title: Směrnice Rady 2008/72/ES ze dne 15. července 2008 o uvádění sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny mimo osivo na trh (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP)

text:
               1.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 205/28

      SMĚRNICE RADY 2008/72/ES
   ze dne 15. července 2008
   o uvádění sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny mimo osivo na trh
   (Text s významem pro EHP)
   (kodifikované znění)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 92/33/EHS ze dne 28. dubna 1992 o uvádění sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny mimo osivo na trh (2) byla několikrát podstatně změněna (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Produkce zeleniny zaujímá v zemědělství Společenství významné místo.

               (3)

               Uspokojivé výsledky při pěstování zeleniny závisejí ve značné míře na jakosti a rostlinolékařském stavu nejen osiva, na které se již vztahuje směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (4), ale i sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny.

               (4)

               Rozdílné zacházení poskytované sadbě a rozmnožovacímu materiálu zeleniny v různých členských státech by mohlo vytvářet překážky obchodu a bránit tak volnému pohybu tohoto zboží uvnitř Společenství.

               (5)

               Harmonizované podmínky na úrovni Společenství by měly zajistit, aby kupující na celém území Společenství získávali sadbu a rozmnožovací materiál zeleniny dobré jakosti a v dobrém rostlinolékařském stavu.

               (6)

               Tyto harmonizované podmínky týkající se rostlinolékařského stavu rostlin musí být slučitelné se směrnicí Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (5).

               (7)

               Není vhodné, aniž jsou dotčena ustanovení o rostlinolékařském stavu rostlin podle směrnice 2000/29/ES, uplatňovat pravidla Společenství o uvádění na trh sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny, pokud se prokáže, že tyto produkty jsou určeny k vývozu do třetích zemí, přičemž platné předpisy třetí země mohou být odlišné od pravidel obsažených v této směrnici.

               (8)

               Vymezení rostlinolékařských norem a norem jakosti pro každý rod a druh zeleniny vyžaduje dlouhé a podrobné technické a vědecké zkoumání. Proto by měl být k tomuto účelu zaveden určitý postup.

               (9)

               Je v první řadě odpovědností dodavatelů sadby nebo rozmnožovacího materiálu zeleniny zajistit, aby jejich výrobky splňovaly podmínky stanovené touto směrnicí.

               (10)

               Příslušné orgány členských států by měly při provádění kontrol a inspekcí zajistit, aby dodavatelé splňovali tyto podmínky.

               (11)

               K zajištění jednotného používání norem stanovených touto směrnicí ve všech členských státech by měla být stanovena kontrolní opatření Společenství.

               (12)

               V zájmu kupujících sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny je, aby byly známy názvy odrůd a chráněna jejich pravost.

               (13)

               K tomuto účelu je třeba v možném rozsahu stanovit použití pravidel týkajících se odrůd, která již byla zavedena pro uvádění na trh osiva zeleniny.

               (14)

               Pro zajištění pravosti a řádného uvádění na trh sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny by měla být stanovena pravidla Společenství týkající se oddělování partií a značení. Návěsky by měly poskytovat údaje vyžadované jak úřední kontrolou, tak pro informaci uživatele.

               (15)

               Měla by být zavedena pravidla umožňující v případě dočasných zásobovacích obtíží uvádět na trh sadbu a rozmnožovací materiál zeleniny vyhovující méně přísným požadavkům, než jaké stanoví tato směrnice.

               (16)

               Mělo by být členským státům zakázáno ukládat, pokud se jedná o rody a druhy uvedené v příloze II, pro které je sestavena průvodka, nové podmínky nebo omezení obchodu kromě těch, které jsou stanoveny touto směrnicí.

               (17)

               Mělo by být upraveno povolování uvádění sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny vypěstovaných ve třetích zemí na vnitřní trh Společenství pod podmínkou, že poskytuje stejné záruky jako sadba a rozmnožovací materiál pěstovaný ve Společenství a že vyhovuje předpisům Společenství.

               (18)

               K harmonizaci technických metod kontrol používaných v členských státech a ke srovnání sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny pěstovaného ve Společenství se sadbou a rozmnožovacím materiálem pěstovaným ve třetích zemích by se měly provádět srovnávací zkoušky pro kontrolu souladu těchto produktů s požadavky této směrnice.

               (19)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).

               (20)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v části B přílohy III,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   1.   Tato směrnice se vztahuje na uvádění na trh sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny mimo osivo uvnitř Společenství.
   2.   Články 2 až 20 a článek 23 se vztahují na rody a druhy uvedené v příloze II, jakož i na jejich hybridy.
   Zmíněné články se vztahují rovněž na podnože a ostatní části rostlin jiných rodů nebo druhů nebo jejich hybridy, je-li nebo má-li na ně být naroubován materiál některého ze zmíněných rodů nebo druhů nebo jejich hybridů.
   3.   Změny v seznamu rodů a druhů v příloze II se přijímají postupem podle čl. 21 odst. 3.
   Článek 2
   Aniž jsou dotčeny zdravotní předpisy stanovené směrnicí 2000/29/ES, nevztahuje se tato směrnice na sadbu a rozmnožovací materiál zeleniny, který je prokazatelně určen k vývozu do třetích zemí, pokud je jako takový řádně označen a dostatečně oddělen.
   Prováděcí opatření k prvnímu pododstavci, týkající se zejména značení a oddělování, budou přijata postupem podle čl. 21 odst. 2.
   Článek 3
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „rozmnožovacím materiálem“ části rostlin a veškerý rostlinný materiál, včetně podnoží, určený k rozmnožování a produkci zeleniny;

               b)

               „sadbou“ celé rostliny, části rostlin a u roubovaných rostlin též podnože, určené k pěstování pro účely produkce zeleniny;

               c)

               „dodavatelem“ každá fyzická nebo právnická osoba, která profesionálně vykonává přinejmenším jednu z následujících činností týkajících se sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny: rozmnožování, pěstování, ochranu nebo zpracování a uvádění na trh;

               d)

               „uváděním na trh“ držení k volnému použití nebo ve skladu, vystavování nebo nabízení k prodeji, prodej nebo dodávání sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny v jakékoli formě jiné osobě;

               e)

               „příslušným úředním subjektem“:

                           i)

                           jediný ústřední orgán zřízený nebo pověřený členským státem nacházející se pod dohledem vlády členského státu a odpovědný za otázky týkající se jakosti,

                           ii)

                           jakýkoli veřejný orgán zřízený:

                                       —

                                       buď na úrovni členského státu,

                                       —

                                       nebo na regionální úrovni pod dohledem orgánů členského státu v mezích stanovených vnitrostátními právními předpisy daného členského státu.

                     Subjekty uvedené v bodech i) a ii) mohou v souladu s vnitrostátními předpisy přenést úkoly, které mají být podle této směrnice provedeny jimi nebo pod jejich dohledem, na jakoukoli veřejnoprávní či soukromoprávní právnickou osobu, která je na základě úředně schválených stanov pověřena výhradně zvláštními úkoly veřejného zájmu, pod podmínkou, že tato právnická osoba a její členové nemají žádný osobní zájem na výsledcích opatření, která činí.
               Členské státy zajistí úzkou spolupráci mezi subjekty uvedenými v bodu i) a subjekty uvedenými v bodu ii).
               Postupem podle čl. 21 odst. 2 lze dále schválit jakoukoli jinou právnickou osobu založenou subjektem uvedeným v bodech i) a ii) a jednající pod řízením a dohledem tohoto subjektu pod podmínkou, že tato osoba nemá žádný osobní zájem na výsledcích opatření, která činí.
               Členské státy oznámí Komisi své příslušné úřední subjekty. Komise tuto informaci předá ostatním členským státům;

               f)

               „úředními opatřeními“ opatření přijatá příslušným úředním subjektem;

               g)

               „úřední inspekcí“ inspekce prováděná příslušným úředním subjektem;

               h)

               „úředním prohlášením“ prohlášení vydané příslušným úředním subjektem nebo na jeho odpovědnost;

               i)

               „partií“ určitý počet jednotek jednoho druhu zboží identifikovatelný na základě stejnorodosti složení a původu;

               j)

               „laboratoří“ subjekt veřejného nebo soukromého práva provádějící rozbory a stanovující správné diagnózy, které pěstiteli umožňují sledovat jakost produkce.

         Článek 4
   Postupem podle čl. 21 odst. 3 se v příloze I stanoví průvodka pro každý rod nebo druh uvedený v příloze II nebo pro podnože jiných rodů nebo druhů, je-li nebo má-li na ně být naroubován materiál některého ze zmíněných rodů nebo druhů; k průvodce se vztahují rostlinolékařské podmínky stanovené směrnicí 2000/29/ES, které se vztahují na dané rody nebo druhy, určující

               a)

               podmínky, které musí splňovat sadba, týkající se zejména jakosti a čistoty sklizně a případně odrůdových charakteristik. Tyto podmínky se připojí do části A přílohy I;

               b)

               podmínky, které musí splňovat rozmnožovací materiál, týkající se zejména použitého rozmnožovacího postupu, čistoty pěstebního porostu a případně odrůdových charakteristik. Tyto podmínky se uvedou v části B přílohy I.

