title: Směrnice Komise 2010/19/EU ze dne 9. března 2010 , kterou se mění pro účely přizpůsobení technickému pokroku v oblasti systémů proti rozstřiku u určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel směrnice Rady 91/226/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (Text s významem pro EHP)

text:
               20.3.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 72/17

         SMĚRNICE KOMISE 2010/19/EU
   ze dne 9. března 2010,
   kterou se mění pro účely přizpůsobení technickému pokroku v oblasti systémů proti rozstřiku u určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel směrnice Rady 91/226/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (1), a zejména na čl. 39 odst. 2 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 91/226/EHS ze dne 27. března 1991 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se systémů proti rozstřiku u určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (2) je jednou ze samostatných směrnic v rámci postupu ES schválení typu stanoveného na základě směrnice 2007/46/ES. Ustanovení směrnice 2007/46/ES týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků pro vozidla se proto vztahují na směrnici 91/226/EHS.

               (2)

               Vzhledem k povinnému uplatnění postupu ES schválení typu na všechny kategorie vozidel, na které se vztahuje směrnice 2007/46/ES, je nutné mít harmonizované požadavky ohledně systémů proti rozstřiku u všech kategorií vozidel, na které se vztahuje směrnice 91/226/EHS. Kromě toho je nutné vyjasnit, že tyto požadavky nejsou povinné pro terénní vozidla. A konečně, z hlediska získaných zkušeností je potřebné přizpůsobit technickému pokroku směrnici 91/226/EHS a v důsledku toho přílohu IV směrnice 2007/46/ES.

               (3)

               Směrnice 91/226/EHS a 2007/46/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (4)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru – motorová vozidla,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 91/226/EHS se mění takto:

               1)

               Seznam příloh a přílohy I, II a III se mění v souladu s přílohou I této směrnice.

               2)

               Neočíslovaná příloha s názvem „Obrázky“ je nahrazena textem uvedeným v příloze II této směrnice.

         Článek 2
   V příloze IV a příloze XI, dodatcích 2 a 4 směrnice 2007/46/ES se bod 43 nahrazuje tímto:

                  „43

                  Systémy proti rozstřiku

                  Směrnice 91/226/EHS

                     Úř. věst. L 103, 23.4.1991, s. 5.

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X

                  X“

   Článek 3
   1.   S účinností od 9. dubna 2011 neodmítnou členské státy z důvodů týkajících se zabránění rozstřiku udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu vozidlu a konstrukční části, které splňují požadavky uvedené ve směrnici 91/226/EHS ve znění této směrnice.
   2.   S účinností od 9. dubna 2011 odmítnou členské státy z důvodů týkajících se zabránění rozstřiku udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu vozidlu a konstrukční části, které nesplňují požadavky uvedené ve směrnici 91/226/EHS ve znění této směrnice.
   3.   Je-li žádáno o úplné ES schválení typu vozidla podle směrnice 2007/46/ES, typy vozidel, kterým bylo uděleno vnitrostátní schválení typu nebo ES schválení typu zahrnující požadavky týkající se zabránění rozstřiku, nemusí vyhovovat požadavkům týkajícím se zabránění rozstřiku stanoveným směrnicí 91/226/ES.
   Článek 4
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 8. dubna 2011. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
   Budou tyto předpisy používat od 9. dubna 2011.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 5
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátý den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 6
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 9. března 2010.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 103, 23.4.1991, s. 5.

      PŘÍLOHA I

                  1.

                  Seznam příloh směrnice 91/226/EHS se mění takto:

                              a)

                              název dodatku 3 přílohy II se nahrazuje tímto:

                              b)

                              název přílohy III se nahrazuje tímto:

                                          „Příloha III

                                          :

                                          Požadavky týkající se ES schválení typu vozidla s ohledem na montáž systémů proti rozstřiku

                                                      Dodatek 1

                                                      :

                                                      Informační dokument k ES schválení typu vozidla

                                                      Dodatek 2

                                                      :

                                                      Vzor certifikátu ES schválení typu vozidla“

                              c)

                              řádek „OBRÁZKY: (1–9)“ se nahrazuje tímto:

                                          „Příloha V

                                          :

                                          Obrázky 1 až 9“.

                  2.

