title: Směrnice Komise 2013/8/EU ze dne 26. února 2013 , kterou se za účelem přizpůsobení technickým ustanovením mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/144/ES o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů  Text s významem pro EHP

text:
               28.2.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 56/8

         SMĚRNICE KOMISE 2013/8/EU
   ze dne 26. února 2013,
   kterou se za účelem přizpůsobení technickým ustanovením mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/144/ES o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků a o zrušení směrnice 74/150/EHS (1), a zejména na čl. 19 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Příloha IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/144/ES (2) obsahuje obecná ustanovení a požadavky na mechanická spojovací zařízení ke spojení traktoru s taženým vozidlem a svislé zatížení v bodě spojení.

               (2)

               V posledních letech byly v Unii uvedeny do provozu nové druhy spojovacích zařízení, které jsou v současné době schválené podle vnitrostátních norem na základě norem ISO. Jedná se konkrétně o neotočné čepové spojovací zařízení (ISO 6489-5:2011), spojovací zařízení typu koule (ISO 24347:2005 a spojovací zařízení typu piton (ISO 6489-4:2004).

               (3)

               S cílem zohlednit stávající situaci na trhu, minimalizovat možné dopady na bezpečnost a ekonomické dopady a umožnit, aby tato spojovací zařízení získala ES schválení typu, je nezbytné uvedená spojovací zařízení a příslušné normy ISO začlenit do směrnice 2009/144/ES.

               (4)

               Směrnice 2009/144/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (5)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 20 odst. 1 směrnice 2003/37/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha IV směrnice 2009/144/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. dubna 2014. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 26. února 2013.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 171, 9.7.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 27, 30.1.2010, s. 33.

      PŘÍLOHA
      Příloha IV směrnice 2009/144/ES se mění takto:

                  1)

                  Bod 1.1 se nahrazuje tímto:
                  1.1   „Mechanickým spojovacím zařízením ke spojení traktoru s taženým vozidlem“ se rozumějí konstrukční části na traktoru a na přípojném vozidle, které vytvářejí mechanické spojení mezi těmito vozidly.
                  Tato směrnice pojednává pouze o mechanických spojovacích zařízeních umístěných na traktoru.
                  Mezi mnoha druhy mechanických spojovacích zařízení pro traktory lze v podstatě rozlišit:

                              —

                              čepové spojení (viz dodatek 1 obrázky 1 a 2),

                              —

                              neotočné čepové spojovací zařízení (viz dodatek 1 obrázek 1d),

                              —

                              tažný hák (viz obrázek 1 – „Rozměry závěsného háku“ v ISO 6489-1:2001),

                              —

                              tažná oj (viz dodatek 1 obrázek 3),

                              —

                              spojovací zařízení typu koule (viz dodatek 1 obrázek 4),

                              —

                              spojovací zařízení typu piton (viz dodatek 1 obrázek 5).“

                  2)

                  Bod 2.7 se nahrazuje tímto:
                  2.7   Čelisti musí připouštět axiální pohyblivost oka oje nejméně o 90° doprava nebo doleva kolem podélné osy spojovacího zařízení při jeho trvalém brzdění momentem od 30 Nm do 150 Nm.
                  Tažný hák, neotočné čepové spojovací zařízení, spojovací zařízení typu koule a spojovací zařízení typu piton musí připouštět osové otáčení oka oje o minimálně 20° doprava a doleva od podélné osy spojovacího zařízení.“

                  3)

                  Bod 3.1 se nahrazuje tímto:
                  „3.1   Rozměry

                  Rozměry mechanického spojovacího zařízení na traktoru musí splňovat požadavky dodatku 1 obrázků 1 až 5 a tabulky 1.“

                  4)

                  Bod 3.3.1 se nahrazuje tímto:

                              „3.3.1

                              Maximální svislé statické zatížení v bodě spojení stanoví výrobce. Nesmí však překročit 3 000 kg, s výjimkou spojovacího zařízení typu koule, u nějž maximální hodnota nesmí překročit 4 000 kg.“

                  5)

                  V bodě 3.4.1 se doplňuje nová věta, která zní:
                  „Hmotnosti mt, mlt, ma a mla jsou vyjádřeny v kg.“

                  6)

                  Bod 4.2 se nahrazuje tímto:
                  4.2   K žádosti pro každý typ mechanického spojovacího zařízení se přiloží tyto podklady a údaje:

                              —

                              kótované výkresy spojovacího zařízení (tři kopie). Výkresy musí zejména podrobně znázorňovat požadované rozměry, jakož i rozměry pro upevnění,

                              —

                              krátký technický popis spojovacího zařízení s uvedením způsobu provedení užitého materiálu,

                              —

                              údaj hodnoty D podle přílohy 2 pro dynamické zkoušky nebo hodnoty T (přípojná hmotnost v tunách) odpovídá 1,5násobku maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti při naložení podle přílohy 3 pro statické zkoušky a rovněž maximální svislé zatížení v bodě spojení S (vyjádřeno v kg),

                              —

                              jeden nebo více vzorků zařízení podle požadavku technické zkušebny.“

                  7)

                  Body 5.1.3 a 5.1.4 se nahrazují tímto:

                              „5.1.3

                              u zařízení, které bylo na pevnost zkoušeno dynamicky podle dodatku 2 (dynamická zkouška):
                              přípustná hodnota D (kN),
                              hodnota svislého zatížení v bodě spojení S (kg);

                              5.1.4

                              u zařízení, které bylo zkoušeno staticky na pevnost podle dodatku 3 (statická zkouška):
                              přípojná hmotnost T (tuny) a svislé zatížení v bodě spojení S (kg).“

                  8)

                  Bod 6 se nahrazuje tímto:
                  „6.   NÁVOD K POUŽITÍ
                  Ke každému mechanickému spojovacímu zařízení musí výrobce přiložit návod k použití. Tento návod musí obsahovat číslo ES schválení typu konstrukční části a hodnoty D (kN) nebo T (tuny) podle způsobu zkoušky zařízení.“

                  9)

                  Dodatek 1 se mění takto::

                              a)

                              za obrázek 1c se vkládají následující obrázek 1d a tabulka 1:
                              „Obrázek 1d

                                 Neotočné čepové spojovací zařízení (podle ISO 6489-5:2011)

                                 Tabulka 1

                                 Tvary a rozměry čepového spojovacího zařízení přívěsu nebo stroje

                                             Svislé zatížení

                                          S
                                          kg

                                             Hodnota D

                                          D
                                          kN

                                             Tvar

                                             Rozměr

                                          mm

                                          D
                                          ± 0,5

                                          a
                                          min.

                                          b
                                          min.

                                          ≤ 1 000

                                          ≤ 35

                                          w

                                          18

                                          50

                                          40

                                          ≤ 2 000

                                          ≤ 90

                                          x

                                          28

                                          70

                                          55

                                          ≤ 3 000

                                          ≤ 120

                                          y

                                          43

                                          100

                                          80

                                          ≤ 3 000

                                          ≤ 120

                                          z

                                          50

                                          110

                                          95“

                              b)

                              doplňují se následující nové obrázky 4 a 5:
                              „Obrázek 4

                                 Spojovací zařízení typu koule (podle ISO 24347: 2005)

                                 Obrázek 5

                                 Spojovací zařízení typu piton (podle ISO 6489-4:2004)

                                             “

                  10)

                  Dodatek 2 se mění takto:

                              a)

                              v bodě 2 se pátý a šestý pododstavec nahrazují tímto:
                              „Složky svislé síly kolmé na vozovku vytvářejí svislé statické zatížení v bodě spojení S (kg).
                              Technicky přípustné hmotnosti MT a MR udává výrobce v tunách.“;

                              b)

                              bod 3.2 se nahrazuje tímto:
                              „3.2   Zkušební síly
                              Zkušební síla se geometricky skládá z vodorovné a svislé složky:

                              kde platí:

                                  při síle s proměnným smyslem působení,
                              nebo

                                  při narůstající síle (tah nebo tlak),

                                  (hodnota vyjádřená v kN)

                                          S

                                          =

                                          statické zatížení v bodě spojení (zatížení působící na vozovku, vyjádřené v kg).“

                  11)

                  V dodatku 3 se bod 1.5 nahrazuje tímto:
                  1.5   Před zkouškou podle bodu 1.4.2 je třeba provést zkoušku, při níž se na vztažný střed spojovacího zařízení působí plynule se zvyšující silou, od počáteční hodnoty 500 daN až do trojnásobku maximální přípustné svislé síly v bodě spojení (v daN, tj. g · S/10) doporučované výrobcem.
                  Při této zkoušce nesmí deformace spojovacího zařízení překročit 10 % zjištěné největší pružné deformace.
                  Kontrola se provede po snížení svislé síly (v daN, tj. g · S/10) na výchozí sílu 500 daN.“

                  12)

                  V dodatku 4 se doplňuje tento příklad:
                  „Příklad značky ES schválení typu

                  Zařízení ke spojení traktoru s taženým vozidlem opatřené výše uvedenou značkou ES schválení typu konstrukční části je staticky zkoušené (S) zařízení, kterému bylo uděleno ES schválení typu v Německu (e 1) pod číslem 38-363“.