         Článek 5
   1.   Členské státy zajistí, aby dodavatelé učinili všechna opatření nezbytná k zajištění souladu s normami stanovenými touto směrnicí na všech stupních produkce a uvádění na trh sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny.
   2.   Pro účely odstavce 1 dodavatelé sami nebo prostřednictvím schválených dodavatelů nebo příslušného úředního subjektu provádějí kontroly založené na těchto zásadách:

               —

               určení kritických bodů pěstebního postupu na základě použitých produkčních metod,

               —

               vypracování a zavedení metod sledování a kontroly kritických bodů uvedených v první odrážce,

               —

               odběr vzorků k rozboru v laboratoři schválené příslušným úředním subjektem pro účely kontroly souladu s normami zavedenými touto směrnicí,

               —

               vedení písemných nebo jiných trvalých záznamů údajů uvedených v první, druhé a třetí odrážce a vedení záznamů o produkci a uvádění na trh sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny, které mají být volně přístupné příslušnému úřednímu subjektu. Tyto doklady a záznamy musí být uchovávány po dobu nejméně jednoho roku.

         Dodavatelé, jejichž činnost se v této souvislosti omezuje pouze na šíření sadby a rozmnožovacího materiálu vypěstovaného a baleného mimo jejich vlastní zařízení, jsou však povinni vést pouze písemné nebo jiné trvalé záznamy o nákupu a prodeji nebo dodání těchto produktů.
   Tento odstavec se nevztahuje na dodavatele, jejichž činnost se v této oblasti omezuje na dodání malého množství sadby a rozmnožovacího materiálu neprofesionálním konečným spotřebitelům.
   3.   Jestliže výsledky vlastních kontrol nebo informace dostupné dodavatelům podle odstavce 1 odhalí přítomnost jednoho nebo více škodlivých organismů uvedených ve směrnici 2000/29/ES nebo přítomnost organismů vymezených odpovídající průvodkou podle článku 4 této směrnice v množství větším, než je běžně povoleno pro splnění norem, oznámí to dodavatel ihned příslušnému úřednímu subjektu a provede opatření uložená tímto orgánem nebo každé další opatření nezbytné pro snížení nebezpečí šíření těchto škodlivých organismů. Dodavatel vede záznamy o veškerých objevech škodlivých organismů ve svých provozovnách a o všech opatřeních přijatých v této souvislosti.
   4.   Prováděcí pravidla k odst. 2 druhému pododstavci budou přijata postupem podle čl. 21 odst. 2.
   Článek 6
   1.   Příslušný úřední subjekt udělí dodavateli schválení, jakmile shledá, že jeho produkční metody a jeho zařízení splňují požadavky této směrnice týkající se povahy prováděných činností. Schválení musí být obnoveno, pokud se dodavatel rozhodne provádět jiné činnosti, než pro které mu bylo schválení uděleno.
   2.   Příslušný úřední subjekt udělí schválení laboratořím, jakmile shledá, že tyto laboratoře, jejich metody a jejich zařízení splňují požadavky této směrnice, které budou upřesněny postupem podle čl. 21 odst. 2 s ohledem na prováděné činnosti. Schválení musí být obnoveno, pokud se laboratoř rozhodne provádět jiné činnosti, než pro které jí bylo schválení uděleno.
   3.   Pokud nejsou plněny požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2, přijme příslušný úřední subjekt potřebná opatření. K tomuto účelu přihlédne zejména k závěrům kontrol provedených v souladu s článkem 7.
   4.   Dohled nad dodavateli, zařízeními a laboratořemi a jejich kontrola jsou prováděny pravidelně příslušným úředním subjektem nebo na jeho odpovědnost, přičemž tento subjekt musí mít po celou dobu volný přístup do všech provozoven zařízení za účelem zajištění souladu s požadavky této směrnice. Prováděcí pravidla týkající se dohledu a sledování budou případně přijata postupem podle čl. 21 odst. 2.
   Jestliže tento dohled nebo sledování odhalí, že nejsou plněny požadavky této směrnice, učiní příslušný úřední subjekt vhodná opatření.
   Článek 7
   1.   Odborníci Komise mohou, případně za spolupráce s příslušnými úředními subjekty členských států, vykonávat kontroly na místě, pokud je to nezbytné k zajištění jednotného uplatňování této směrnice a zejména k ověření, zda dodavatelé skutečně plní požadavky této směrnice. Členský stát, na jehož území se kontrola provádí, poskytne odborníkům při plnění jejich povinností veškerou potřebnou pomoc. Komise uvědomí členské státy o výsledku provedených šetření.
   2.   Prováděcí pravidla k odstavci 1 budou přijata postupem podle čl. 21 odst. 2.
   Článek 8
   1.   Sadbu a rozmnožovací materiál zeleniny mohou uvádět na trh pouze schválení dodavatelé, jestliže splňují požadavky stanovené v průvodce podle článku 4.
   2.   Aniž je dotčena směrnice 2000/29/ES, nevztahuje se odstavec l na sadbu a rozmnožovací materiál určený:

               a)

               k pokusům nebo vědeckým účelům nebo

               b)

               ke šlechtění nebo

               c)

               k uchování genetické rozmanitosti.

         3.   Prováděcí pravidla k písmenům a), b) a c) odstavce 2 budou případně přijata postupem podle čl. 21 odst. 2.
   Článek 9
   1.   Aniž je dotčen článek 2, lze ve Společenství uvádět na trh sadbu a rozmnožovací materiál zeleniny rodů nebo druhů vyjmenovaných v příloze II, na které se zároveň vztahuje směrnice 2002/55/ES, pouze v případě, že náležejí k odrůdě uznané podle zmíněné směrnice.
   2.   Aniž jsou dotčeny článek 2 a odstavec 3 tohoto článku, nelze ve Společenství uvádět na trh sadbu a rozmnožovací materiál zeleniny rodů nebo druhů vyjmenovaných v příloze II, na které se nevztahuje směrnice 2002/55/ES, pokud nepatří k odrůdě úředně uznané alespoň v jednom členském státě.
   Pokud jde o podmínky pro uznání odrůdy, použijí se články 4 a 5 a čl. 9 odst. 3 směrnice 2002/55/ES.
   Postupy a pravidla vztahující se k uznávání a udržovacímu šlechtění se řídí přiměřeně čl. 3 odst. 2 a 4, články 6, 7 a 8, čl. 9 odst. 1, 2 a 4 a články 10 až 15 uvedené směrnice.
   V každém případě mohou být vzaty v úvahu výsledky neúředních zkoušek i praktické informace získané během pěstování.
   3.   Odrůdy úředně uznané podle odstavce 2 se zapisují do Společného katalogu odrůd druhů zeleniny, uvedeného v článku 17 směrnice 2002/55/ES. Ustanovení čl. 16 odst. 2 a článků 17, 18 a 19 uvedené směrnice se použijí přiměřeně.
   Článek 10
   1.   Během růstu a vytrhávání nebo odnímání z matečného materiálu se sadba a rozmnožovací materiál zeleniny uchovává v oddělených partiích.
   2.   Jestliže je sadba nebo rozmnožovací materiál zeleniny různého původu dán dohromady nebo smíchán během balení, skladování, přepravy nebo při dodání, zaznamená dodavatel tyto údaje: složení partie a původ jejích jednotlivých složek.
   3.   Členské státy zajistí soulad s požadavky uvedenými v odstavcích 1 a 2 prováděním úředních inspekcí.
   Článek 11
   1.   Aniž je dotčen čl. 10 odst. 2, je sadba a rozmnožovací materiál zeleniny uváděn na trh výhradně v dostatečně stejnorodých partiích, pokud jsou uznány za splňující požadavky této směrnice a pokud jsou provázeny doklady vystavenými dodavatelem v souladu s podmínkami stanovenými v průvodce podle článku 4. Je-li na tomto dokladu úřední prohlášení, musí být zřetelně odděleno od všech dalších informací uvedených na dokladu.
   Požadavky týkající se sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny, pokud jde o značení nebo uzavírání a balení, budou uvedeny v průvodce podle článku 4.
   2.   V případě maloobchodní dodávky sadby nebo rozmnožovacího materiálu zeleniny neprofesionálnímu konečnému spotřebiteli mohou být požadavky týkající se značení omezeny na vhodné informace o produktu.
   Článek 12
   1.   Členské státy mohou vyjmout

               a)

               z používání článku 11 malé producenty, jejichž veškerá produkce a prodej sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny jsou určeny ke konečnému užití osobami na místním trhu, které nejsou profesionálně zapojeny do rostlinné výroby („místní oběh“);

               b)

               z kontrol a úředních inspekcí podle článku 18 místní oběh sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny vypěstovaného osobami, u kterých je učiněna výjimka.

