, hořčík a síru,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1U hnojiv EHS uvedených v příloze I směrnice 76/116/EHS může být udán obsah hořčíku, sodíku a síry, pokud jsou tyto prvky zastoupeny alespoň v minimálních množstvích stanovených v článku 2 této směrnice a pokud hnojiva EHS nadále splňují požadavky podle přílohy I směrnice 76/116/EHS. Označení typu se v takovém případě doplní údajem podle čl. 6 písm. b) této směrnice.Článek 2U hnojiv EHS uvedených v článku 1 může být udán obsah hořčíku, sodíku a síry, jestliže hnojiva obsahují nejméně:- 2 % oxidu hořečnatého (MgO), tj. 1,2 % Mg,- 3 % oxidu sodného (Na2O), tj. 2,2 % Na,- 5 % oxidu sírového (SO3), tj. 2 % S.Článek 31. Ve smyslu této směrnice a aniž je dotčen odstavec 2 se údaj o obsahu vápníku jako živiny uvádí pouze u hnojiv typu 1 a 2 podle seznamu v příloze I.Členské státy mohou stanovit, že obsah vápníku má být u hnojiv uváděných na trh na jejich území vyjádřen buď ve formě oxidu (CaO), nebo v elementární formě (Ca), nebo v obou těchto formách současně.Pro přepočet obsahu oxidu vápenatého na obsah vápníku se použije následující vzorec:vápník (Ca) = oxid vápenatý (CaO) × 0,7152. Obsah rozpustného vápníku v kapalných hnojivech podle přílohy I část C směrnice 76/116/EHS, která jsou určena k postřiku na list, se může uvést v případě, že činí nejméně 8 % CaO (= 5,7 % Ca).Článek 4Hnojiva, která odpovídají požadavkům této směrnice a jejích příloh, mohou být označována jako "HNOJIVO EHS".Článek 5Členské státy mohou stanovit, aby obsah hořčíku, sodíku a síry v hnojivech uváděných na trh na jejich území byl vyjádřen:- buď ve formě oxidu (MgO, Na2O, SO3),- nebo v elementární formě (Mg., Na, S),- nebo současně v obou formách.Pro přepočet obsahu oxidu sodného a oxidu sírového na obsah sodíku a síry se použije následující vzorec:- sodík (Na) = oxid sodný (Na2O) × 0,742,- síra (S) = oxid sírový (SO3) × 0,400.Pokud se obsah oxidu přepočítává, musí být výsledná udávaná hodnota zaokrouhlena na jedno desetinné místo.Článek 6Povinné označení pro účely identifikace:a) slova "HNOJIVO EHS" velkými písmeny;b) označení typu hnojiva:- buď podle přílohy I směrnice 76/116/EHS, s doplněním označení typu slovem "obsahující…" a názvy nebo chemickými značkami prvků, které jsou uvedeny v této směrnici a které jsou v hnojivu obsaženy. Čísla udávající obsah prvků uvedených ve směrnici 76/116/EHS mohou být doplněna čísly v závorkách pro prvky uvedené v příloze I této směrnice,- nebo podle přílohy I této směrnice;c) zaručený obsah pro každou živinu a zaručený obsah pro jednotlivé formy nebo rozpustnosti, pokud jsou uvedeny v přílohách směrnic o hnojivech.Obsah živin v jednosložkových a vícesložkových hnojivech se udává v hmotnostních procentech, a to v celých číslech, popřípadě na jedno desetinné místo.Jestliže hnojivo obsahuje několik uváděných prvků, uvede se údaj o jejich obsahu v následujícím pořadí:N, P2O5 a/nebo P, K2O a/nebo K, CaO nebo Ca, MgO a/nebo Mg, Na2O a/nebo Na, SO3 a/nebo S.Formy a rozpustnosti živin musí být rovněž uvedeny v procentech hmotnosti hnojiva, pokud příloha I směrnice 76/116/EHS výslovně nestanoví jiný způsob vyjádření tohoto obsahu.Údaje o živinách se uvádějí jak slovy, tak odpovídajícími chemickými značkami či vzorci, např. dusík (N), fosfor (P), oxid fosforečný (P2O5), draslík (K), oxid draselný (K2O), hořčík (Mg), oxid hořečnatý (MgO), sodík (Na), oxid sodný (Na2O), síra (S), oxid sírový (SO3), vápník (Ca), oxid vápenatý (CaO).Článek 7Údaj o obsahu hořčíku, sodíku a síry v hnojivech podle článku 1 se vyjádří jedním z těchto způsobů:- celkovým obsahem vyjádřeným v procentech hmotnosti hnojiva,- u plně vodorozpustných živin pouze uvedením vodorozpustného obsahu,- činí-li rozpustný obsah nejméně čtvrtinu celkového obsahu, uvedením celkového obsahu a vodorozpustného obsahu v procentech hmotnosti hnojiva.Obsah se určuje za podmínek stanovených pro analytické metody zmíněné v článku 8 směrnice 76/116/EHS.Článek 8Přípustné odchylky od udávaných hodnot vápníku, hořčíku, sodíku a síry se stanoví na čtvrtinu udávaného obsahu těchto prvků a nejvýše 0,9 % absolutní hodnoty obsahu pro CaO, MgO, Na2O a SO3, tj. 0,64 pro Ca, 0,55 pro Mg, 0,67 pro Na a 0,36 pro S.Článek 9Příloha I směrnice 76/116/EHS se mění takto:1. v části A – Jednosložková hnojiva, díl III., Draselná hnojiva, se doplňuje jako číslo 7 Typ hnojiva EHS kieserit se síranem draselným uvedený v příloze II této směrnice;2. v části C – Kapalná hnojiva, díl I, Jednosložková hnojiva, se doplňuje jako číslo 3 Typ hnojiva EHS roztok dusičnanu vápenatého uvedený v příloze II této směrnice.Článek 101. Členské státy přijmou opatření nezbytná k dosažení souladu s touto směrnicí do 12 měsíců od jejího oznámení [6]. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 13. dubna 1989.Za RadupředsedaP. Solbes[1] Úř. věst. C 20, 26.1.1988, s. 5.[2] Úř. věst. C 262, 10.10.1986, s. 82 a Úř. věst. C 47, 27.2.1989.[3] Úř. věst. C 134, 24.5.1988, s. 6.[4] Úř. věst. L 24, 30.1.1976, s. 21.[5] Úř. věst. L 83, 29.3.1988, s. 33.[6] Tato směrnice byla členským státům oznámena dne 17. dubna 1989.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISEZNAM HNOJIV OBSAHUJÍCÍCH VÁPNÍK, HOŘČÍK NEBO SÍRU JAKO HLAVNÍ ŽIVINYČíslo | Označení typu | Údaje o způsobu výroby a hlavních složkách | Minimální obsah živin (v hmotnostních procentech); údaje o vyjádření živin; další požadavky | Další údaje o označení typu | Živiny, jejichž obsah musí být udán Rozpustnost živin Další kritéria |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |1 | Síran vápenatý | Přírodní nebo průmyslový výrobek obsahující síran vápenatý v různých hydratačních stupních | 25 % CaO 35 % SO3 Vápník a síra vyjádřeny jako celkový CaO + SO3 Jemnost mletí: nejméně 80 % propadne sítem 2 mm,nejméně 99 % propadne sítem 10 mm | Lze doplnit obvyklými obchodními názvy | Celkový oxid sírový Nepovinně: celkový CaO |2 | Chlorid vápenatý - roztok | Chemicky získaný roztok chloridu vápenatého | 12 % CaO Vápník vyjádřený jako vodorozpustný CaO | | Oxid vápenatý Nepovinně: pro použití na list |3 | Elementární síra | Přírodní nebo průmyslový výrobek | 98 % S (245 %: SO3) Síra vyjádřená jako celkový SO3 | | Celkový oxid sírový |4 | Kieserit | Výrobek nerostného původu obsahující monohydrát síranu hořečnatého jako hlavní složku | 24 % MgO 45 % SO3 Hořčík a síra vyjádřeny jako oxid hořečnatý a oxid sírový, vodorozpustný | Lze doplnit obvyklými obchodními názvy | Vodorozpustný oxid hořečnatý Nepovinně: vodorozpustný oxid sírový |5 | Síran hořečnatý | Výrobek obsahující heptahydrát síranu hořečnatého jako hlavní složku | 15 % MgO 28 % SO3 Hořčík a síra vyjádřeny jako vodorozpustný oxid hořečnatý a oxid sírový | Lze doplnit obvyklými obchodními názvy | Vodorozpustný oxid hořečnatý Nepovinně: vodorozpustný oxid sírový |6 | Chlorid hořečnatý - roztok | Výrobek získaný rozpuštěním chloridu hořečnatého průmyslového původu | 13 % MgO Hořčík vyjádřený jako oxid hořečnatý Maximální obsah vápníku: 3 % CaO | | Oxid hořečnatý |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIČíslo | Označení typu | Údaje o způsobu výroby a hlavních složkách | Minimální obsah živin (v hmotnostních procentech); údaje o vyjádření živin; další požadavky | Další údaje o označení typu | Živiny, jejichž obsah musí být udáván Rozpustnost živin Další kritéria |1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |7 | Kieserit se síranem draselným | Výrobek získaný z kieseritu s přídavkem síranu draselného | 8 % MgO Hořčík vyjádřený jako vodorozpustný oxid hořečnatý 6 % K2O Draslík vyjádřený jako vodorozpustný K2O Celkový MgO + K2O: 20 % Maximální obsah chloru: 3 % Cl | Lze doplnit obvyklými obchodními názvy | Vodorozpustný oxid hořečnatý Vodorozpustný oxid draselný Nepovinně údaj o obsahu chloru, pokud je menší než 3 % Cl |3 | Roztok dusičnanu vápenatého | Výrobek získaný rozpuštěním ledku vápenatého ve vodě | 8 % N Dusík vyjádřený jako dusičnanový dusík s maximálním obsahem 1 % amonného dusíku | Za označením typu lze případně uvést jeden z těchto údajů: pro použití na listpro výrobu živných roztokůpro hnojivou zálivku | Celkový dusík Nepovinně: dusičnanový dusíkamonný dusíkvápník v případě jednoho z účelů použití stanoveného ve sloupci 5 |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/46/ES ze dne 23. července 2001, kterou se mění směrnice Rady 95/53/ES, kterou se stanoví zásady organizace úředních kontrol v oblasti výživy zvířat a směrnice Rady 70/524/EHS, 96/25/ES a 1999/29/ES o výživě zvířat