                  13)

                  Dodatek 5 se mění takto:

                              a)

                              nadpis se nahrazuje tímto:
                              „SDĚLENÍ O UDĚLENÍ, ODMÍTNUTÍ, ODEJMUTÍ NEBO O ROZŠÍŘENÍ ES SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI PRO MECHANICKÉ SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ (ČEPOVÉ SPOJENÍ, NEOTOČNÉ ČEPOVÉ SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ, TAŽNÝ HÁK, TAŽNÁ OJ, SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ TYPU KOULE A SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ TYPU PITON) Z HLEDISKA JEHO PEVNOSTI, ROZMĚRŮ A SVISLÉHO ZATÍŽENÍ V BODĚ SPOJENÍ“;

                              b)

                              bod 2 se nahrazuje tímto:
                              2.   Typ zařízení ke spojení: (čepové spojení, neotočné čepové spojovací zařízení, tažný hák, tažná oj, spojovací zařízení typu koule a spojovací zařízení typu piton) (2)“;

                              c)

                              body 5.1 a 5.2 se nahrazují tímto:
                              „5.1   Dynamická zkouška:

                              hodnota D:
                              … (kN)
                              svislé zatížení v bodě spojení (S):
                              … (kg)
                              5.2   Statická zkouška:

                              Přípojná hmotnost T:
                              … (t)
                              Svislé zatížení v bodě spojení (S):
                              … (kg)“.

                  14)

                  V dodatku 7 se bod 9 nahrazuje tímto:
                  9.   Přípustné statické svislé zatížení v bodě spojení:
                  … (kg)“.


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/54/ES ze dne 23. září 1997, kterou se z hlediska maximální konstrukční rychlosti kolových zemědělských a lesnických traktorů mění směrnice Rady 74/150/EHS, 74/151/EHS, 74/152/EHS, 74/346/EHS, 74/347/EHS, 75/321/EHS, 75/322/EHS, 76/432/EHS, 76/763/EHS, 77/311/EHS, 77/537/EHS, 78/764/EHS, 78/933/EHS, 79/532/EHS, 79/533/EHS, 80/720/EHS, 86/297/EHS, 86/415/EHS a 89/173/EHS

text:
Důležité právní upozornění

|

31997L0054

Úřední věstník L 277 , 10/10/1997 S. 0024 - 0025

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/54/ESze dne 23. září 1997,kterou se z hlediska maximální konstrukční rychlosti kolových zemědělských a lesnických traktorů mění směrnice Rady 74/150/EHS, 74/151/EHS, 74/152/EHS, 74/346/EHS, 74/347/EHS, 75/321/EHS, 75/322/EHS, 76/432/EHS, 76/763/EHS, 77/311/EHS, 77/537/EHS, 78/764/EHS, 78/933/EHS, 79/532/EHS, 79/533/EHS, 80/720/EHS, 86/297/EHS, 86/415/EHS a 89/173/EHSEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že oblast působnosti směrnice Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů [4] je v současné době omezena na traktory, které mají maximální konstrukční rychlosti od 6 km/h do 30 km/h;vzhledem k tomu, že maximální konstrukční rychlost značného počtu traktorů v současné době překračuje 30 km/h; že je proto nutné pozměnit směrnici 74/150/EHS a zvláštní směrnice, které tvoří součást úplného evropského systému schvalování typu vozidel, jenž se na tato vozidla vztahuje, aby se zabránilo tomu, že tento postup schvalování typu bude použitelný na stále menší okruh vozidel;vzhledem k tomu, že oblast působnosti zvláštních směrnic 74/151/EHS [5], 74/152/EHS [6], 74/346/EHS [7], 74/347/EHS [8], 75/321/EHS [9], 75/322/EHS [10], 76/432/EHS [11], 76/763/EHS [12], 77/311/EHS [13], 77/537/EHS [14], 78/764/EHS [15], 78/933/EHS [16], 79/532/EHS [17], 79/533/EHS [18], 80/720/EHS [19], 86/297/EHS [20], 86/415/EHS [21] a 89/173/EHS [22] je vymezena na základě maximální konstrukční rychlosti; že tyto směrnice je rovněž třeba změnit postupem stanoveným v článku 12 směrnice 74/150/EHS, aby se zabránilo tomu, že budou použitelné na stále menší okruh vozidel;vzhledem k tomu, že je vhodné zvýšit maximální konstrukční rychlost ze 30 km/h na 40 km/h;vzhledem k tomu, že zvýšení maximální konstrukční rychlosti, která je uvedena ve vymezení oblasti působnosti směrnice 74/150/EHS a některých zvláštních směrnic, vyžaduje také změnu směrnice Rady 76/432/EHS ze dne 6. dubna 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení kolových zemědělských a lesnických traktorů [23]; že tato změna, která je předmětem samostatného předpisu, nesmí vstoupit v platnost později než tato směrnice;vzhledem k tomu, že je nezbytné zdokonalit a harmonizovat veškerá bezpečnostní hlediska, jako je instalace bezpečnostních pásů;vzhledem k tomu, že znečišťování způsobované traktory by mělo být předmětem budoucí právní úpravy Společenství,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Výraz "30 km/h" se nahrazuje výrazem "40 km/h":- v čl. 1 odst. 2 směrnic 74/150/EHS, 74/151/EHS, 74/152/EHS, 74/346/EHS, 74/347/EHS, 75/321/EHS, 75/322/EHS, 76/432/EHS, 76/763/EHS, 77/311/EHS, 77/537/EHS, 78/933/EHS, 79/532/EHS, 79/533/EHS, 80/720/EHS, 86/297/EHS, 86/415/EHS a 89/173/EHS,- v čl. 9 odst. 2 směrnice 78/764/EHS a- v bodě 1.5 přílohy směrnice 74/152/EHS.Článek 2Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 23. září 1998. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Použijí tyto předpisy od 23. září 1998.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. září 1997.Za Evropský parlamentpředsedaJ.M. Gil-RoblesZa RadupředsedaF. Boden[1] Úř. věst. C 186, 26.6. 1996, s. 11.[2] Úř. věst. C 56, 24.2.1997, s. 74.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 10. prosince 1996 (Úř. věst. C 20, 20.1.1997, s. 25), společné stanovisko Rady ze dne 13. března 1997 (Úř. věst. C 157, 24.5.1997, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. července 1997 (Úř. věst. C 286, 22.9.1997). Rozhodnutí Rady ze dne 29. července 1997.[4] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 10. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[5] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 25.[6] Úř. věst. L 84, 28.3.1974, s. 33.[7] Úř. věst. L 191, 15.7.1974, s. 1.[8] Úř. věst. L 191, 15.7.1974, s. 5.[9] Úř. věst. L 147, 9.6.1975, s. 24.[10] Úř. věst. L 147, 9.6.1975, s. 28.[11] Úř. věst. L 122, 8.5.1976, s. 1.[12] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 135.[13] Úř. věst. L 105, 28.4.1977, s. 1.[14] Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 38.[15] Úř. věst. L 255, 18.9.1978, s. 1.[16] Úř. věst. L 325, 20.11. 1978, s. 16.[17] Úř. věst. L 145, 13.6.1979, s. 16.[18] Úř. věst. L 145, 13.6.1979, s. 20.[19] Úř. věst. L 194, 28.7.1980, s. 1.[20] Úř. věst. L 186, 8.7.1986, s. 19.[21] Úř. věst. L 240, 26.8.1986, s. 1.[22] Úř. věst. L 67, 10.3.1989, s. 1.[23] Úř. věst. L 122, 8.5.1976, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 96/63/ES (Úř. věst. L 253, 10.5.1996, s. 13).--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2012/2/EU ze dne 9. února 2012 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky oxidu měďnatého (II), hydroxidu měďnatého (II) a zásaditého uhličitanu měďnatého do přílohy I uvedené směrnice  Text s významem pro EHP

text:
               10.2.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 37/60

         SMĚRNICE KOMISE 2012/2/EU
   ze dne 9. února 2012,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky oxidu měďnatého (II), hydroxidu měďnatého (II) a zásaditého uhličitanu měďnatého do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být hodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, I A nebo I B směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje oxid měďnatý (II), hydroxid měďnatý (II) a zásaditý uhličitan měďnatý pro použití v typu přípravku 8, konzervační přípravky na dřevo, podle přílohy V této směrnice.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byl oxid měďnatý (II), hydroxid měďnatý (II) a zásaditý uhličitan měďnatý v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 8.

               (3)

               Francie byla jmenována členským státem zpravodajem a dne 10. května 2007 předložila Komisi pro oxid měďnatý (II), dne 19. února 2008 pro hydroxid měďnatý (II) a dne 10. května 2007 a 19. února 2008 pro zásaditý uhličitan měďnatý zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (4)

               Zprávy příslušných orgánů přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry těchto přezkoumání v rámci zasedání Stálého výboru pro biocidní přípravky ze dne 22. září 2011 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z hodnocení vyplývá, že u biocidních přípravků používaných jako konzervační přípravky na dřevo, které obsahují oxid měďnatý (II), hydroxid měďnatý (II) a zásaditý uhličitan měďnatý, lze očekávat, že splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES. Je proto vhodné zařadit oxid měďnatý (II), hydroxid měďnatý a základní uhličitan měďnatý do přílohy I uvedené směrnice.

               (6)

               Na úrovni Unie nebyly hodnoceny všechny možnosti použití. Je proto vhodné požadovat, aby členské státy posoudily ta použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, která nebyla reprezentativně zastoupena při posouzení rizik na úrovni Unie, a při vydávání povolení přípravku se ujistily, že byla přijata odpovídající opatření nebo že byly uloženy zvláštní podmínky za účelem snížení zjištěných rizik na přijatelnou úroveň.

               (7)

               Vzhledem ke zjištěným rizikům pro lidské zdraví je vhodné požadovat, aby pro přípravky obsahující oxid měďnatý (II), hydroxid měďnatý (II) nebo zásaditý uhličitan měďnatý a povolené pro průmyslové použití byly stanoveny bezpečné provozní postupy a aby tyto přípravky byly používány s vhodnými osobními ochrannými prostředky, pokud žádost o povolení přípravku neprokazuje, že rizika pro průmyslové uživatele lze snížit na přijatelnou úroveň jiným způsobem.