         2.   Prováděcí pravidla vztahující se na ostatní požadavky, které se týkají výjimek uvedených v odstavci 1, zejména pokud jde o pojmy „malí producenti“ a „místní trh“ a příslušné postupy budou přijata postupem podle čl. 21 odst. 2.
   Článek 13
   Aniž jsou dotčena rostlinolékařská pravidla stanovená směrnicí 2000/29/ES, mohou být v případě přechodných zásobovacích obtíží u sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny, který splňuje požadavky této směrnice, postupem podle čl. 21 odst. 2 přijata opatření, na jejichž základě bude uvádění na trh sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny podrobeno méně přísným požadavkům.
   Článek 14
   1.   Kromě omezení stanovených touto směrnicí nepodléhá sadba a rozmnožovací materiál zeleniny, který splňuje požadavky a podmínky této směrnice, žádnému omezení uvádění na trh v souvislosti s dodavatelem, rostlinolékařským stavem rostlin, růstovým prostředím a režimem inspekcí.
   2.   Uvádění na trh sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny odrůd, které jsou zapsány ve Společném katalogu odrůd druhů zeleniny, nepodléhá žádnému omezení s ohledem na odrůdu kromě těch, která stanoví tato směrnice.
   Článek 15
   U produktů uvedených v příloze II se členské státy zdrží uložení přísnějších podmínek nebo omezení uvádění na trh jiných, než které jsou obsaženy v průvodce podle článku 4 nebo než které existují ke dni 28. dubna 1992.
   Článek 16
   1.   Postupem podle čl. 21 odst. 2 se rozhodne, zda jsou sadba a rozmnožovací materiál zeleniny jiný než osivo, vypěstovaný ve třetí zemi a poskytující stejné záruky, pokud se jedná o povinnosti dodavatele, pravost, vlastnosti, rostlinolékařský stav, růstové prostředí, balení, režim inspekcí, značení a uzavírání, ve všech těchto směrech rovnocenné sadbě a rozmnožovacímu materiálu zeleniny jinému než osivo pěstovanému ve Společenství, který splňuje požadavky a podmínky této směrnice.
   2.   Aniž jsou dotčena ustanovení směrnice 2000/29/ES, mohou členské státy až do rozhodnutí uvedeného v odstavci 1 do 31. prosince 2012 uplatňovat na dovoz sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny ze třetích zemí podmínky přinejmenším rovnocenné podmínkám stanoveným dočasně nebo trvale v průvodce podle článku 4 této směrnice. Nejsou-li tyto podmínky stanoveny v průvodce, musí být dovozní podmínky přinejmenším rovnocenné podmínkám uplatňovaným na produkci v daném členském státě.
   Postupem podle čl. 21 odst. 2 lze lhůtu uvedenou v prvním pododstavci tohoto odstavce před rozhodnutím podle odstavce 1 tohoto článku pro jednotlivé třetí země prodloužit.
   Sadba a rozmnožovací materiál zeleniny dovezený členským státem v souladu s rozhodnutím, které tento členský stát učinil na základě prvního pododstavce, nepodléhá žádnému omezení uvádění na trh v jiném členském státě založenému na vlastnostech uvedených v odstavci 1.
   Článek 17
   Členské státy zajistí, aby sadba a rozmnožovací materiál zeleniny byly během produkce a uvádění na trh podrobeny namátkové úřední inspekci, která prověří soulad s požadavky a podmínkami stanovenými v této směrnici.
   Článek 18
   Prováděcí pravidla týkající se kontrol podle článku 5 a úředních inspekcí podle článků 10 a 17, včetně metod odběru vzorků, budou přijata postupem podle čl. 21 odst. 2.
   Článek 19
   1.   Jestliže je během dohledu a kontroly podle čl. 6 odst. 4, během úředních inspekcí podle článku 17 nebo zkoušek podle článku 20 zjištěno, že sadba nebo rozmnožovací materiál zeleniny nesplňuje požadavky této směrnice, učiní příslušný úřední subjekt členského státu všechna vhodná opatření k zajištění jejich souladu s touto směrnicí, a není-li to možné, zakáže uvádění sadby nebo rozmnožovacího materiálu na trh ve Společenství.
   2.   Jestliže se zjistí, že sadba nebo rozmnožovací materiál zeleniny prodávaný určitým dodavatelem nevyhovuje požadavkům a podmínkám této směrnice, zajistí daný členský stát, aby byla proti dodavateli učiněna vhodná opatření. Jestliže je dodavateli zakázáno uvádět na trh sadbu a rozmnožovací materiál zeleniny, uvědomí o tom členský stát Komisi a příslušné vnitrostátní orgány členských států.
   3.   Opatření přijaté na základě odstavce 2 bude zrušeno, jakmile se s dostatečnou jistotou prokáže, že sadba nebo rozmnožovací materiál zeleniny určený k uvádění na trh dodavatelem bude v budoucnu splňovat požadavky a podmínky této směrnice.
   Článek 20
   1.   Zkoušky nebo případně testy se provádějí v členských státech na vzorcích s účelem ověřit, zda sadba a rozmnožovací materiál zeleniny vyhovují požadavkům a podmínkám této směrnice, včetně rostlinolékařských podmínek. Komise může organizovat kontrolu těchto zkoušek, kterou provádějí zástupci členských států a Komise.
   2.   Ve Společenství mohou být prováděny srovnávací zkoušky a testy Společenství pro následnou kontrolu odebraných vzorků sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny uváděných na trh podle závazných i nezávazných ustanovení této směrnice, včetně ustanovení týkajících se ochrany rostlin. Srovnávací zkoušky a testy se mohou týkat:

               —

               sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny vyprodukovaných ve třetích zemích,

               —

               sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny vhodných pro ekologické zemědělství,

               —

               sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny uváděných na trh v souvislosti s opatřeními pro zachování genetické různorodosti.

         3.   Tyto srovnávací zkoušky a testy se využívají k harmonizaci technických metod kontroly sadby a rozmnožovacího materiálu zeleniny a k ověření dodržování podmínek, které musí materiál splňovat.
   4.   Komise vydá postupem podle čl. 21 odst. 2 opatření nezbytná k provádění srovnávacích zkoušek a testů. O přijatých technických opatřeních k provádění těchto zkoušek a testů a o jejich výsledcích Komise uvědomí výbor uvedený v čl. 21 odst. 1. Nastanou-li problémy ohledně zdraví rostlin, uvědomí Komise Stálý rostlinolékařský výbor.
   5.   Společenství může poskytovat finanční příspěvky na provádění srovnávacích zkoušek a testů uvedených v odstavcích 2 a 3.
   Finanční příspěvek se poskytuje v mezích ročního objemu finančních prostředků schválených rozpočtovým orgánem.
   6.   Srovnávací zkoušky a testy, na které lze poskytnout finanční příspěvek Společenství, a pravidla pro poskytování těchto příspěvků se stanoví v souladu s postupem podle čl. 21 odst. 2.
   7.   Srovnávací zkoušky a testy uvedené v odstavcích 2 a 3 mohou provádět pouze státní orgány nebo právnické osoby jednající jménem státu.
   Článek 21
   1.   Komisi je nápomocen Stálý výbor pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví (dále jen „výbor“).
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
   Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.
   3.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
   Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
   Článek 22
   Změny průvodek podle článku 4 a podmínek a podrobných pravidel přijatých k provedení této směrnice se přijímají postupem podle čl. 21 odst. 2.
   Článek 23
   1.   Členské státy zajistí, aby sadba a rozmnožovací materiál zeleniny pěstovaný na jejich území a určený k uvedení na trh splňoval požadavky stanovené touto směrnicí.
   2.   Pokud se během úřední inspekce zjistí, že sadbu nebo rozmnožovací materiál zeleniny nelze z důvodu nesplnění podmínek týkajících se rostlinolékařského stavu rostlin uvést na trh, přijme daný členský stát vhodná úřední opatření k odstranění veškerého rostlinolékařského nebezpečí, které z toho může vyplynout.
   Článek 24
   Pokud jde o články 5 až 11, 14, 15, 17, 19 a 23, stanoví se den jejich použitelnosti pro každý rod nebo druh uvedený v příloze II postupem podle čl. 21 odst. 2 při sestavování průvodky podle článku 4.
   Článek 25
   Směrnice 92/33/EHS ve znění aktů uvedených v části A přílohy III se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v části B přílohy III.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze IV.
   Článek 26
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 27
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 15. července 2008.

            Za Radu

            předseda

         M. BARNIER

      (1)  Stanovisko ze dne 11. března 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Úř. věst. L 157, 10.6.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/699/ES (Úř. věst. L 284, 30.10.2007, s. 33).

      (3)  Viz příloha III část A.

      (4)  Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 33. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2006/124/ES (Úř. věst. L 339, 6.12.2006, s. 12).

      (5)  Úř. věst. L 169, 10.7.2000, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2008/64/ES (Úř. věst. L 168, 28.6.2008, s. 31).

      (6)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      PŘÍLOHA I
      Podmínky, které mají být stanoveny podle článku 4
      ČÁST A
      Podmínky, které musí splňovat sadba.
      ČÁST B
      Průvodky týkající se rodů a druhů neuvedených ve směrnici 2002/55/ES a obsahující podmínky, které musí splňovat rozmnožovací materiál zeleniny.

      PŘÍLOHA II
      Seznam rodů a druhů podle čl. 1 odst. 2

                  Allium cepa L.

                              —

                              skupina Cepa

                  Cibule
                  Echalion

                              —

                              skupina Aggregatum

                  Šalotka

                     Allium fistulosum L.

                  Cibule sečka

                     Allium porrum L.

                  Pór

                     Allium sativum L.

                  Česnek

                     Allium schoenoprasum L.

                  Pažitka

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                  Kerblík

                     Apium graveolens L.

                  Celer řapíkatý
                  Celer bulvový

                     Asparagus officinalis L.

                  Chřest

                     Beta vulgaris L.

                  Řepa salátová včetně „Cheltenham beet“
                  Mangold

                     Brassica oleracea L.

                  Kadeřávek
                  Květák
                  Brokolice
                  Kapusta růžičková
                  Kapusta hlávková
                  Zelí hlávkové bílé
                  Zelí hlávkové červené
                  Kedluben

                     Brassica rapa L.