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0046

Úřední věstník L 234 , 01/09/2001 S. 0055 - 0059

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/46/ESze dne 23. července 2001,kterou se mění směrnice Rady 95/53/ES, kterou se stanoví zásady organizace úředních kontrol v oblasti výživy zvířat a směrnice Rady 70/524/EHS, 96/25/ES a 1999/29/ES o výživě zvířatEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 152 odst. 4 písm. b) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],po konzultaci s Výborem regionů,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Bezpečnost produktů určených pro výživu zvířat je prvořadá, a proto je třeba zajistit, aby produkty uvedené do oběhu ve Společenství pro účely výživy zvířat byly bezpečné. Směrnice Rady 95/53/ES ze dne 25. října 1995, kterou se stanoví zásady organizace úředních kontrol v oblasti výživy zvířat [4] přispívá k dosažení tohoto cíle.(2) Směrnice Rady 74/63/EHS byla zrušena článkem 16 směrnice Rady 1999/29/ES ze dne 22. dubna 1999 o nežádoucích látkách a produktech ve výživě zvířat [5]. Proto je třeba pozměnit odkazy na směrnici 74/63/EHS podle tabulky v příloze IV směrnice 1999/29/ES.(3) Pokud jde o odkaz na oběh produktů určených k výživě zvířat je třeba harmonizovat definice uvedené ve směrnicích 70/524/EHS [6], 95/53/ES a 96/25/ES [7] pro krmivářské odvětví.(4) V poslední době došlo dvakrát k závažné kontaminaci produktů určených k výživě zvířat dioxiny. S ohledem na zkušenosti z těchto kontaminací by měly být zlepšeny postupy v případech, kdy se zjistí, že produkt určený k výživě zvířat představuje vážné nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat nebo pro životní prostředí nebo že došlo k porušení směrnice 1999/29/ES. Cílem toho je lépe čelit rizikům, která by snižovala úroveň ochrany zdraví lidí nebo zvířat a životního prostředí zajištěnou předpisy Společenství o výživě zvířat, přičemž tyto zvláštní postupy by neměly být zlehčovány jejich systematickým používáním u nepodstatných problémů.(5) Kontrola provedená Komisí po kontaminaci krmivového a potravinového řetězce dioxiny ukázala, že členské státy měly potíže se zvládnutím této neobvyklé krize. Na základě této zkušenosti je třeba přijmout předpisy ukládající členským státům vypracovat pro takové naléhavé případy v krmivářském odvětví pohotovostní operační plány, které zajistí, že vážné nebezpečí v případě produktu určeného k výživě zvířat bude vyřešeno se stejnou účinností v celém Společenství.(6) Způsobí-li produkty určené k výživě zvířat v jednom nebo více členských státech vážné nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat anebo pro životní prostředí a nemůže-li dotčený členský stát nebo státy toto nebezpečí uspokojivě zvládnout, je nezbytné, aby Komise mohla přijmout všechna nezbytná bezpečnostní opatření, zejména aby měla oprávnění pozastavit obchod a vývoz produktů určených k výživě zvířat z celého území dotčeného členského státu nebo jeho části anebo stanovit pro dotyčné produkty nebo látky zvláštní podmínky.(7) Směrnice 1999/29/ES stanoví nejvyšší přípustné hodnoty některých nežádoucích látek a produktů v krmných surovinách a krmivech.(8) Byl již vytvořen systém, který členským státům umožňuje, aby byly informovány hospodářskými subjekty na všech stupních krmivového výrobního řetězce o některých případech nedodržení předpisů o nežádoucích produktech a látkách. S ohledem na dosavadní zkušenosti a podobná ustanovení v předpisech Společenství o všeobecné bezpečnosti výrobků by měl být tento systém zlepšen a rozšířen tak, aby byl použitelný na všechny případy, kdy hospodářský subjekt zjistí, že produkt určený k výživě zvířat představuje vážné nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat anebo pro životní prostředí.(9) V současnosti existuje povinnost informovat ostatní členské státy a Komisi o zásilkách krmných surovin nebo krmiv, u nichž nejsou dodrženy maximální přípustné limity nežádoucích látek nebo produktů, a které by mohly být odeslány do jiných členských států.(10) Tento systém rychlé výměny informací je třeba začlenit do směrnice 95/53/ES a stanovit standardní postupy jeho fungování, aby mohl být v budoucnosti použit ve všech případech, kdy produkt ohrožuje lidské zdraví, zdraví zvířat nebo životní prostředí a aby se zlepšil kontrolní systém jako celek. Pro jednoduchost a účinnost by měl tento systém rovněž platit v případě, kdy členský stát odmítne produkt ze třetí země na základě kontroly při dovozu. Tyto standardní postupy by měly být po určitých úpravách stejné jako postupy pro výměnu informací v naléhavých případech podle směrnice Rady 92/59/ES ze dne 29. června 1992 o všeobecné bezpečnosti výrobků [8].(11) Není možné sestavit seznam všech potenciálně nebezpečných kontaminací biologického nebo chemického původu, ke kterým může dojít náhodou nebo na základě nezákonného jednání a kterými může být zasažen produkt používaný ve výživě zvířat.(12) Je třeba vzít v úvahu rizika vyplývající z chybného označení nebo expedice, přepravy, skladování či zpracování.(13) Pro zvýšení účinnosti kontrolního systému a příslušných kontrolních opatření by členské státy v případě podezření z kontaminace, která představuje vážné nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí, měly být povinny určit povahu a rozsah kontaminace a pokud možno stanovit její původ, aby byla zjištěna další možná kontaminace.(14) Podle směrnice 95/53/ES předávají členské státy Komisi informace o výsledcích každoročních kontrol, poprvé před 1. dubnem 2000. Rovněž je stanoveno, že Komise na podkladě těchto zpráv připravuje a předkládá celkovou souhrnnou zprávu o kontrolách prováděných na úrovni Společenství společně s návrhem na koordinovaný kontrolní program na příští rok. Informace o kontaminaci dotýkající se bezpečnosti produktu používaného ve výživě zvířat zohlední členské státy a Komise při stanovení priorit ročních koordinovaných kontrolních programů. Veškeré informace o nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí, které se vztahují k oběhu a použití produktů určených k výživě zvířat, lze lépe analyzovat, pokud jsou poskytnuty v harmonizované a normalizované formě.