               (8)

               Hydroxid měďnatý (II) a zásaditý uhličitan měďnatý byly posouzeny také pro účely namáčení a vzhledem ke zjištěným rizikům pro lidské zdraví by se takovéto použití nemělo povolit, pokud se nepředloží údaje, kterými se prokáže, že výrobek bude splňovat požadavky článku 5 a přílohy VI, v případě potřeby uplatněním vhodných zmírňovacích opatření. V případě oxidu měďnatého (II) se namáčení neposuzovalo a z požadavku uvedeného v 6. bodu odůvodnění vyplývá, že takovéto používání přípravků není možné povolit, pokud ho neposoudí povolující členský stát.

               (9)

               V případě dřeva ošetřeného oxidem měďnatým (II), hydroxidem měďnatým (II) nebo zásaditým uhličitanem měďnatým a používaného ve venkovních stavbách v blízkosti vody nebo nad vodou (scénář pro most v třídě použití 3 podle definice OECD (3)) se zjistila nepřijatelná rizika pro životní prostředí. V případě zásaditého uhličitanu měďnatého a oxidu měďnatého (II) se také zjistila nepřijatelná rizika provozováním využití ošetřeného dřeva, které je ve styku se sladkou vodou (třída použití 4b podle definice OECD). Je proto vhodné stanovit povinnost, aby přípravky nebyly povoleny pro ošetřování dřeva, které má být použito pro tato použití, ledaže předložené údaje prokazují, že přípravek splní požadavky článku 5 a přílohy VI směrnice 98/8/ES v případě potřeby uplatněním vhodných zmírňovacích rizik. V případě hydroxidu měďnatého (II) se dřevo ve styku se sladkou vodou neposuzovalo a z požadavku výše uvedeného v 6. bodě odůvodnění vyplývá, že takovéto používání přípravků není možné povolit, pokud ho neposoudí povolující členský stát.

               (10)

               Vzhledem ke zjištěným rizikům pro vodní a půdní prostředí je vhodné požadovat, aby čerstvě ošetřené dřevo bylo po ošetření skladováno pod ochranným krytem nebo na nepropustném pevném podloží (nebo obě tyto podmínky) a aby se veškeré přípravky unikající při použití jako konzervační přípravek na dřevo a obsahující oxid měďnatý (II), hydroxid měďnatý (II) a zásaditý uhličitan měďnatý shromažďovaly pro opětovné využití nebo zneškodnění.

               (11)

               Ustanovení této směrnice by měla být uplatňována souběžně ve všech členských státech, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinných látek oxidu měďnatého (II), hydroxidu měďnatého (II) a zásaditého uhličitanu měďnatého na trhu Unie a aby se obecně usnadnilo řádné fungování trhu s biocidními přípravky.

               (12)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I směrnice 98/8/ES je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřenou lhůtu, která jim umožní připravit se na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (13)

               Po zařazení by měla být členským státům poskytnuta přiměřená lhůta k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (14)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (15)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. ledna 2013.
   Tyto předpisy použijí ode dne 1. února 2014.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 9. února 2012.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  Série dokumentů OECD obsahujících emisní scénáře, číslo 2, dokument s emisním scénářem pro konzervační přípravky na dřevo, část 2, s. 64.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 98/8/ES se doplňují nové položky, které znějí:

                     Č.

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních z rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „50

                     Hydroxid měďnatý

                     Hydroxid měďnatý (II)
                     Číslo ES: 243-815-9
                     Číslo CAS: 20427-59-2

                     965 g/kg

                     1. února 2014

                     31. ledna 2016

                     31. ledna 2024

                     8

                     Členské státy při posuzování žádosti o povolení přípravku v souladu s článkem 5 a přílohou VI hodnotí v případě, že je to pro daný přípravek relevantní, ta použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, které nebyly reprezentativně zastoupeny při hodnocení rizik na úrovni Unie.
                     Členské státy zajistí, aby povolení splňovala tyto podmínky:

                                 (1)

                                 Používání přípravků namáčením není povoleno, pokud se v žádosti o povolení přípravku neposkytnou údaje, kterými se prokáže, že používání vyhovuje požadavkům článku 5 a přílohy VI, v případě potřeby uplatním vhodných opatření ke zmírnění rizika.

                                 (2)

                                 Pro přípravky povolené pro průmyslové použití musí být stanoveny bezpečné provozní postupy a tyto přípravky musí být používány s příslušnými osobními ochrannými prostředky, pokud žádost o povolení přípravku neprokazuje, že rizika pro průmyslové uživatele mohou být snížena na přijatelnou úroveň jiným způsobem.

                                 (3)

                                 Na etiketách a v bezpečnostních listech (jsou-li přiloženy) povolených přípravků se uvede, že čerstvě ošetřené dřevo musí být po ošetření skladováno pod ochranným krytem nebo na nepropustném pevném podloží (nebo obě tyto podmínky), aby se předešlo přímým únikům do půdy nebo vody, a že se přípravek unikající při použití musí shromažďovat pro opětovné využití nebo zneškodnění.

                                 (4)

                                 Přípravky navíc nemohou být povoleny pro ošetřování dřeva, které bude použito ve venkovních stavbách v blízkosti vody nebo nad vodou, ledaže předložené údaje prokazují, že přípravek splní požadavky článku 5 a přílohy VI v případě potřeby uplatněním vhodných zmírňovacích opatření.

                     51

                     Oxid měďnatý (II)

                     Oxid měďnatý (II)
                     Číslo ES: 215-269-1
                     Číslo CAS: 1317-38-0

                     976 g/kg

                     1. února 2014

                     31. ledna 2016

                     31. ledna 2024

                     8

                     Členské státy při posuzování žádosti o povolení přípravku v souladu s článkem 5 a přílohou VI hodnotí v případě, že je to pro daný přípravek relevantní, taková použití nebo scénáře expozice a taková rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, které nebylé reprezentativně zohledněny při hodnocení rizik na úrovni Unie.
                     Členské státy zajistí, aby povolení splňovala tyto podmínky:

                                 (1)

                                 Pro přípravky povolené pro průmyslové použití musí být stanoveny bezpečné provozní postupy a tyto přípravky musí být používány s příslušnými osobními ochrannými prostředky, pokud žádost o povolení přípravku neprokazuje, že rizika pro průmyslové uživatele mohou být snížena na přijatelnou úroveň jiným způsobem.

                                 (2)

                                 Na etiketách a v bezpečnostních listech (jsou-li předloženy) povolených přípravků se uvede, že čerstvě ošetřené dřevo musí být po ošetření skladováno pod ochranným krytem nebo na nepropustném pevném podloží (nebo obě tyto podmínky), aby se předešlo přímým únikům do půdy nebo vody, a že se přípravek unikající při použití musí shromažďovat pro opětovné využití nebo zneškodnění.

                                 (3)

                                 Přípravky navíc nemohou být povoleny pro ošetřování dřeva, které bude použito ve venkovních stavbách v blízkosti vody nebo nad vodou nebo pro ošetření dřeva ve styku se sladkou vodou, ledaže předložené údaje prokazují, že přípravek splní požadavky článku 5 a přílohy VI v případě potřeby uplatněním vhodných zmírňovacích opatření.

                     52

                     Zásaditý uhličitan měďnatý

                     hydroxid-uhličitan měďnatý (1:1)
                     Číslo ES: 235-113-6
                     Číslo CAS: 12069-69-1

                     957 g/kg

                     1. února 2014

                     31. ledna 2016

                     31. ledna 2024

                     8

                     Členské státy při posuzování žádosti o povolení přípravku v souladu s článkem 5 a přílohou VI hodnotí v případě, že je to pro daný přípravek relevantní, ta použití nebo scénáře expozice a ta rizika pro skupiny obyvatelstva a složky životního prostředí, které nebyly reprezentativně zastoupeny při hodnocení rizik na úrovni Unie.
                     Členské státy zajistí, aby povolení splňovala tyto podmínky:

                                 (1)

                                 Používání přípravků namáčením není povoleno, pokud se v žádosti o povolení přípravku neposkytnou údaje, kterými se prokáže, že používání vyhovuje požadavkům článku 5 a přílohy VI, v případě potřeby uplatněním vhodných opatření ke zmírnění rizika.

                                 (2)

                                 Pro přípravky povolené pro průmyslové použití musí být stanoveny bezpečné provozní postupy a tyto přípravky musí být používány s příslušnými osobními ochrannými prostředky, pokud žádost o povolení přípravku neprokazuje, že rizika pro průmyslové uživatele mohou být snížena na přijatelnou úroveň jiným způsobem.

                                 (3)

                                 Na etiketách a v bezpečnostních listech (jsou-li přiloženy) povolených přípravků se uvede, že čerstvě ošetřené dřevo musí být po ošetření skladováno pod ochranným krytem nebo na nepropustném pevném podloží (nebo obě tyto podmínky), aby se předešlo přímým únikům do půdy nebo vody, a že se přípravek unikající při použití musí shromažďovat pro opětovné využití nebo zneškodnění.

