title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/97/ES ze dne 10. listopadu 2003 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu zařízení pro nepřímý výhled a vozidel vybavených těmito zařízeními, kterou se mění směrnice 70/156/EHS a zrušuje směrnice 71/127/EHSText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0097

Úřední věstník L 025 , 29/01/2004 S. 0001 - 0045

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/97/ESze dne 10. listopadu 2003o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu zařízení pro nepřímý výhled a vozidel vybavených těmito zařízeními, kterou se mění směrnice 70/156/EHS a zrušuje směrnice 71/127/EHS(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 71/127/EHS ze dne 1. března 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zpětných zrcátek motorových vozidel [4] byla přijata jako jedna ze zvláštních směrnic týkajících se postupu ES schvalování typu zavedeného směrnicí Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [5]. Proto se ustanovení směrnice 70/156/EHS týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vozidel vztahují i na směrnici 71/127/EHS.(2) Současná ustanovení, zejména v případě vozidel kategorií N2, N3, M2 a M3, se ukazují jako nedostatečná, pokud se týká vnějšího pole výhledu do stran vozidla, před a za vozidlo. K odstranění tohoto nedostatku je nezbytné požadovat rozšíření pole výhledu.(3) Na základě získaných zkušeností a současného stavu techniky je nyní možné rozšířit některé požadavky směrnice 71/127/EHS v zájmu zvýšení bezpečnosti silničního provozu a povolit doplnění používání zrcátek jinými technickými prostředky.(4) S přihlédnutím k povaze a počtu nezbytných změn požadavků platných v současné době je vhodné zrušit a nahradit směrnici 71/127/EHS touto směrnicí. Protože postupy schvalování typu a shodnosti výroby upravuje směrnice 70/156/EHS, není nutné je opakovat v této směrnici.(5) Přílohy směrnice 70/156/EHS by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Účelem této směrnice je harmonizovat pravidla týkající se schvalování typu zařízení pro nepřímý výhled a vozidel vybavených těmito zařízeními.Tato pravidla jsou obsažena v přílohách této směrnice.Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo podle definice v části A přílohy II směrnice 70/156/EHS.Článek 21. Od 26. ledna 2005 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se zařízení pro nepřímý výhled- odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla nebo zařízení pro nepřímý výhled ani- zakázat prodej, registraci nebo uvedení do provozu vozidel nebo zařízení pro nepřímý výhled,pokud tato vozidla nebo zařízení pro nepřímý výhled splňují požadavky této směrnice.2. Od 26. ledna 2006 odmítnou členské státy udělit ES schválení typu pro každý nový typ vozidla z důvodů týkajících se zařízení pro nepřímý výhled nebo pro každý nový typ zařízení pro nepřímý výhled, pokud nejsou splněny požadavky této směrnice.Toto datum se však odkládá o 12 měsíců, pokud jde o požadavky týkající se předních zrcátek třídy VI jako konstrukčních částí a jejich montáže na vozidlo.3. Od 26. ledna 2006 odmítnou členské státy udělit vnitrostátní schválení typu pro každý nový typ vozidla z důvodů týkajících se zařízení pro nepřímý výhled, pokud nejsou splněny požadavky této směrnice.Toto datum se však odkládá o 12 měsíců, pokud jde o požadavky týkající se předních zrcátek třídy VI jako konstrukčních částí a jejich montáže na vozidlo.4. Od 26. ledna 2010 pro vozidla kategorií M1 a N1 a od 26. ledna 2007 pro všechna vozidla ostatních kategorií členské státy- považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla podle směrnice 70/156/EHS za neplatná pro účely čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice a- zakáží prodej, registraci nebo uvedení do provozu vozidelz důvodů týkajících se zařízení pro nepřímý výhled, pokud tato vozidla nesplňují požadavky této směrnice.5. Od 26. ledna 2010 pro vozidla kategorií M1 a N1 a od 26. ledna 2007 pro všechna vozidla ostatních kategorií se pro účely čl. 7 odst. 2 směrnice 70/156/EHS použijí požadavky této směrnice týkající se zařízení pro nepřímý výhled jako konstrukčních částí.6. Bez ohledu na odstavce 2 a 5 mohou členské státy, pokud jde o náhradní díly, nadále udělovat ES schválení typu a povolovat prodeje a uvádění do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků určených pro použití na typech vozidel, které byly schváleny před 26. lednem 2007 podle směrnice 71/127/EHS, a v případě potřeby vydávat rozšíření těchto schválení typu.7. Bez ohledu na odstavec 3 mohou členské státy nadále vydávat vnitrostátní schválení typu pro každý nový typ kloubového vozidla kategorie M2 a M3 třídy I podle definice v bodu 2.1.1.1 přílohy I směrnice 2001/85/ES [6] tvořeného nejméně třemi tuhými částmi, který nesplňuje požadavky této směrnice, za předpokladu, že jsou splněny požadavky na pole výhledu řidiče podle bodu 5 přílohy III této směrnice.8. Tato směrnice také přispívá k zajištění vyšší úrovně bezpečnosti v souvislosti s mezinárodní harmonizací právních předpisů v této oblasti. Proto Komise co nejdříve po přijetí této směrnice předloží Evropské hospodářské komisi Organizace spojených národů návrh týkající se harmonizace ustanovení předpisu EHK OSN č. 46 s ustanoveními této směrnice.Článek 3Komise vypracuje do 26. ledna 2010 podrobnou studii, aby zjistila, zda změny zavedené touto směrnicí mají příznivý vliv na bezpečnost silničního provozu, zvláště s ohledem na chodce, cyklisty a další nechráněné uživatele silnic. Bude-li to nezbytné, navrhne Komise na základě těchto poznatků doplňující legislativní opatření pro další zlepšení pole nepřímého výhledu.Článek 4Směrnice 70/156/EHS se mění takto:1) V příloze I se bod 9.9 nahrazuje tímto:"9.9 Zařízení pro nepřímý výhled9.9.1 Zrcátka (uveďte pro každé zrcátko): …9.9.1.1 Značka: …9.9.1.2 Značka ES schválení typu: …9.9.1.3 Varianta: …9.9.1.4 Výkres (výkresy) pro identifikaci zrcátka ukazující umístění zrcátka vzhledem ke konstrukci vozidla: …9.9.1.5 Podrobnosti způsobu připevnění včetně části konstrukce vozidla, k níž je zrcátko připevněno: …9.9.1.6 Nepovinná výbava, která může ovlivnit pole výhledu směrem dozadu: …9.9.1.7 Stručný popis elektronických součástí seřizovacího systému (jsou-li užity): …9.9.2 Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka: …9.9.2.1 Typ a vlastnosti (např. úplný popis zařízení): …9.9.2.1.1 V případě zařízení kamera-monitor: detekční vzdálenost (mm), kontrast, rozsah jasu, potlačení odlesku, zobrazení (černobílé/barevné), obnovovací frekvence obrazu, dosah jasu monitoru: …9.9.2.1.2 Dostatečně podrobné výkresy pro identifikaci celého zařízení včetně návodů k montáži; na výkresech musí být vyznačeno umístění značky ES schválení typu: …"2) V příloze III se bod 9.9 nahrazuje tímto:"9.9 Zařízení pro nepřímý výhled9.9.1 Zrcátka (uveďte pro každé zrcátko): …9.9.1.1 Značka: …9.9.1.2 Značka ES schválení typu: …9.9.1.3 Varianta: …9.9.1.4 Výkres (výkresy) pro identifikaci zrcátka ukazující umístění zrcátka vzhledem ke konstrukci vozidla: …9.9.1.5 Podrobnosti způsobu připevnění včetně části konstrukce vozidla, k níž je zrcátko připevněno: …9.9.1.6 Nepovinná výbava, která může ovlivnit pole výhledu směrem dozadu: …9.9.1.7 Stručný popis elektronických součástí seřizovacího systému (jsou-li užity): …9.9.2 Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka: …9.9.2.1 Typ a vlastnosti (např. úplný popis zařízení): …9.9.2.1.1 V případě zařízení kamera-monitor: detekční vzdálenost (mm), kontrast, rozsah jasu, potlačení odlesku, zobrazení (černobílé/barevné), obnovovací frekvence obrazu, dosah jasu monitoru: …9.9.2.1.2 Dostatečně podrobné výkresy pro identifikaci celého zařízení včetně návodů k montáži; na výkresech musí být vyznačeno umístění značky ES schválení typu: …"3) Příloha IV se mění takto:- v části I se bod 8 v tabulce nahrazuje tímto:"Předmět | Číslo směrnice č. | Odkaz na Úřední věstník | Vztahuje se na |M1 | M2 | M3 | N1 | N2 | N3 | O1 | O2 | O3 | O4 |… |8.Zařízení pro nepřímý výhled | 2003/97/ES | L 25, 29. 1. 2004 | X | X | X | X | X | X | | | | |;"- v části I bodě 8 se slova "zpětná zrcátka" nahrazují slovy "zařízení pro nepřímý výhled";- v části II bod 8 se slova "zpětná zrcátka" nahrazují slovy "zařízení pro nepřímý výhled".4) V příloze XI v doplňcích 1 a 2 bodě 8 se slova "zpětná zrcátka" nahrazují slovy "zařízení pro nepřímý výhled".Článek 51. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 24. ledna 2005. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Směrnice 71/127/EHS se zrušuje s účinkem ode dne 24. ledna 2010.Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.Článek 7Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 8Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 10. listopadu 2003.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaA. Marzano[1] Úř. věst. C 126 E, 28.5.2002, s. 225.[2] Úř. věst. C 149, 21.6.2002, s. 5.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 9. dubna 2002 (Úř. věst. C 127 E, 29 5. 2003, s. 25, společný postoj Rady ze dne 8. dubna 2003 (Úř. věst. C 214 E, 9. 9. 2003, s. 7), postoj Evropského parlamentu ze dne 1. července 2003 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 20. října 2003.[4] Úř. věst. L 68, 22.3.1971, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[5] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením ES č. 807/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36).[6] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/85/ES ze dne 20. listopadu 2001 o zvláštních ustanoveních pro vozidla používané k přepravě osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče (Úř. věst. L 42, 13.2.2002, s.1).--------------------------------------------------SEZNAM PŘÍLOHPříloha I | Definice a správní opatření pro ES schválení typu || Dodatek 1 | Informační dokument týkající se ES schválení typu zařízení pro nepřímý výhled || Dodatek 2 | Vzor certifikátu ES schválení typu konstrukční části pro zařízení pro nepřímý výhled || Dodatek 3 | Informační dokument týkající se ES schválení typu vozidla || Dodatek 4 | Vzor certifikátu ES schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled || Dodatek 5 | Značka ES schválení typu konstrukční části || Dodatek 6 | Postup pro určení H-bodu a pro ověření vzájemné polohy R-bodu a H-bodu |Příloha II | Konstrukční požadavky a zkoušky požadované pro ES schválení typu konstrukční části pro zařízení pro nepřímý výhled || Dodatek 1 | Postup určení poloměru křivosti "r" odrazného povrchu zrcátka || Dodatek 2 | Zkušební postup pro určení odrazivosti |Příloha III | Požadavky na montáž zrcátek a jiných zařízení pro nepřímý výhled na vozidla || Dodatek | Výpočet detekční vzdálenosti |Příloha IV | Srovnávací tabulka podle článku 6 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IDEFINICE A SPRÁVNÍ OPATŘENÍ PRO ES SCHVÁLENÍ TYPU1. DEFINICE1.1 "Zařízeními pro nepřímý výhled" se rozumějí zařízení pro sledování dopravního prostoru v blízkosti vozidla, který nemůže být sledován přímým výhledem. Mohou to být běžná zrcátka, zařízení kamera-monitor nebo jiná zařízení schopná předávat řidiči informace o poli nepřímého výhledu.1.1.1 "Zrcátkem" se rozumí jakékoliv zařízení, s výjimkou zařízení jako např. periskop, jehož účelem je poskytovat jasný pohled směrem dozadu, do strany nebo před vozidlo v polích výhledu podle bodu 5 přílohy III.1.1.1.1 "Vnitřním zrcátkem" se rozumí zařízení podle bodu 1.1, které může být namontováno v prostoru pro cestující ve vozidle.1.1.1.2 "Vnějším zrcátkem" se rozumí zařízení podle bodu 1.1, které může být namontováno na