(15) Vzhledem k výše uvedenému by měly být změněny směrnice 95/53/ES, 70/524/EHS, 96/25/ES a 1999/29/ES,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice Rady 95/53/ES se mění takto:1. Čl. 2 odst. 1 se mění takto:a) V písmenu a) se druhá odrážka nahrazuje tímto:"— směrnice Rady 1999/29/ES ze dne 22. dubna 1999 o nežádoucích látkách a produktech ve výživě zvířat [9]b) Písmeno e) se nahrazuje tímto:"e) "produktem určeným pro výživu zvířat" nebo "produktem" krmivo nebo jakákoli látka používaná ve výživě zvířat."c) Písmeno h) se nahrazuje tímto:"h) "uváděním do oběhu"; nebo "oběhem"; držení produktů určených pro výživu zvířat za účelem jejich prodeje, včetně nabízení k prodeji, nebo jakékoli jiné formy převodu na třetí osoby, za úplatu nebo bezplatně, a prodej včetně ostatních forem převodu.";2. Za článek 4 se vkládá nový článek, který zní:"Článek 4a1. Členské státy vypracují pohotovostní operační plány, v nichž stanoví bezodkladná opatření pro případ objevení produktu určeného k výživě zvířat, který představuje vážné nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí, a určí pravomoce a odpovědnost a způsoby předávání informací. Členské státy případně tyto plány pozmění, zejména na základě změn v organizaci kontrolních orgánů a získaných zkušeností, včetně zkušeností ze simulovaných cvičení.2. Členské státy informují Komisi o svých pohotovostních operačních plánech a všech jejich změnách.3. Komise plány prošetří a případně dotyčným členským státům navrhne změny, které povedou k tomu, aby pohotovostní operační plány členských států poskytovaly rovnocenné záruky účinnosti. V případně nutnosti může Komise pro dosažení harmonizace pohotovostních operačních plánů vydat v souladu s postupem uvedeným v článku 23 pokyny.";3. V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Příslušný orgán členského státu určení může kontrolou provedenou náhodně a nediskriminačním způsobem na místech určení ověřit, zda produkty odpovídají ustanovením čl. 2 odst. 1 písm. a). Členské státy mohou zejména, ale pouze v rozsahu nezbytném pro provádění těchto kontrol na základě vzorků, požadovat na hospodářských subjektech, aby příslušnému orgánu oznámily příchod těchto produktů. Členské státy informují Komisi, pokud využijí této možnosti.";4. V čl. 13 odst. 1 se druhá odrážka nahrazuje tímto:"— případná detoxikace";5. V článku 14 se první pododstavec nahrazuje tímto:"V případě, že produkty jsou zničeny, použity pro jiné účely, odeslány zpět do země původu nebo detoxikovány ve smyslu čl. 13 odst. 1, členský stát určení neprodleně naváže kontakt s členským státem odeslání. Členský stát odeslání přijme všechna nezbytná opatření a informuje členský stát určení o povaze a výsledku provedených kontrol, přijatých rozhodnutích a důvodech těchto rozhodnutí.";6. Za článek 15 se vkládá nový oddíl, který zní:"Oddíl 3aOchranná doložkaČlánek 15a1. Objeví-li se v jednom nebo více členských státech v souvislosti s produktem používaným ve výživě zvířat problém, který může představovat vážné nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí, a nemůže-li být uspokojivě vyřešen prostřednictvím opatření přijatých dotyčným členským státem nebo členskými státy, Komise přijme postupem podle článku 23a z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu bezodkladně a v závislosti na vážnosti situace tato opatření:- pozastaví uvedení do oběhu ve Společenství, použití ve výživě zvířat nebo vývoz do třetích zemí u produktů pocházejících z celého území nebo části dotyčného členského státu nebo členských států anebo z jedné nebo více provozoven na území Společenství nebo- stanoví zvláštní podmínky pro uvedení do oběhu ve Společenství, použití ve výživě zvířat nebo vývoz do třetích zemí u produktů z celého území nebo části dotyčného členského státu nebo členských států anebo z jedné nebo více provozoven na území Společenství.2. V naléhavých případech však může Komise po dohodě s dotyčným členským státem nebo členskými státy a po informování ostatních členských států přijmout dočasná opatření podle odstavce 1. Postupem podle článku 23a předloží tato opatření ve lhůtě deseti pracovních dnů Stálému výboru pro krmiva zřízenému na základě článku 1 rozhodnutí 70/372/EHS [10], který rozhodne o jejich prodloužení, změně nebo zrušení.Informuje-li členský stát úředně Komisi o potřebě přijetí ochranných opatření a nepoužije-li Komise opatření podle odstavce 1, může členský stát přijmout dočasná ochranná opatření týkající se použití nebo uvedení do oběhu. Přijme-li členský stát taková opatření, neprodleně o tom informuje ostatní členské státy a Komisi. Komise ve lhůtě deseti pracovních dnů předloží tuto věc postupem podle článku 23a Stálému výboru pro krmiva, který rozhodne o prodloužení, změně nebo zrušení dočasných ochranných opatření přijatých tímto členským státem.Článek 15bKomise informuje Evropský parlament o opatřeních přijatých na základě článků 9a a 15a."7. Za článek 16 se vkládá nová kapitola, která zní:"KAPITOLA III AINFORMAČNÍ SYSTÉM O RIZICÍCH Z KRMIVČlánek 16aČlenské státy stanoví, že odpovědné osoby v provozovnách musí bezodkladně informovat příslušné orgány členských států, pokud mají důkazy o tom, že zásilka produktů pro výživu zvířat, kterou dovezli na území Společenství ze třetí země nebo uvedli do oběhu a kterou mají v držení nebo vlastní:- přesahuje nejvyšší přípustné hodnoty uvedené v příloze II části A směrnice 1999/29/ES, nad kterými již produkt jako takový nesmí být podáván zvířatům ani smíchán s jinými produkty určenými k výživě zvířat nebo- není v souladu s některým z dalších ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, a v důsledku toho představuje s ohledem na svůj účel vážné nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí.Odpovědné osoby v provozovnách poskytnou veškeré údaje, které umožňují přesnou identifikaci dotyčného produktu nebo šarže produktů a co nejúplnější popis nebezpečí, které představuje dotyčný produkt nebo produkty, a všechny dostupné údaje umožňující sledování produktu nebo produktů. Informují rovněž příslušné orgány členských států o opatřeních k zamezení nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí a tato opatření specifikují.Stejnou informační povinnost o rizicích z produktů určených pro výživu zvířat stanoví členské státy pro osoby, které provádějí sledování zdravotního stavu chovů, jako osoby podle článku 10 směrnice Rady 96/23/ES ze dne 29. dubna 1996 o kontrolních opatřeních u některých látek a jejich reziduí v živých zvířatech a živočišných produktech [11], a pro odpovědné osoby v laboratořích, které provádějí analýzy.Příslušné orgány případně použijí ustanovení článků 8, 11 nebo 13.Článek 16b1. Mají-li příslušné orgány členských států k dispozici informace, které na základě dostupných údajů pro posouzení rizika poukazují na to, že šarže produktů pro výživu zvířat představuje vážné nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí, ověří přijaté informace a případně zajistí přijetí potřebných opatření, aby zásilka nebyla použita ve výživě zvířat, vydají k zásilce omezení a neprodleně prošetří:- povahu nebezpečí a případně množství nežádoucích látek,- možný původ nežádoucích látek nebo nebezpečí,aby přesněji posoudily riziko.Posouzení rizika lze případně rozšířit na další šarže téhož produktu nebo na jiné produkty potravinového nebo krmivového řetězce, které by mohly obsahovat nežádoucí látky nebo u kterých by mohlo existovat takové nebezpečí, s uvážením možného přimíšení nežádoucích látek do jiných produktů pro výživu zvířat a možného zatažení nebezpečných produktů do krmivového řetězce.2. Je-li potvrzena existence vážného nebezpečí v souladu s odstavcem 1, členské státy zajistí, aby konečné určení šarže obsahující nežádoucí látky, včetně možné dekontaminace, dalších způsobů detoxikace produktů, nového zpracování nebo zničení, nemohlo mít škodlivé účinky na lidské zdraví nebo zdraví zvířat nebo na životní prostředí, a je-li možné, že nežádoucí látky nebo riziko přítomnosti těchto látek byly rozšířeny na jiné šarže nebo do potravinového nebo krmivového řetězce, neprodleně označí a podrobí kontrole další šarže produktů, které jsou považovány za nebezpečné, a případně rovněž identifikují živá zvířata krmená nebezpečnými produkty a přijmou opatření podle směrnice 96/23/ES nebo jiných důležitých ustanovení Společenství, která se vztahují ke zdraví zvířat nebo k potravinové nezávadnosti produktů živočišného původu, a zajistí koordinaci mezi příslušnými kontrolními orgány, aby zamezily uvedení nebezpečných produktů do oběhu a zajistily stažení produktů z oběhu.