                  Zelí pekingské
                  Vodnice

                     Capsicum annuum L.

                  Chilli nebo paprika

                     Cichorium endivia L.

                  Endivie kadeřavá
                  Eskariol

                     Cichorium intybus L.

                  Čekanka pro puky
                  Čekanka hlávková
                  Čekanka průmyslová

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                  Meloun vodní

                     Cucumis melo L.

                  Meloun cukrový

                     Cucumis sativus L.

                  Okurka salátová
                  Okurka nakládačka

                     Cucurbita maxima Duchesne

                  Tykev velkoplodá

                     Cucurbita pepo L.

                  Tykev obecná

                     Cynara cardunculus L.

                  Artyčok
                  Karda

                     Daucus carota L.

                  Mrkev
                  Mrkev krmná

                     Foeniculum vulgare Mill.

                  Fenykl

                     Lactuca sativa L.

                  Salát

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                  Rajče

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                  Petržel

                     Phaseolus coccineus L.

                  Fazol šarlatový

                     Phaseolus vulgaris L.

                  Fazol obecný keříčkový
                  Fazol obecný pnoucí

                     Pisum sativum L. (partim)

                  Hrách dřeňový
                  Hrách kulatosemenný
                  Hrách cukrový

                     Raphanus sativus L.

                  Ředkvička
                  Ředkev

                     Rheum rhabarbarum L.

                  Reveň

                     Scorzonera hispanica L.

                  Hadí mord španělský neboli černý kořen

                     Solanum melongena L.

                  Lilek vejcoplodý

                     Spinacia oleracea L.

                  Špenát

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                  Kozlíček polníček

                     Vicia faba L. (partim)

                  Bob zahradní

                     Zea mays L. (partim)

                  Kukuřice cukrová
                  Kukuřice pukancová

      PŘÍLOHA III
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a seznam jejích následných změn
      (uvedených v článku 25)

                  Směrnice Rady 92/33/EHS
                  (Úř. věst. L 157, 10.6.1992, s. 1).

                  Rozhodnutí Komise 93/400/EHS
                  (Úř. věst. L 177, 21.7.1993, s. 27).

                  Rozhodnutí Komise 94/152/ES
                  (Úř. věst. L 66, 10.3.1994, s. 33).

                  Rozhodnutí Komise 95/25/ES
                  (Úř. věst. L 36, 16.2.1995, s. 34).

                  Rozhodnutí Komise 97/109/ES
                  (Úř. věst. L 39, 8.2.1997, s. 21).

                  Rozhodnutí Komise 1999/29/ES
                  (Úř. věst. L 8, 14.1.1999, s. 29).

                  Rozhodnutí Komise 2002/111/ES
                  (Úř. věst. L 41, 13.2.2002, s. 43).

                  Nařízení Rady (ES) č. 806/2003
                  (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1).

                  Pouze bod 6 přílohy II a bod 27 přílohy III

                  Směrnice Rady 2003/61/ES
                  (Úř. věst. L 165, 3.7.2003, s. 23).

                  Pouze čl. 1 bod 4

                  Rozhodnutí Komise 2005/55/ES
                  (Úř. věst. L 22, 26.1.2005, s. 17).

                  Směrnice Komise 2006/124/ES
                  (Úř. věst. L 339, 6.12.2006, s. 12).

                  Pouze článek 1 a příloha

                  Rozhodnutí Komise 2007/699/EHS
                  (Úř. věst. L 284, 30.10.2007, s. 33).

            ČÁST B
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost
      (uvedené v článku 25)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  92/33/EHS

                  31. prosince 1992

                  —

                  2003/61/ES

                  10. října 2003

                  —

                  2006/124/ES

                  30. června 2007

                  1. července 2007 (1)

         (1)  V souladu s druhým pododstavcem čl. 3 odst. 1 směrnice 2006/124/ES: „Budou tyto předpisy používat ode dne 1. července 2007. Mohou však až do 31. prosince 2009 odložit uplatňování ustanovení pro úřední uznání odrůd Allium cepa L. (skupina aggregatum), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. a Zea mays L.“

      PŘÍLOHA IV
      SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 92/33/EHS

                  Tato směrnice

                  Články 1, 2 a 3

                  Články 1, 2 a 3

                  Článek 4 návětí

                  Článek 4 návětí

                  Čl. 4 body i) a ii)

                  Čl. 4 písm. a) a b)

                  Články 5, 6 a 7

                  Články 5, 6 a 7

                  Čl. 8 odst. 1

                  Čl. 8 odst. 1

                  Čl. 8 odst. 2 první pododstavec

                  Čl. 8 odst. 2

                  Čl. 8 odst. 2 druhý pododstavec

                  Čl. 8 odst. 3

                  Čl. 9 odst. 1 a 2

                  Čl. 9 odst. 1 a 2

                  Čl. 9 odst. 3

                  —

                  Čl. 9 odst. 4 první pododstavec

                  Čl. 9 odst. 3

                  Čl. 9 odst. 4 druhý pododstavec

                  —

                  Články 10 a 11

                  Články 10 a 11

                  Čl. 12 první pododstavec návětí

                  Čl. 12 odst. 1 návětí

                  Čl. 12 první pododstavec první a druhá odrážka

                  Čl. 12 odst. 1 písm. a) a b)

                  Čl. 12 druhý pododstavec

                  Čl. 12 odst. 2

                  Články 13 až 20

                  Články 13 až 20

                  Čl. 21 odst. 1 a 2

                  Čl. 21 odst. 1 a 2

                  Čl. 21 odst. 3

                  Čl. 21 odst. 4

                  Čl. 22 odst. 1

                  —

                  Čl. 22 odst. 2

                  Čl. 21 odst. 3

                  Článek 23

                  Článek 22

                  Článek 24

                  Článek 23

                  Čl. 25 odst. 1

                  —

                  Čl. 25 odst. 2

                  Článek 24

                  —

                  Článek 25

                  —

                  Článek 26

                  Článek 26

                  Článek 27

                  Přílohy I a II

                  Přílohy I a II

                  —

                  Přílohy III a IV


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/92/ES ze dne 22. října 2008 o postupu v rámci Společenství pro zvýšení transparentnosti cen plynu a elektřiny účtovaných konečným průmyslovým velkoodběratelům (přepracované znění) (Text s významem pro EHP)

text:
               7.11.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 298/9

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/92/ES
   ze dne 22. října 2008
   o postupu v rámci Společenství pro zvýšení transparentnosti cen plynu a elektřiny účtovaných konečným průmyslovým velkoodběratelům (přepracované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 285 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 90/377/EHS ze dne 29. června 1990 o postupu v rámci Společenství pro zvýšení transparentnosti cen plynu a elektřiny účtovaných konečným průmyslovým velkoodběratelům (2) byla několikrát podstatně změněna (3). Vzhledem k novým změnám by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována.

               (2)

               Transparentnost cen energie, nakolik zlepšuje podmínky pro nerušenou hospodářskou soutěž v rámci společného trhu, je nezbytná pro dosažení řádného fungování vnitřního trhu s energií.

               (3)

               Transparentnost může napomáhat k tomu, aby bylo odstraněno znevýhodnění odběratelů tím, že jim je umožněno vybrat si svobodně mezi různými zdroji energie a mezi různými dodavateli.

               (4)

               V současné době se stupeň transparentnosti liší v závislosti na každém zdroji energie a na každém členském státu či každém regionu Společenství, což má nepříznivý vliv na vytváření jednotného trhu s energií.

               (5)

               Cena placená průmyslem ve Společenství za energii, kterou používá, je jedním z faktorů, který ovlivňuje jeho konkurenceschopnost, a proto by údaje o cenách měly být důvěrné.

               (6)

               Systém standardních odběratelů používaný Statistickým úřadem Evropských společenství (Eurostat) v jeho cenových publikacích a systém cen, které mají být zavedeny pro hlavní velkoodběratele elektřiny, zajišťují, aby transparentnost nebyla překážkou pro ochranu údajů.

               (7)

               Je nezbytné rozšířit kategorie odběratelů používané Eurostatem jen do takové míry, aby informace o odběratelích zůstaly reprezentativní.

               (8)

               Tímto způsobem se dosáhlo transparentnosti cen pro konečné odběratele bez ohrožení nezbytné ochrany informací u smluv. Pro respektování ochrany informací musí u ceny, která má být zveřejněna, existovat v dané spotřební kategorii přinejmenším tři zákazníci.

               (9)

               Informace týkající se množství plynu a elektřiny spotřebovaného průmyslem u konečných odběratelů energie rovněž umožní srovnání, která mají být provedena s jinými zdroji energie (ropa, uhlí, fosilní a obnovitelné zdroje energie) a s dalšími odběrateli.

               (10)

               Pro podniky dodávající plyn a elektřinu a pro velkoodběratele plynu a elektřiny zůstávají nezávisle na uplatnění této směrnice v platnosti pravidla o hospodářské soutěži podle Smlouvy a Komise proto může požadovat poskytování informací o cenách a o podmínkách prodeje.

               (11)

               Znalost platných cenových systémů tvoří součást transparentnosti cen.

               (12)

               Informovanost o rozdělení odběratelů podle kategorií a podle odpovídajících tržních podílů tvoří také součást transparentnosti cen.