vnějším povrchu vozidla.1.1.1.3 "Kontrolním zrcátkem" se rozumí zrcátko jiné než zrcátka podle bodu 1.1.1, které může být namontováno uvnitř nebo vně vozidla za účelem poskytnutí jiných polí výhledu, než která jsou definována v bodu 5 přílohy III.1.1.1.4 "Poloměrem r" se rozumí průměr poloměrů křivosti měřených na odrazném povrchu metodou podle bodu 2 dodatku 1 k příloze II.1.1.1.5 "Hlavními poloměry křivosti v jednom bodu na odrazném povrchu (ri)" se rozumějí hodnoty získané pomocí přístroje popsaného v dodatku 1 k příloze II a naměřené na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem zrcátka rovnoběžně s úsečkou b, definovanou v bod 2.2.1 přílohy II, a na oblouku kolmém k této úsečce.1.1.1.6 "Poloměrem křivosti v jednom bodu odrazného povrchu (rp)" se rozumí aritmetický průměr hlavních poloměrů křivosti ri a r'"i, tj.:"+++++ TIFF +++++1.1.1.7 "Sférickým povrchem" se rozumí povrch, který má ve všech směrech konstantní a stejný poloměr.1.1.1.8 "Asférickým povrchem" se rozumí povrch, který má konstantní poloměr pouze v jedné rovině.1.1.1.9 "Asférickým zrcátkem" se rozumí zrcátko složené ze sférické a asférické části, přičemž přechod ze sférické do asférické části musí na něm být vyznačen. Křivost hlavní osy zrcátka je v systému souřadnic x/y určena poloměrem primární sférické kaloty:+++++ TIFF +++++R : nominální poloměr zakřivení sférické částik : konstanta změny křivostia : konstanta velikosti sféry primární sférické kaloty1.1.1.10 "Středem odrazného povrchu" se rozumí střed viditelné plochy odrazného povrchu.1.1.1.11 "Poloměrem křivosti základních součástí zrcátka" se rozumí poloměr "c" kruhového oblouku, který se nejvíce přibližuje zakřivenému tvaru dotyčné součásti.1.1.1.12 "Zornými body řidiče" se rozumějí dva body vzdálené od sebe 65 mm a 635 mm svisle nad R-bodem sedadla řidiče definovaným v dodatku 6 k této příloze. Přímka spojující tyto body je kolmá ke střední podélné svislé rovině vozidla. Střed úsečky spojující oba zorné body leží v podélné svislé rovině, která musí procházet středem určeného místa sedění řidiče podle údajů výrobce vozidla.1.1.1.13 "Ambinokulárním viděním" se rozumí celkové pole výhledu získané složením monokulárních polí výhledu pravého a levého oka (viz obrázek 1 níže).+++++ TIFF +++++1.1.1.14 "Třídou zrcátek" se rozumějí všechna zařízení, která mají jednu nebo více společných vlastností nebo funkcí. Jsou klasifikována takto:- třída I: "vnitřní zpětná zrcátka" poskytující pole výhledu definované v bodu 5.1 přílohy III;- třída II a III: "hlavní vnější zpětná zrcátka" poskytující pole výhledu definované v bodech 5.2 a 5.3 přílohy III;- třída IV: "širokoúhlá vnější zrcátka" poskytující pole výhledu definované v bodu 5.4 přílohy III;- třída V: "blízkopohledová vnější zrcátka" poskytující pole výhledu definované v bodu 5.5 přílohy III;- třída VI: "přední zrcátka" poskytující pole výhledu definované v bodu 5.6 přílohy III.1.1.2 "Zařízením kamera-monitor pro nepřímý výhled" se rozumí zařízení podle bodu 1.1, u něhož je pole výhledu získáno kombinací kamery a monitoru definovaných v bodech 1.1.2.1 a 1.1.2.2.1.1.2.1 "Kamerou" se rozumí zařízení, které prostřednictvím objektivu zachycuje obraz vnějšího prostoru na světelně citlivý elektronický detektor, který posléze převádí tento obraz na video signál.1.1.2.2 "Monitorem" se rozumí zařízení, které převádí video signál na obrazy znázorněné ve viditelné části spektra.1.1.2.3 "Detekcí" se rozumí schopnost rozlišit v určité vzdálenosti objekt od jeho pozadí, popř. okolí.1.1.2.4 "Kontrastem jasu" se rozumí poměr jasu mezi objektem a jeho bezprostředním pozadím, popř. okolím, který umožňuje rozlišení objektu od jeho pozadí, popř. okolí.1.1.2.5 "Rozlišovací schopností" se rozumí nejmenší detail, který může být systémem vnímání rozlišitelný, tj. vnímaný odděleně od většího celku. Rozlišovací schopnost lidských očí je označena jako "ostrost vidění".1.1.2.6 "Kritickým objektem" se rozumí válcový předmět o průměru D0 = 0,8 m [1].1.1.2.7 "Kritickým vnímáním" se rozumí hladina vnímání, kterou jsou lidské oči obecně schopné dosáhnout za různých podmínek. V podmínkách silničního provozu je mezní hodnotou pro kritické vnímání osm úhlových minut zorného úhlu.1.1.2.8 "Polem výhledu" se rozumí část třírozměrného prostoru, ve kterém může být kritický objekt prostřednictvím zařízení pro nepřímý výhled pozorován a znázorněn. Pole výhledu je určeno výhledem na úrovni vozovky, který zařízení poskytuje, a může být případně omezeno největší detekční vzdáleností tohoto zařízení.1.1.2.9 "Detekční vzdáleností" se rozumí vzdálenost měřená na vozovce ze vztažného zorného bodu k nejzazšímu bodu, ve kterém může být kritický objekt ještě vnímán (mezní hodnota kritického vnímání).1.1.2.10 "Kritickým polem výhledu" se rozumí prostor, ve kterém musí být kritický objekt s pomocí zařízení pro nepřímý výhled rozeznán a který je definován úhlem a jednou detekční vzdáleností nebo více detekčními vzdálenostmi.1.1.2.11 "Vztažným zorným bodem" se rozumí bod spojený s vozidlem, ke kterému je vztaženo požadované pole výhledu. Tímto bodem je průmět průsečnice svislé roviny procházející zornými body řidiče s rovinou rovnoběžnou se střední podélnou rovinou vozidla ve vzdálenosti 20 cm vně vozidla na vozovku.1.1.2.12 "Viditelnou částí spektra" se rozumí světlo o vlnové délce v rozmezí vnímání lidského oka, tj. 380 nm až 780 nm.1.1.3 "Jinými zařízeními pro nepřímý výhled" se rozumějí zařízení podle bodu 1.1, u nichž není dosaženo pole výhledu pomocí zrcátek nebo zařízením kamera-monitor pro nepřímý výhled.1.1.4 "Typem zařízení pro nepřímý výhled" se rozumějí zařízení, která se neliší v následujících základních vlastnostech:- konstrukce zařízení, popřípadě včetně jeho připevnění ke karoserii;- v případě zrcátek: třída, tvar, rozměry a poloměr křivosti odrazného povrchu;- v případě zařízení kamera-monitor: detekční vzdálenost a rozsah výhledu.1.2 "Vozidly kategorií M1, M2, M3, N1, N2, N3" se rozumějí vozidla definovaná v části A přílohy II směrnice 70/156/EHS.1.2.1 "Typem vozidla z hlediska nepřímého výhledu" se rozumějí motorová vozidla, která se neliší v těchto základních vlastnostech:1.2.1.1 typ zařízení pro nepřímý výhled;1.2.1.2 vlastnosti karoserie, které omezují pole výhledu;1.2.1.3 souřadnice R-bodu;1.2.1.4 předepsané umístění a značky schválení typu povinných a (jsou-li namontována) nepovinných zařízení pro nepřímý výhled.2. ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED2.1 Žádost o ES schválení typu konstrukční části pro typ zařízení pro nepřímý výhled podává výrobce.2.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku 1 k této příloze.2.3 Pro každý typ zařízení pro nepřímý výhled je nutno k žádosti přiložit:2.3.1 v případě zrcátek: tři vzorky pro zkoušky a jeden k uchování v technické zkušebně pro další zkoušky, které se mohou později ukázat nezbytné. Technická zkušebna může požadovat další vzorky;2.3.2 v případě jiných zařízení pro nepřímý výhled jeden vzorek všech částí.3. NÁPISYVzorky typu zrcátka nebo zařízení pro nepřímý výhled jiné než zrcátka předkládané k ES schválení typu konstrukční části musí být opatřeny zřetelně čitelnou a nesmazatelnou obchodní značkou nebo jménem žadatele a musí mít dostatečnou plochu pro značku ES schválení typu konstrukční části; tato plocha musí být vyznačena na výkresech podle bodu 1.2.1.2 dodatku 1 k této příloze.4. ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA Z HLEDISKA MONTÁŽE ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED4.1 Žádost o ES schválení typu vozidla z hlediska typu zařízení pro nepřímý výhled podává výrobce.4.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku 3 k této příloze.4.3 Pro každý typ vozidla je nutno k žádosti přiložit:4.3.1 vozidlo reprezentující typ určené, je-li to nezbytné, na základě dohody s technickou zkušebnou zodpovědnou za provádění zkoušek.5. ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI5.1 Jestliže byly splněny odpovídající požadavky, udělí se pro zrcátko nebo pro zařízení pro nepřímý výhled jiné než zrcátko ES schválení typu konstrukční části a přidělí se mu číslo schválení typu konstrukční části v souladu s přílohou VII směrnice 70/156/EHS.5.2 Toto číslo nesmí být přiděleno žádnému jinému typu zařízení pro nepřímý výhled.5.3 Vzor certifikátu ES schválení typu je uveden v dodatku 2 k této příloze.6. OZNAČENÍKaždé zařízení pro nepřímý výhled, které se shoduje s typem, pro který bylo uděleno schválení typu konstrukční části podle této směrnice, musí být opatřeno značkou ES schválení typu konstrukční části podle dodatku 5.7. ES SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA7.1 Jestliže byly splněny odpovídající požadavky, udělí se pro typy vozidel ES schválení typu vozidla.7.2 Vzor certifikátu ES schválení typu je uveden v dodatku 4 k této příloze.7.3 Číslo schválení typu se přidělí každému typu vozidla v souladu s přílohou VII směrnice 70/156/EHS. Stejný členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.8. ÚPRAVY TYPU A ZMĚNY SCHVÁLENÍ TYPU8.1 V případě úprav typu vozidla nebo typu zařízení pro nepřímý výhled schváleného podle této směrnice se použije článek 5 směrnice 70/156/EHS.9. SHODNOST VÝROBY (VOZIDLA A KONSTRUKČNÍ ČÁSTI)9.1 Opatření k zajištění shodnosti výroby jsou přijímána podle článku 10 směrnice 70/156/EHS.[1] Systém pro nepřímý výhled je určen k rozeznání účastníků silničního provozu, které je třeba brát v úvahu. Významnost účastníka silničního provozu je dána jeho polohou a (potenciální) rychlostí. Rozměry těchto účastníků silničního provozu (chodců, cyklistů, řidičů mopedů) se zvětšují víceméně úměrně jejich rychlosti. Pro účely detekce odpovídá řidič mopedu (D = 0,8) ve vzdálenosti 40 m chodci (D = 0,5) ve vzdálenosti 25 m. S přihlédnutím k rychlosti by měl být vybrán řidič mopedu jako kriterium pro detekční velikost; z toho důvodu by měl být pro stanovení účinnosti detekce používán objekt o velikosti 0,8 m.--------------------------------------------------Dodatek 1Informační dokument č. … týkající se ES schválení typu zařízení pro nepřímý výhledSměrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/97/ESNásledující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být kresleny ve vhodném měřítku na formátu A4 a musí být dostatečně podrobné nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.0. OBECNĚ0.1 Značka (obchodní firma výrobce): …0.2 Typ: …0.3 Způsob označení typu, je-li na zařízení vyznačen: …0.4 Kategorie vozidla, pro kterou je zařízení určeno: …0.5 Jméno a adresa výrobce: …0.7 Umístění a způsob a připevnění značky ES schválení typu:. …0.8 Adresa výrobního závodu (závodů): …1. ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED1.1 Zrcátka (uveďte pro každé zrcátko)1.1.3 Varianta: …1.1.4 Výkres (výkresy) pro identifikaci zrcátka: …1.1.5 Podrobnosti způsobu upevnění: …1.2 Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka1.2.1 Typ a vlastnosti (např. úplný popis zařízení): …1.2.1.1 V případě zařízení kamera-monitor: detekční vzdálenost (mm), kontrast, rozsah jasu, potlačení odlesku, zobrazení (černobílé/barevné), obnovovací frekvence obrazu, dosah jasu monitoru: …1.2.1.2 Dostatečně podrobné výkresy pro identifikaci úplného zařízení včetně návodů k montáži; na výkrese musí být vyznačeno umístění značky ES schválení typu: …--------------------------------------------------Dodatek 2Vzor certifikátu ES schválení typu konstrukční části pro zařízení pro nepřímý výhled+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Dodatek 3Informační dokument č. … týkající se ES schválení typu vozidlaSměrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/97/ESNásledující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být kresleny ve vhodném měřítku na formátu A4 a musí být dostatečně podrobné nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.0. OBECNĚ0.1 Značka (obchodní firma výrobce): …0.2 Typ: …0.2.1 Případné obchodní označení: …0.3 Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen: …0.3.1 Umístění tohoto označení: …0.4 Kategorie vozidla [1]: …0.5 Jméno a adresa výrobce: …0.8 Adresa výrobního závodu (závodů): …1. OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA1.1 Fotografie nebo výkresy vozidla reprezentujícího typ: …1.7 Kabina řidiče (bezkapotová nebo kapotová) [2]: …1.8 Řízení: vlevo/vpravo [3]: …1.8.1 Vozidlo je vybaveno zařízením pro pravostranný/levostranný provoz [4]: …2.4 Rozsah (vnějších) rozměrů (celkově): …2.4.1 Podvozek bez karoserie: …2.4.1.2 Šířka k: …2.4.1.2.1 Největší dovolená šířka: …2.4.1.2.2 Nejmenší dovolená šířka: …2.4.2 Podvozek s karoserií: …2.4.2.2 Šířka k: …9. KAROSERIE9.9 Zařízení pro nepřímý výhled: …9.9.1 Zrcátka: …9.9.1.4 Výkres (výkresy) ukazující umístění zrcátka na vozidle: …9.9.1.5 Podrobnosti způsobu připevnění zrcátka na vozidle včetně konstrukční části vozidla, ke které je připevněno: …9.9.1.6 Nepovinná zařízení, která mohou ovlivnit pole výhledu směrem dozadu: …9.9.1.7 Stručný popis elektronických součástí seřizovacího systému (jsou-li užity): …9.9.2 Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka: …9.9.2.1.2 Dostatečně podrobné výkresy s návody k montáži: …[1] Podle definice v příloze II A směrnice 70/156/EHS.[2] Nehodící se škrtněte.[3] Nehodící se škrtněte.[4] Nehodící se škrtněte.--------------------------------------------------Dodatek 4Vzor certifikátu ES schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Dodatek 5Značka ES schválení typu konstrukční části1. OBECNĚ1.1 Značku ES schválení typu konstrukční části tvoří obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno "e" a rozlišovací číslo členského státu, který schválení typu udělil: 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 9 pro Španělsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 21 pro Portugalsko, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko. V blízkosti obdélníku musí být rovněž umístěno číslo ES schválení typu konstrukční části. Toto číslo se skládá z čísla schválení typu konstrukční části uvedeného na certifikátu vydaném pro dotyčný typ (viz dodatek 3), kterému předcházejí dvě číslice udávající pořadové číslo poslední změny této směrnice ke dni vydání ES schválení typu konstrukční části. Pořadové číslo změny a číslo schválení typu konstrukční části uvedené na certifikátu se oddělí hvězdičkou. Pořadové číslo této směrnice je 03.1.2 Značku ES schválení typu konstrukční části doplní značka I, II, III, IV, V nebo VI udávající třídu, do které typ zrcátka patří, nebo značka S v případě zařízení pro nepřímý výhled jiného než zrcátko. Tato doplňková značka se umístí na jakékoli vhodné místo poblíž obdélníku s vepsaným písmenem "e".1.3 Značka ES schválení typu konstrukční části a doplňková značka se nesmazatelně vyznačí na neoddělitelnou část zrcátka nebo na zařízení pro nepřímý výhled jiné než zrcátko tak, aby byly zřetelně viditelné i po namontování zrcátka nebo zařízení pro nepřímý výhled na vozidlo.2. PŘÍKLADY ZNAČEK ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI2.1 Níže je uvedeno pět příkladů značek ES schválení typu konstrukční části s doplňkovou značkou.Příklady značek ES schválení typu konstrukční části a doplňkových značekPříklad č. 1+++++ TIFF +++++Zrcátko opatřené výše uvedenou značkou ES schválení typu konstrukční části je zrcátko třídy I (vnitřní zpětné zrcátko), jehož typ byl schválen ve Francii (e2) pod číslem 03*3500.Příklad č. 2+++++ TIFF +++++Zrcátko opatřené výše uvedenou značkou ES schválení typu konstrukční části je zrcátko třídy II (vnější zpětné zrcátko), jehož typ byl schválen v Nizozemsku (e4) pod číslem 03*1870.Příklad č. 3+++++ TIFF +++++Zrcátko opatřené výše uvedenou značkou ES schválení typu konstrukční části je zrcátko třídy V ("blízkopohledové"), jehož typ byl schválen v Řecku (e23) pod číslem 03*3901.Příklad č. 4+++++ TIFF +++++Zrcátko opatřené výše uvedenou značkou ES schválení typu konstrukční části je zrcátko třídy IV (širokoúhlé vnější zpětné zrcátko), jehož typ byl schválen v Itálii (e3) pod číslem 03*1248.Příklad č. 5+++++ TIFF +++++Vysvětlivka:Zařízení pro nepřímý výhled opatřené výše uvedenou značkou ES schválení typu konstrukční části je zařízení pro nepřímý výhled (S) jiné než zrcátko, jehož typ byl schválen v Nizozemsku (e4) pod číslem 03*3002.--------------------------------------------------Dodatek 6Postup pro určení H-bodu a pro ověření vzájemné polohy R-bodu a H-boduPro tento účel jsou použitelné odpovídající části přílohy III směrnice 77/649/EHS.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIKONSTRUKČNÍ POŽADAVKY A ZKOUŠKY POŽADOVANÉ PRO ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLEDA. ZRCÁTKA1. Obecné požadavky1.1 Všechna zpětná zrcátka musí být seřiditelná.1.2 Okraj odrazného povrchu musí být uložen v ochranném pouzdře (držáku apod.), které musí mít na svém obvodu ve všech bodech a ve všech směrech hodnotu poloměru křivosti "c" rovnou 2,5 mm nebo větší. Vyčnívá-li odrazný povrch z ochranného pouzdra, nesmí být poloměr křivosti "c" okraje vyčnívající části menší než 2,5 mm a odrazný povrch musí být možno zasunout do ochranného pouzdra silou 50 N, kterou se působí v místě největšího vyčnívání z ochranného pouzdra ve vodorovném směru přibližně rovnoběžném se střední podélnou rovinou vozidla.1.3 Je-li zrcátko namontováno na rovinném povrchu, musí mít všechny jeho části, kterých se může ve statickém stavu dotknout koule o průměru 165 mm u vnitřních zrcátek nebo o průměru 100 mm u vnějších zrcátek, bez ohledu na polohu seřízení zařízení, včetně částí, které po zkoušce podle bodu 4.2 zůstanou spojeny s podpěrou, poloměr křivosti "c" nejméně 2,5 mm.1.3.1 Ustanovení o poloměru podle bodu 1.3 se nevztahují na okraje upevňovacích otvorů nebo vybrání, jejichž průměr nebo nejdelší úhlopříčka je menší než 12 mm, jestliže jsou zaobleny.1.4 Zařízení pro připevnění zrcátek k vozidlu musí být navrženo tak, aby válec o poloměru 70 mm, jehož osu tvoří osa nebo některá z os otáčení zajišťující vychýlení zrcátka ve směru možného nárazu, protínal alespoň část povrchu, k němuž je zařízení připevněno.1.5 Na části vnějších zrcátek uvedené v bodech 1.2 a 1.3 se odpovídající ustanovení nevztahují, jsou-li zhotoveny z materiálu, jehož tvrdost není větší než 60 podle Shoreho stupnice A.1.6 U těch částí vnitřních zrcátek, které jsou zhotoveny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A a které jsou namontovány na tuhé podpěře, se požadavky bodů 1.2 a 1.3 vztahují jen na podpěru.2. Rozměry2.1 Vnitřní zpětná zrcátka (třída I)Rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby bylo možné do něj vepsat obdélník o délce jedné strany 40 mm a délce druhé strany "a", přičemž platí:+++++ TIFF +++++kde "r" je poloměr křivosti.2.2 Hlavní vnější zpětná zrcátka (třídy II a III)2.2.1 Rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby bylo možné do něj vepsat:- obdélník o výšce 40 mm a délce základny, která, měřená v milimetrech, má hodnotu "a";- úsečku, která je rovnoběžná s výškou obdélníku a jejíž délka vyjádřená v milimetrech má hodnotu "b".2.2.2 Nejmenší hodnoty "a" a "b" jsou uvedeny v následující tabulce:Třída zpětného zrcátka | a (mm) | b (mm) |+++++ TIFF +++++II | | 200 |+++++ TIFF +++++III | | 70 |2.3 "Širokoúhlá" vnější zrcátka (třída IV)Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo, v případě nutnosti ve spojení s vnějším zrcátkem třídy II, pole výhledu podle bodu 5.4 přílohy III.2.4 "Blízkopohledová" vnější zrcátka (třída V)Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo pole výhledu podle bodu 5.5 přílohy III.2.5 Přední zrcátka (třída VI)Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo pole výhledu podle bodu 5.6 přílohy III.3. Odrazný povrch a součinitele odrazivosti3.1 Odrazný povrch zrcátka musí být rovinný nebo sféricky vypuklý. Vnější zrcátka mohou být vybavena dodatečnou asférickou částí za předpokladu, že hlavní zrcátko vyhovuje požadavkům pro nepřímé pole výhledu.3.2 Rozdíly mezi poloměry křivosti zrcátek3.2.1 Rozdíl mezi ri nebo r"i a rp v kterémkoli vztažném bodu nesmí být větší než 0,15 r."3.2.2 Rozdíl mezi kterýmkoli z poloměrů křivosti (rp1,rp2 a rp3) a r nesmí být větší než 0,15 r.3.2.3 Není-li "r" menší než 3000 mm, nahradí se hodnota 0,15 r uvedená v bodech 3.2.1 a 3.2.2 hodnotou 0,25 r.3.3 Požadavky na asférické části zrcátek3.3.1 Asférická zrcátka musí mít dostatečnou velikost a tvar, aby poskytla řidiči užitečné informace, což zpravidla znamená nejmenší šířku 30 mm v určitém bodu.3.3.2 Poloměr zakřivení "ri" asférické části nesmí být menší než 150 mm.3.4 Hodnota "r" u sféricky vypuklých zrcátek nesmí být menší než:3.4.1 1200 mm u vnitřních zpětných zrcátek (třída I);3.4.2 1200 mm u hlavních vnějších zpětných zrcátek třídy II a III;3.4.3 300 mm u "širokoúhlých" vnějších zrcátek (třída IV) a "blízkopohledových" vnějších zrcátek (třída V);3.4.4 200 mm u předních zrcátek (třída VI).3.5 Hodnota normálového součinitele odrazivosti stanoveného metodou popsanou v dodatku 1 k této příloze nesmí být menší než 40 %.V případě odrazného povrchu s proměnnou odrazivostí musí "denní" nastavení dovolovat rozeznávání barev signálů používaných v silničním provozu. Hodnota normálového součinitele odrazivosti při "nočním" nastavení nesmí být menší než 4 %.3.6 Při běžném používání si musí odrazný povrch zachovat vlastnosti uvedené v bodu 3.5 i po delším vystavení nepříznivým povětrnostním podmínkám.4. Zkoušky4.1 Zrcátka se zkouší podle bodu 4.2.4.1.1 Zkouška podle bodu 4.2 se nevyžaduje u vnějších zrcátek, jejichž žádná část není, nezávisle na poloze seřízení, níže než 2 m nad vozovkou, jestliže zatížení vozidla odpovídá maximální technicky přípustné hmotnosti.Tato výjimka se vztahuje též na upevňovací části zrcátek (připevňovací desky, raménka, otočné klouby atd.), které se nacházejí níže než 2 m nad vozovkou a které nepřesahují celkovou šířku vozidla měřenou v příčné svislé rovině procházející nejnižším místem upevnění zrcátka nebo v kterémkoli bodě před touto rovinou, jestliže v této konfiguraci je celková šířka větší.V těchto případech musí být dodán popis stanovující, že zrcátko musí být namontováno tak, aby splňovalo výše uvedené podmínky polohy jeho upevňovacích částí na vozidle.Jestliže se tato výjimka použije, musí být držák nesmazatelně označen značkou+++++ TIFF +++++a tato skutečnost musí být zaznamenána v certifikátu schválení typu.4.2 Rázová zkouškaZkouška podle tohoto odstavce se neprovádí u zařízení zabudovaných do karoserie vozidla, pokud jejich čelní odrazný povrch svírá s podélnou střední rovinou vozidla úhel ne větší než 45o, nebo u zařízení, která podle směrnice 74/483/EHS nepřečnívají více než 100 mm přes vnější karoserii vozidla.4.2.1 Popis zkušebního zařízení4.2.1.1 Zkušební zařízení se skládá z kyvadla, které se může kývat kolem dvou vodorovných vzájemně kolmých os, z nichž jedna je kolmá k rovině dráhy spuštěného kyvadla.Na konci kyvadla je kladivo tvořené tuhou koulí o průměru (165 ± 1) mm potaženou pryží o tloušťce 5 mm a tvrdosti 50 podle Shoreho stupnice A.Kyvadlo je opatřeno zařízením umožňujícím stanovit největší úhel vychýlení ramena v rovině spouštění.V souladu s požadavky na rázovou zkoušku stanovenými v bodu 4.2.2.6 slouží k přidržování vzorků podpěra pevně spojená s konstrukcí kyvadla.Obrázek 2 ukazuje rozměry zkušebního zařízení a zvláštní konstrukční požadavky.