Článek 16c1. Zjistí-li členský stát, že produkt určený k výživě zvířat, který byl uveden do oběhu na jeho území a na území jiných členských států, nebo produkt pocházející ze třetí země, který byl dovezen na území Společenství za účelem uvedení do oběhu v jednom nebo více členských státech:- přesahuje nejvyšší přípustné hodnoty uvedené v příloze II části A směrnice 1999/29/ES, nad kterými již produkt jako takový nesmí být podáván zvířatům ani smíchán s jinými produkty určenými k výživě zvířat, nebo- není v souladu s některým z dalších ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, a v důsledku toho představuje s ohledem na svůj účel vážné nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí,uvědomí o tom tento členský stát formou oznámení neprodleně Komisi.Poskytne dostatečné informace o dotyčných produktech, které umožní jejich identifikaci, zpětné vysledování a podrobení kontrole, případně i o živých zvířatech, která byla těmito produkty krmena, a specifikuje zamýšlená nebo již přijatá ochranná opatření, aby umožnil Komisi náležitě informovat ostatní členské státy.2. Každý dotčený členský stát neprodleně uvědomí Komisi o všech následných opatřeních přijatých s ohledem na hlášená nebezpečí, včetně informací o skončení rizikové situace.3. Komise a členské státy zavedou systém rychlé výměny informací a zajistí jeho fungování za podmínek stanovených postupem podle článku 23, aby urychlily přenos a rozšíření oznámení podle odstavce 1 a informací podle čl. 8 odst. 1.4. Komise informuje Evropský parlament o opatřeních přijatých pro urychlení přenosu a rozšiřování oznámení."8. V čl. 17 se odstavec 2 nahrazuje tímto:"2. Členské státy stanoví, že úředníci pověření prováděním kontrol jsou vázáni služebním tajemstvím. Tímto ustanovením však nesmí být dotčena možnost rozšiřování informací pro příslušné orgány členských států, které je nezbytné pro zamezení vážného nebezpečí pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo pro životní prostředí.";9. Článek 17a se nahrazuje tímto:"Článek 17a1. Aniž je dotčeno ustanovení článku 15, mohou odborníci z Komise v míře nezbytné pro jednotné uplatňování této směrnice provádět kontroly na místě ve spolupráci s příslušnými orgány členských států. Členský stát, na jehož území je prováděna kontrola, poskytne odborníkům veškerou součinnost potřebnou při provádění jejich povinností. Komise informuje příslušné orgány, členské státy a Evropský parlament o výsledcích provedených kontrol.2. Prováděcí ustanovení k tomuto článku, a zejména ta, která upravují spolupráci s vnitrostátními orgány, se stanoví postupem podle článku 23.";10. Článek 22 se mění takto:a) V odstavci 2 se doplňuje nová věta, která zní:"Tyto informace se předávají ve formě výroční zprávy podle vzoru vytvořeného v souladu s článkem 23."b) V odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:"Celková souhrnná zpráva podle prvního pododstavce se předává Evropskému parlamentu."Článek 2V článku 2 směrnice Rady 70/524/EHS se písmeno k) nahrazuje tímto:"k) "uváděním do oběhu" nebo "oběhem": držení produktů určených pro výživu zvířat za účelem prodeje, včetně jejich nabízení k prodeji nebo jakékoli jiné formy převodu na třetí osoby, za úplatu nebo bezplatně, včetně prodeje a ostatních forem převodu."Článek 3V článku 2 směrnice Rady 96/25/ES se písmeno b) nahrazuje tímto:"b) "uvádění do oběhu" nebo "oběh": držení produktů určených pro výživu zvířat za účelem prodeje, včetně jejich nabízení k prodeji nebo jakékoli jiné formy převodu na třetí osoby, za úplatu nebo bezplatně, a prodej včetně ostatních forem převodu;"Článek 4V článku 12 směrnice Rady 1999/29/ES se zrušují odstavce 3 a 4.Článek 51. Členské státy do 1. září 2002 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Budou tyto předpisy používat od 1. května 2003.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. července 2001.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedkyněA. Neyts-Uyttebroeck[1] Úř. věst. C 274 E, 26.9.2000, s. 28 a Úř. věst. C 96 E, 27.3.2001, s. 279.[2] Úř. věst. C 367, 20.12.2000, s. 11.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 4. října 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 12. února 2001 (Úř. věst. C 93, 23.3.2001, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 15. května 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 19. června 2001.[4] Úř. věst. L 265, 8.11.1995, s. 17. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/77/ES (Úř. věst. L 333, 29.12.2000, s. 81).[5] Úř. věst. L 115, 4.5.1999, s. 32.[6] Směrnice Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech (Úř. věst. L 270, 14.12.1970, s. 1). Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 1999/20/ES (Úř. věst. L 80, 25.3.1999, s. 20).[7] Směrnice Rady 96/25/ES ze dne 29. dubna 1996 o oběhu krmných surovin (Úř. věst. L 125, 23.5.1996, s. 35). Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/16/ES (Úř. věst. L 105, 3.5.2000, s. 36).[8] Úř. věst. L 228, 11.8.1992, s. 24.[9] Úř. věst. L 115, 4.5.1999, s. 32."[10] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 1.[11] Úř. věst. L 125, 23.5.1996, s. 10.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 96/21/ES ze dne 29. března 1996, kterou se mění směrnice Komise 94/54/ES o povinném uvádění jiných údajů, než jsou údaje stanovené ve směrnici Rady 79/112/EHS, při označování určitých potravin

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0021

Úřední věstník L 088 , 05/04/1996 S. 0005 - 0006

		Směrnice Rady 96/21/ESze dne 29. března 1996,kterou se mění směrnice Komise 94/54/ES o povinném uvádění jiných údajů, než jsou údaje stanovené ve směrnici Rady 79/112/EHS, při označování určitých potravinRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [1], a zejména čl. 4 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES ze dne 30. června 1994 o náhradních sladidlech pro použití v potravinách [2],s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že směrnice Komise 94/54/ES ze dne 18. prosince 1994 o povinném uvádění jiných údajů, než jsou údaje stanovené ve směrnici Rady 79/112/EHS, při označování určitých potravin [3] obsahuje seznam potravin, jejichž označení musí obsahovat jeden nebo více dalších údajů;vzhledem k tomu, že účelem této směrnice je doplnit uvedenou přílohu, pokud jde o potraviny obsahující náhradní sladidla;vzhledem k tomu, že s ohledem na rozsah a účinky navržené činnosti nejsou opatření Společenství zaváděná touto směrnicí pouze nutná, ale jsou nezbytná, má-li být dosaženo stanovených cílů; vzhledem k tomu, že uvedených cílů nelze dosáhnout na úrovni jednotlivých členských států; vzhledem k tomu, že kromě toho směrnice 94/35/ES již stanoví opatření k dosažení takových cílů na úrovni Společenství;vzhledem k tomu, že s cílem poskytnout spotřebiteli odpovídající informace, musí označování potravin obsahujících náhradní sladidla nést v tomto smyslu podrobné údaje;vzhledem k tomu, že kromě toho by mělo být rovněž uvedeno varování při označování potravin obsahujících