               (13)

               Informování Eurostatu o cenách a podmínkách prodeje odběratelům a o používaných cenových systémech společně s rozdělením odběratelů podle odběratelské kategorie by mělo zajistit Komisi dostatečné informace k tomu, aby v případě nutnosti s ohledem na situaci na vnitřním trhu s energií rozhodla o vhodných opatřeních nebo návrzích.

               (14)

               Údaje poskytnuté Eurostatu budou spolehlivější, jestliže je budou podniky sbírat samy.

               (15)

               Pro zajištění transparentnosti cen je důležitá informovanost o zdanění a o jiných poplatcích v každém členském státě.

               (16)

               Musí být umožněna kontrola spolehlivosti údajů poskytnutých Eurostatem.

               (17)

               Předpokladem pro dosažení transparentnosti je zveřejnění a šíření cen a cenových systémů mezi zákazníky v co nejširší míře.

               (18)

               Pro dosažení transparentnosti cen energie by měl být systém založen na osvědčených odborných znalostech a metodách vypracovaných a používaných Eurostatem pro zpracování, kontrolu a zveřejnění údajů.

               (19)

               S cílem vytvoření vnitřního trhu s energií by měl být systém transparentnosti cen zaveden co nejdříve.

               (20)

               Tato směrnice může být jednotně uplatňována ve všech členských státech pouze v případě, že trh se zemním plynem dosáhne dostatečné úrovně rozvoje, zejména ohledně infrastruktury.

               (21)

               Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4).

               (22)

               Zejména je třeba zmocnit Komisi k provedení nezbytných změn příloh I a II s ohledem na rozpoznané specifické problémy. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (23)

               Jelikož se nové prvky zavedené do této směrnice týkají pouze postupu projednávání ve výboru, nemusí být členskými státy provedeny.

               (24)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy III,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby podniky dodávající plyn nebo elektřinu konečným velkoodběratelům definovaným v přílohách I a II sdělovaly Statistickému úřadu Evropských společenství (Eurostat) ve formě stanovené článkem 3:

               1)

               ceny a prodejní podmínky pro plyn a elektřinu pro konečné velkoodběratele;

               2)

               používané cenové systémy;

               3)

               rozpis odběratelů a odpovídající objemy podle kategorií spotřeby zajišťující reprezentativnost těchto kategorií na úrovni členského státu.

         Článek 2
   1.   Podniky uvedené v článku 1 sbírají každoročně k 1. lednu a k 1. červenci údaje uvedené v čl. 1 bodech 1 a 2.
   Tyto údaje sebrané v souladu s článkem 3 do dvou měsíců předají Eurostatu a příslušným orgánům členských států.
   2.   Eurostat zveřejní ve vhodné formě na základě údajů uvedených v odstavci 1 každý květen a každý listopad ceny plynu a elektřiny pro velkoodběratele v členských státech a cenové systémy používané pro jejich stanovení.
   3.   Informace uváděné v čl. 1 bodě 3 se zasílají každé dva roky Eurostatu a příslušným orgánům členských států.
   Tyto informace se nezveřejňují.
   Článek 3
   Prováděcí ustanovení týkající se formy, obsahu a všech ostatních vlastností informací uváděných v článku 1 jsou obsažena v přílohách I a II.
   Článek 4
   Eurostat nezpřístupní údaje poskytnuté podle článku 1, které by mohou na základě své povahy být předmětem obchodního tajemství. Tyto důvěrné statistické údaje předávané Eurostatu jsou přístupné pouze úředníkům Eurostatu a smějí být použity pouze pro statistické účely.
   První pododstavec však nebrání zveřejňování uvedených údajů v souhrnné formě, která neumožní určení jednotlivých obchodních transakcí.
   Článek 5
   Zjistí-li Eurostat statisticky významné nepravidelnosti nebo nesoulad v údajích poskytovaných podle této směrnice, může požádat vnitrostátní orgány, aby mu umožnily kontrolu daných jednotlivých údajů i metod pro výpočet nebo vyhodnocování, na nichž se souhrnné údaje zakládají, aby vyhodnotil a případně opravil jakékoliv informace považované za neobvyklé.
   Článek 6
   Komise provede podle potřeby nezbytné změny příloh I a II s ohledem na konkrétní rozpoznané problémy. Opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 7 odst. 2.
   Takové změny se však týkají pouze technických prvků příloh I a II a nemění obecnou strukturu systému.
   Článek 7
   1.   Komisi je nápomocen výbor.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   Článek 8
   Jednou ročně předloží Komise souhrnnou zprávu o uplatňování této směrnice Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru.
   Článek 9
   V případě zemního plynu se tato směrnice v členském státě použije až po uplynutí pěti let od zavedení této formy energie na jeho trh.
   Daný členský stát sdělí výslovným prohlášením Komisi datum zavedení této formy energie na svém trhu.
   Článek 10
   Směrnice 90/377/EHS ve znění aktů uvedených v části A přílohy III se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic stanovených v části B přílohy III ve vnitrostátním právu.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
   Článek 11
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 12
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 22. října 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J.-P. JOUYET

      (1)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. června 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 25. září 2008.

      (2)  Úř. věst. L 185, 17.7.1990, s. 16.

      (3)  Viz část A přílohy III.

      (4)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      PŘÍLOHA I
      CENY PLYNU
      Ceny plynu účtované konečným průmyslovým velkoodběratelům (1) se zjišťují a sestavují podle těchto metod:

                  a)

                  Vykazují se ceny hrazené konečnými průmyslovými velkoodběrateli, kteří nakupují zemní plyn dodávaný prostřednictvím sítí pro svou vlastní potřebu.

                  b)

                  V úvahu se berou všechny způsoby průmyslového využití plynu. Tento systém se však nevztahuje na odběratele, kteří používají plyn:

                              —

                              k výrobě elektřiny v elektrárnách nebo zařízeních pro kombinovanou výrobu tepla a elektřiny,

                              —

                              pro neenergetické účely (např. v chemickém průmyslu),

                              —

                              v množství vyšším než 4 000 000 gigajoulů (GJ) ročně.

                  c)

                  Vykazované ceny jsou založeny na systému standardních spotřebitelských pásem vymezených rozsahem roční spotřeby plynu.

                  d)

                  Ceny jsou zjišťovány dvakrát ročně na počátku každého šestiměsíčního období (leden a červenec) a vztahují se k průměrným cenám hrazeným konečnými průmyslovými velkoodběrateli za plyn odebraný v předchozích šesti měsících. První sdělení informací o cenách Statistickému úřadu Evropských společenství (Eurostatu) se týká stavu k 1. lednu 2008.

                  e)

                  Ceny se vyjadřují v národní měně za gigajoule. Jednotka spotřebované energie je měřena na základě hrubé tepelné hodnoty.

                  f)

                  Ceny zahrnuje všechny splatné poplatky: síťové poplatky a poplatky za spotřebovanou energii po odečtení jakýchkoli rabatů nebo prémií a jiné poplatky (pronájem měřidla, stálé poplatky atd.). Poplatky za počáteční připojení se nezapočítávají.

                  g)

                  Ceny se vykazují jako vnitrostátní průměrné ceny.

                  h)

                  Členské státy vypracovávají a uplatňují hospodárné postupy za účelem zajištění reprezentativního systému sestavování dat, který je založen na těchto pravidlech:

                              —

                              ceny představují vážený průměr cen, přičemž jako váhové faktory se použijí tržní podíly zkoumaných podniků dodávajících plyn. Aritmetický průměr cen se použije pouze tehdy, nelze-li vypočítat vážené hodnoty. V každém případě členské státy zajistí, aby průzkum zahrnul reprezentativní podíl vnitrostátního trhu,

                              —

                              tržní podíly by měly vycházet z množství plynu, jež podniky dodávající plyn účtují konečným průmyslovým velkoodběratelům. Tržní podíly vypočítávají pokud možno odděleně pro každé pásmo. Informace používané pro výpočet váženého průměru cen podléhají správě členských států, přičemž jsou dodržována pravidla ochrany informací,

                              —

                              v zájmu zachování ochrany informací se údaje týkající se cen sdělují pouze v případě, že v dotčeném členském státě existují přinejmenším tři koneční odběratelé v každé kategorii uváděné v písmenu j).

                  i)

                  Stanoví se tři cenové hladiny:

                              —

                              ceny bez daní a dávek,

                              —

                              ceny bez DPH a jiných návratných daní,

                              —

                              ceny včetně všech daní, dávek a DPH.

                  j)

                  Ceny účtované za plyn jsou sledovány u těchto kategorií konečných průmyslových velkoodběratelů:

                              Konečný průmyslový velkoodběratel

                              Roční spotřeba plynu (GJ)

                              Nejnižší

                              Nejvyšší

                              Pásmo I1

                              < 1 000

                              Pásmo I2

                              1 000

                              < 10 000

                              Pásmo I3

                              10 000

                              < 100 000

                              Pásmo I4

                              100 000

                              < 1 000 000

                              Pásmo I5

                              1 000 000

                              <= 4 000 000

                  k)

                  Jednou za dva roky se společně s lednovou zprávou o cenách Eurostatu sdělují i informace o používaném systému sestavování dat, a zejména: popis zjišťování a jeho předmět (počet zkoumaných dodavatelů plynu, souhrnný procentní údaj o zastoupeném trhu atd.) a kritéria používaná při výpočtu váženého průměru cen, jakož i souhrnný údaj o objemu spotřeby pro každé pásmo. První sdělení ohledně systému sestavování dat se týká stavu k 1. lednu 2008.