+++++ TIFF +++++4.2.1.2 Střed úderu kyvadla se shoduje se středem koule tvořící kladivo. Jeho vzdálenost "l" od osy kývání v rovině spouštění je rovna 1 m ± 5 mm. Redukovaná hmotnost kyvadla je mo = (6,8 ± 0,05) kg. Vztah "mo" k celkové hmotnosti "m" a ke vzdálenosti "d" mezi těžištěm kyvadla a jeho osou otáčení je vyjádřen rovnicí:+++++ TIFF +++++4.2.2 Popis zkoušky4.2.2.1 Zrcátko se připevní k podpěře postupem doporučeným výrobcem zařízení, popřípadě výrobcem vozidla.4.2.2.2 Umístění zrcátka pro zkoušku4.2.2.2.1 Zrcátka se na kyvadlovém zařízení pro rázovou zkoušku umístí tak, aby jejich osy byly v podobné vodorovné a svislé poloze, v jaké jsou po namontování na vozidlo podle montážního návodu žadatele.4.2.2.2.2 Je-li zrcátko seřiditelné vzhledem ke své základně, musí být zkušební poloha taková, aby natáčecí zařízení bylo v nejnepříznivější poloze v mezích seřízení stanovených žadatelem.4.2.2.2.3 Má-li zrcátko zařízení k seřizování vzdálenosti od základny, nastaví se toto zařízení do polohy, při níž je vzdálenost mezi ochranným pouzdrem a základnou nejkratší.4.2.2.2.4 Je-li odrazný povrch v ochranném pouzdře pohyblivý, seřídí se tak, aby jeho horní roh, který je nejdále od vozidla, byl v poloze největšího vyčnívání z ochranného pouzdra.4.2.2.3 S výjimkou zkoušky 2 pro vnitřní zrcátka (viz bod 4.2.2.6.1) musí vodorovná rovina a podélná svislá rovina procházející středem kladiva, když je kyvadlo ve svislé poloze, procházet středem odrazného povrchu definovaným v bodu 1.1.1.10 přílohy I. Podélný směr kývání kyvadla musí být rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla.4.2.2.4 Jestliže za podmínek seřízení podle bodů 4.2.2.1 a 4.2.2.2 omezují části zrcátka zpětný kyv kladiva, musí být bod nárazu posunut ve směru kolmém k dané ose otáčení.Toto posunutí nesmí být větší, než je bezpodmínečně nutné k provedení zkoušky; musí se omezit tak,- aby byla koule ohraničující kladivo alespoň tečná k válci definovanému v bodu 1.4;- nebo aby bod dotyku kladiva byl ve vzdálenosti nejméně 10 mm od obvodu odrazného povrchu.4.2.2.5 Zkouška se provede tak, že se kladivo nechá spadnout z výšky odpovídající úhlu kyvadla 60o od svislice tak, aby narazilo na zrcátko v okamžiku, kdy kyvadlo dosáhne svislé polohy.4.2.2.6 Zrcátka se podrobí rázu za těchto různých podmínek:4.2.2.6.1 Vnitřní zrcátka- Zkouška 1: Bod nárazu je bod definovaný v bodu 4.2.2.3. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně s odrazným povrchem.- Zkouška 2: Bod nárazu je na okraji ochranného pouzdra; k nárazu dochází pod úhlem 45o k rovině odrazného povrchu a ve vodorovné rovině procházející středem tohoto povrchu. Náraz musí směřovat na stranu s odrazným povrchem.4.2.2.6.2 Vnější zrcátka- Zkouška 1: Bod nárazu je bod definovaný v bodu 4.2.2.3 nebo 4.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně s odrazným povrchem.- Zkouška 2: Bod nárazu je bod definovaný v bodu 4.2.2.3 nebo 4.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně protilehlé odraznému povrchu.Jsou-li zpětná zrcátka třídy II nebo III připevněna k témuž držáku jako zpětná zrcátka třídy IV, provedou se výše uvedené zkoušky na dolním zrcátku. Technická zkušebna odpovědná za zkoušky však může opakovat jednu nebo obě tyto zkoušky na horním zrcátku, pokud je zrcátko níže než 2 m nad vozovkou.5. Výsledky zkoušky5.1 Při zkouškách podle bodu 4.2 musí kyvadlo po nárazu pokračovat v pohybu tak, aby průmět polohy, kterou zaujímá rameno, do roviny spouštění svíral se svislicí úhel nejméně 20o. Přesnost měření úhlu musí být v rozmezí ± 1o.5.1.1 Tento požadavek se nevztahuje na zrcátka přilepená na čelní sklo, na která se po zkoušce vztahuje požadavek stanovený v bodu 5.2.5.1.2 U všech zpětných zrcátek třídy II a třídy IV a u zpětných zrcátek třídy III, která jsou připevněna k témuž držáku jako zrcátka třídy IV, se požadovaný úhel zpětného kyvu kyvadla vzhledem k svislici snižuje ze 20o na 10o.5.2 Jestliže se u zrcátek přilepených na čelní sklo při zkouškách podle bodu 4.2 ulomí držák zrcátka, nesmí zbývající část přečnívat od základny více než o 10 mm a konfigurace zbytku po zkoušce musí vyhovovat podmínkám stanoveným v bodu 1.3.5.3 Při zkouškách podle bodu 4.2 se odrazný povrch zrcátka nesmí rozbít. Rozbití odrazného povrchu je však přípustné, je-li splněna některá z těchto podmínek:5.3.1 úlomky skla nadále lnou k zadní části ochranného pouzdra nebo k povrchu pevně spojenému s ochranným pouzdrem; částečné oddělení skla je přípustné, pokud jeho rozměr na obou stranách praskliny není větší než 2,5 mm. Je přípustné, aby se v místě nárazu od povrchu skla oddělily drobné střepiny;5.3.2 odrazný povrch je zhotoven z bezpečnostního skla.B. ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED JINÁ NEŽ ZRCÁTKA1. Obecné požadavky1.1 V případě potřeby musí být zařízení pro nepřímý výhled seřiditelné uživatelem bez použití nářadí.1.2 Jestliže zařízení pro nepřímý výhled může zachytit celkové předepsané pole výhledu pouze skenováním pole výhledu, nesmí celkový postup skenování, znázornění a návratu do výchozí polohy trvat déle než dvě sekundy.2. Zařízení kamera-monitor pro nepřímý výhled2.1 Obecné požadavky2.1.1 Je-li zařízení kamera-monitor pro nepřímý výhled namontováno na rovinném povrchu, musí mít všechny jeho části, kterých se může ve statickém stavu dotknout koule o průměru 165 mm u monitoru nebo o průměru 100 mm u kamery, bez ohledu na seřízenou polohu zařízení, poloměr křivosti "c" nejméně 2,5 mm.2.1.2 Ustanovení o poloměru podle bodu 2.1.1 se nevztahují na okraje upevňovacích otvorů nebo vybrání, jejichž průměr nebo nejdelší úhlopříčka je menší než 12 mm, jestliže jsou zaobleny.2.1.3 U částí kamery a monitoru, které jsou zhotoveny z materiálu o tvrdosti menší než 60 podle Shoreho stupnice A a které jsou namontovány na tuhé podpěře, se požadavky bodu 2.1.1 vztahují jen na podpěru.2.2 Funkční požadavky2.2.1 Kamera musí být schopna dobře fungovat za podmínek slabého slunečního světla. Musí poskytovat kontrast jasu nejméně 1: 3 za podmínek slabého slunečního světla v oblasti vně části obrazu, kde je zobrazen světelný zdroj (podmínky podle EN 12368:8.4). Osvětlení kamery zdrojem světla 40000 lx. Úhel mezi kolmicí k rovině snímače a přímkou spojující střed snímače a světelný zdroj musí být 10o.2.2.2 Monitor musí poskytovat alespoň minimální kontrast při různých světelných podmínkách podle návrhu mezinárodní normy ISO/DIS 15008 [2].2.2.3 Průměrný jas monitoru musí být možné ručně nebo automaticky seřizovat podle okolních podmínek.2.2.4 Měření kontrastu jasu se provádí podle normy ISO/DIS 15008.3. Ostatní zařízení pro nepřímý výhledMusí být prokázáno, že zařízení vyhovují následujícím požadavkům:3.1 zařízení musí vnímat viditelnou část spektra a musí tento obraz vždy poskytovat vždy ve viditelné části spektra bez potřeby interpretace;3.2 funkčnost systému musí být zaručena za podmínek používání, za kterých je systém uveden do provozu. V závislosti na použité technologii získávání obrazů a jejich prezentace se bod 2.2 použije zcela nebo částečně. V ostatních případech je možno za tím účelem prokázat pomocí citlivosti systému obdobného bodu 2.2, že citlivost zařízení je zajištěna funkcí přinejmenším srovnatelnou s požadovanou, a prokázat, že je zaručena funkčnost přinejmenším rovnocenná funkčnosti zařízení pro nepřímý výhled se zrcátky nebo zařízení kamera-monitor.--------------------------------------------------Dodatek 1Postup pro určení poloměru křivosti "r" odrazného povrchu zrcátka1. Měření1.1 Měřicí zařízeníPoužije se "sférometr" podobný zařízení znázorněnému na obrázku 3, na kterém jsou uvedeny vzdálenosti mezi vyhledávacím hrotem měřicího přístroje a pevnými rameny zkušební tyčky.1.2 Měřicí body1.2.1 Hlavní poloměry křivosti se měří ve třech bodech ležících co nejblíže polohám v jedné třetině, polovině a dvou třetinách vzdálenosti na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem tohoto povrchu a rovnoběžném s úsečkou b nebo na oblouku procházejícím středem odrazného povrchu, který je k úsečce b kolmý, je-li tento oblouk delší.1.2.2 Není-li vzhledem k rozměrům odrazného povrchu možné dosáhnout měření ve směrech definovaných v bodu 1.1.1.5 přílohy I, mohou technické zkušebny odpovědné za zkoušky provést měření v tomto bodu ve dvou kolmých směrech co nejbližších výše předepsaným směrům.2. Výpočet poloměru křivosti "r"Poloměr "r" vyjádřený v mm se vypočte podle vzorce:+++++ TIFF +++++kde:rp1 : je poloměr křivosti v prvním měřicím bodu,rp2 : je poloměr křivosti v druhém měřicím bodu,rp3 : je poloměr křivosti v třetím měřicím bodu.Obrázek 3: Sférometr+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Dodatek 2Zkušební postup pro určení odrazivosti1. DEFINICE1.1 Standardní osvětlovací zdroj CIE A [1]: kolorimetrický osvětlovací zdroj představující černé těleso při T68 = 2 855,6 K.1.2 Standardní zdroj CIE A [2]: plynem plněná žárovka s wolframovým vláknem s ekvivalentní barevnou teplotou T68 = 2 855,6 K.1.3 Standardní kolorimetrický pozorovací přístroj CIE 1931 [3]: přijímač záření, jehož kolorimetrické charakteristiky odpovídají hodnotám spektrálních trichromatických složekX—(λ),Y—(λ),Z—(λ) (viz tabulka).1.4 Spektrální trichromatické složky CIE [4]: trichromatické hodnoty spektrálních složek izoenergetického spektra v systému CIE (XYZ).1.5 Fotopické vidění [5]: vidění normálním okem, je-li přizpůsobeno hladinám jasu nejméně několika cd/m2.2. PŘÍSTROJ2.1 ObecněPřístroj se skládá ze zdroje světla, držáku zkoušeného vzorku, přijímače s fotosnímačem a indikátorem (viz obr. 4) a z prostředků k potlačení účinku vnějšího světla.Přijímač může obsahovat Ulbrichtovu kouli usnadňující měření odrazivosti nerovinných (vypuklých) zrcátek (viz obr. 5).2.2 Spektrální charakteristiky světelného zdroje a přijímačeSvětelným zdrojem je standardní zdroj CIE A spojený s optickým systémem zajišťujícím téměř rovnoběžný svazek světelných paprsků. K udržování stálého napětí na žárovce za provozu přístroje se doporučuje použít stabilizátor napětí.Přijímač musí obsahovat fotosnímač se spektrální odezvou úměrnou fotopické světelné účinnosti standardního kolorimetrického pozorovacího přístroje CIE (1931) (viz tabulka). Lze použít též jinou kombinaci osvětlovacího zdroje s filtrem a přijímačem, která poskytuje celkově rovnocenné výsledky jako standardní osvětlovací zdroj CIE A a fotopické vidění. Používá-li se v přijímači Ulbrichtova koule, musí být vnitřní povrch koule opatřen povlakem matné (difuzní) spektrálně neselektivní bílé barvy.2.3 Geometrické podmínkySvazek dopadajících světelných paprsků musí svírat s kolmicí na zkoušený povrch pokud možno úhel δ 0,44 ± 0,09 rad (neboli 25 ± 5o) a nesmí překročit horní mezní hodnotu (tj. 0,53 rad neboli 30o). Osa přijímače musí s touto kolmicí svírat úhel δrovnající se úhlu dopadajícího svazku světelných paprsků (viz obr. 4). Svazek dopadajících světelných paprsků musí mít při dopadu na zkušební povrch průměr nejméně 13 mm. Odražený svazek paprsků nesmí být širší než citlivá plocha fotosnímače, nesmí pokrývat méně než 50 % této plochy a musí pokud možno pokrývat stejnou část plochy jako svazek paprsků použitý při kalibraci přístroje.Používá-li se v přijímači Ulbrichtova koule, musí být její průměr nejméně 127 mm. Otvory ve stěně koule pro vzorek a dopadající svazek paprsků musí být dostatečně velké, aby umožňovaly plný průchod dopadajícího i odraženého svazku paprsků. Fotosnímač musí být umístěn tak, aby přímo nezachycoval světlo dopadajícího ani odraženého svazku paprsků.2.4 Elektrické vlastnosti soustavy fotosnímač-indikátorVýstup