                  Příloha I směrnice 91/226/EHS se mění takto:

                              a)

                              Body 9, 10 a 11 se nahrazují tímto:
                              „9.   Zdvihatelná náprava

                              „Zdvihatelnou nápravou“ se rozumí náprava, jak je definována v bodě 2.15 přílohy I směrnice 97/27/ES.
                              10.   Nenaložené vozidlo

                              „Nenaloženým vozidlem“ se rozumí vozidlo v provozním stavu, jak je definováno v bodě 2.6 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (1).
                              11.   Běhoun

                              „Běhounem“ se rozumí část pneumatiky, jak je definována v bodě 2.8 přílohy II směrnice 92/23/EHS.

                              b)

                              Doplňují se nové body 13, 14 a 15, které znějí:
                              „13.   Tahač návěsu

                              „Tahačem návěsu“ se rozumí tažné vozidlo, jak je definováno v bodě 2.1.1.2.2 přílohy I směrnice 97/27/ES.
                              14.   Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla

                              „Maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla“ se rozumí maximální hmotnost vozidla, jak je definována v bodě 2.6 přílohy I směrnice 97/27/ES.
                              15.   Typ vozidla

                              „Typem vozidla“ se v souvislosti se zabráněním rozstřiku rozumí dokončená, nedokončená nebo dokončovaná vozidla, která se od sebe neliší v následujících hlediscích:

                                          —

                                          typ zařízení proti rozstřiku (namontovaný na vozidle),

                                          —

                                          označení typu systému proti rozstřiku, poskytnuté výrobcem.“

                  3.

                  Příloha II směrnice 91/226/EHS se mění takto:

                              a)

                              Body 2 až 3.4.3 se nahrazují tímto:
                              „2.   Žádost o ES schválení typu konstrukční části

                              2.1   Žádost o ES schválení typu konstrukční části podle článků 7 směrnice 2007/46/EHS pro typ zařízení proti rozstřiku podává výrobce.
                              2.2   Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku 3.
                              2.3   Technické zkušebně, která je odpovědná za provádění typových schvalovacích zkoušek, bude předloženo níže uvedené:
                              Čtyři vzorky: z toho tři pro zkoušky a čtvrtý k uložení v laboratoři pro případné pozdější ověření. Zkušebna si může vyžádat další vzorky.
                              2.4   Označení
                              Každý vzorek musí být čitelně a nesmazatelně označen výrobní značkou nebo obchodním názvem a označením typu, přičemž na něm musí být ponecháno dostatek místa pro značku ES schválení typu konstrukční části.
                              3.   Udělení ES schválení typu konstrukční části

                              3.1   Jsou-li splněny odpovídající požadavky, udělí se ES schválení typu podle článku 10 směrnice 2007/46/EHS.
                              3.2   Vzor certifikátu ES schválení typu je uveden v dodatku 4.
                              3.3   Každému schválenému typu zařízení proti rozstřiku se přidělí číslo schválení typu podle přílohy VII směrnice 2007/46/EHS. Stejný členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu zařízení proti rozstřiku.
                              3.4   Každé zařízení proti rozstřiku, které je shodné s typem schváleným podle této směrnice, musí být opatřeno značkou ES schválení typu konstrukční části, která k němu musí být připevněna tak, aby byla nesmazatelná a snadno čitelná, i když je zařízení namontováno na vozidle.
                              3.5   V souladu s bodem 1.3 dodatku přílohy VII směrnice 2007/46/ES se k značce schválení typu připojí symbol „A“ pro typ zařízení s pohlcováním energie nebo symbol „S“ pro typ zařízení se separátorem vzduchu a vody.“

                              b)

                              Dodatky 1 až 4 se nahrazují tímto:„
                                 Dodatek 1

                                    Zkoušky typu zařízení proti rozstřiku s pohlcováním energie

                                 1.   Princip

                                 Účelem zkoušky je kvantitativně stanovit schopnost zařízení zadržet vodu stříkanou proti němu z řady trysek. Zkušební sestava má reprodukovat podmínky, pokud se týká objemu a rychlosti vody vrhané vzhůru z vozovky vzorkem pneumatiky, za kterých zařízení funguje, je-li namontováno na vozidle.
                                 2.   Zařízení

                                 Zkušební sestava je znázorněna na obrázku 8 přílohy V.
                                 3.   Zkušební podmínky

                                             3.1

                                             Zkoušky se musí provést v uzavřené místnosti s klidným ovzduším.