                  l)

                  Jednou ročně se společně s lednovou zprávou o cenách Eurostatu sdělují i informace o hlavních průměrných ukazatelích a faktorech ovlivňujících vykazované ceny pro každé spotřebitelské pásmo.
                  Tyto informace zahrnují:

                              —

                              průměrné faktory zatížení u konečných průmyslových velkoodběratelů pro každé spotřebitelské pásmo, které jsou vypočítány na základě celkového množství dodané energie a průměrné maximální poptávky,

                              —

                              popis slev poskytovaných v případě přerušitelných dodávek,

                              —

                              popis stálých poplatků, poplatků za pronájem měřidla a všech dalších poplatků na vnitrostátní úrovni.

                  m)

                  Jednou ročně by společně s lednovou zprávou měly být vykazovány i informace o sazbách a metodách výpočtu, jakož i popis daní ukládaných na prodej plynu konečným průmyslovým velkoodběratelům. Popis musí zahrnovat všechny dávky nedaňového charakteru zahrnující systémové poplatky a závazky veřejné služby.
                  Předkládaný popis daní obsahuje tři jasně oddělené části:

                              —

                              daně, dávky, dávky nedaňové povahy, poplatky a všechny další daňové náklady, které nejsou uvedeny ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům. Položky uvedené v tomto bodě se zahrnují do údajů vykazovaných u cenové hladiny „Ceny bez daní a dávek“,

                              —

                              daně a dávky uvedené ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům a považované za nevratné. Položky uvedené v tomto bodě se proto zahrnují do údajů vykazovaných u cenové hladiny „Ceny bez DPH a jiných návratných daní“,

                              —

                              daň z přidané hodnoty (DPH) a jiné návratné daně uvedené ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům. Položky uvedené v tomto bodě se zahrnují do údajů vykazovaných u cenové hladiny „Ceny včetně všech daní, dávek a DPH“.

                        Mezi různé daně, dávky, dávky nedaňové povahy, poplatky a daňové náklady, které lze uplatnit, patří:

                              —

                              daň z přidané hodnoty,

                              —

                              koncesní poplatky. Ty se obvykle vztahují na licence a poplatky za využívání půdy a veřejného či soukromého majetku pro účely sítí či jiných zařízení pro zásobování plynem,

                              —

                              ekologické daně či dávky. Ty se obvykle týkají buď podpory obnovitelných zdrojů energie či kombinované výroby tepla a elektřiny, nebo se jedná o poplatky za emise oxidu uhličitého, oxidu siřičitého či jiných látek v souvislosti se změnou klimatu,

                              —

                              jiné daně a dávky související s odvětvím energetiky: závazky nebo poplatky veřejné služby, dávky na financování činnosti energetických regulačních orgánů atd.,

                              —

                              jiné daně a dávky nesouvisející s odvětvím energetiky: celostátní, místní či oblastní daně za spotřebovanou energii, daně za rozvod plynu atd.

                        K daním z příjmu nebo majetku, daním za benzín pro motorová vozidla, silničním daním, daním za telekomunikační, rozhlasové a reklamní licence, poplatkům za licence, daním z odpadu atd. se nepřihlíží a jsou z tohoto výčtu vyňaty, jelikož jsou nepochybně součástí provozních nákladů a vztahují se rovněž na jiná odvětví či jiné činnosti.

                  n)

                  V členských státech, ve kterých jedna společnost pokrývá veškerý prodej velkoodběratelům, mohou být informace sděleny touto společností. V členských státech, kde působí více než jedna společnost, by měl informace sdělovat nezávislý statistický subjekt.

         (1)  Mezi konečné průmyslové velkoodběratele mohou patřit i jiní odběratelé nespadající do kategorie domácností.

      PŘÍLOHA II
      CENY ELEKTŘINY
      Ceny elektřiny účtované konečným průmyslovým velkoodběratelům (1) se zjišťují a sestavují podle těchto metod:

                  a)

                  Vykazují se ceny hrazené konečnými průmyslovými velkoodběrateli, kteří nakupují elektřinu pro svou vlastní potřebu.

                  b)

                  V úvahu se berou všechny způsoby průmyslového využití elektřiny.

                  c)

                  Vykazované ceny jsou založeny na systému standardních spotřebitelských pásem vymezených rozsahem roční spotřeby elektřiny.

                  d)

                  Ceny jsou zjišťovány dvakrát ročně na počátku každého šestiměsíčního období (leden a červenec) a vztahují se k průměrným cenám hrazeným konečnými průmyslovými velkoodběrateli za elektřinu odebranou v předchozích šesti měsících. První sdělení informací o cenách Eurostatu se týká stavu k 1. lednu 2008.

                  e)

                  Ceny se vyjadřují v národní měně za kWh.

                  f)

                  Ceny zahrnují všechny splatné poplatky: síťové poplatky a poplatky za spotřebovanou energii po odečtení jakýchkoli rabatů nebo prémií a jiné poplatky (kapacitní poplatky, uvádění na trh, pronájem měřidla atd.). Poplatky za počáteční připojení se nezapočítávají.

                  g)

                  Ceny se vykazují jako vnitrostátní průměrné ceny.

                  h)

                  Členské státy vypracovávají a uplatňují hospodárné postupy za účelem zajištění reprezentativního systému sestavování dat, který je založen na následujících pravidlech:

                              —

                              ceny představují vážený průměr cen, přičemž jako váhové faktory se použijí tržní podíly zkoumaných podniků dodávajících elektřinu. Aritmetický průměr cen se použije pouze tehdy, nelze-li vypočítat vážené hodnoty. V každém případě členské státy zajistí, aby průzkum zahrnul reprezentativní podíl vnitrostátního trhu,

                              —

                              tržní podíly by měly vycházet z množství elektřiny, jež dodávající podniky účtují konečným průmyslovým velkoodběratelům. Tržní podíly se vypočítávají pokud možno odděleně pro každé pásmo. Informace používané pro výpočet váženého průměru cen podléhají správě členských států, přičemž jsou dodržována pravidla ochrany informací,

                              —

                              v zájmu zachování ochrany informací se údaje týkající se cen sdělují pouze v případě, že v dotčeném členském státě existují přinejmenším tři koneční odběratelé v každé kategorii uváděné v písmenu j).

                  i)

                  Stanoví se tři cenové hladiny:

                              —

                              ceny bez daní a dávek,

                              —

                              ceny bez DPH a jiných návratných daní,

                              —

                              ceny včetně všech daní, dávek a DPH.

                  j)

                  Ceny účtované za elektřinu jsou sledovány u těchto kategorií konečných průmyslových velkoodběratelů:

                              Konečný průmyslový velkoodběratel

                              Roční spotřeba elektřiny (MWh)

                              Nejnižší

                              Nejvyšší

                              Pásmo IA

                              < 20

                              Pásmo IB

                              20

                              < 500

                              Pásmo IC

                              500

                              < 2 000

                              Pásmo ID

                              2 000

                              < 20 000

                              Pásmo IE

                              20 000

                              < 70 000

                              Pásmo IF

                              70 000

                              <= 150 000

                  k)

                  Jednou za dva roky se společně s lednovou zprávou o cenách Eurostatu sdělují i informace o používaném systému sestavování dat, a zejména: popis zjišťování a jeho předmět (počet zkoumaných dodavatelů elektřiny, souhrnný procentní údaj o zastoupeném trhu atd.) a kritéria používaná při výpočtu váženého průměru cen, jakož i souhrnný údaj o objemu spotřeby pro každé pásmo. První sdělení ohledně systému sestavování dat se týká stavu k 1. lednu 2008.

                  l)

                  Jednou ročně se společně s lednovou zprávou o cenách Eurostatu sdělují i informace o hlavních průměrných ukazatelích a faktorech ovlivňujících vykazované ceny pro každé spotřebitelské pásmo.
                  Tyto informace obsahují:

                              —

                              průměrné faktory zatížení u konečných průmyslových velkoodběratelů pro každé spotřebitelské pásmo, které jsou vypočítány na základě celkového množství dodané energie a průměrné maximální poptávky,

                              —

                              tabulku udávající meze napětí v zemi,

                              —

                              popis stálých poplatků, poplatků za pronájem měřidla a všech dalších poplatků na vnitrostátní úrovni.

                  m)

                  Jednou ročně by společně s lednovou zprávou o cenách měly být vykazovány i informace o sazbách a metodách výpočtu, jakož i popis daní ukládaných na prodej elektřiny konečným průmyslovým velkoodběratelům. Popis musí zahrnovat všechny dávky nedaňového charakteru zahrnující systémové poplatky a závazky veřejné služby.
                  Předkládaný popis daní obsahuje tři jasně oddělené části:

                              —

                              daně, dávky, dávky nedaňové povahy, poplatky a všechny další daňové náklady, které nejsou uvedeny ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům. Položky uvedené v tomto bodě se zahrnují do údajů vykazovaných u cenové hladiny „Ceny bez daní a dávek“,

                              —

                              daně a dávky uvedené ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům a považované za nevratné. Položky uvedené v tomto bodě se zahrnují do údajů vykazovaných u cenové hladiny „Ceny bez DPH a jiných návratných daní“,

                              —

                              daň z přidané hodnoty (DPH) a jiné návratné daně uvedené ve fakturách předložených konečným průmyslovým velkoodběratelům. Položky uvedené v tomto bodě se zahrnují do údajů vykazovaných u cenové hladiny „Ceny včetně všech daní, dávek a DPH“.