fotosnímače udávaný indikátorem musí být lineární funkcí svítivosti na fotocitlivé ploše. Musí být zajištěny prostředky (elektrické nebo optické, anebo obojí) k usnadnění seřizování nuly a kalibrace. Tyto prostředky nesmějí ovlivnit linearitu nebo spektrální charakteristiky přístroje. Přesnost soustavy přijímač-indikátor musí být v rozmezí ± 2 % plného rozsahu nebo ± 10 % měřené hodnoty, podle toho, která hodnota je menší.2.5 Držák vzorkuTento mechanismus musí umožňovat umístění zkušebního vzorku tak, aby se osy ramene zdroje a přijímače protínaly na odrazném povrchu. Tento odrazný povrch může být uvnitř vzorku zrcátka nebo na některé z jeho stran podle toho, zda jde o typ zrcátka s prvním povrchem, druhým povrchem nebo o hranolové zrcátko sklopného typu.3. POSTUP3.1 Metoda přímé kalibraceU metody přímé kalibrace se jako porovnávací etalon užívá vzduch. Tato metoda se používá u přístrojů konstruovaných tak, že dovolují kalibraci v rozsahu 100 % stupnice zapojením přijímače přímo do osy světelného zdroje (viz obrázek 4).Tato metoda dovoluje v některých případech (např. při měření povrchů s malou odrazivostí) použití mezilehlého kalibračního bodu (mezi 0 % a 100 % rozsahu stupnice). V těchto případech je zapotřebí zařadit do optické dráhy neutrální filtr se známou propustností a seřizovat kalibrační systém, dokud měřič neukazuje procento prostupnosti neutrálního filtru. Před zahájením měření odrazivosti se tento filtr vyjme.3.2 Metoda nepřímé kalibraceMetoda nepřímé kalibrace se používá u přístrojů s pevnou geometrií zdroje a přijímače. Je zapotřebí vhodně kalibrovaný a udržovaný etalon odrazivosti. Tímto porovnávacím etalonem má být pokud možno rovinné zrcátko s hodnotou odrazivosti co nejbližší zkoušeným vzorkům.3.3 Měření rovinných zrcátekOdrazivost vzorků rovinných zrcátek lze měřit na přístrojích, u nichž se používá přímá nebo nepřímá metoda kalibrace. Hodnota odrazivosti se přímo odečte na stupnici indikátoru.3.4 Měření nerovinných (vypuklých) zrcátekMěření odrazivosti nerovinných (vypuklých) zrcátek vyžaduje použití přístrojů s Ulbrichtovou koulí v přijímači (viz obr. 5). Ukazuje-li indikátor přístroje u etalonového zrcátka s odrazivostí E % počet dílků ne, pak u zrcátka s neznámou odrazivostí bude počet dílků nx odpovídat odrazivosti X % podle vzorce:+++++ TIFF +++++Obrázek 4: Zobecněné schéma reflektometru se znázorněním seřízení pro dvě kalibrační metody+++++ TIFF +++++Obrázek 5: Zobecněné schéma reflektometru s Ulbrichtovou koulí v přijímači+++++ TIFF +++++Trichromatické hodnoty spektrálních složek standardního kolorimetrického pozorovacího přístroje CIE 1931 [6]Tato tabulka byla převzata z publikace CIE 50 (45) (1970)λ nm | X—(λ) | Y—(λ) | Z—(λ) |380 | 0,0014 | 0,0000 | 0,0065 |390 | 0,0042 | 0,0001 | 0,0201 |400 | 0,0143 | 0,0004 | 0,0679 |410 | 0,0435 | 0,0012 | 0,2074 |420 | 0,1344 | 0,0040 | 0,6456 |430 | 0,2839 | 0,0116 | 1,3856 |440 | 0,3483 | 0,0230 | 1,7471 |450 | 0,3362 | 0,0380 | 1,7721 |460 | 0,2908 | 0,0600 | 1,6692 |470 | 0,1954 | 0,0910 | 1,2876 |480 | 0,0956 | 0,1390 | 0,8130 |490 | 0,0320 | 0,2080 | 0,4652 |500 | 0,0049 | 0,3230 | 0,2720 |510 | 0,0093 | 0,5030 | 0,1582 |520 | 0,0633 | 0,7100 | 0,0782 |530 | 0,1655 | 0,8620 | 0,0422 |540 | 0,2904 | 0,9540 | 0,0203 |550 | 0,4334 | 0,9950 | 0,0087 |560 | 0,5945 | 0,9950 | 0,0039 |570 | 0,7621 | 0,9520 | 0,0021 |580 | 0,9163 | 0,8700 | 0,0017 |590 | 1,0263 | 0,7570 | 0,0011 |600 | 1,0622 | 0,6310 | 0,0008 |610 | 1,0026 | 0,5030 | 0,0003 |620 | 0,8544 | 0,3810 | 0,0002 |630 | 0,6424 | 0,2650 | 0,0000 |640 | 0,4479 | 0,1750 | 0,0000 |650 | 0,2835 | 0,1070 | 0,0000 |660 | 0,1649 | 0,0610 | 0,0000 |670 | 0,0874 | 0,0320 | 0,0000 |680 | 0,0468 | 0,0170 | 0,0000 |690 | 0,0227 | 0,0082 | 0,0000 |700 | 0,0114 | 0,0041 | 0,0000 |710 | 0,0058 | 0,0021 | 0,0000 |720 | 0,0029 | 0,0010 | 0,0000 |730 | 0,0014 | 0,0005 | 0,0000 |740 | 0,0007 | 0,0002 | 0,0000 |750 | 0,0003 | 0,0001 | 0,0000 |760 | 0,0002 | 0,0001 | 0,0000 |770 | 0,0001 | 0,0000 | 0,0000 |780 | 0,0000 | 0,0000 | 0,0000 |[1] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[2] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[3] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[4] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[5] Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.[6] Zkrácená tabulka. Hodnoty (Y—(λ) = V (λ) jsou zaokrouhleny na čtyři desetinná místa.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIPOŽADAVKY NA MONTÁŽ ZRCÁTEK A JINÝCH ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED NA VOZIDLAObecně1.1 Zrcátka a jiná zařízení pro nepřímý výhled musí být namontována takovým způsobem, aby zrcátko nebo jiné zařízení významně svým pohybem neměnilo změřené pole výhledu nebo aby se nechvělo takovou měrou, že by mohlo být příčinou nesprávné interpretace obrazu vnímaného řidičem.1.2 Podmínky uvedené v bodu 1.1 musí být dodrženy při pohybu vozidla rychlostí do 80 % jeho maximální konstrukční rychlosti, avšak nejvýše 150 km/h.1.3 Níže definovaná pole výhledu se získají při ambinokulárním vidění, přičemž oči jsou v poloze "zorných bodů řidiče" definovaných v bodu 1.1.1.12 přílohy I. Pole výhledu se stanoví u vozidla v provozním stavu podle bodu 2.5 přílohy I směrnice 97/27/ES. Pole výhledu se stanoví průhledem oken, jejichž celkový součinitel průchodu světla měřený kolmo k povrchu je nejméně 70 %.Zrcátka2. Počet2.1 Nejmenší počet povinných zrcátek2.1.1 Pole výhledu stanovená v bodu 5 musí být zajištěna nejmenším počtem povinných zrcátek podle následující tabulky. Jestliže určité zrcátko není požadováno jako povinné, nejsou požadovány ani jiné systémy nepřímého výhledu.Kategorie vozidla | Vnitřní zrcátko | Vnější zrcátka |Vnitřní zrcátko třída I | Hlavní zrcátko (velké) třída II | Hlavní zrcátko (malé) třída III | Širokoúhlé zrcátko třída IV | Blízkopohledové zrcátko třída V | Přední zrcátko třída VI |M1 | Povinné pokud zrcátko zajišťuje výhled směrem dozadu (definovaný v bodu 5.1 přílohy III) Nepovinné pokud zrcátko nezajišťuje výhled směrem dozadu | Nepovinné | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce; alternativně mohou být namontována zrcátka třídy II. | Nepovinné jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce | Nepovinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |M2 | Nepovinné (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Nepovinné jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce | Nepovinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |M3 | Nepovinné (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Nepovinné jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce | Nepovinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |N1 | Povinné pokud zrcátko zajišťuje výhled směrem dozadu (definovaný v bodu 5.1 přílohy III) Nepovinné pokud zrcátko nezajišťuje výhled směrem dozadu | Nepovinné | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce; alternativně mohou být namontována zrcátka třídy II. | Nepovinné jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce | Nepovinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |N2 ≤ 7,5 t | Nepovinné (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Nepovinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Nepovinné jedno na straně spolujezdce a jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Nepovinné jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |N2 <7,5 t | Nepovinné (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Povinné, viz body 3.7 a 5.5.5 přílohy III jedno na straně spolujezdce Nepovinné jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Povinné, viz bod 2.1.2 přílohy III jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |N3 | Nepovinné (žádné požadavky na pole výhledu) | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Není dovoleno | Povinné jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce | Povinné, viz body 3.7 a 5.5.5 přílohy III jedno na straně spolujezdce Nepovinné jedno na straně řidiče(obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku) | Povinné, viz bod 2.1.2 přílohy III jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku) |2.1.2 V případě, že pole výhledu předepsané podle bodu 5.6 pro přední zrcátko může být dosaženo jiným zařízením pro nepřímý výhled schváleným podle části B přílohy II a namontovaným podle této přílohy, může být toto zařízení použito místo zrcátka.V případě použití zařízení kamera-monitor musí při pohybu vozidla dopředu rychlostí do 30 km/h monitor poskytovat výhradně pole výhledu předepsané podle bodu 5.6. Pohybuje-li se vozidlo rychleji nebo couvá, může být monitor použit k zobrazení pole výhledu jiných kamer namontovaných na vozidle.2.2 Tato směrnice se nevztahuje na kontrolní zrcátka definovaná v bodu 1.1.1.3 přílohy I. Vnější kontrolní zrcátka však musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku při zatížení vozidla odpovídajícím jeho maximální technicky přípustné hmotnosti.3. Umístění3.1 Zrcátka musí být umístěna tak, aby řidič sedící na sedadle v normální jízdní poloze měl jasný výhled na silnici za vozidlem, po straně (stranách) vozidla a před vozidlem.3.2 Vnější zrcátka musí být viditelná bočními okny nebo částí čelního skla stíranou stíračem. Z konstrukčních důvodů se však toto ustanovení (tj. ustanovení pro stíranou část čelního okna) nevztahuje na:- vnější zrcátka namontovaná na straně spolujezdce u vozidel kategorií M2 a M3;- zrcátka třídy VI.3.3 Pro každé vozidlo v provedení podvozek s kabinou, u kterého se měří pole výhledu, musí být výrobcem uvedeny největší a nejmenší šířka karoserie a v případě potřeby simulovány maketami v podobě profilových panelů. Veškeré konfigurace vozidla a zpětných zrcátek přicházející v úvahu při zkouškách musí být uvedeny v certifikátu ES schválení typu vozidla z hlediska montáže zrcátek (viz dodatek 4 k příloze I).3.4 Předepsané vnější zrcátko na straně řidiče musí být umístěno tak, aby úhel mezi střední podélnou svislou rovinou vozidla a svislou rovinou procházející středem zrcátka a středem úsečky dlouhé 65 mm, která spojuje oba zorné body řidiče, nebyl větší než 55o.3.5 Zrcátka nesmějí přečnívat přes vnější obrys karoserie vozidla podstatně více, než je nezbytné ke splnění požadavků na pole výhledu stanovených v bodu 5.3.6 Je-li spodní okraj vnějšího zrcátka při zatížení vozidla odpovídajícím maximální technicky přípustné hmotnosti níže než 2 m nad vozovkou, nesmí toto zrcátko přečnívat přes celkovou šířku vozidla měřenou bez zrcátek více než 250 mm.3.7 Zrcátka třídy V a třídy VI musí být na vozidlech namontována tak, aby bez ohledu na jejich polohu po seřízení žádná část těchto zrcátek nebo jejich držáků nebyla níže než 2 m nad vozovkou, když zatížení vozidla odpovídá jeho maximální technicky přípustné hmotnosti.Tato zrcátka však nesmí být namontována na vozidlech, u nichž je výška kabiny taková, že tento požadavek nemůže být splněn. V takovém případě není vyžadováno jiné zařízení pro nepřímý výhled.3.8 Za podmínek stanovených v bodech 3.5, 3.6 a 3.7 mohou zrcátka přečnívat přes největší přípustnou šířku vozidla.4. Seřizování4.1 Řidič musí mít možnost seřizovat vnitřní zrcátko ze své jízdní polohy.4.2 Vnější zrcátko umístěné na straně řidiče musí být možno seřizovat zevnitř vozidla při zavřených dveřích, okno však může být otevřené. Poloha zrcátka se však může aretovat zvenčí.4.3 Bod 4.2 se nevztahuje na vnější zrcátka, která po vychýlení nárazem mohou být bez seřizování vrácena do původní polohy.5. Pole výhledu5.1 Vnitřní zpětné zrcátko (třída I)Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 20 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která má střed ve střední podélné svislé rovině vozidla a sahá od místa vzdáleného 60 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 6).Obrázek 6: Pole výhledu zrcátek třídy I+++++ TIFF +++++5.2 Hlavní vnější zpětná zrcátka třídy II5.2.1 Vnější zpětné zrcátko na straně řidičePole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá od místa vzdáleného 30 m za zornými body řidiče k obzoru.Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 7).5.2.2 Vnější zpětné zrcátko na straně spolujezdcePole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce, a která sahá od místa vzdáleného 30 m za zornými body řidiče k obzoru.Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla, a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 7).Obrázek 7: Pole výhledu zrcátek třídy II+++++ TIFF +++++5.3 Hlavní vnější zpětná zrcátka třídy III5.3.1 Vnější zpětné zrcátko na straně řidičePole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 4 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá od místa vzdáleného 20 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 8).Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla, a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče.5.3.2 Vnější zpětné zrcátko na straně spolujezdcePole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 4 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá od místa vzdáleného 20 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 8).Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče.Obrázek 8 Pole výhledu zrcátek třídy III+++++ TIFF +++++5.4 "Širokoúhlé" vnější zrcátko (třída IV).5.4.1 "Širokoúhlé" vnější zrcátko na straně řidičePole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 15 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá přinejmenším od vzdálenosti 10 m do vzdálenosti 25 m za zornými body řidiče.Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 4,5 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 1,5 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 9).5.4.2 "Širokoúhlé" vnější zrcátko na straně spolujezdcePole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 15 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá přinejmenším od vzdálenosti 10 m do vzdálenosti 25 m za zornými body řidiče.Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 4,5 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 1,5 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 9).Obrázek 9: Pole výhledu širokoúhlých zrcátek třídy IV+++++ TIFF +++++5.5 "Blízkopohledové" vnější zrcátko (třída V)Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl rovinnou a vodorovnou část vozovky podél boku vozidla ohraničenou těmito svislými rovinami (viz obrázky 10a a 10b):5.5.1 rovinou rovnoběžnou se střední svislou podélnou rovinou vozidla, která prochází krajním bodem kabiny vozidla na straně spolujezdce;5.5.2 v příčném směru rovinou rovnoběžnou s rovinou podle bodu 5.5.1 a vzdálenou od ní 2 m;5.5.3 vzadu rovinou rovnoběžnou se svislou rovinou procházející zornými body řidiče a ležící 1,75 m za touto rovinou;5.5.4 vpředu rovinou rovnoběžnou se svislou rovinou procházející zornými body řidiče a ležící 1 m před touto rovinou. Je-li svislá příčná rovina procházející přední hranou nárazníku vozidla méně než 1 m před svislou rovinou procházející zornými body řidiče, omezí se pole výhledu touto rovinou.5.5.5 Montáž blízkopohledového zrcátka třídy V není povinná v případě, že pole výhledu znázorněné na obrázcích 10a a 10b může být zprostředkováno kombinací polí výhledu širokoúhlého zrcátka třídy IV a předního zrcátka třídy VI.Obrázky 10a a 10b: Pole výhledu u blízkopohledových zrcátek třídy V+++++ TIFF +++++5.6 Přední zrcátko (třída VI)5.6.1 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena- příčnou svislou rovinou procházející krajním bodem přední části kabiny vozidla,- příčnou svislou rovinou ve vzdálenosti 2000 mm před vozidlem,- podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a- podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla ve vzdálenosti 2000 mm vně od krajního bodu vozidla na opačné straně než je strana řidiče.Přední část tohoto pole výhledu na opačné straně, než je strana řidiče, může být zaoblena poloměrem 2000 mm (viz obrázek 11).Ustanovení pro přední zrcátka jsou povinná pro bezkapotové kabiny vozidel kategorií N2 < 7,5 t a N3 (podle definice v příloze Ia směrnice 70/156/EHS viz poznámka (z)).Jestliže vozidla těchto kategorií s jinými konstrukčními rysy karoserie nemohou splnit požadavky užitím předního zrcátka, musí být použito zařízení kamera-monitor. Jestliže ani jedna z těchto možností neposkytuje náležité pole výhledu, musí být použito jiné zařízení pro nepřímý výhled. Takové zařízení musí být schopno detekovat předmět o výšce 50 cm a průměru 30 cm uvnitř pole výhledu podle obrázku 11.Obrázek 11: Pole výhledu předních zrcátek třídy VI+++++ TIFF +++++5.6.2 Přední zrcátko třídy VI však není povinné, jestliže je řidič schopen vidět, při uvážení překážky výhledu způsobené sloupky A, úsečku 300 mm před vozidlem ve výšce 1200 mm nad vozovkou mezi podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a mezi podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou 900 mm vně od krajního bodu vozidla na opačné straně, než je strana řidiče.5.7 Sestává-li zrcátko z několika odrazných povrchů, které mají rozdílný poloměr křivosti nebo spolu navzájem svírají úhel, musí přinejmenším jeden z odrazných povrchů poskytnout pole výhledu a mít rozměry (viz bod 2.2.2 přílohy II) uvedené pro danou třídu zrcátka.5.8 Překážky ve výhledu5.8.1 Vnitřní zpětné zrcátko (třída I)Pole výhledu může být zmenšeno opěrkami hlavy a takovými zařízeními, jakými jsou zejména sluneční clony, stírače zadního skla, prvky vyhřívání zadního skla a brzdová svítilna kategorie S3, nebo částmi karosérie, jako jsou sloupky oken zadních dělených dveří, za předpokladu, že všechna tato zařízení společně nezakrývají více než 15 % předepsaného pole výhledu, jsou-li promítnuta na svislou rovinu kolmou ke střední podélné svislé rovině vozidla. Stupeň zakrytí se měří při nejnižší poloze opěrek hlavy a při slunečních clonách sklopených směrem dozadu.5.8.2 Vnější zrcátka (třídy II, III, IV, V a VI)U výše uvedených polí výhledu se neberou v úvahu překážky způsobené karoserií a některými jejími částmi, jako jsou jiná zrcátka, dveřní kliky, obrysové svítilny, směrové svítilny, zadní nárazníky a součásti zařízení pro čištění odrazné plochy, pokud způsobují zakrytí výhledu menší než 10 % předepsaného pole výhledu.5.9 Zkušební postupPole výhledu se stanoví tak, že se v zorných bodech umístí výkonné světelné zdroje a měří se světlo odražené na kontrolní svislou promítací plochu. Mohou se použít i jiné rovnocenné metody.Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka6. Zařízení pro nepřímý výhled musí mít takové parametry, aby umožňovalo zpozorovat kritický objekt uvnitř popsaného pole výhledu, při uvážení kritického vnímání.7. Překážky řidičova přímého výhledu způsobené montáží zařízení pro nepřímý výhled musí být omezeny na nejmenší míru.8. V případě zařízení kamera-monitor pro nepřímý výhled musí být pro stanovení detekční vzdálenosti použita metoda uvedená v dodatku k této příloze.9. Požadavky na montáž monitoruSměr pohledu na monitor musí být přibližně shodný se směrem hlavního zrcátka.10. Vozidla kategorie M2 a M3 a vozidla kategorií N2 < 7,5 t a N3 vybavená nebo doplněná speciální nástavbou pro svoz odpadků mohou mít na zadní části karosérie namontované zařízení pro nepřímý výhled jiné než zrcátko, aby bylo zajištěno toto pole výhledu:10.1 Pole výhledu (viz obrázek 12) musí být takové, aby řidič byl schopen vidět přinejmenším rovinnou vodorovnou část vozovky, která je ohraničena- svislou rovinou procházející krajním zadním bodem celého vozidla a kolmou ke střední svislé podélné rovině vozidla;- svislou rovinou rovnoběžnou s předchozí rovinou ve vzdálenosti 2000 mm (vzhledem k zadní části vozidla);- dvěma svislými podélnými rovinami procházejícími bočními krajními body vozidla a rovnoběžnými se střední podélnou svislou rovinou vozidla.10.2 Jestliže vozidla těchto kategorií nemohou vyhovět požadavkům bodu 10.1 při použití zařízení kamera-monitor, mohou být použita jiná zařízení pro nepřímý výhled. Takové zařízení musí být schopno detekovat předmět o výšce 50 cm a průměru 30 cm uvnitř pole výhledu podle bodu 10.1.Obrázek 12: Pole výhledu zadních zařízení pro nepřímý výhled+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------DodatekVýpočet detekční vzdálenosti1. ZAŘÍZENÍ KAMERA-MONITOR PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED1.1 Rozlišovací práh kameryRozlišovací práh kamery je určen vzorcem:+++++ TIFF +++++kdeωc : rozlišovací práh kamery (v úhlových minutách)βc : zorný úhel kamery (o)Nc : počet řádek obrazu kameryHodnoty βc a Nc dodá výrobce.1.2 Určení kritické vzdálenosti pohledu na monitorPro monitor s určitými rozměry a vlastnostmi může být vypočtena kritická vzdálenost pohledu na monitor, do níž je detekční vzdálenost závislá pouze na vlastnostech kamery. Kritická vzdálenost pohledu rm,c se určí takto:+++++ TIFF +++++kderm,c : kritická vzdálenost pohledu (m)Hm : výška obrazu monitoru (m)Nm : počet řádek obrazu monitoruωeye : rozlišovací práh pozorovatele (v úhlových minutách)Číslo 60 je pro převod z minut na stupně.Hodnoty Hm a Nm dodá výrobce.ωeye = 11.3 Určení detekční vzdálenosti1.3.1 Při největší detekční vzdálenosti menší než je kritická vzdálenost pohledu. Je-li vzdálenost očí pozorovatele od monitoru v důsledku montáže menší než kritická vzdálenost pohledu, je největší dosažitelná detekční vzdálenost určena takto:+++++ TIFF +++++kderd : detekční vzdálenost (m)Do : průměr objektu (m)f : součinitel zvýšení rozlišovacího prahuωc, βc a Nc podle bodu 1.1Do = 0,8 mf = 81.3.2 Při největší vzdálenosti větší než je kritická vzdálenost pohledu. Je-li vzdálenost očí pozorovatele od monitoru v důsledku montáže větší než kritická vzdálenost pohledu, je největší dosažitelná detekční vzdálenost určena takto:+++++ TIFF +++++kderm : vzdálenost pohledu na monitor (m)Dm : úhlopříčka obrazovky monitoru (v palcích)Nm : počet řádek obrazu monitoruβc a Nc podle bodu 1.1Nm a ωeye podle bodu 1.22. DALŠÍ FUNKČNÍ POŽADAVKYNa základě montážních podmínek se stanoví, zda celé zařízení vyhovuje funkčním požadavkům uvedeným v příloze II, zejména požadavkům na potlačení odlesku a na největší a nejmenší jas monitoru. Musí se také stanovit úroveň potlačení odlesku a úhel, pod kterým může sluneční světlo dopadat na monitor, a oba údaje se musí porovnat s odpovídajícími výsledky měření systému.To může být provedeno na základě modelu vytvořeného pomocí CAD pro stanovení úhlů světla pro zařízení namontované na daném vozidle nebo provedením odpovídajících měření na daném vozidle podle bodu 3.2 části B přílohy II.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVSROVNÁVACÍ TABULKA PODLE ČLÁNKU 6Směrnice 71/127/EHS ve znění pozdějších změn | Tato směrnice |– | Článek 1 |– | Článek 2 |Článek 1 | – |Článek 2 | – |Článek 3 | – |Článek 4 | – |Článek 5 | – |Článek 6 | – |Článek 7 | Článek 3 |Článek 8 | – |– | Článek 4 |Článek 9 | – |Článek 10 | Článek 5 |– | Článek 6 |– | Článek 7 |Článek 11 | Článek 8 |Příloha I | Příloha I |Dodatek 1 k příloze I | Dodatek 1 k příloze II |– | Dodatek 1 k příloze I |– | Dodatek 2 k příloze I |– | Dodatek 3 k příloze I |– | Dodatek 4 k příloze I |– | Dodatek 5 k příloze I |Dodatek 2 k příloze I | Dodatek 6 k příloze I |Příloha II | Příloha II, A |– | Příloha II, B |Dodatek 1 k příloze II | Dodatek 1 k příloze II |– | Dodatek 2 přílohy II |Dodatek 2 k příloze II | – |Dodatek 3 k příloze II | Příloha I a dodatek 5 k příloze I |Příloha III | Dodatek 2 k příloze I |– | Příloha III |Dodatek k příloze III | Dodatek k příloze III |– | Dodatek 4 k příloze I |– | Příloha IV |--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/92/ES ze dne 16. prosince 1999 o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců vystavených riziku výbušných prostředí (patnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0092