                                             3.2

                                             Teplota okolí a teplota zkušebních vzorků musí být 21 (± 3) °C.

                                             3.3

                                             Použije se deionizovaná voda.

                                             3.4

                                             Zkušební vzorky musí být na každou zkoušku připraveny navlhčením.

                                       4.   Postup

                                             4.1

                                             Vzorek zkoušeného zařízení široký 500 (+ 0/– 5) mm a dlouhý 750 mm se upevní na svislou desku zkušebního zařízení, přičemž se ověří, zda je vzorek správně umístěn vůči okrajům jímky a zda žádná překážka nemůže vodu před jejím nárazem nebo po nárazu odchýlit.

                                             4.2

                                             Průtok se nastaví na 0,675 (+/– 0,01) l/s a na vzorek se z vodorovné vzdálenosti 500 (+/– 2) mm nastříká nejméně 90 litrů a nejvýše 120 litrů (obrázek 8 v příloze V).

                                             4.3

                                             Voda se nechá odkapat ze vzorku do jímky. Vypočítá se procento zachycené vody vzhledem k množství rozprášené vody.

                                             4.4

                                             Zkouška se podle bodů 4.2 a 4.3 provede na vzorku pětkrát. Ze série pěti zkoušek se vypočte průměrné procento.

                                       5.   Výsledky

                                             5.1

                                             Průměrná procentuální hodnota vypočtená v bodě 4.4 musí činit 70 % nebo více.

                                             5.2

                                             Jestliže se během série pěti zkoušek největší a nejmenší procentuální podíl zachycené vody liší od průměrného procenta o více než 5 %, je série zkoušek neplatná a musí se opakovat.
                                             Jestliže se během druhé série pěti zkoušek největší a nejmenší množství zachycené vody liší od průměrného procenta o více než 5 % a jestliže nižší hodnota nesplňuje požadavky podle bodu 5.1, schválení typu se odmítne.

                                             5.3

                                             Provede se zkouška, zda svislá poloha zařízení ovlivňuje získané výsledky. Je-li tomu tak, pak se postup popsaný v bodech 4.1 až 4.4 musí zopakovat v poloze, kde je dosaženo nejvyšší a nejnižší procento zachycené vody; požadavky podle bodu 5.2 přitom zůstávají v platnosti.
                                             Z výsledků jednotlivých zkoušek se vytvoří průměrný procentní výsledek. Tento průměr musí činit 70 % nebo více.

                                 Dodatek 2

                                    Zkoušky typu zařízení proti rozstřiku se separátorem vzduchu a vody

                                 1.   Princip

                                 Účelem zkoušky je stanovit účinnost porézního materiálu určeného k zadržování vody stříkané tlakovým rozprašovačem vzduchu/vody.
                                 Zařízení použité ke zkoušce musí simulovat podmínky, kterým by byl materiál vystaven, pokud se týká objemu a rychlosti vodní mlhy vytvářené pneumatikami, kdyby byl upevněn na vozidle.
                                 2.   Zařízení

                                 Zkušební sestava je znázorněna na obrázku 9 přílohy V.
                                 3.   Zkušební podmínky

                                             3.1

                                             Zkoušky se musí provést v uzavřené místnosti s klidným ovzduším.

                                             3.2

                                             Teplota okolí a teplota zkušebních vzorků musí být 21 (± 3) °C.

                                             3.3

                                             Musí být použita deionizovaná voda.

                                             3.4

                                             Zkušební vzorky musí být na každou zkoušku připraveny navlhčením.

                                       4.   Postup

                                             4.1

                                             Vzorek o rozměrech 305 × 100 mm se upevní svisle na zkušební zařízení, přičemž se ověří, zda mezi vzorkem a horní zakřivenou deskou není mezera a zda je jímka ve správné poloze. Nádrž rozprašovače se naplní 1 ± 0,005 litrem vody a umístí do polohy znázorněné na obrázku.

                                             4.2

                                             Rozprašovač se seřídí takto:

                                                         tlak (v rozprašovači): 5 bar + 10 %/– 0 %

                                                         průtok: 1 litr/minutu ± 5 sekund

                                                         rozprašování: kruhové, 50 ± 5 mm v průměru a ve vzdálenosti 200 ± 5 mm od vzorku, tryska má 5 ± 0,1 mm v průměru.