                                 (4)

                                 Přípravky navíc nemohou být povoleny pro ošetřování dřeva, které bude použito ve venkovních stavbách v blízkosti vody nebo nad vodou, nebo pro ošetření dřeva v přímém styku se sladkou vodou, ledaže předložené údaje prokazují, že přípravek splní požadavky článku 5 a přílohy VI v případě potřeby uplatněním vhodných zmírňujících opatření.“

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetových stránkách Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Směrnice Rady ze dne 24. června 1975, kterou se mění směrnice 64/432/EHS, 64/433/EHS, 71/118/EHS, 72/461/EHS a 72/462/EHS, pokud se týká doby platnosti postupů Stálého veterinárního výboru

text:
Důležité právní upozornění

|

31975L0379

Úřední věstník L 172 , 03/07/1975 S. 0017 - 0017 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 6 S. 0090  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 13 S. 0032  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 6 S. 0090

		Směrnice Radyze dne 24. června 1975,kterou se mění směrnice 64/432/EHS, 64/433/EHS, 71/118/EHS, 72/461/EHS a 72/462/EHS, pokud se týká doby platnosti postupů Stálého veterinárního výboru(75/379/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],vzhledem k tomu, že Stálý veterinární výbor, zřízený rozhodnutím 68/361/EHS [2], zaujímá své stanovisko postupy, jejichž platnost je omezena na dobu třiceti měsíců ode dne, kdy byla výboru poprvé předložena žádost o stanovisko;vzhledem k tomu, že výbor byl požádán o stanovisko poprvé dne 22. prosince 1972; že se tato lhůta ukazuje nedostatečnou k podání konečného posudku a že je proto třeba dočasně prodloužit platnost těchto postupů,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V následujících článcích se slova "třiceti měsíců" nahrazují slovy "sto dvou měsíců":- článek 14 směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství [3], naposledy pozměněné směrnicí 74/387/EHS [4];- článek 9b směrnice Rady 64/433/EHS ze dne 26. června 1964 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [5], naposledy pozměněné směrnicí 74/387/EHS;- článek 13 směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem [6], naposledy pozměněné směrnicí 74/387/EHS;- článek 10 směrnice Rady 72/461/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních otázkách obchodu s čerstvým masem uvnitř Společenství [7], naposledy pozměněné směrnicí 74/387/EHS;- článek 31 směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí [8], naposledy pozměněné směrnicí 74/387/EHS.Článek 2Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 24. června 1975.Za RadupředsedaM. A. Clinton[1] Úř. věst. C 111, 20.5.1975, s. 26.[2] Úř. věst. L 255, 18.10.1968, s. 23.[3] Úř. věst. 121, 29.7.1964, s. 1977/64.[4] Úř. věst. L 202, 24.7.1974, s. 36.[5] Úř. věst. 121, 29.7.1964, s. 2012/64.[6] Úř. věst. L 55, 8.3.1971, s. 23.[7] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 24.[8] Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2012/24/EU ze dne 8. října 2012 , kterou se za účelem přizpůsobení jejích technických ustanovení mění směrnice Rady 86/297/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vývodových hřídelů traktorů a jejich ochrany  Text s významem pro EHP

text:
               9.10.2012

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 274/24

         SMĚRNICE KOMISE 2012/24/EU
   ze dne 8. října 2012,
   kterou se za účelem přizpůsobení jejích technických ustanovení mění směrnice Rady 86/297/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vývodových hřídelů traktorů a jejich ochrany
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků a o zrušení směrnice 74/150/EHS (1), a zejména čl. 19 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               V příloze I bodě 4.2 směrnice Rady 86/297/EHS (2) se stanoví obecná ustanovení pro přední vývodové hřídele. Tabulka 2 uvedené přílohy stanoví, že na kategorie traktorů vybavených předním vývodovým hřídelem se použije norma ISO 8759-1:1998, která rovněž stanoví rozměry pro umístění předního vývodového hřídele. Tyto požadavky na umístění však v důsledku nových konstrukčních požadavků nejsou kompatibilní s velkým množstvím zemědělských a lesnických traktorů.

               (2)

               Požadavky na přední vývodový hřídel stanovené ve směrnici 86/297/EHS se týkají pouze bezpečnostních otázek, tj. umístění vývodového hřídele, požadavků na kryt a volného prostoru. Umístění vývodového hřídele vymezené směrnicí 86/297/EHS není kompatibilní s několika kategoriemi traktorů, které jsou v současnosti na trhu, a jejich přídavnými zařízeními. Příloha I tabulka 2 směrnice 86/297/EHS již z požadavků na umístění vyjímá kategorie traktorů T4.1 a T4.3.

               (3)

               Kategorie traktorů T1, T2, T3, T4.2 a T5 společně s uvedenými kategoriemi T4.1 a T4.3, které jsou v současnosti vyňaty z požadavků oddílu 4.2 normy ISO 8759-1:1998, nemohou takovéto požadavky splňovat.

               (4)

               Některé traktory mohou být vybaveny zvláštními typy vývodových hřídelů, na něž se norma ISO 8759-1:1998 nevztahuje.

               (5)

               V případě traktorů kategorie T3 se norma použije pouze tehdy, když je traktor vybaven vývodovým hřídelem specifikovaným v uvedené normě. Avšak ostatní kategorie vozidel jako T2 a některé menší traktory kategorie T1 mohou být vybaveny zvláštními typy vývodových hřídelů, na něž se norma nevztahuje. V souvislosti s tím by měla být výjimka z požadavků normy ISO 8759-1:1998 rozšířena rovněž na kategorie traktorů T1 a T2.

               (6)

               Obdobné obtíže se vyskytují u vozidel v odpovídajících kategoriích C.

               (7)

               Jelikož se mají specifikace normy ISO 8759-1:1998, s výjimkou oddílu 4.2, vztahovat na všechny traktory kategorií T a C vybavené předními vývodovými hřídeli, stává se tabulka 2 nadbytečnou, a měla by proto být zrušena.

               (8)

               Směrnice 86/297/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (9)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 20 odst. 1 směrnice 2003/37/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 86/297/EHS se mění takto:

               1)

               Bod 4.2 se nahrazuje tímto:
               „4.2   Ustanovení pro přední vývodové hřídele
               Specifikace normy ISO 8759-1:1998 se s výjimkou jejího oddílu 4.2 použijí na všechny traktory kategorií T a C vybavené předními vývodovými hřídeli, jak je uvedeno v této normě.“

               2)

               Tabulka 2 se zrušuje.

         Článek 2
   1.   Členské státy nejpozději do 31. října 2013 přijmou a zveřejnění právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
   Použijí tyto předpisy ode dne 1. listopadu 2013.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 8. října 2012.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 171, 9.7.2003, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 186, 8.7.1986, s. 19.


title: Směrnice Komise 2006/120/ES ze dne 27. listopadu 2006 , kterou se opravuje a mění směrnice 2005/30/ES, kterou se z důvodů přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES a 2002/24/ES týkající se schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel   (Text s významem pro EHP)

text:
               28.11.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 330/16

      SMĚRNICE KOMISE 2006/120/ES
   ze dne 27. listopadu 2006,
   kterou se opravuje a mění směrnice 2005/30/ES, kterou se z důvodů přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES a 2002/24/ES týkající se schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES ze dne 17. června 1997 o některých konstrukčních částech a vlastnostech dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (1), a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES ze dne 18. března 2002 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, kterou se zrušuje směrnice Rady 92/61/EHS (2), a zejména na článek 17 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Komise 2005/30/ES obsahuje některé chyby, které je třeba opravit.

               (2)

               Je nutné vyjasnit se zpětným účinkem, že čl. 3 odst. 1 směrnice 2005/30/ES se týká nových náhradních katalyzátorů, které jsou v souladu se směrnicí 97/24/ES ve znění směrnice 2005/30/ES.

               (3)

               Je třeba rovněž provést některé opravy v příloze I směrnice 2005/30/ES.

               (4)

               Navíc je nezbytné vyjasnit prostřednictvím nového ustanovení, že prodej nebo instalace ve vozidle náhradních katalyzátorů, které nejsou typu, pro něž byla udělena schválení typu v souladu se směrnicí 97/24/ES ve znění směrnice 2005/30/ES, jsou po určitém přechodném období zakázány.

               (5)

               Směrnice 2005/30/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem opravena a změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2005/30/ES se opravuje takto:

               1.

               Ustanovení čl. 3 odst. 1 se nahrazují tímto:
               „1.   Pokud jde o nové náhradní katalyzátory, které splňují požadavky směrnice 97/24/ES ve znění této směrnice a které jsou určené k montáži do vozidel, pro která bylo uděleno schválení typu podle směrnice 97/24/ES, s účinkem od 18. května 2006 členské státy:

                           a)

                           neodmítnou udělit ES schválení typu podle čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/24/ES;

                           b)

                           nezakáží jejich prodej nebo instalaci ve vozidle.“

               2.

               V příloze I se slova „v bodu 5 přílohy VI“ nahrazují slovy „v bodu 4a přílohy VI“ v celém znění.

         Článek 2
   V článku 3 směrnice 2005/30/ES se doplňuje nový odstavec 3, který zní:

      „3.   S účinkem od 1. ledna 2009 členské státy odmítnou prodej nebo instalaci ve vozidle náhradních katalyzátorů, které nejsou typu, pro který bylo uděleno schválení typu v souladu se směrnicí 97/24/ES ve znění této směrnice.“

   Článek 3
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 2007. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 27. listopadu 2006.

            Za Komisi

         Günter VERHEUGEN

            místopředseda

      (1)  Úř. věst. L 226, 18.8.1997, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2006/27/ES (Úř. věst. L 66, 8.3.2006, s. 7).