určité skupiny náhradních sladidel;vzhledem k tomu, že v souladu s postupem podle článku 17 směrnice 79/112/EHS a článku 7 směrnice 94/35/ES byl návrh této směrnice předložen Stálému výboru pro potraviny; vzhledem k tomu, že výbor nebyl schopen vyjádřit své stanovisko; vzhledem k tomu, že podle stejného postupu předložila Komise Radě návrh týkající se opatření, která mají být přijata,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha směrnice 94/54/ES se doplňuje takto:"Druh nebo skupina potraviny | Údaje |potraviny obsahující náhradní sladidlo nebo náhradní sladidla, která jsou schválena Směrnicí 94/35/ES | "s náhradním sladidlem (s náhradními sladidly)", tento údaj se doplní názvem, pod nímž je výrobek prodáván, jak je stanoveno v článku 5 směrnice 79/112/EHS |potraviny obsahující jak přidaný cukr nebo cukry, tak náhradní sladidlo nebo náhradní sladidla, která jsou schválena směrnicí 94/35/ES | "s cukrem (s cukry) a s náhradním sladidlem (s náhradními sladidly)", tento údaj se doplní názvem, pod nímž je výrobek prodáván, jak je stanoveno v článku 5 směrnice 79/112/ES |potraviny obsahující aspartam | "obsahuje zdroj fenylalaninu" |potraviny obsahující více než 10 % přidaných alkoholických cukrů | "nadměrná spotřeba může vyvolávat průjmy" |Článek 2Členské státy provedou do 1. července 1996 potřebné změny svých právních a správních předpisů tak, aby:- byl nejpozději 1. července 1996 povolen obchod s výrobky, které jsou v souladu s touto směrnicí,- byl s účinkem od 1. ledna 1997 zakázán obchod s výrobky, které nejsou v souladu s touto směrnicí.Obchod s výrobky uvedenými na trh nebo označenými před uvedeným dnem, které nejsou v souladu s touto směrnicí, však může pokračovat až do spotřebování zásob.Neprodleně o tom informují Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 29. března 1996.Za RadupředsedaT. Treu[1] Úř. věst L 33, 8.2.1979, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 93/102/ES (Úř. věst. L 291, 25.11.1993, s. 14).[2] Úř. věst L 237, 10.9.1994, s. 3.[3] Úř. věst. L 300, 23.11.1994, s. 14.--------------------------------------------------


Důležité právní upozornění

|

31984L0527

Směrnice Rady ze dne 17. září 1984 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se svařovaných lahví na plyny z nelegované oceli

Úřední věstník L 300 , 19/11/1984 S. 0048 - 0071 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 14 S. 0050  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 18 S. 0058  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 14 S. 0050  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 18 S. 0058  CS.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271 ET.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271 HU.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271 LT.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271 LV.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271 MT.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271 PL.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271 SK.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271 SL.ES Kapitola 13 Svazek 007 S. 248  - 271

		Směrnice Radyze dne 17. září 1984o sbližování právních předpisů členských států týkajících se svařovaných lahví na plyny z nelegované oceli(84/527/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že v členských státech podléhá výroba a kontrola lahví na plyny závazným předpisům, které se v jednotlivých členských státech liší a v důsledku toho brání obchodu s těmito lahvemi; že je proto nutné tyto předpisy sblížit;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/767/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro tlakové nádoby a metody jejich inspekce [4], ve znění aktu o přistoupení z roku 1979, stanoví zejména postupy EHS schválení vzoru a EHS ověření těchto nádob; že je podle uvedené směrnice žádoucí stanovit technické požadavky, jimž musí vyhovovat svařované lahve na plyny, typu EHS, z nelegované oceli o objemu 0,5 l až 150 l tak, aby se mohly dovážet, prodávat a používat bez omezení, jakmile prošly kontrolou a byly opatřeny značkou a symbolem,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na svařované lahve na plyny z nelegované oceli vyráběné z několika částí, o efektivní tloušťce stěny 5 mm či méně, schopné opakovaného plnění, o objemu od 0,5 l do 150 l včetně, určené k plnění stlačenými, zkapalněnými nebo rozpuštěnými plyny, s výjimkou zkapalněných plynů o velmi nízké teplotě a acetylenu, a k jejich přepravě; výpočtový tlak Ph těchto lahví nesmí překročit 60 bar; dále jen "lahve".Článek 2Pro účely této směrnice se "lahví typu EHS" rozumí jakákoli lahev navržená a vyrobená tak, že splňuje požadavky této směrnice a směrnice 76/767/EHS.Článek 3Žádný členský stát nesmí z důvodů týkajících se konstrukce nebo inspekce lahve ve smyslu směrnice 76/767/EHS a této směrnice bránit, zakazovat nebo omezovat uvádění lahve typu EHS na trh a do provozu.Článek 4Všechny lahve typu EHS podléhají EHS schválení vzoru.Všechny lahve typu EHS podléhají EHS ověření s výjimkou lahví o objemu do 1 l.Článek 5Jakékoli změny nezbytné k přizpůsobení bodů 1, 2.1.1 a 2.3, s výjimkou bodu 2.3.3, bodu 2.4, s výjimkou bodů 2.4.1 a 2.4.2.1, bodů 3.1.1, 3.1.2, 3.3, 3.4, 3.5, 5, s výjimkou bodů 5.2.2. a 5.3, a bodu 6 přílohy I, jakož i přílohy II a III této směrnice technickému pokroku musí být přijaty v souladu s postupem stanoveným v článku 20 směrnice 76/767/EHS.Článek 6Postup stanovený v článku 17 směrnice 76/767/EHS lze použít i pro body 2.2, 2.3.2 a 3.4.1.1 přílohy I této směrnice.Článek 71. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od oznámení této směrnice [5] a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice, byla sdělena Komisi.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. září 1984Za RadupředsedaP. Barry[1] Úř. věst. C 104, 13.9.1974, s. 59.[2] Úř. věst. C 5, 8.1.1975, s. 52.[3] Úř. věst. C 62, 15.3.1975, s. 31.[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 153.[5] Tato směrnice byla členským státům oznámena dne 26. září 1984.--------------------------------------------------PŘÍLOHA I1. ZNAČKY A POJMY POUŽITÉ V TÉTO PŘÍLOZE1.1 Značky použité v této příloze mají tento význam:Ph = zkušební tlak při hydraulické zkoušce (výpočtový tlak) v bar;Pr = tlak při roztržení lahve změřený při zkoušce na roztržení v bar;Prt = výpočtový nejnižší teoretický tlak při roztržení v bar;Re = nejmenší hodnota meze kluzu zaručená výrobcem lahví pro zhotovenou lahev v N/mm2;Rm = nejmenší hodnota pevnosti v tahu zaručená materiálovou normou v N/mm2;Rmt = skutečná pevnost v tahu v N/mm2;a = výpočtová nejmenší tloušťka stěny válcového pláště v mm;b = výpočtová nejmenší tloušťka zaobleného dna v mm;D = jmenovitý vnější průměr lahve v mm;R = vnitřní poloměr zaoblení konvexního dna v mm;r = vnitřní poloměr zaoblení v přechodové oblasti konvexního dna v mm;H = vnější výška zaoblené části dna lahve v mm;h = výška válcové části zaobleného dna lahve v mm;L = délka pláště lahve namáhaného tlakem v mm;A = tažnost základního materiálu v %;Vo = počáteční objem lahve v okamžiku zvyšování tlaku při zkoušce na roztržení v litrech;V = konečný objem lahve při roztržení v litrech;Z = součinitel hodnoty svaru.1.2 Pro účely této směrnice se "tlakem při roztržení" rozumí tlak při dosažení plastické nestability, tj. nejvyšší tlak dosažený při zkoušce na roztržení.1.3 NORMALIZAČNÍ ŽÍHÁNÍPojem "normalizační žíhání" se v této směrnici používá ve smyslu definice podle odstavce 68 normy EURONORM 52-83.1.4 ODSTRANĚNÍ VNITŘNÍHO PNUTÍPojem "odstranění vnitřního pnutí" se vztahuje k tepelnému zpracování, kterému se podrobuje zhotovená lahev a během kterého se lahev ohřívá na teplotu pod nejnižším bodem přeměny oceli (Ac1) za účelem snížení zbytkových pnutí.2. TECHNICKÉ POŽADAVKY2.1 MATERIÁLY2.1.1 Materiálem použitým k výrobě plášťů namáhaných tlakem musí být ocel podle normy EURONORM 120-83.2.1.2 Všechny části tělesa lahve a všechny části k němu přivařené musí být vyrobeny ze vzájemně kompatibilních materiálů.2.1.3 Přídavné materiály pro svařování musí být s touto ocelí kompatibilní, aby vznikly sváry s vlastnostmi, které jsou rovnocenné vlastnostem specifikovaným pro základní materiál.2.1.4 Výrobce lahví je povinen opatřit a předložit osvědčení o rozboru taveb ocelí dodaných pro výrobu částí namáhaných tlakem.2.1.5 Musí být umožněno provádět nezávislé chemické rozbory. Tyto rozbory se musí provádět na zkušebních vzorcích odebraných buď z materiálů ve stavu dodaném výrobci lahví nebo ze zhotovených lahví.2.1.6 Výrobce je povinen předložit inspekčnímu subjektu výsledky metalurgických a mechanických zkoušek a rozborů provedených na svarech, rovněž je povinen mu předložit popis zavedených svařovacích metod a postupů, které lze pokládat za reprezentativní pro sváry zhotovené během výroby.2.2 TEPELNÉ ZPRACOVÁNÍLahve se dodávají buď ve stavu normalizačně žíhaném nebo ve stavu po odstranění vnitřního pnutí. Výrobce lahví potvrdí, že lahve byly po provedení všech svarů podrobeny tepelnému zpracování a rovněž potvrdí použitý postup tepelného zpracování. Lokální tepelné zpracování není povoleno.2.3 VÝPOČTY ČÁSTÍ NAMÁHANÝCH TLAKEM2.3.1 Tloušťka stěny válcového pláště lahve na plyny v kterémkoli bodubodu pláště namáhaného tlakem nesmí být menší než tloušťka vypočtená podle vzorce:2.3.1.1 u lahví bez podélných svarů:a =P· D20+ P2.3.1.2 u lahví s podélnými svary:a =P· D20Z+ Pkde Z se rovná:- 0,85, jestliže výrobce provádí rentgenografickou kontrolu křížení svarů do vzdálenosti 100 mm od křížení v případě podélného svaru a po délce 50 mm (na každou stranu od křížení 25 mm) v případě obvodových svarů. Rentgenograficky se od každého stroje kontroluje po jedné lahvi vybrané na začátku a konci každé pracovní směny,- 1, jestliže výrobce provádí namátkovou rentgenografickou kontrolu křížení svarů do vzdálenosti 100 mm od křížení v případě podélného svaru a po délce 50 mm (na každou stranu od křížení 25 mm) v případě obvodových svarů.Tato kontrola se provádí na náhodně vybraných 10 % vyrobených lahví.Pokud tyto rentgenografické kontroly odhalí nepřípustné vady definované v bodu 3.4.1.4, musí být učiněna veškerá nezbytná opatření k přezkoumání příslušné dávky a k odstranění vad.2.3.2 Rozměry a výpočet den lahví (viz obrázky v dodatku 1)2.3.2.1 Dna lahví musí splňovat tyto podmínky:- torosférická dnasoučasně platné meze:0,003 D ≤ b ≤ 0,08 Dr ≥ 0,1 DR ≤ DH ≥ 0,18 Dr ≥ 2 bh ≥ 4 b- elipsoidní dnasoučasně platné meze:0,003 D ≤ b ≤ 0,08 DH ≥ 0,18 Dh ≥ 4 b- polokulová dnameze: 0,003 D ≤ b ≤ 0,16 D2.3.2.2 Tloušťka těchto zaoblených den nesmí být v žádném bodu menší než hodnota vypočítaná podle vzorce:b =P· D20CHodnota tvarového součinitele C pro plná dna je uvedena v tabulce v dodatku 1.Jmenovitá tloušťka válcového okraje dna však nesmí být menší než jmenovitá tloušťka válcové části.2.3.3 Jmenovitá tloušťka stěny válcové části a zaobleného dna nesmí být za žádných okolností menší než:- + 0,7, jestliže Ph < 30 bar,- +1, jestliže Ph ≥ 30 bar,přičemž v obou případech je nejmenší hodnota 1,5 mm.2.3.4 Těleso lahve, s výjimkou návarku pro ventil, může být zhotoveno ze dvou nebo tří částí. Dna musí být z jednoho kusu a konvexní.2.4 KONSTRUKCE A JAKOST PROVEDENÍ2.4.1 Obecné požadavky2.4.1.1 Výrobce na vlastní odpovědnost zaručuje, že má k dispozici výrobní prostředky a technologii, které zabezpečují, aby vyrobené lahve splňovaly požadavky této směrnice.2.4.1.2 Výrobce je povinen náležitým dozorem zajistit, aby výchozí plechy a lisované části používané pro výrobu lahví byly bez vad, které by mohly nepříznivě ovlivnit provozní bezpečnost lahve.2.4.2 Části namáhané tlakem2.4.2.1 Výrobce je povinen popsat používané svařovací metody a postupy a uvést kontroly prováděné během výroby.2.4.2.2 Technické požadavky na svařováníTupé svary se musí provádět postupem automatického svařování.Tupé svary na plášti namáhaném tlakem nesmí být umístěny v místech, kde se mění tvar.Koutové svary nesmějí překrývat tupé svary a musí být od nich vzdáleny nejméně 10 mm.Svary spojující části, které vytvářejí plášť lahve, musí splňovat tyto podmínky (viz obrázky příkladů svarů v dodatku 2):- podélný svar: tento svar se provádí jako tupý svar v plném průřezu stěny,- obvodový svar s výjimkou svaru připevňujícího návarek pro ventil k hornímu dnu lahve: tento svar se provádí jako tupý svar v plném průřezu stěny. Vylemovaný spoj se považuje za zvláštní druh tupého svaru,- obvodový svar připevňující návarek pro ventil k hornímu dnu lahve: tento svar může být proveden buď jako tupý svar nebo jako koutový svar. Pokud je to tupý svar, musí být proveden v plném průřezu stěny. Vylemovaný spoj se považuje za zvláštní druh tupého svaru.Požadavky této odrážky se nevztahují na případy, kdy na horním dnu lahve je návarek pro ventil uvnitř lahve a kde tento návarek je ke dnu přivařen svarem, který se nepodílí na těsnosti lahve (viz dodatek 2, obrázek 4).V případě tupých svarů nesmí být přesazení styčných ploch větší než 1/5 tloušťky stěny (1/5 a).2.4.2.3 Kontrola svarůVýrobce je povinen zajistit, aby svary byly plně provařeny, nevykazovaly jakékoli vychýlení svarového švu a byly bez vad, které by mohly ohrozit bezpečné používání lahve.U lahví vyrobených ze dvou částí, s výjimkou svarů podle obrázku 2 A v dodatku 2, se obvodové tupé svary rentgenograficky kontrolují po délce 100 mm, přičemž se kontrole podrobuje během plynulé výroby jedna lahev vybraná na začátku a jedna lahev vybraná na konci každé směny a v případě přerušení výroby po dobu delší než 12 hodin první svařená lahev.2.4.2.4 OvalitaOvalita válcového pláště lahve musí být omezena tak, aby rozdíl mezi největším a nejmenším vnějším průměrem v tomtéž průřezu nebyl větší než 1 % střední hodnoty těchto průměrů.2.4.3 Příslušenství2.4.3.1 Rukojeti a ochranné kroužky musí být vyrobeny a k tělesu lahve přivařeny tak, aby nezpůsobovaly nebezpečnou koncentraci napětí ani neumožňovaly hromadění vody.2.4.3.2 Patky lahve musí být dostatečně pevné a musí být z kovu, který je kompatibilní s ocelí lahve; tvar patky musí lahvi poskytovat dostatečnou stabilitu. Horní okraj patky musí být k lahvi přivařen tak, aby mezi patkou a lahví nemohlo docházet ke hromadění či pronikání vody.2.4.3.3 Případné identifikační štítky musí být připevněny k tlakem namáhanému plášti lahve a nesmí být odnímatelné; musí být učiněna veškerá nezbytná opatření zabraňující korozi.2.4.3.4 K výrobě patek, rukojetí a ochranných kroužků lze použít jakýkoli jiný materiál, pokud je zajištěna jejich pevnost a vyloučeno nebezpečí koroze dna lahve.2.4.3.5 Ochrana kohoutu nebo ventiluKohout nebo ventil lahve musí být účinně chráněn buď svou konstrukcí nebo konstrukcí lahve (např. ochranným kroužkem) nebo pomocí ochranného kloboučku či pevně namontovaného krytu.3. ZKOUŠKY3.1 MECHANICKÉ ZKOUŠKY3.1.1 Obecné požadavky3.1.1.1 Pokud není požadavky této přílohy stanoveno jinak, provádějí se mechanické zkoušky podle těchto norem:a) zkouška tahem: EURONORM 2-80, je-li tloušťka zkušebních tyčí 3 mm a více, nebo EURONORM 11-80, je-li tloušťka zkušebních tyčí menší než 3 mm;b) zkouška ohybem: EURONORM 6-55, je-li tloušťka