                        Mezi různé daně, dávky, dávky nedaňové povahy, poplatky a daňové náklady, které lze uplatnit, patří:

                              —

                              daň z přidané hodnoty,

                              —

                              koncesní poplatky. Ty se obvykle vztahují na licence a poplatky za využívání půdy a veřejného či soukromého majetku pro účely sítí či jiných zařízení pro zásobování elektřinou,

                              —

                              ekologické daně či dávky. Ty se obvykle týkají buď podpory obnovitelných zdrojů energie či kombinované výroby tepla a elektřiny, nebo se jedná o poplatky za emise oxidu uhličitého, oxidu siřičitého či jiných látek v souvislosti se změnou klimatu,

                              —

                              daně za jadernou energii a jiné daně za dozor: poplatky za vyřazení jaderných zařízení z provozu, poplatky za dozor a poplatky za jaderná zařízení atd.,

                              —

                              jiné daně a dávky související s odvětvím energetiky: závazky nebo poplatky veřejné služby, dávky na financování činnosti energetických regulačních orgánů atd.,

                              —

                              jiné daně a dávky nesouvisející s odvětvím energetiky: celostátní, místní či oblastní daně za spotřebovanou energii, daně za rozvod elektřiny atd.

                        K daním z příjmu nebo majetku, spotřebním daním za ropné produkty a paliva pro jiné účely než pro výrobu elektřiny, daním za benzín pro motorová vozidla, silničním daním, daním za telekomunikační, rozhlasové a reklamní licence, poplatkům za licence, daním z odpadu atd. se nepřihlíží a jsou z tohoto výčtu vyňaty, jelikož jsou nepochybně součástí provozních nákladů a vztahují se rovněž na jiná odvětví či jiné činnosti.

                  n)

                  Jednou ročně se společně s lednovou zprávou o cenách Eurostatu sděluje i rozpis cen za elektřinu s uvedením jejich hlavních prvků. Rozpis vychází z této metody:
                  Plnou cenu za elektřinu na spotřebitelské pásmo lze považovat za celkovou částku „síťových“ cen, cen za „energii a dodávku“ (tj. od výroby po uvedení na trh, s výjimkou sítí) a všech daní a dávek.

                              —

                              „Síťová“ cena představuje poměr mezi výnosem souvisejícím se sazbami za přenos a distribuci a (pokud možno) odpovídajícím objemem v kWh na spotřebitelské pásmo. Pokud nejsou k dispozici údaje o individuálních objemech v kWh na pásmo, měly by být poskytnuty odhady.

                              —

                              Cena za „energii a dodávku“ je celková cena po odečtení „síťové“ ceny a všech daní a dávek.

                              —

                              Daně a dávky. Pro tuto složku bude poskytnut dodatečný rozpis na

                                          —

                                          daně a dávky u „síťových“ cen,

                                          —

                                          daně a dávky u cen za „energii a dodávku“,

                                          —

                                          DPH a jiné návratné daně.

                        POZNÁMKA: Pokud jsou doplňkové služby označeny odděleně, mohou být připojeny k jednomu ze dvou hlavních prvků následujícím způsobem:

                              —

                              „síťová“ cena zahrnuje tyto náklady: sazby za přenos a distribuci, ztráty vzniklé při přenosu a distribuci, síťové náklady, poprodejní služby, náklady na systémové služby a pronájem měřidla,

                              —

                              cena za „energii a dodávku“ zahrnuje tyto náklady: výrobu, akumulaci, vyrovnávací energii, náklady na dodanou energii, služby zákazníkům, poprodejní správu, měření a jiné náklady na dodávku,

                              —

                              jiné konkrétní náklady. Tato položka představuje náklady, které nepatří k „síťovým“ nákladům, nákladům na „energii a dodávku“ ani k daním. Pokud takové náklady existují, budou vykazovány odděleně.

                  o)

                  V členských státech, ve kterých jedna společnost pokrývá veškerý prodej velkoodběratelům, mohou být informace sděleny touto společností. V členských státech, kde působí více než jedna společnost, by měl informace sdělovat nezávislý statistický subjekt.

         (1)  Mezi konečné průmyslové velkoodběratele mohou patřit i jiní odběratelé nespadající do kategorie domácností.

      PŘÍLOHA III
      ČÁST A
      Zrušená směrnice a seznam jejích následných změn
      (uvedené v článku 10)

                  Směrnice Rady 90/377/EHS
                  (Úř. věst. L 185, 17.7.1990, s. 16).

                  Směrnice Komise 93/87/EHS
                  (Úř. věst. L 277, 10.11.1993, s. 32).

                  Příloha I aktu o přistoupení z roku 1994
                  (Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 21).

                  Bod 12 oddíl A podbod 3 písm. a) a b) přílohy II aktu o přistoupení z roku 2003
                  (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 33).

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003
                  (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

                  Pouze bod 3 přílohy I

                  Směrnice Rady 2006/108/ES
                  (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 414).

                  Pouze pokud jde o odkaz na směrnici 90/377/EHS v článku 1 a v bodě 1 písm. a) a b) přílohy I

                  Rozhodnutí Komise 2007/394/ES
                  (Úř. věst. L 148, 9.6.2007, s. 11).

            ČÁST B
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu
      (uvedené v článku 10)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  90/377/EHS

                  30. červenec 1991

                  93/87/EHS

                  —

                  2006/108/ES

                  ze dne 1. ledna 2007

      PŘÍLOHA IV
      Srovnávací tabulka

                  Směrnice 90/377/EHS

                  Tato směrnice

                  Článek 1

                  Článek 1

                  Čl. 2 odst. 1 první věta

                  Čl. 2 odst. 1 první pododstavec

                  Čl. 2 odst. 1 druhá věta

                  Čl. 2 odst. 1 druhý pododstavec

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 2 odst. 3 první věta

                  Čl. 2 odst. 3 první pododstavec

                  Čl. 2 odst. 3 druhá věta

                  —

                  Čl. 2 odst. 3 třetí věta

                  Čl. 2 odst. 3 druhý pododstavec

                  Články 3 až 5

                  Články 3 až 5

                  Článek 6 první věta

                  Čl. 6 první pododstavec první věta

                  —

                  Čl. 6 první pododstavec druhá věta

                  Článek 6 druhá věta

                  Čl. 6 druhý pododstavec

                  Čl. 7 odst. 1 a 2

                  Článek 7

                  Čl. 7 odst. 3

                  —

                  Článek 8

                  Článek 8

                  Čl. 9 první pododstavec

                  —

                  Čl. 9 druhý pododstavec první věta

                  Čl. 9 první pododstavec

                  Čl. 9 druhý pododstavec druhá věta

                  Čl. 9 druhý pododstavec

                  —

                  Články 10 a 11

                  Článek 10

                  Článek 12

                  Příloha I

                  Příloha I

                  Příloha II

                  Příloha II

                  —

                  Příloha III

                  —

                  Příloha IV


title: Směrnice Komise 93/64/EHS ze dne 5. července 1993 o prováděcích opatřeních týkajících se dohledu nad dodavateli a zařízeními a jejich kontroly v rámci směrnice Rady 92/34/EHS o uvádění na trh rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin určených k produkci ovoce

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0064

Úřední věstník L 250 , 07/10/1993 S. 0033 - 0034 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 52 S. 0261  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 52 S. 0261