      (2)  Úř. věst. L 124, 9.5.2002, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2005/30/ES (Úř. věst. L 106, 27.4.2005, s. 17).


title: Směrnice Komise 2003/124/ES ze dne 22. prosince 2003, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o definici a uveřejňování důvěrných informací a definici manipulace s trhemText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0124

Úřední věstník L 339 , 24/12/2003 S. 0070 - 0072

		Směrnice Komise 2003/124/ESze dne 22. prosince 2003,kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokud jde o definici a uveřejňování důvěrných informací a definici manipulace s trhem(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) [1], a zejména na čl. 1 odst. 2 a čl. 6 odst. 10 první, druhou a třetí odrážku uvedené směrnice,po konzultaci Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry [2] pro účely technické pomoci,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozumní investoři opírají svá investiční rozhodnutí o informace, které již mají k dispozici ("informace dostupné ex ante"). Proto by otázka, zda by mohl rozumný investor vzít při investičním rozhodnutí v úvahu konkrétní informaci, měla být hodnocena na základě informací dostupných ex ante. Takové hodnocení musí posoudit předpokládaný dopad informací, zejména s ohledem na souhrn souvisejících činností dotyčného emitenta, spolehlivost zdroje informací a jiné tržní proměnné, které mohou za daných okolností ovlivnit příslušný finanční nástroj nebo odvozený finanční derivát.(2) Ex post informace se mohou použít ke ověření předpokladu citlivosti ceny na informace ex ante, neměly by se však použít proti někomu, kdo došel k rozumným závěrům na základě ex ante informací, které měl k dispozici.(3) Právní jistota účastníků trhu by se měla zvýšit díky užšímu vymezení dvou prvků, jež jsou zásadní pro definici důvěrné informace, a sice přesné povahy takové informace a významu jejího možného dopadu na ceny finančních nástrojů nebo odvozených finančních derivátů.(4) Ochrana investorů nevyžaduje pouze včasné uveřejnění důvěrných informací emitenty. Vyžaduje rovněž, aby takové uveřejnění bylo pokud možno co nejrychlejší a nejsynchronizovanější pro všechny kategorie investorů ve všech členských státech, v nichž emitent požádal o přijetí svých finančních nástrojů k obchodování na regulovaném trhu nebo přijetí bylo schváleno, aby byl na úrovni Společenství rovný přístup investorů k těmto informacím a aby se předcházelo obchodování zasvěcených osob. K tomuto účelu mohou členské státy úředně stanovit mechanismy, které budou pro takové uveřejňování používány.(5) Aby byly chráněny oprávněné zájmy emitentů, mělo by být za přesně definovaných konkrétních podmínek přípustné pozdržet uveřejnění důvěrných informací. Ochrana investorů však vyžaduje, aby byly informace v takových případech uchovávány v utajení, aby se předcházelo obchodování zasvěcených osob.(6) Za účelem usměrňování účastníků trhu i příslušných orgánů, musí být při zkoumání potenciálního manipulujícího jednání brány v úvahu určité signály.(7) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Důvěrné informace1. Pro účely čl. 1 bodu 1 směrnice 2003/6/ES se informace považuje za "přesné povahy", pokud zmiňuje souhrn okolností, který existuje nebo u kterého lze rozumně očekávat, že bude existovat, nebo událost, k níž došlo nebo u níž lze rozumně očekávat, že k ní dojde, a pokud je dostatečně konkrétní, aby bylo možné na jejím základě dojít k závěru ohledně možného dopadu takového souhrnu okolností či takové události na ceny finančních nástrojů nebo odvozených finančních derivátů.2. Pro účely čl. 1 bodu 1 směrnice 2003/6/ES se "která, kdyby byla uveřejněna, by pravděpodobně měla významný dopad na ceny těchto finančních nástrojů nebo na ceny odvozených finančních derivátů" rozumí informace, kterou by rozumný investor pravděpodobně použil jako součást základu pro svá investičních rozhodnutí.Článek 2Prostředky a lhůty pro uveřejňování důvěrných informací1. Pro účely čl. 6 odst. 1 směrnice 2003/6/ES se použijí čl. 102 odst. 1 a článek 103 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/34/ES [3].Členské státy dále zajišťují, aby emitent uveřejnil důvěrnou informaci způsobem, který umožňuje rychlý přístup a úplné, správné a včasné zhodnocení informace ze strany veřejnosti.Kromě toho členské státy zajišťují, aby emitent nespojoval způsobem, který může být zavádějící, poskytnutí důvěrných informací veřejnosti s prosazením svých činností na trhu.2. Členské státy zajišťují, aby se mělo za to, že emitenti splnili čl. 6 odst. 1 první pododstavec směrnice 2003/6/ES, pokud po tom, co nastal souhrn okolností nebo událost, třebaže dosud ještě neformalizované, o tom emitenti rychle informovali veřejnost.3. Jakékoli významné změny, které se týkají již uveřejněných důvěrných informací, se uveřejňují okamžitě poté, co nastaly, stejnou cestou, jaká byla použita při uveřejnění původních informací.4. Členské státy požadují, aby emitenti s náležitou péčí zajistili, aby uveřejnění důvěrných informací bylo pokud možno co nejsynchronizovanější pro všechny kategorie investorů ve všech členských státech, v nichž tito emitenti požádali o přijetí svých finančních nástrojů k obchodování na regulovaném trhu nebo přijetí bylo schváleno.Článek 3Oprávněné zájmy ospravedlňující pozdržení uveřejnění a důvěrnost1. Pro účely čl. 6 odst. 2 směrnice 2003/6/ES se mohou oprávněné zájmy týkat zejména následujících okolností, jejichž výčet není úplný:a) probíhající jednání nebo související okolnosti, pokud by výsledek nebo obvyklý průběh jednání mohly být ovlivněny uveřejněním. Zejména v případě, že je finanční životaschopnost emitenta ve vážném a bezprostředním ohrožení, třebaže nikoli v oblasti působnosti úpadkového práva, může být uveřejnění informací pozdrženo o omezenou dobu, pokud by takové uveřejnění vážně ohrozilo zájmy stávajících a potenciálních akcionářů závažným narušením závěru konkrétních jednání, jejichž cílem je zajistit dlouhodobé finanční oživení emitenta;b) rozhodnutí přijatá nebo smlouvy uzavřené řídícím orgánem emitenta, které musí schválit jiný orgán emitenta, aby se staly platnými, pokud struktura uvedeného emitenta vyžaduje oddělení těchto orgánů, jestliže by uveřejnění těchto informací před jejich schválením společně se současným oznámením, že ještě musí dojít ke schválení, ohrozilo správné vyhodnocení informací ze strany veřejnosti.2. Pro účely čl. 6 odst. 2 směrnice 2003/6/ES členské státy požadují, aby za účelem zajištění utajení důvěrných informací kontroloval emitent přístup k takovým informacím, a zejména abya) zavedl účinná opatření pro zamezení přístupu k takovým informacím osobám, které je nepotřebují pro výkon své funkce v rámci emitenta;b) přijal nezbytná opatření s cílem zajistit, aby každá osoba s přístupem k takovým informacím uznala vyplývající právní povinnosti a aby si byla vědoma sankcí za zneužití nebo neoprávněné šíření takových informací;c) uplatňoval opatření, díky nimž je možné okamžité uveřejnění relevantní důvěrné informace v případě, že není schopen zajistit její utajení, aniž je dotčen čl. 6 odst. 3 druhý pododstavec směrnice 2003/6/ES.Článek 4Manipulující jednání související s nesprávnými nebo zavádějícími signály a se zajištěním cenyPro účely čl. 1 bodu 2 písm. a) směrnice 2003/6/ES, a aniž jsou dotčeny příklady uvedené v odst. 2 bodu 2 uvedeného článku, zajistí členské státy, aby příslušné orgány a účastníci trhu při posuzování operací nebo příkazů brali v úvahu následující signály, jejichž výčet není úplný a které nemusí nezbytně samy o sobě být považovány za tržní manipulaci:a) míra, do jaké vydané příkazy nebo uskutečněné operace představují významný podíl denního objemu operací s příslušným finančním nástrojem na dotčeném regulovaném trhu, zejména když tyto činnosti vedou k významné změně ceny finančního nástroje;b) míra, do jaké příkazy vydané nebo operace uskutečněné osobami s významnou kupní či prodejní pozicí ohledně finančního nástroje vedou k významné změně ceny tohoto nástroje nebo odpovídajícího derivátu či podkladového nástroje, které byly přijaty k obchodování na regulovaném trhu;c) zda uskutečněné operace nevedou ke změně skutečného vlastníka finančního nástroje přijatého k obchodování na regulovaném trhu;d) míra, do jaké vydané příkazy nebo uskutečněné operace zahrnují změny pozic během krátkého období a představují významný podíl denního objemu operací s příslušným finančním nástrojem na dotyčném regulovaném trhu a do jaké mohou být spojené s významnými změnami ceny finančního nástroje přijatého k obchodování na regulovaném trhu;e) míra, v jaké se vydané příkazy nebo uskutečněné operace koncentrují v krátkém časovém úseku burzovního dne a do jaké vedou k takové změně ceny, která bude následně opačná;f) míra, do jaké vydané příkazy mění nejlepší oznámené nabídkové či poptávkové ceny finančního nástroje přijatého k obchodování na regulovaném trhu nebo obecněji oznámenou knihu příkazů, ke které mají účastníci trhu přístup, a do jaké jsou odstraněny před vlastní realizací;g) míra, do jaké jsou příkazy vydány nebo operace uskutečněny v konkrétní chvíli nebo přibližně ve chvíli, kdy se počítají referenční ceny, ceny úhrady a ocenění, a do jaké to vede ke změnám kurzů, které mají vliv na takové ceny a ocenění.Článek 5Manipulující jednání související s využíváním fiktivních prostředků nebo s jakoukoli jinou formou klamání nebo lstiPro účely čl. 1 bodu 2 písm. b) směrnice 2003/6/ES, a aniž jsou dotčeny příklady uvedené v odst. 2 bodu 2 uvedeného článku, zajistí členské státy, aby příslušné orgány a účastníci trhu při posuzování operací nebo příkazů brali v úvahu následující signály, jejichž výčet není úplný a které nemusí nezbytně samy o sobě být považovány za tržní manipulaci:a) zda vydaným příkazům nebo operacím uskutečněným osobami předchází nebo po nich následuje šíření nepravdivých či zavádějících informací týmiž osobami či osobami s nimi propojenými;b) zda jsou příkazy vydány nebo zda jsou operace uskutečněny osobami předtím nebo potom, co tytéž osoby či osoby s nimi propojené vypracují nebo šíří analýzy či investiční doporučení, která jsou chybná či zkreslená nebo očividně ovlivněna materiálním zájmem.Článek 6Provedení1. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 12. října 2004. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 7Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 8UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. prosince 2003.Za KomisiFrederik Bolkesteinčlen Komise[1] Úř. věst. L 96, 12.4.2003, s. 16.[2] Výbor byl zřízen rozhodnutím Komise 2001/527/ES (Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 43).[3] Úř. věst. L 184, 6.7.2001, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/60/EU ze dne 15. května 2014 o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 (přepracované znění)