zkušebních tyčí 3 mm a více, nebo EURONORM 12-55, je-li tloušťka zkušebních tyčí menší než 3 mm.3.1.1.2 Všechny mechanické zkoušky pro ověření vlastností základního materiálu a svarů tlakem namáhaných plášťů lahví na plyny se provádějí na zkušebních tyčích odebraných ze zhotovených lahví.3.1.2 Druhy zkoušek a vyhodnocení výsledků zkoušek3.1.2.1 Každá lahev odebraná jako vzorek se podrobí těmto zkouškám:A) V případě lahví, které mají pouze obvodové svary (lahve ze dvou částí), na zkušebních tyčích odebraných z míst podle obrázku 1 v dodatku 3:1 zkouška tahem | základní materiál v podélném směru lahve a); nebo, pokud to není možné, v obvodovém směru; |1 zkouška tahem | kolmo k obvodovému svaru b); |1 zkouška ohybem | na rubu obvodového svaru c); |1 zkouška ohybem | na líci obvodového svaru d); |1 makrostrukturní zkouška | na řezu svarem. |B) V případě lahví s podélnými a obvodovými svary (lahve ze tří částí) na zkušebních tyčích odebraných z míst podle obrázku 2 v dodatku 3:1 zkouška tahem | základní materiál válcové části v podélném směru a); nebo, pokud to není možné, v obvodovém směru; |1 zkouška tahem | základní materiál ze dna b); |1 zkouška tahem | kolmo k podélnému svaru c); |1 zkouška tahem | kolmo k obvodovému svaru d); |1 zkouška ohybem | na rubu podélného svaru e); |1 zkouška ohybem | na líci podélného svaru f); |1 zkouška ohybem | na rubu obvodového svaru g); |1 zkouška ohybem | na líci obvodového svaru h); |1 makrostrukturní zkouška | na řezu svarem. |3.1.2.1.1 Zkušební tyče, které nejsou dostatečně rovné, musí být narovnány lisováním za studena.3.1.2.1.2 Na všech zkušebních tyčích, které obsahují svar, musí být svar zarovnán k odstranění jeho převýšení.3.1.2.2 Zkouška tahem3.1.2.2.1 Zkouška tahem na základním materiálu3.1.2.2.1.1 Postup provedení zkoušky tahem je určen příslušnou normou podle bodu 3.1.1.1.Obě strany zkušební tyče, které odpovídají vnitřnímu a vnějšímu povrchu stěny lahve, nesmějí být obrobeny.3.1.2.2.1.2 Zjištěné hodnoty meze kluzu se musí přinejmenším rovnat nejmenším hodnotám zaručeným výrobcem lahví.Zjištěné hodnoty pevnosti v tahu a tažnosti základního materiálu musí být v souladu s normou EURONORM 120-83 (tabulka III).3.1.2.2.2 Zkouška tahem na svarech3.1.2.2.2.1 Zkouška tahem ve směru kolmém na svar se musí provádět na zkušební tyči se zúženým průřezem šířky 25 mm a délky sahající 15 mm za okraje svaru, jak je znázorněno na obrázku v dodatku 4. Za touto středovou částí se šířka zkušební tyče musí postupně zvětšovat.3.1.2.2.2.2 Zjištěná hodnota pevnosti v tahu se musí přinejmenším rovnat hodnotě zaručené pro základní materiál, bez ohledu na to, ve kterém místě průřezu středové části se zkušební tyč přetrhne.3.1.2.3 Zkouška ohybem3.1.2.3.1 Postup provedení zkoušky ohybem je určen příslušnou normou EURONORM podle bodu 3.1.1.1. Zkouška ohybem se však musí provádět na zkušební tyči o šířce 25 mm orientované ve směru kolmém na svar. Při zkoušce musí být trn umístěn ve středu svaru.3.1.2.3.2 Na zkušební tyči se nesmějí objevit praskliny, je-li ohnuta okolo trnu tak, že vnitřní okraje nejsou od sebe vzdáleny více než činí průměr trnu (viz obrázek 2 v dodatku 5).3.1.2.3.3 Poměr n mezi průměrem trnu a tloušťkou zkušební tyče nesmí překročit hodnoty uvedené v tabulce:Skutečná pevnost v tahu Rmt v N/mm 2 | Hodnota n |do 440 včetně | 2 |nad 440 do 520 včetně | 3 |nad 520 | 4 |3.2 HYDRAULICKÁ ZKOUŠKA NA ROZTRŽENÍ3.2.1 Zkušební podmínkyZkoušené lahve musí být opatřeny nápisy, jejichž umístění se předpokládá na tlakem namáhaném plášti lahve.3.2.1.1 Hydraulická zkouška na roztržení musí být provedena na zařízení, které umožňuje postupně zvyšovat tlak v lahvi až do jejího roztržení a zaznamenávat změnu tlaku v závislosti na čase.3.2.2 Vyhodnocení zkoušky3.2.2.1 Zkouška na roztržení se vyhodnocuje podle těchto přijatých kritérií:3.2.2.1.1 Vzrůst objemu lahve, který se rovná:- u lahví o objemu ≥ 6,5 l objemu vody spotřebované od počátku zvyšování tlaku do okamžiku roztržení lahve,- u lahví o objemu < 6,5 l rozdílu mezi objemem lahve na počátku a na konci zkoušky.3.2.2.1.2 Vyhodnocení trhliny a tvaru jejích okrajů.3.2.3 Minimální zkušební požadavky3.2.3.1 Změřený tlak při roztržení Pr nesmí být za žádných okolností menší než 9/4 zkušebního tlaku Ph.3.2.3.2 Poměr vzrůstu objemu lahve k původnímu objemu:- 20 %, je-li délka lahve větší než její průměr,- 17 %, je-li délka lahve rovná jejímu průměru nebo menší.3.2.3.3 Zkouška na roztržení nesmí způsobit rozpad lahve na zlomky.3.2.3.3.1 Hlavní trhlina nesmí mít charakter křehkého lomu, tj. okrajové hrany lomu nesmí být radiální, ale musí být pod určitým úhlem skloněny vůči rovině průměru a po celé své tloušťce musí vykazovat kontrakci.3.2.3.3.2 Trhlina nesmí odhalit zřetelnou vadu materiálu.3.3 HYDRAULICKÁ ZKOUŠKA3.3.1 Tlak vody v lahvi se musí zvětšovat rovnoměrnou rychlostí až do dosažení zkušebního tlaku.3.3.2 Lahev musí zůstat pod zkušebním tlakem dostatečně dlouho, aby se prokázalo, že tlak neklesá a že lze zaručit těsnost lahve.3.3.3 Po zkoušce nesmí lahev vykazovat známky trvalé deformace.3.3.4 Lahve, které při zkoušce nevyhoví, musí být vyřazeny.3.4 NEDESTRUKTIVNÍ KONTROLA3.4.1 Kontrola prozářením (rentgenovými paprsky)3.4.1.1 Svary se podrobují rentgenografické kontrole podle specifikace ISO R 1106-1969, třída B.3.4.1.2 Při použití drátkového indikátoru nesmí být nejmenší průměr viditelného drátku větší než 0,10 mm.Při použití stupňovitého a dírkového indikátoru nesmí být průměr nejmenšího viditelného otvoru větší než 0,25 mm.3.4.1.3 Vyhodnocování rentgenogramů svarů se musí provádět na originálních filmech postupem doporučeným v normě ISO 2504-1973, odstavci 6.3.4.1.4 Nejsou přípustné tyto vady:- trhliny, vadné svary nebo nedostatečně provařené svary.Za nepřípustné se považují tyto vměstky:- podlouhlý vměstek nebo skupina okrouhlých vměstků v řadě, je-li jejich délka (po délce svaru rovné 12 a) větší než 6 mm,- plynový vměstek o rozměru větším než a/3 mm, který je od kteréhokoli jiného plynového vměstku vzdálený více než 25 mm,- kterýkoli jiný plynový vměstek o rozměru větším než a/4 mm,- plynové vměstky ležící po délce svaru 100 mm, je-li jejich celková plocha na všech snímcích větší než 2 a mm2.3.4.2 Makrostrukturní kontrolaMakrostrukturní kontrola celého příčného řezu svaru provedená na kysele leptaném výbrusu musí vykázat úplné protavení a nesmí odhalit jakékoli chyby ve spojení nebo podstatné vměstky či jiné vady.V případě pochybností se podezřelá oblast podrobí mikrostrukturní kontrole.3.5 KONTROLA VNĚJŠÍHO POVRCHU SVARU3.5.1 Tato kontrola se provádí po dokončení svaru. Kontrolovaný povrch svaru musí být dobře osvětlen a musí být očištěn od mastnoty, prachu, zbytku okují a jakýchkoli ochranných povlaků.3.5.2 Přechod svarového kovu do základního materiálu musí být hladký, bez vrubů. Na povrchu svaru a na sousedních površích materiálu nesmí být trhliny, vruby nebo porézní místa. Povrch svaru musí být pravidelný a hladký. V případě tupého svaru nesmí být převýšení větší než 1/4 šířky svaru.4. EHS SCHVÁLENÍ VZORU4.1 EHS schválení vzoru podle článku 4 může být vydáno pro typy nebo pro typové řady lahví."Typem lahve" se rozumějí lahve stejné konstrukce a tloušťky, vybavené stejným příslušenstvím, vyráběné ve stejných dílnách z plechu téže technické specifikace, svařované stejným postupem a tepelně zpracované za stejných podmínek."Typovou řadou lahví" se rozumějí lahve ze tří částí vyrobené v téže továrně, které se liší pouze délkou v těchto mezích:- nejmenší délka nesmí být menší než 3násobek průměru lahve,- největší délka