Úřední věstník L 023 , 28/01/2000 S. 0057 - 0064

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/92/ESze dne 16. prosince 1999o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců vystavených riziku výbušných prostředí (patnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 137 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1] předložený po konzultaci s Poradním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci a se Stálým výborem pro bezpečnost a ochranu zdraví v hornictví a ostatních odvětvích těžebního průmyslu,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],po konzultaci s Výborem regionů,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy, s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 21. října 1999 [3],vzhledem k těmto důvodům:(1) článek 137 Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabezpečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracovníků;(2) podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků;(3) zlepšení bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví zaměstnanců při práci je cíl, který nesmí být podřízen úvahám ryze ekonomické povahy;(4) pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců je nezbytné dodržování minimálních požadavků na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců vystavených riziku výbušných prostředí;(5) tato směrnice je samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [4]; proto se uvedená směrnice, zejména ustanovení týkající se informování zaměstnanců, projednávání se zaměstnanci a školení zaměstnanců, vztahuje v plném rozsahu na případy, kdy mohou být zaměstnanci ohroženi výbušnými prostředími, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice;(6) tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu;(7) směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES ze dne 23. března 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zařízení a ochranných systémů pro použití v prostředí s nebezpečím výbuchu [5] uvádí, že se připravuje doplňková směrnice založená na článku 137 Smlouvy, která se vztahuje zejména na nebezpečí výbuchu vyplývajícího z použití nebo druhů a metod instalace zařízení;(8) ochrana před výbuchem je obzvláště důležitá z hlediska bezpečnosti; výbuchy ohrožují životy a zdraví zaměstnanců v důsledku nekontrolovatelných účinků ohně a tlaku, přítomnosti škodlivých produktů reakcí a spotřeby kyslíku ve vzduchu, který zaměstnanci potřebují k dýchání;(9) stanovení odpovídající strategie pro předcházení výbuchům vyžaduje, aby technická opatření na pracovišti byla doplněna organizačními opatřeními; směrnice 89/391/EHS vyžaduje, aby zaměstnavatel měl k dispozici hodnocení rizik pro bezpečnost a zdraví zaměstnanců na pracovišti; tento požadavek se v této směrnici upřesňuje tak, že je zaměstnavatel povinen vypracovávat dokument nebo soubor dokumentů o ochraně proti výbuchům, který splňuje minimální požadavky stanovené touto směrnicí, a aktualizovat jej; dokument o ochraně proti výbuchům zahrnuje určení nebezpečí, vyhodnocení rizik a vymezení specifických opatření přijatých za účelem zajištění zdraví a bezpečnosti zaměstnanců vystavených riziku výbušného prostředí v souladu s článkem 9 směrnice 89/391/EHS; dokument o ochraně proti výbuchům může být součástí hodnocení rizik pro bezpečnost a zdraví při práci, vyžadovaného článkem 9 směrnice 89/391/EHS;(10) hodnocení rizik výbuchu mohou vyžadovat i jiné akty Společenství; pro zamezení nepotřebné duplicity by zaměstnavatel měl mít možnost v souladu s vnitrostátními zvyklostmi kombinovat dokumenty, části dokumentů nebo dalších odpovídajících zpráv vyhotovovaných podle ostatních právních předpisů Společenství a vypracovat tak jediný dokument "zprávu o bezpečnosti";(11) předcházení vzniku výbušných prostředí také zahrnuje použití zásady nahrazení;(12) pokud jsou na stejném pracovišti přítomni zaměstnanci několika podniků, je třeba zavést koordinaci;(13) je-li to nezbytné, musí být preventivní opatření doplněna dodatečnými opatřeními, která se uplatní, pokud dojde ke vznícení; maximální bezpečnosti je možné dosáhnout kombinací preventivních a následných opatření, která snižují škodlivé účinky výbuchů na zaměstnance;(14) směrnice Rady 92/58/EHS ze dne 24. června 1992 o minimálních požadavcích na bezpečnostní nebo zdravotní značky na pracovišti (devátá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)6 se vztahuje v plném rozsahu zejména na místa bezprostředně sousedící s nebezpečnými prostory, ve kterých mohou kouř, řezání, sváření a ostatní činnosti, při nichž vzniká plamen a jiskry, reagovat s nebezpečným prostorem [6];(15) směrnice 94/9/ES rozděluje zařízení a ochranné systémy pro jednotlivá zařízení do skupin a kategorií zařízení; tato směrnice stanoví, že zaměstnavatel roztřídí místa, kde se mohou vyskytnout výbušná prostředí, na zóny, a určí, jaké skupiny a kategorie zařízení jaké ochranné systémy by se měly používat v jednotlivých zónách,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:ODDÍL IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1Účel a oblast působnosti1. Tato směrnice, která je patnáctou samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, stanoví minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců vystavených riziku výbušných prostředí vymezených článkem 2.2. Tato směrnice se nevztahuje na:a) prostory bezprostředně používané pro lékařské vyšetření pacientů a během něj,b) používání zařízení na spalování plynného paliva podle směrnice 90/396/EHS [7],c) výrobu, manipulaci, použití, skladování a dopravu výbušnin nebo chemicky nestálých látek,d) průmysl těžby nerostných surovin podle směrnice 92/91/EHS [8] nebo směrnice 92/104/EHS [9],e) použití pozemních, vodních a vzdušných dopravních prostředků, na než se vztahují případná ustanovení mezinárodních dohod (např. ADNR, AGRD, ICAO, IMO, RID) a směrnice Společenství provádějící tyto dohody. Nejsou vyloučeny dopravní prostředky používané ve výbušných prostředí.3. Směrnice 89/391/EHS a odpovídající samostatné směrnice se vztahují v plném rozsahu na oblasti uvedené v odstavci 1, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se "výbušným prostředím" rozumí za atmosférických podmínek směs vzduchu s hořlavými látkami ve formě plynů, par, mlhy nebo prachů, ve které se po vznícení rozšíří hoření do celé nezapálené směsi.ODDÍL IIPOVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELEČlánek 3Předcházení výbuchům a ochrana před nimiZa účelem předcházení výbuchům ve smyslu čl. 6 odst. 2 směrnice 89/391/EHS a zajištění ochrany proti nim přijme zaměstnavatel technická nebo organizační opatření, která jsou vhodná podle typu provozu, v souladu s následujícími hlavními zásadami v tomto pořadí:- předcházení vzniku výbušných prostředí nebo, pokud to charakter činnosti neumožňuje,- zabránění vznícení výbušných prostředí a- snížení škodlivých účinků výbuchu, aby byly zajištěny zdraví a bezpečnost zaměstnanců.Tato opatření se v případě nutnosti kombinují nebo doplňují dalšími opatřeními proti šíření výbuchu a jsou přezkoumávána pravidelně a v každém případě, když nastanou významné změny.Článek 4Hodnocení rizik výbuchu1. Při plnění povinností stanovených čl. 6 odst. 3 a čl. 9 odst. 1 směrnice 89/391/EHS vyhodnotí zaměstnavatel specifická rizika vyplývající z výbušných prostředí, s přihlédnutím alespoň k- pravděpodobnosti výskytu výbušných prostředí a délce jejich trvání,- pravděpodobnosti existence zdrojů vznícení, včetně elektrostatických výbojů, jejich aktivace a působení,- zařízením, použitým látkám, procesům a jejich možnému vzájemnému působení,- rozsahu předpokládaných účinků.Rizika výbuchu musí být hodnocena celkově.2. Při hodnocení rizik výbuchu se vezmou v úvahu místa, která jsou nebo mohou být otvory spojena s místy, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí.Článek 5Obecné povinnostiPro zajištění bezpečnosti a zdraví zaměstnanců musí zaměstnavatel v souladu s hlavními zásadami hodnocení rizik a se zásadami vymezenými článkem 3 přijmout nezbytná opatření, aby- v místech, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí v rozsahu ohrožujícím zdraví a bezpečnost zaměstnanců nebo dalších osob, zajistil takové pracovní prostředí, ve kterém je možno bezpečně pracovat,- v pracovních prostředích, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí v rozsahu ohrožujícím zdraví a bezpečnost zaměstnanců, zajistil vhodný dozor během přítomnosti zaměstnanců v souladu s hodnocením rizik a za použití odpovídajících technických prostředků.Článek 6Povinnost koordinacePokud jsou na stejném pracovišti přítomni zaměstnanci z několika podniků, je každý zaměstnavatel odpovědný za všechny záležitosti spadající pod jeho kontrolu.Aniž je dotčena individuální odpovědnost každého zaměstnavatele vymezená ve směrnici 89/391/EHS, koordinuje zaměstnavatel odpovědný za pracoviště v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi provádění všech opatření na ochranu zdraví a bezpečnosti zaměstnanců a v dokumentu o ochraně proti výbuchům uvedeném v článku 8 upřesní účel koordinace a opatření a postupy pro její provádění.Článek 7Místa, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí1. Zaměstnavatel rozdělí místa, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí, do zón v souladu s přílohou I.2. Zaměstnavatel zajistí, aby na místa uvedená v odstavci 1 byly uplatňovány minimální požadavky stanovené v příloze II.3. V případě nutnosti se místa, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí v rozsahu ohrožujícím bezpečnost a zdraví zaměstnanců, označí na vstupu značkami v souladu s přílohou III.Článek 8Dokument o ochraně proti výbuchůmPři plnění povinností vyplývajících z článku 4 zaměstnavatel zajistí, aby byl vypracován a aktualizován určitý dokument (dále jen "dokument o ochraně proti výbuchům").Dokument o ochraně proti výbuchům musí zejména uvádět,- že byla zjištěna a vyhodnocena rizika výbuchu,- že byla přijata odpovídající opatření pro dosažení účelu této směrnice,- která místa byla rozdělena do zón v souladu s přílohou I,- na která místa se vztahují minimální požadavky vymezené v příloze II,- že pracoviště a pracovní vybavení, včetně výstražných prostředků, jsou navržena, používána a udržována s náležitým ohledem na bezpečnost,- že byla přijata opatření pro bezpečné používání pracovního zařízení v souladu se směrnicí Rady 89/655/EHS [10].Dokument o ochraně proti výbuchům musí být vypracován ještě před zahájením prací a přezkoumán, dojde-li k podstatnějším změnám, rozšíření nebo reorganizaci pracoviště, pracovního zařízení nebo organizace práce.Zaměstnavatel může kombinovat stávající hodnocení rizik výbuchu, dokumenty nebo jiné rovnocenné zprávy vypracovávané podle jiných aktů Společenství.