text:
               28.5.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 159/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/60/EU
   ze dne 15. května 2014
   o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 (přepracované znění)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   v souladu s řádným legislativním postupem (1),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 93/7/EHS (2) byla podstatně změněna směrnicemi Evropského parlamentu a Rady 96/100/ES (3) a 2001/38/ES (4). Vzhledem k tomu, že je třeba přijmout další změny, by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována.

               (2)

               Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. V souladu s článkem 36 Smlouvy o fungování EU příslušná ustanovení o volném pohybu zboží nevylučují zákazy nebo omezení dovozu, vývozu či tranzitu odůvodněné ochranou národních kulturních pokladů umělecké, historické nebo archeologické hodnoty.

               (3)

               Za podmínek a v mezích stanovených článkem 36 Smlouvy o fungování EU si členské státy ponechají právo určit svůj národní kulturní poklad a přijmout opatření nezbytná k jeho ochraně. Unie však hraje významnou úlohu při podpoře spolupráce mezi členskými státy za účelem ochrany kulturního dědictví evropského významu, k němuž tyto národní kulturní poklady patří.

               (4)

               Směrnice 93/7/EHS stanovila opatření, která mají umožnit členským státům navracení kulturních statků označených jako národní kulturní poklad ve smyslu článku 36 Smlouvy o fungování EU, které náležejí do společných kategorií kulturních statků uvedených v příloze zmíněné směrnice, zpět na jejich území, pokud byly vyvezeny z jejich území v rozporu s vnitrostátními opatřeními nebo s nařízením Rady (ES) č. 116/2009 (5). Uvedená směrnice se rovněž vztahovala na kulturní statky označené jako národní kulturní poklad a tvořící nedílnou část veřejných sbírek nebo inventářů církevních zařízení, jež nenáležejí do těchto obecných kategorií.

               (5)

               Směrnice 93/7/EHS zavedla správní spolupráci mezi členskými státy při řešení otázek týkajících se národního kulturního pokladu, úzce spojenou s jejich spoluprací s Interpolem nebo s jinými příslušnými subjekty v oblasti odcizených uměleckých děl spočívající zejména ve vydávání seznamů ztracených, odcizených nebo neoprávněně vyvezených kulturních statků tvořících součást jejich národního kulturního pokladu a veřejných sbírek.

               (6)

               Řízení o navrácení stanovené směrnicí 93/7/EHS představovalo první krok ve spolupráci mezi členskými státy v oblasti ochrany kulturních statků v rámci vnitřního trhu s cílem dalšího vzájemného uznávání příslušných vnitrostátních právních předpisů.

               (7)

               Nařízení (ES) č. 116/2009 spolu se směrnicí 93/7/EHS zavedlo systém Unie na ochranu kulturních statků členských států.

               (8)

               Cílem směrnice 93/7/EHS bylo zajistit fyzické navracení kulturních statků do členského státu, z jehož území byly tyto předměty neoprávněně vyvezeny, a to bez ohledu na vlastnická práva vztahující se na tyto předměty. Používání uvedené směrnice však poukázalo na omezení systému pro zajištění navracení takových kulturních statků. Zprávy týkající se používání této směrnice poukázaly na nepříliš časté používání směrnice způsobené zejména omezením oblasti její působnosti vyplývajícím z podmínek stanovených přílohou uvedené směrnice, krátkou lhůtou pro uplatnění nároku na navrácení a náklady spojenými s tímto řízením.

               (9)

               Oblast působnosti této směrnice je třeba rozšířit na všechny kulturní statky označené nebo vymezené členskými státy podle vnitrostátních právních předpisů nebo správních postupů jako národní kulturní poklad umělecké, historické nebo archeologické hodnoty ve smyslu článku 36 Smlouvy o fungování EU. Tato směrnice by se tak měla vztahovat na předměty historické, paleontologické, etnografické, numismatické nebo vědecké hodnoty, bez ohledu na to, zda tvoří součást veřejné nebo jiné sbírky či se jedná o jednotlivé předměty, a zda pocházejí z řádných či nelegálních vykopávek, za předpokladu, že jsou označeny nebo vymezeny jako národní kulturní poklad. Kulturní statky označené nebo vymezené jako národní kulturní poklad by k tomu, aby je bylo možné navrátit podle této směrnice, neměly již náležet do určitých kategorií či splňovat limity týkající se stáří nebo finanční hodnoty.

               (10)

               V článku 36 Smlouvy o fungování EU se uznává rozmanitost vnitrostátních systémů ochrany národních kulturních pokladů. V zájmu posílení vzájemné důvěry, ochoty ke spolupráci a vzájemného porozumění mezi členskými státy by měl být rozsah termínu „národní poklad“ určen v rámci článku 36 Smlouvy o fungování EU. Členské státy by měly rovněž usnadnit navracení kulturních statků do členských států, z jejichž území byly tyto předměty neoprávněně vyvezeny, a to bez ohledu na datum přistoupení daného členského státu, a měly by zajistit, aby navracením těchto předmětů nevznikaly nepřiměřené náklady. Členské státy by měly mít možnost navracet jiné kulturní statky, než které jsou označeny nebo vymezeny jako národní kulturní poklad, pokud dodržují příslušná ustanovení Smlouvy o fungování EU, jakož i kulturní statky neoprávněně vyvezené před 1. lednem 1993.

               (11)

               Je třeba posílit správní spolupráci mezi členskými státy, aby se podpořilo účinnější a jednotnější používání této směrnice. Od ústředních orgánů by se proto mělo vyžadovat, aby vzájemně účinně spolupracovaly a prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (dále jen „IMI“) stanoveného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1024/2012 si vyměňovaly informace týkající se neoprávněně vyvezených kulturních statků (6). Má-li se zlepšit uplatňování této směrnice, je třeba zavést modul systému IMI speciálně upravený pro kulturní statky. Rovněž je vhodné, aby tento systém ve vhodných případech využívaly i ostatní příslušné orgány členských států.

               (12)

               V zájmu zajištění ochrany osobních údajů by správní spolupráce a výměna informací mezi příslušnými orgány měly být v souladu s pravidly uvedenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7) a pokud jde o používání systému IMI, s pravidly uvedenými v nařízení (EU) č. 1024/2012. Definice použité ve směrnici 95/46/ES a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (8) by měly platit i pro účely této směrnice.

               (13)

               Lhůta na zjištění, zda daný předmět, jenž byl nalezen v jiném členském státě, představuje kulturní statek ve smyslu směrnice 93/7/EHS, se v praxi ukázala jako příliš krátká. Měla by proto být prodloužena na šest měsíců. Delší lhůta by měla členským státům umožnit přijmout opatření nutná k zachování kulturního statku a případně zabránit jednání vedoucímu k obcházení řízení při jeho navrácení.

               (14)

               Lhůta pro uplatnění nároku na navrácení by rovněž měla být prodloužena na tři roky poté, kdy se členský stát, z jehož území byl kulturní statek neoprávněně vyvezen, dozvěděl o místě výskytu kulturního statku a o totožnosti jeho vlastníka nebo držitele. Prodloužení této lhůty by mělo usnadnit navrácení a odrazovat od neoprávněného vyvážení národních pokladů. V zájmu jasnosti je třeba upřesnit, že lhůta pro uplatnění nároku na navrácení začíná plynout ode dne, kdy byl uvědomen ústřední orgán členského státu, z jehož území byl kulturní statek neoprávněně vyvezen.

               (15)

               Ve směrnici 93/7/EHS bylo staveno, že lhůta pro uplatnění nároku na navrácení uplyne 30 let ode dne, kdy byl kulturní statek neoprávněně vyvezen z území členského státu. Jedná-li se však o předměty, které jsou součástí veřejných sbírek, a předměty, které jsou zařazeny do inventářů církevních zařízení v členských státech, ve kterých podléhají zvláštním úpravám na ochranu podle vnitrostátních právních předpisů, je pro uplatnění nároku na navrácení za určitých okolností stanovena delší lhůta. Vzhledem ke skutečnosti, že členské státy mohou uplatňovat zvláštní úpravy na ochranu podle vnitrostátních právních předpisů v případě náboženských institucí, které nejsou církevní, by se tato směrnice měla vztahovat i na tyto jiné náboženské instituce.