nesmí být větší než 1,5násobek délky zkoušené lahve.4.2 Žadatel o EHS schválení vzoru je povinen předložit pro každý typ lahve nebo pro každou typovou řadu lahví dokumentaci potřebnou pro níže předepsané ověření a poskytnout členskému státu dávku 50 lahví, z nichž se odebere požadovaný počet lahví pro níže uvedené zkoušky, jakož i veškeré dodatečné informace požadované členským státem. Žadatel je povinen uvést druh, teploty a doby výdrže tepelného zpracování a svařovací postup. Dále je povinen opatřit a předložit osvědčení o rozboru taveb oceli dodané pro výrobu lahví.4.3 V průběhu postupu EHS schválení vzoru se ověří, zda:- jsou správné výpočty předepsané v bodu 2.3,- jsou splněny podmínky stanovené v bodech 2.1, 2.2, 2.4 a 3.5.Na lahvích předložených jako prototyp se provedou tyto zkoušky:- zkouška podle bodu 3.1 na jedné lahvi,- zkouška podle bodu 3.2 na jedné lahvi,- zkouška podle bodu 3.4 na jedné lahvi.Jsou-li výsledky těchto kontrol vyhovující, vydá členský stát certifikát EHS schválení vzoru podle předlohy v příloze II.5. EHS OVĚŘENÍ5.1 Pro účely EHS ověření je výrobce lahví povinen předložit inspekčnímu subjektu:5.1.1 certifikát EHS schválení vzoru;5.1.2 osvědčení o rozboru tavby oceli dodané pro výrobu lahví;5.1.3 prostředky k identifikaci tavby oceli, z níž je kterákoli lahev vyrobena;5.1.4 dokumentaci k dodaným lahvím – zejména dokumenty týkající se tepelného zpracování – s uvedením postupu použitého podle bodu 2.2;5.1.5 seznam lahví s uvedením čísel a nápisů předepsaných v bodu 6;5.1.6 výsledky nedestruktivních zkoušek provedených během výroby a svařovací metody použité k zajištění dobré reprodukovatelnosti lahví v průběhu výroby. Výrobce je rovněž povinen předložit prohlášení, kterým se zaváže používat při sériové výrobě stejné svařovací metody, jaké použil při svařování lahví předložených pro EHS schválení vzoru.5.2 V PRŮBĚHU EHS OVĚŘENÍ5.2.1 Inspekční subjekt je povinen:- zjistit, zda byl získán certifikát EHS schválení vzoru a zda lahve jsou s ním ve shodě,- zkontrolovat dokumenty obsahující údaje o materiálech a výrobních postupech, zejména ty, které jsou uvedeny v bodu 2.1.6,- zkontrolovat, zda byly splněny technické požadavky uvedené v bodu 2 a provést vnější a vnitřní vizuální prohlídku každé lahve z náhodně vybraného vzorku,- být přítomen u zkoušek předepsaných v bodech 3.1 a 3.2 a kontrolovat jejich průběh,- zkontrolovat, zda informace předané výrobcem podle bodu 5.1.6 jsou správné a zda ověření, která výrobce provedl, jsou dostatek,- vydat certifikát EHS ověření podle předlohy v příloze III.5.2.2 Za účelem provedení zkoušek se z každé dávky náhodně vybere vzorek lahví v níže uvedeném počtu.Dávka se skládá maximálně ze 3000 lahví stejného typu odpovídajícího definici uvedené ve druhém odstavci bodu 4.1, které byly vyrobeny ve stejný den nebo ve dnech po sobě následujících.TABULKA 1Počet lahví N v dávce | Lahve odebrané jako vzorky | Lahve podrobené || | mechanickým zkouškám | zkouškám na roztržení |N ≤ | 500 | 3 | 1 | 2 |500 < N ≤ | 1500 | 9 | 2 | 7 |1500 < N ≤ | 3000 | 18 | 3 | 15 |V závislosti na velikosti dávky se lahve ze vzorku podrobí mechanickým zkouškám podle bodu 3.1 a hydraulické tlakové zkoušce na roztržení podle bodu 3.2 podle rozdělení uvedeného v tabulce 1.Jestliže dvě nebo více lahví při těchto zkouškách nevyhoví, musí se dávka zamítnout.Pokud pouze jedna z lahví nevyhoví buď při mechanické zkoušce nebo při zkoušce na roztržení, vyberou se z téže dávky náhodně lahve v počtu uvedeném v tabulce 2 a provedou se zkoušky podle rozdělení uvedeného v tabulce 1.TABULKA 2Počet lahví N v dávce | Lahve odebrané jako vzorky | Nevyhovující zkoušky | Lahve podrobené || | mechanickým zkouškám | zkoušce na roztržení |250 < N ≤ | 500 | 3 | mechanické | 2 | 1 |na roztržení | 1 | 2 |500 < N ≤ | 1500 | 9 | mechanické | 5 | 4 |na roztržení | 2 | 7 |1500 < N ≤ | 3000 | 18 | mechanické | 9 | 9 |na roztržení | 3 | 15 |Jestliže jedna nebo více z těchto lahví nevyhoví, musí se dávka zamítnout.5.2.3 Výběr vzorků a všechny zkoušky se provádějí za přítomnosti zástupce inspekčního subjektu.5.2.4 Všechny lahve v dávce se musí podrobit hydraulické zkoušce podle bodu 3.3 za přítomnosti a pod dozorem zástupce inspekčního subjektu.5.3 VÝJIMKY Z EHS OVĚŘENÍV případě lahví o objemu menším než 1 l je povinen provést všechny zkoušky a kontroly stanovené v bodu 5 výrobce na vlastní odpovědnost. Výrobce je povinen předložit inspekčnímu subjektu veškeré dokumenty a protokoly týkající se zkoušek a kontrol.6. ZNAČKY A NÁPISY6.1 Jestliže inspekční subjekt provedl všechny předepsané kontroly a jsou-li jejich výsledky vyhovující, je povinen vydat certifikát potvrzující provedené zkoušky.6.2 V případě lahví o objemu do 6,5 l lze značky a nápisy týkající se provedení lahve umístit na patku lahve; u ostatních lahví se umísťují na horní zaoblenou část nebo na zesílenou část lahve nebo na identifikační štítek. Některé nápisy však mohou být provedeny na zaobleném dně během tváření, pokud to neoslabí celistvost lahve.6.3 ZNAČKA EHS SCHVÁLENÍ VZORUOdchylně od požadavků bodu 3 přílohy I směrnice 76/767/EHS výrobce vyrazí značku EHS schválení vzoru v tomto pořadí:- stylizované písmeno+++++ TIFF +++++,- pořadové číslo 3 označující tuto směrnici,- velké písmeno (písmena) označující členský stát, který udělil EHS schválení vzoru, a poslední dvě číslice roku, kdy bylo schválení vzoru uděleno,- číslo EHS schválení vzoru (příklad:+++++ TIFF +++++3 D 79 45).6.4 ZNAČKA EHS OVĚŘENÍOdchylně od požadavků bodu 3 přílohy II směrnice 76/767/EHS připojí inspekční subjekt značku EHS ověření v tomto pořadí:- malé písmeno "e",- velké písmeno (písmena) označující stát, ve kterém bylo ověření provedeno, pokud je to nutné spolu s jedním nebo dvěma čísly označujícími územní členění,- značku inspekčního subjektu připojenou zkušebním technikem, popřípadě spolu s jeho značkou,- šestiúhelník,- datum ověření: rok, měsíc (příklad:. e D 12 48+++++ TIFF +++++80/01).6.5 NÁPISY TÝKAJÍCÍ SE PROVEDENÍ6.5.1 Nápisy týkající se oceli- číslo označující hodnotu Re v N/mm2, která byla použita jako základ výpočtu,- značka N (lahev normalizačně žíhaná) nebo značka S (lahev ve stavu po odstranění vnitřního pnutí).6.5.2 Nápisy týkající se hydraulické zkouškyHodnota zkušebního tlaku v barech s připojenou značkou "bar".6.5.3 Nápisy týkající se typu lahveNejmenší objem lahve v litrech zaručený výrobcem lahve.Objem lahve se udává na jedno desetinné místo a zaokrouhluje se dolů.6.5.4 Nápisy týkající se místa původu lahveVelké písmeno (písmena) označující zemi původu, dále pak značka výrobce a výrobní číslo.6.6 JINÉ NÁPISYJsou-li podle vnitrostátních předpisů požadovány další nápisy, které nemají vztah ke konstrukci ani k její inspekci, musí být na lahvích provedeny podle bodu 6.2.--------------------------------------------------PŘÍLOHA II+++++ TIFF +++++TECHNICKÁ PŘÍLOHA K CERTIFIKÁTU EHS SCHVÁLENÍ VZORU1. Výsledky EHS přezkoušení vzoru s ohledem na EHS schválení vzoru.2. Informace o hlavních vlastnostech vzoru, zejména:- podélný řez lahví typu, pro nějž bylo uděleno schválení vzoru, obsahující tyto údaje:- jmenovitý vnější průměr D,- nejmenší tloušťku stěny lahve a,- nejmenší tloušťku dna a horní zaoblené části,- nejmenší a největší délku (nebo délky) Lmin, L max,- vnější výšku zaoblené části dna lahve H v mm,- objem nebo objemy Vmin, Vmax,- tlak Ph,- jméno výrobce/číslo výkresu a datum,- název typu lahve,- údaje týkající se oceli podle bodu 2.1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA III+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------