Článek 9Zvláštní požadavky na pracovní zařízení a pracoviště1. Pracovní zařízení pro použití v místech, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí, které je již používáno nebo je v podniku nebo závodě poprvé k dispozici před 30. červnem 2003, musí od uvedeného dne splňovat minimální požadavky stanovené v příloze II části A, pokud se na ně nevztahuje zcela ani zčásti žádná jiná směrnice Společenství.2. Pracovní zařízení pro použití v místech, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí, které je v podniku nebo závodě poprvé k dispozici po 30. červnu 2003, musí splňovat minimální požadavky stanovené v příloze II částech A a B.3. Pracoviště zahrnující místa, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí poprvé uvedená do provozu po 30. červnu 2003, musí splňovat minimální požadavky stanovené touto směrnicí.4. Pracoviště zahrnující místa, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí, která jsou již v provozu před 30. červnem 2003, musí splňovat minimální požadavky stanovené touto směrnicí nejpozději do tří let po uvedeném dni.5. Pokud budou po 30. červnu 2003 provedeny změny, rozšíření nebo reorganizace na pracovištích zahrnujících místa, kde se mohou vyskytovat výbušná prostředí, přijme zaměstnavatel nezbytná opatření, aby tyto změny, rozšíření a reorganizace splňovaly minimální požadavky stanovené touto směrnicí.ODDÍL IIIRŮZNÁ USTANOVENÍČlánek 10Úpravy přílohÚpravy příloh čistě technického rázu v souvislosti s- přijetím směrnic o technické harmonizaci a normalizaci v oblasti ochrany proti výbuchům nebo- technickým rozvojem, změnami v mezinárodních předpisech či specifikacích nebo poznatcích v oblasti předcházení a ochrany proti výbuchům,se přijímají postupem podle článku 17 směrnice 89/391/EHS.Článek 11Příručka správných postupůKomise vypracuje praktické pokyny v příručce správných postupů nezávazné povahy. Tato příručka se zaměří na témata uvedená v článcích 3, 4, 5, 6, 7 a 8, v příloze I a příloze II části A.V souladu s rozhodnutím Rady 74/325/EHS [11] Komise nejdříve konzultuje Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci.K uvedené příručce přihlédnou členské státy co nejvíce při vypracovávání vlastních politik na ochranu bezpečnosti a zdraví zaměstnanců na základě této směrnice.Článek 12Informace pro podnikyČlenské státy poskytnou na žádost zaměstnavatelům odpovídající informace v souladu s článkem 11, zejména se zvláštním přihlédnutím k příručce správných postupů.Článek 13Závěrečná ustanovení1. Členské státy uvedou v účinnnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.3. Každých pět let předloží členské státy Komisi zprávu o praktickém provádění této směrnice a uvedou stanoviska sociálních partnerů. Komise o tom uvědomí Evropský parlament, Radu, Hospodářský a sociální výbor a Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci.Článek 14Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 15Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 16. prosince 1999.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedaK. Kemilä[1] Úř. věst. C 332, 9.12.1995, s. 10 a Úř. věst. C 184, 17.6.1997, s. 1.[2] Úř. věst. C 153, 28.5.1996, s. 35.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 20. června 1996 (Úř. věst. C 198, 8.7.1996, s. 160) potvrzené dne 4. května 1999 (Úř. věst. C 279, 1.10.1999, s. 55), společný postoj Rady ze dne 22. prosince 1998 (Úř. věst. C 55, 25.2.1999, s. 45), rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 6. května 1999 (Úř. věst. C 279, 1.10.1999, s. 386). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 2. prosince 1999 a rozhodnutí Rady ze dne 6. prosince 1999.[4] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[5] Úř. věst. L 100, 19.4.1994, s. 1.[6] Úř. věst. L 245, 26.8.1992, s. 23.[7] Úř. věst. L 196, 26.7.1990, s. 15. Směrnice ve znění směrnice 93/68/EHS (Úř. věst. L 220, 30.8.1993, s. 1).[8] Úř. věst. L 348, 28.11.1992, s. 9[9] Úř. věst. L 404, 31.12.1992, s. 10.[10] Úř. věst. L 393, 30.12.1989, s. 13. Směrnice ve znění směrnice 95/63/ES (Úř. věst. L 335, 30.12.1995, s. 28).[11] Úř. věst. L 185, 9.7.1974, s. 15. Směrnice ve znění aktu o přistoupení z roku 1994.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ITŘÍDĚNÍ MÍST, KDE SE MOHOU VYSKYTOVAT VÝBUŠNÁ PROSTŘEDÍÚvodní poznámkaNíže uvedený systém třídění se vztahuje na místa, pro která se přijímají bezpečnostní opatření podle článků 3, 4, 7 a 8.1. Místa, kde se mohou vyskytnout výbušná prostředíMísto, kde se může vyskytnout výbušné prostředí v takovém rozsahu, že to vyžaduje zvláštní bezpečnostní opatření na ochranu bezpečnosti a zdraví dotyčných zaměstnanců, se považuje ve smyslu této směrnice za nebezpečné.Místo, kde se neočekává výskyt výbušného prostředí v takovém rozsahu, že by to vyžadovalo zvláštní bezpečnostní opatření, se ve smyslu této směrnice považuje za bezpečné.Za látky vytvářející výbušné prostředí se považují i hořlavé nebo vznětlivé látky, pokud ověření jejich vlastností neprokáže, že ve směsi se vzduchem nemohou nezávisle šířit výbuch.2. Třídění nebezpečných místNebezpečná místa jsou tříděna do zón na základě četnosti a délky trvání výskytu výbušného prostředí.Toto třídění určuje rozsah opatření, která mají být přijata podle přílohy II části A.Zóna 0Místo, kde se výbušné prostředí skládající se ze směsi vzduchu a hořlavých látek ve formě plynů, par nebo mlhy, vyskytuje stále nebo po dlouhé období nebo často.Zóna 1Místo, kde se výbušné prostředí skládající se ze směsi vzduchu a hořlavých látek ve formě plynů, par nebo mlhy, může za běžného provozu vyskytnout příležitostně.Zóna 2Místo, kde se výbušné prostředí skládající se ze směsi vzduchu a hořlavých látek ve formě plynů, par nebo mlhy, nevyskytuje za běžného provozu, a pokud se vyskytne, trvá pouze krátké období.Zóna 20Místo, kde se výbušné prostředí ve formě mraku hořlavého prachu ve vzduchu vyskytuje stále nebo po dlouhé období nebo často.Zóna 21Místo, kde se výbušné prostředí ve formě mraku hořlavého prachu ve vzduchu, může za běžného provozu vyskytnout příležitostně.Zóna 22Místo, kde se výbušné prostředí ve formě mraku hořlavého prachu ve vzduchu, nevyskytuje za běžného provozu, a pokud se vyskytne, trvá pouze krátké období.Poznámky:1. Vrstvy, ložiska a hromady hořlavého prachu se považují za jakýkoli ostatní zdroj, který může vytvořit výbušné prostředí.2. "Běžným provozem" se rozumí situace, kdy se zařízení používají v rámci nastavených parametrů.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIA. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA BEZPEČNOST A OCHRANU ZDRAVÍ ZAMĚSTNANCŮ VYSTAVENÝCH RIZIKU VE VÝBUŠNÝCH PROSTŘEDÍCHÚvodní poznámkaPovinnosti stanovené v této příloze se vztahují na:- nebezpečná místa ve smyslu přílohy I, když to vyžadují vlastnosti pracovních míst, pracovišť, používaného zařízení nebo látek nebo nebezpečí způsobené činností, jež se vztahuje k rizikům výbušných prostředí,- zařízení v bezpečných místech, které je nezbytné nebo napomáhá k bezpečnému provozu zařízení umístěného v nebezpečných místech.1. Organizační opatření1.1 Školení zaměstnancůZaměstnavatel musí zaměstnancům pracujícím na místech, kde se mohou vyskytnout výbušná prostředí, zajistit dostačující a odpovídající školení o ochraně proti výbuchům.1.2 Písemné pokyny a pracovní povoleníJe-li to vyžadováno dokumentem o ochraně proti výbuchům,- musí se práce na nebezpečných místech provádět v souladu s písemnými pokyny vydanými zaměstnavatelem,- musí být používán systém pracovních povolení pro výkon nebezpečných činností a činností, které v kombinaci s jinou činností mohou způsobit nebezpečí.Pracovní povolení musí zodpovědná osoba vydat před zahájením prací.2. Ochranná opatření proti výbuchům2.1 Jakýkoli únik nebo uvolnění, záměrné či náhodné, hořlavých plynů, par, mlhy nebo hořlavého prachu, které mohou vyvolat nebezpečí výbuchu, musí být vhodně nasměrovány či vyvedeny do bezpečného místa, a není-li toto možné, bezpečně izolovány či zajištěny jiným vhodným způsobem.2.2 Pokud výbušné prostředí obsahuje několik druhů hořlavých nebo hořlavých plynů, par, mlhy nebo prachu, musí ochranná opatření odpovídat nejvyššímu možnému riziku.2.3 Prevence rizika vznícení podle článku 3 musí také vzít v úvahu elektrostatické výboje, pokud zaměstnanci nebo pracovní prostředí fungují jako nosič nebo původce náboje. Zaměstnanci musí být vybaveni vhodným pracovním oděvem z materiálu, který nevytváří elektrostatické výboje, jež by mohly způsobit vznícení výbušného prostředí.2.4 Přístroje, zařízení, ochranné systémy a odpovídající spojovací zařízení lze provozovat pouze tehdy, když dokument o ochraně před výbuchy stanoví, že je lze bezpečně používat ve výbušném prostředí. To se vztahuje také na pracovní zařízení a odpovídající spojovací zařízení, která se ve smyslu směrnice 94/9/ES nepovažují za zařízení nebo ochranné systémy, pokud jejich zapojení může samo o sobě vyvolat nebezpečí vznícení. Musí být přijata nezbytná opatření zabraňující záměně spojovacího zařízení.2.5 Musí být přijata veškerá nezbytná opatření k zajištění, aby pracoviště, pracovní zařízení a veškerá odpovídající spojovací zařízení, která mají zaměstnanci k dispozici, byla navržena, zkonstruována, sestavena, instalována, udržována a provozována způsobem, který snižuje na minimum riziko výbuchu, a pokud dojde k výbuchu, aby bylo možno kontrolovat a snížit na minimum šíření výbuchu na pracovišti nebo v pracovním zařízení. Na takových pracovištích se musí přijmout vhodná opatření, aby byly na minimum sníženy možné fyzické účinky výbuchů na zaměstnance.2.6 Zaměstnanci musí být v případě potřeby varováni optickou nebo zvukovou signalizací a odvoláni z místa ještě před tím, než nastanou podmínky pro vznik výbuchu.2.7 Pokud to dokument o ochraně proti výbuchům vyžaduje, musí být únikové východy zajištěny a udržovány v takovém stavu, aby v případě nebezpečí mohli zaměstnanci ohrožené prostory rychle a bezpečně opustit.2.8 Před prvním použitím pracoviště, které obsahuje místa, kde se mohou vyskytnout výbušná prostředí, musí být prověřeno jeho celkové zabezpečení proti výbuchu. Musí být dodržovány veškeré podmínky nezbytné pro zajištění ochrany proti výbuchům.Toto prověření musí provádět pouze osoby způsobilé v oblasti ochrany proti výbuchům v důsledku svých zkušeností nebo odborného vzdělání.2.9 Pokud hodnocení rizik stanoví, že je to nutné,- musí být v případě výpadku elektrické energie, který může vést ke zvýšení dalších rizik, možné udržovat zařízení a ochranné systémy v bezpečném provozu nezávisle na ostatním zařízení,- musí být k dispozici manuální kontrola vypínání zařízení a ochranných systémů zařazených do automatických procesů, které se odchylují od plánovaných provozních podmínek, za předpokladu, že to nesnižuje bezpečnost. Tyto operace mohou provádět pouze způsobilí zaměstnanci.- musí být při nouzovém vypnutí nahromaděná energie rozptýlena co nejrychleji a nejbezpečněji anebo izolována takovým způsobem, aby již nebyla příčinou nebezpečí.B. KRITÉRIA VÝBĚRU ZAŘÍZENÍ A OCHRANNÝCH SYSTÉMŮNestanoví-li dokument o ochraně proti výbuchu založený na hodnocení rizik jinak, musí být zařízení a ochranné systémy pro všechna místa, kde mohou vzniknout výbušná prostředí, vybrány na základě kategorií uvedených ve směrnici 94/9/ES.V uvedených zónách se musí používat zejména následující kategorie zařízení, za předpokladu, že jsou vhodné pro plyny, páry, mlhu nebo prach:- v zóně 0 nebo zóně 20 zařízení kategorie 1,- v zóně 1 nebo zóně 21 zařízení kategorie 1 nebo 2,- v zóně 2 nebo zóně 22 zařízení kategorie 1, 2 nebo 3.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIVarovná značka pro místa, kde se mohou vyskytnout výbušná prostředí podle čl. 7 odst. 3:+++++ TIFF +++++Místo, kde se mohou vyskytnout výbušná prostředíCharakteristické znaky:- trojúhelníkový tvar,- černá písmena na žlutém podkladě s černým okrajem (žlutá část zabírá alespoň 50 % plochy značky)Členské státy mohou doplnit další vysvětlivky.--------------------------------------------------