               (16)

               Rada ve svých závěrech o předcházení trestné činnosti týkající se kulturních statků a o boji proti ní přijatých ve dnech 13. a 14. prosince 2011 uznala, že je nutné přijmout opatření, jež posílí účinnost předcházení trestné činnosti týkající se kulturních statků a boje proti ní. Doporučila Komisi, aby členským státům poskytovala podporu v zájmu účinné ochrany kulturních statků s cílem předcházet nedovolenému obchodu s kulturními statky a bojovat proti němu a prosazovat případná doplňující opatření. Rada kromě toho doporučila, aby členské státy zvážily ratifikaci Úmluvy UNESCO o opatřeních k zákazu a zamezení nedovolenému dovozu, vývozu a převodu vlastnictví kulturních statků podepsané v Paříži dne 17. listopadu 1970 a Úmluvy UNIDROIT o kradených nebo protiprávně vyvezených kulturních statcích podepsané v Římě dne 24. června 1995.

               (17)

               Je rovněž vhodné zajistit, aby všechny subjekty trhu vynakládaly při transakcích souvisejících s kulturními statky nezbytnou péči. Následky spojené s nabytím kulturního statku nezákonného původu budou skutečně odrazující pouze v případě, že vyplacení odškodného bude spojeno s povinností vlastníka prokázat vynaložení nezbytné péče. V zájmu dosažení cílů Unie v oblasti předcházení nedovolenému obchodu s kulturními statky a boje proti němu by proto měla tato směrnice stanovit, že pro účely odškodnění musí vlastník prokázat, že při nabytí daného předmětu vynaložil nezbytnou péči.

               (18)

               Rovněž by bylo užitečné, aby všechny osoby, zejména pak všechny subjekty působící na trhu s kulturními statky, měly snadný přístup k veřejným informacím o kulturních statcích, které členské státy označily či vymezily jako národní kulturní poklad. Členské státy by měly usilovat o usnadnění přístupu k těmto veřejným informacím.

               (19)

               Aby se usnadnil jednotný výklad pojmu nezbytná péče, měla by tato směrnice stanovit demonstrativní seznam kritérií, která je třeba zohlednit při určení, zda vlastník vynaložil při nabytí kulturního statku nezbytnou péči.

               (20)

               Jelikož cílů této směrnice, totiž umožnění navracení kulturních statků označených či vymezených jako národní kulturní poklad, které byly neoprávněně vyvezeny z území členských států, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení tohoto cíle nezbytné.

               (21)

               Jelikož se úkoly výboru zřízeného podle nařízení (ES) č. 116/2009 staly bezpředmětnými z důvodu zrušení přílohy směrnice 93/7/EHS, odkazy na uvedený výbor by měly být zrušeny. Komise by však v zájmu zachování platformy pro výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi členskými státy týkajících se provádění této směrnice měla zřídit skupinu odborníků složenou z odborníků z ústředních orgánů členských států odpovědných za provádění této směrnice; tato skupina by se mimo jiné měla účastnit upravování modulu systému IMI pro kulturní statky.

               (22)

               Jelikož příloha nařízení (EU) č. 1024/2012 obsahuje seznam ustanovení týkajících se správní spolupráce v aktech Unie, jež se uplatňují prostřednictvím systému IMI, měla by se uvedená příloha změnit s cílem zahrnout tuto směrnici.

               (23)

               Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání s předchozími směrnicemi představují podstatnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení totiž vyplývá z dřívějších směrnic.

               (24)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v příloze I části B,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Tato směrnice se vztahuje na navracení kulturních statků, které členský stát označil či vymezil jako národní poklad podle čl. 2 bodu 1 a které byly z území tohoto členského státu neoprávněně vyvezeny.
   Článek 2
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               1)

               „kulturním statkem“ předmět, který je před neoprávněným vyvezením z území členského státu nebo po něm dotčeným členským státem označen nebo vymezen jako „národní kulturní poklad umělecké, historické nebo archeologické hodnoty“ podle vnitrostátních právních předpisů nebo správních postupů ve smyslu článku 36 Smlouvy o fungování EU;

               2)

               „neoprávněným vývozem z území členského státu“

                           a)

                           každé vyvezení z území členského státu v rozporu s právními předpisy na ochranu národního kulturního pokladu nebo v rozporu s nařízením (ES) č. 116/2009; nebo

                           b)

                           každé neuskutečněné navrácení po uplynutí lhůty pro oprávněný přechodný vývoz, případně porušení jakékoli jiné podmínky umožňující takový přechodný vývoz;

               3)

               „žádajícím členským státem“ členský stát, z jehož území byl kulturní statek neoprávněně vyvezen;

               4)

               „dožádaným členským státem“ členský stát, na jehož území se nachází kulturní statek neoprávněně vyvezený z jiného členského státu;

               5)

               „navrácením“ fyzické navrácení kulturního statku na území žádajícího členského státu;

               6)

               „vlastníkem“ osoba vykonávající faktickou moc nad kulturním statkem pro sebe sama;

               7)

               „držitelem“ osoba vykonávající faktickou moc nad kulturním statkem pro třetí osoby;

               8)

               „veřejnými sbírkami“ sbírky definované podle právního řádu členského státu jako veřejné, které jsou ve vlastnictví tohoto členského státu, místního nebo regionálního orgánu uvnitř tohoto členského státu nebo subjektu nacházejícího se na území tohoto členského státu, přičemž tento členský stát nebo místní či regionální orgán je vlastníkem tohoto subjektu nebo ho z velké části financuje.

         Článek 3
   Kulturní statky, které byly neoprávněně vyvezeny z území členského státu, musejí být navráceny v souladu s postupem stanoveným a za podmínek stanovených touto směrnicí.
   Článek 4
   Každý členský stát určí jeden nebo více ústředních orgánů k zajištění plnění úkolů vyplývajících z této směrnice.
   Členské státy uvědomí Komisi o všech ústředních orgánech, které jmenují podle tohoto článku.
   Komise zveřejní seznam těchto ústředních orgánů a všechny pozdější změny, které se jich týkají, v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Ústřední orgány členských států vzájemně spolupracují a podporují konzultaci mezi příslušnými vnitrostátními orgány členských států. Mají splňovat zejména tyto úkoly:

               1)

               na žádost žádajícího členského státu vyhledají určený kulturní statek, který byl neoprávněně vyvezen z území tohoto státu, přičemž zjišťují totožnost jeho vlastníka nebo držitele. Žádost musí obsahovat veškeré údaje potřebné k usnadnění jeho hledání, zejména pak údaj o skutečném nebo předpokládaném místě výskytu tohoto statku;

               2)

               vyrozumí dotyčné členské státy v případě nalezení kulturního statku na jejich území, pokud existují rozumné důvody se domnívat, že kulturní statek byl neoprávněně vyvezen z území jiného členského státu;

               3)

               umožní příslušným orgánům žádajícího členského státu, aby přezkoumaly, zda příslušný předmět představuje kulturní statek, za předpokladu, že toto přezkoumání se provede ve lhůtě šesti měsíců od vyrozumění podle bodu 2. Neprovede-li se toto přezkoumání v průběhu stanovené lhůty, ustanovení bodů 4 a 5 se dále nepoužijí;

               4)

               přijmou ve spolupráci s dotyčným členským státem nezbytná opatření k hmotnému zachování kulturního statku;

               5)

               zabrání prostřednictvím nezbytných předběžných opatření jednání vedoucímu k obcházení řízení při navrácení kulturního statku;

               6)

               působí jakožto zprostředkovatel mezi vlastníkem nebo držitelem a žádajícím členským státem v otázkách navrácení. Za tímto účelem mohou příslušné orgány dožádaného členského státu podle vnitrostátních právních předpisů dožádaného členského státu usnadnit především provedení rozhodčího řízení, aniž je dotčen článek 6, za předpokladu, že jim k tomu žádající členský stát, jakož i vlastník nebo držitel udělí formální souhlas.

         Ústřední orgány členských států využívají pro vzájemnou spolupráci a konzultaci modul systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI), jenž byl zřízen nařízením (EU) č. 1024/2012, speciálně upravený pro kulturní statky. Mohou systém IMI využívat rovněž k šíření příslušných souvisejících informací ohledně kulturních statků odcizených či neoprávněně vyvezených z jejich území. Členské státy rozhodují o používání IMI jinými příslušnými orgány za účelem této směrnice.
   Článek 6
   Žádající členský stát může proti vlastníku, případně držiteli, zahájit před příslušným soudem dožádaného členského státu řízení o navrácení kulturního statku, který byl neoprávněně vyvezen z jeho území.
   Řízení může být zahájeno pouze tehdy, je-li k dokumentu o zahájení řízení přiložen:

               a)

               doklad s popisem statku, který je předmětem žádosti, a prohlášení, že se jedná o kulturní statek;

               b)

               prohlášení příslušných orgánů žádajícího členského státu, že tento kulturní statek byl neoprávněně vyvezen z jeho území.