		Směrnice Komise 93/64/EHSze dne 5. července 1993o prováděcích opatřeních týkajících se dohledu nad dodavateli a zařízeními a jejich kontroly v rámci směrnice Rady 92/34/EHS o uvádění na trh rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin určených k produkci ovoceKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 92/34/EHS ze dne 29. dubna 1992 o uvádění na trh rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin určených k produkci ovoce [1], a zejména na čl. 6 odst. 4 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že je vhodné vypracovat opatření pro dohled nad všemi dodavateli a jejich zařízeními a pro jejich kontrolu s výjimkou těch, jejichž činnost se omezuje na uvádění rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin na trh;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rozmnožovací materiál a rostliny ovocných rodů a druhů,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice stanoví prováděcí opatření týkající se dohledu nad dodavateli a jejich zařízeními a jejich kontroly podle čl. 6 odst. 4 směrnice 92/34/EHS, s výjimkou dodavatelů, jejichž činnost se omezuje na uvádění rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin na trh, pokud kontroly podle čl. 5 odst. 2 uvedené směrnice provádějí dodavatelé sami nebo prostřednictvím schváleného dodavatele.Článek 2Příslušný úřední subjekt provádí pravidelně, nejméně jednou ročně ve vhodnou dobu, dohled nad dodavateli a jejich zařízeními a jejich kontrolu, aby se přesvědčil o dodržování norem uvedených ve směrnicí 92/34/EHS, a zejména zásad stanovených v čl. 5 odst. 2 první až čtvrté odrážce uvedené směrnice s ohledem na zvláštní povahu činnosti nebo činností dodavatelů.Článek 3Pokud jde o určení kritických bodů pěstebního postupu podle čl. 5 odst. 2 první odrážky směrnice 92/34/EHS a vedení záznamů podle čl. 5 odst. 2 čtvrté odrážky směrnice 92/34/EHS, příslušný úřední subjekt dohlíží na dodavatele a kontroluje ho, aby se přesvědčil, že dodavatela) stále sleduje tyto kritické body, pokud se ho týkají:- jakost rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin použitých k započetí pěstebního postupu,- setí, přesazování, hrnkování a vysazování rozmnožovacího materiálu a rostlin,- dodržování podmínek stanovených v článcích 3, 4 a 5 směrnice Rady 77/93/EHS [2],- plán a metodu pěstování,- všeobecnou péči o pěstované rostliny,- rozmnožování,- sklizeň,- hygienu,- ošetřování,- balení,- skladování,- přepravu,- administrativní úkoly;b) řádně vede účetnictví, které umožňuje danému příslušnému úřednímu subjektu získat úplné informace o:i) rostlinách a jiných předmětech,- zakoupených za účelem skladování nebo výsadby na místním pozemku,- produkovanýchnebo- zaslaných třetím osobámaii) každém chemickém ošetření rostlin, a uchovává příslušné doklady po dobu nejméně jednoho roku;c) je osobně k dispozici uvedenému příslušnému úřednímu subjektu nebo k tomu určí jinou osobu, která má přiměřené odborné zkušenosti v oblasti rostlinné výroby a s ní souvisejícími rostlinolékařskými otázkami;d) provádí ve vhodnou dobu nezbytná vizuální pozorování způsobem schváleným tímto příslušným úředním subjektem;e) umožní přístup do svých zařízení osobám pověřeným jednat jménem uvedeného příslušného úředního subjektu, zejména za účelem inspekce a/nebo odběru vzorků, jakož i přístup k účetnictví a příslušným dokladům uvedeným v písmenu b);f) jakýmkoli jiným způsobem spolupracuje s uvedeným příslušným úředním subjektem.Článek 4Pokud jde o vypracovávání a používání metod sledování a kontroly kritických bodů uvedených v čl. 5 odst. 2 druhé odrážce směrnice 92/34/EHS, příslušný úřední subjekt dohlíží na dodavatele a kontroluje ho, aby se přesvědčil, je-li třeba, že dodavatel nadále používá tyto metody, přičemž zvláštní pozornost věnuje:a) existenci a účinnému používání kontrolních metod u každého z kritických bodů uvedených v článku 3;b) spolehlivosti těchto metod;c) vhodnosti těchto metod k věcnému hodnocení pěstebních postupů a postupů uvádění na trh, včetně administrativních stránky;d) způsobilosti dodavatelových zaměstnanců k provádění těchto kontrol.Článek 5Pokud jde o odběr vzorků k rozboru ve schválené laboratoři podle čl. 5 odst. 2 třetí odrážky směrnice 92/34/EHS, příslušný úřední subjekt dohlíží na dodavatele a kontroluje ho, aby zajistil, je-li třeba, že:a) vzorky jsou odebírány v různých fázích pěstebního postupu a že jsou dodržovány intervaly stanovené příslušným úředním subjektem při ověřování pěstebních metod pro udělení schválení;b) způsob odběru vzorků je technicky správný a je založen na spolehlivé statistické metodě s ohledem na druh rozboru, který má být proveden;c) osoby pověřené odběrem vzorků mají požadovanou kvalifikaci;d) rozbor vzorků provádí laboratoř schválená k tomuto účelu příslušným úředním subjektem na základě čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice.Článek 61. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 5. července 1993.Za KomisiRené Steichenčlen Komise[1] Úř. věst. L 157, 10.6.1992, s. 10.[2] Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 20.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 3. září 1984, kterou se mění směrnice 70/157/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31984L0424

Úřední věstník L 238 , 06/09/1984 S. 0031 - 0033 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 13 S. 0204  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 16 S. 0042  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 13 S. 0204  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 16 S. 0042

		Směrnice Radyze dne 3. září 1984,kterou se mění směrnice 70/157/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motorových vozidel(84/424/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice 70/157/EHS [4], naposledy pozměněná směrnicí 81/334/EHS [5], stanoví ve své příloze maximální hladiny akustického tlaku pro motorová vozidla určená k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, mající nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských a lesnických traktorů a strojů a strojů pro veřejné práce;vzhledem k tomu, že se pro ochranu veřejnosti před obtěžováním hlukem v městském prostředí vyžadují vhodná opatření ke snížení hladiny akustického tlaku motorových vozidel; že se takové snížení stalo možné díky technickému pokroku v konstrukci motorových vozidel;vzhledem k tomu, že by proto měla být příloha I směrnice 70/157/EHS upravena tak, že se sníží hodnoty přípustné hladiny akustického tlaku vyjádřené v dB (A) pro každou kategorii vozidla, o niž se v ní jedná;vzhledem k tomu, že takové snížení představuje určující krok ke zlepšení životního prostředí; že by taková opatření mohla být přesto později revidována z hlediska výsledků práce Komise v souvislosti s celkovým přístupem a byla by vzata současně v úvahu všechna hlavní hlediska pravidel Společenství v oblasti motorových vozidel, zvláště pak těch, která se vztahují na bezpečnost, ochranu prostředí a úspory energie,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V příloze I směrnice 70/157/EHS se bod 5.2.2.1 nahrazuje tímto:"5.2.2.1 Mezní hodnotyHladina akustického tlaku měřená podle bodů 5.2.2.2 až 5.2.2.5 této přílohy nesmí překročit následující mezní hodnoty:| Kategorie vozidla | Hodnoty v dB (A) |5.2.2.1.1 | Vozidla pro přepravu cestujících s nejvýše devíti sedadly včetně sedadla řidiče | 77 |5.2.2.1.2 | Vozidla pro přepravu cestujících s více než devíti sedadly včetně sedadla řidiče a s maximální přípustnou hmotností do 3,5 t a: | |5.2.2.1.2.1 | – s výkonem motoru menším než 150 kW | 80 |5.2.2.1.2.2 | – s výkonem motoru 150 kW a vyšším | 83 |5.2.2.1.3 | Vozidla pro přepravu cestujících s více než devíti sedadly včetně řidiče;vozidla pro přepravu zboží: | |5.2.2.1.3.1 | – s maximální přípustnou hmotností do 2 t | 78 |5.2.2.1.3.2 | – s maximální přípustnou hmotností více než 2 t, avšak nepřesahující 3,5 t | 79 |5.2.2.1.4 | Vozidla pro přepravu zboží a s maximální přípustnou hmotností přesahující 3,5 t | |5.2.2.1.4.1 | – s výkonem motoru menším než 75 kW | 81 |5.2.2.1.4.2 | – s výkonem motoru 75 kW a vyšším, ale nepřesahujícím 150 kW, | 83 |5.2.2.1.4.3 | – s motorem o výkonu 150 kW a vyšším | 84 |Avšak- pro vozidla kategorií podle 5.2.2.1.1 a 5.2.2.1.3, pokud jsou vybavena vznětovým motorem s přímým vstřikem, se mezní hodnoty zvyšují o 1 dB (A),- pro vozidla s maximální přípustnou hmotností vyšší než 2 t a konstruovaná pro provoz mimo pozemní komunikace se mezní hodnoty zvyšují o 1 dB (A), je-li výkon jejich motoru nižší než 150 kW, a o 2 dB (A), je-li výkon jejich motoru roven 150 kW nebo vyšší."Článek 21. Od 1. ledna 1985 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému- odmítnout udělit EHS schválení typu motorového vozidla nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 třetí odrážce směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [6], naposledy pozměněné směrnicí 80/1267/EHS [7], nebo odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu, ani- zakázat první uvedení do provozu vozidla,pokud hladina akustického tlaku a výfukový systém tohoto typu vozidla nebo tohoto vozidla splňují požadavky směrnice 70/157/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. října 1988 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 třetí odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ motorového vozidla, jehož hladina akustického tlaku a výfukový systém nesplňují požadavky směrnice 70/157/EHS ve znění této směrnice,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, jehož hladina akustického tlaku a výfukový systém nesplňují požadavky směrnice 70/157/EHS ve znění této směrnice.Pro vozidla, jejichž kategorie je definována pod 5.2.2.1.3 v článku 1 a která jsou vybavena vznětovými motory, a pro vozidla kategorie definované pod 5.2.2.1.4 se však den 1. října 1988 nahrazuje dnem 1. října 1989.3. Od 1. října 1989 mohou členské státy zakázat první uvedení do provozu vozidla, jehož hladina akustického tlaku a výfukový systém nesplňují požadavky směrnice 70/157/EHS ve znění této směrnice.Pro vozidla, jejichž kategorie je definována pod 5.2.2.1.3 v článku 1 a která jsou vybavena vznětovými motory, a pro vozidla kategorie definované pod 5.2.2.1.4 se však den 1. října 1989 nahrazuje dnem 1. října 1990.Článek 3Rada nejpozději do 31. prosince 1990 rozhodne o dalším přezkoumání směrnice 70/157/EHS na základě zprávy Komise o možných nových opatřeních týkajících se pravidel v oboru motorových vozidel a vypracuje ji s řádným ohledem na bezpečnost, ochranu životního prostředí a úspory energie.Článek 4Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1985 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 3. září 1984.Za RadupředsedaP. Barry[1] Úř. věst. C 200, 27.7.1983, s. 5.[2] Úř. věst. C 172, 2.7.1984, s. 157.[3] Úř. věst. C 358, 31.12.1983, s. 4.[4] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 16.[5] Úř. věst. L 131, 18.5.1981, s. 6.[6] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[7] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 34.--------------------------------------------------