         Článek 7
   Příslušný ústřední orgán žádajícího členského státu neprodleně uvědomí příslušný ústřední orgán dožádaného členského státu o tom, že soudní řízení bylo zahájeno s cílem zabezpečit navrácení dotyčného předmětu.
   Příslušný ústřední orgán dožádaného členského státu uvědomí neprodleně ústřední orgány ostatních členských států.
   Výměna informací se uskutečňuje prostřednictvím systému IMI v souladu s platnými právními předpisy o ochraně osobních údajů a soukromí, aniž je dotčena možnost příslušných ústředních orgánů využívat kromě IMI jiných způsobů komunikace.
   Článek 8
   1.   Členské státy ve svých právních předpisech stanoví, že lhůta pro uplatnění nároku na navrácení podle této směrnice uplyne tři roky ode dne, kdy se příslušný ústřední orgán žádajícího členského státu dozvěděl o místě výskytu kulturního statku a o totožnosti jeho vlastníka nebo držitele.
   V každém případě lhůta pro uplatnění nároku na navrácení uplyne 30 let ode dne, kdy byl kulturní statek neoprávněně vyvezen z území žádajícího členského státu.
   Jedná-li se však o předměty, které jsou součástí veřejných sbírek ve smyslu čl. 2 bodu 8 a předměty, které jsou zařazeny do inventářů církevních nebo jiných náboženských institucí v členských státech, ve kterých podléhají zvláštním úpravám na ochranu podle vnitrostátních právních předpisů, uplyne lhůta pro uplatnění nároku na navrácení po 75 letech s výjimkou členských států, ve kterých je uplatnění nároku na navrácení nepromlčitelné, jakož i v případě dvoustranných smluv mezi členskými státy, v nichž je stanovena lhůta přesahující 75 let.
   2.   Řízení o navrácení se nezahájí, jestliže vyvezení kulturního statku z území žádajícího členského státu není již ke dni, kdy má být zahájeno řízení, neoprávněné.
   Článek 9
   S výhradou článků 8 a 14 nařídí navrácení kulturního statku příslušný soud, pokud se prokáže, že se jedná o kulturní statek ve smyslu čl. 2 bodu 1 a že vyvezení ze státního území bylo neoprávněné.
   Článek 10
   Je-li navrácení kulturního statku nařízeno, příslušný soud dožádaného členského státu zajistí vlastníkovi poskytnutí odškodnění v přiměřené výši vzhledem k okolnostem případu, za předpokladu, že vlastník prokáže, že při nabytí daného předmětu vynaložil nezbytnou péči.
   K tomu, aby se určilo, zda vlastník vynaložil nezbytnou péči, se berou v úvahu všechny okolnosti, za nichž byl daný kulturní statek nabyt, zejména dokumentace o jeho provenienci, povolení k vývozu vyžadovaná na základě právních předpisů žádajícího členského státu, charakter zúčastněných stran, zaplacená cena, nahlédnutí vlastníka do veškerých přístupných registrů odcizených kulturních statků, veškeré jiné podstatné informace, které mohl reálně získat, konzultace se subjekty, k nimž mohl mít vlastník přístup, nebo všechny další kroky, jež by rozumná osoba uskutečnila za stejných okolností.
   V případě darování nebo dědictví nesmí být právní postavení vlastníka výhodnější než postavení osoby, od které předmět získal.
   Žádající členský stát je povinen při navrácení kulturního statku uhradit odškodnění.
   Článek 11
   Výdaje spojené s výkonem rozhodnutí, kterým se nařizuje navrácení kulturního statku, nese žádající členský stát. Totéž se týká nákladů na opatření uvedená v čl. 5 bodu 4.
   Článek 12
   Uhrazení přiměřeného odškodnění podle článku 10 a výdajů podle článku 11 nebrání žádajícímu členskému státu uplatnit právo požadovat uhrazení těchto částek od osob, které jsou odpovědné za neoprávněné vyvezení kulturního statku z jeho území.
   Článek 13
   Vlastnictví kulturního statku po jeho navrácení se určí podle práva žádajícího členského státu.
   Článek 14
   Tato směrnice se vztahuje pouze na kulturní statky neoprávněně vyvezené z území členského státu od 1. ledna 1993.
   Článek 15
   1.   Každý členský stát může postupovat podle úpravy stanovené touto směrnicí v případě navrácení kulturních statků jiných než těch, které jsou vymezeny v čl. 2 bodu 1.
   2.   Každý členský stát může postupovat podle úpravy stanovené touto směrnicí u žádostí o navrácení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území jiných členských států před 1. lednem 1993.
   Článek 16
   Tato směrnice se nedotýká občanskoprávního nebo trestněprávního řízení, které může žádající členský stát nebo vlastník odcizeného kulturního statku využít na základě vnitrostátních právních předpisů členských států.
   Článek 17
   1.   Do 18. prosince 2015 a poté každých pět let předloží členské státy Komisi zprávu o používání této směrnice.
   2.   Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru každých pět let zprávu o posouzení používání a účinnosti této směrnice. K této zprávě jsou v případě potřeby připojeny vhodné návrhy.
   Článek 18
   V příloze nařízení (EU) č. 1024/2012 se doplňuje nový bod, který zní:

                  „8.

                  Směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2014/60/EU ze dne 15. května 2014 o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 (9): články 5 a 7.

   Článek 19
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s čl. 2 bodem 1, čl. 5 prvním pododstavcem bodem 3, čl. 5 druhým pododstavcem, čl. 7 třetím pododstavcem, čl. 8 odst. 1, čl. 10 prvním a druhým pododstavcem a čl. 17 odst. 1 této směrnice do 18. prosince 2015.
   Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 20
   Směrnice 93/7/EHS ve znění směrnic uvedených v části A přílohy I se zrušuje s účinkem ode dne 19. prosince 2015, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy I.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 21
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

   Ustanovení čl. 2 bodů 2 až 8, článků 3 a 4, čl. 5 prvního pododstavce bodů 1, 2 a 4 až 6, článku 6, čl. 7 prvního a druhého pododstavce, čl. 8 odst. 2, článku 9, čl. 10 třetího a čtvrtého pododstavce a článků 11 až 16 se použijí ode dne 19. prosince 2015.
   Článek 22
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 15. května 2014.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 16. dubna 2014 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 8. května 2014.

      (2)  Směrnice Rady 93/7/EHS ze dne 15. března 1993 o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu (Úř. věst. L 74, 27.3.1993, s. 74).

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/100/ES ze dne 17. února 1997, kterou se mění příloha směrnice 93/7/EHS o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu (Úř. věst. L 60, 1.3.1997, s. 59).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/38/ES ze dne 5. června 2001, kterou se mění směrnice 93/7/EHS o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu (Úř. věst. L 187, 10.7.2001, s. 43).

      (5)  Nařízení Rady (ES) č. 116/2009 ze dne 18. prosince 2008 o vývozu kulturních statků (Úř. věst. L 39, 10.2.2009, s. 1).

      (6)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1024/2012 ze dne 25. října 2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu a o zrušení rozhodnutí Komise 2008/49/ES („nařízení o systému IMI“) (Úř. věst. L 316, 14.11.2012, s. 1).

      (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 74).

      (8)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).

      PŘÍLOHA I
      ČÁST A

         Zrušená směrnice a seznam jejích následných změn

      (podle článku 20)

                  Směrnice Rady 93/7/EHS

                  (Úř. věst. L 74, 27.3.1993, s. 74).

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/100/ES

                  (Úř. věst. L 60, 1.3.1997, s. 59).

                  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/38/ES

                  (Úř. věst. L 187, 10.7.2001, s. 43).

            ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu

      (podle článku 20)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  93/7/EHS

                  15.12.1993 (15.3.1994 pro Belgii, Německo a Nizozemsko)

                  96/100/ES

                  1.9.1997

                  2001/38/ES

                  31.12.2001

      PŘÍLOHA II
      Srovnávací tabulka

                  Směrnice 93/7/EHS

                  Tato směrnice

                  —

                  Článek 1

                  Čl. 1 bod 1 první odrážka

                  Čl. 2 bod 1

                  Čl. 1 bod 1 druhá odrážka, návětí

                  —

                  Čl. 1 bod 1 druhá odrážka první pododrážka první věta

                  —

                  Čl. 1 bod 1 druhá odrážka první pododrážka druhá věta

                  Čl. 2 bod 8

                  Čl. 1 bod 1 druhá odrážka druhá pododrážka

                  —

                  Čl. 1 bod 2 první odrážka

                  Čl. 2 bod 2 písm. a)

                  Čl. 1 bod 2 druhá odrážka

                  Čl. 2 bod 2 písm. b)

                  Čl. 1 body 3 až 7

                  Čl. 2 body 3 až 7

                  Článek 2

                  Článek 3

                  Článek 3

                  Článek 4

                  Článek 4, návětí

                  Čl. 5 první pododstavec, návětí

                  Čl. 4 body 1 a 2

                  Čl. 5 první pododstavec body 1 a 2

                  Čl. 4 bod 3

                  Čl. 5 první pododstavec bod 3

                  Čl. 4 body 4 až 6

                  Čl. 5 první pododstavec body 4 až 6

                  —

                  Čl. 5 druhý pododstavec

                  Čl. 5 první pododstavec

                  Čl. 6 první pododstavec

                  Čl. 5 druhý pododstavec první odrážka

                  Čl. 6 druhý pododstavec písm. a)

                  Čl. 5 druhý pododstavec druhá odrážka

                  Čl. 6 druhý pododstavec písm. b)

                  Čl. 6 první pododstavec

                  Čl. 7 první pododstavec

                  Čl. 6 druhý pododstavec

                  Čl. 7 druhý pododstavec

                  —

                  Čl. 7 třetí pododstavec

                  Čl. 7 odst. 1 a 2

                  Čl. 8 odst. 1 a 2

                  Článek 8

                  Článek 9

                  Čl. 9 první pododstavec

                  Čl. 10 první pododstavec

                  Čl. 9 druhý pododstavec

                  —

                  —

                  Čl. 10 druhý pododstavec

                  Čl. 9 třetí a čtvrtý pododstavec

                  Čl. 10 třetí a čtvrtý pododstavec

                  Články 10 až 15

                  Články 11 až 16

                  Čl. 16 odst. 1 a 2

                  Čl. 17 odst. 1 a 2

                  Čl. 16 odst. 3

                  —

                  Čl. 16 odst. 4

                  —

                  Článek 17

                  —

                  —

                  Článek 18

                  Článek 18

                  Článek 19

                  —

                  Článek 20

                  —

                  Článek 21

                  Článek 19

                  Článek 22

                  Příloha

                  —

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II