                                             4.3

                                             Rozprašuje se do okamžiku, kdy přestane vystupovat vodní mlha, a změří se čas. Voda se nechá stékat ze vzorku do jímky po dobu 60 sekund a změří se objem zachycené vody. Změří se množství vody, která zůstala v nádrži rozprašovače. Vypočítá se objemové procento zachycené vody ve vztahu k objemu rozprášené vody.

                                             4.4

                                             Zkouška se pětkrát opakuje a vypočítá se (v procentech) průměrné množství zachycené vody. Před každou zkouškou se ověří, zda jsou jímka, rozprašovač a měrná nádoba suché.

                                       5.   Výsledky

                                             5.1

                                             Průměrná procentuální hodnota vypočtená v bodě 4.4 musí činit 85 % nebo více.

                                             5.2

                                             Jestliže se během série pěti zkoušek největší a nejmenší procentuální podíl zachycené vody liší od průměrného procenta o více než 5 %, musí se série pěti zkoušek opakovat. Jestliže se během druhé série pěti zkoušek největší a nejmenší procentuální podíl zachycené vody liší od průměrného procenta o více než 5 % a jestliže nižší hodnota nesplňuje požadavky podle bodu 5.1, schválení typu se odmítne.

                                             5.3

                                             Jsou-li získané výsledky ovlivněny svislou polohou zařízení, musí být postup podle bodů 4.1 až 4.4 zopakován v polohách, ve kterých se dosahuje největšího a nejmenšího procentuálního podílu zachycené vody; požadavky podle bodu 5.2 přitom zůstávají v platnosti.
                                             Požadavek podle bodu 5.1 zůstává v platnosti za účelem získání výsledků každé zkoušky.

                                 Dodatek 3
                                 Informační dokument č. … týkající se ES schválení typu konstrukční části zařízení proti rozstřiku (směrnice 91/226/EHS)
                                 Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu předkládají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být dodány ve vhodném měřítku a s dostatečnými podrobnosti na archu formátu A4, nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.
                                 Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické řízení, musí být dodány informace o jeho vlastnostech.
                                 0.   OBECNĚ

                                             0.1

                                             Značka (obchodní název výrobce):

                                             0.2

                                             Typ:

                                             0.5

                                             Název a adresa výrobce:

                                             0.7

                                             U konstrukčních částí a samostatných technických celků umístění a způsob připevnění značky ES schválení typu:

                                             0.8

                                             Adresa (adresy) montážního závodu (závodů):

                                       1.   POPIS ZAŘÍZENÍ

                                             1.1

                                             Technický popis zařízení proti rozstřiku, které uvádí jeho fyzikální funkční princip a příslušnou zkoušku, které bylo podrobeno:

                                             1.2

                                             Použité materiály:

                                             1.3

                                             Dostatečně podrobný výkres (podrobné výkresy) ve vhodném měřítku, které umožní jeho (jejich) identifikaci. Na výkresu musí být znázorněno navrhované umístění značky EHS schválení typu konstrukční části:
                                             Datum
                                             Podpis

                                 Dodatek 4

                                    Doplněk
                                    k certifikátu ES schválení typu č. … týkajícímu se schválení typu konstrukční části vozidla – zařízení proti rozstřiku s ohledem na směrnici 91/226/EHS, naposledy pozměněnou směrnicí 2010/19/EU
                                    1.   Dodatečné informace

                                                1.1.

                                                Princip činnosti zařízení: s pohlcováním energie/se separátorem vzduchu a vody (2):

                                                1.2.

                                                Vlastnosti zařízení proti rozstřiku (stručný popis, výrobní značka nebo název, číslo/čísla):

                                                5.

                                                Poznámky (jsou-li nějaké):

                              “

                  4.

                  Příloha III směrnice 91/226/EHS se mění takto

                              a)

                              Body 0.1 a 0.2 se nahrazují tímto:
                              „ROZSAH PLATNOSTI

                                          0.1

                                          Vozidla kategorií N a O s výjimkou terénních vozidel definovaných v příloze II směrnice 2007/46/ES, musí být vyráběna a/nebo vybavena systémem proti rozstřiku tak, aby splnila požadavky stanovené v této příloze. V případě vozidel v uspořádání podvozek/kabina řidiče se tyto požadavky uplatňují pouze na kola zakrytá kabinou.
                                          Pro vozidla kategorie N1 a N2 s maximální přípustnou hmotností naloženého vozidla nepřesahující 7,5 tuny se jako alternativa k požadavkům této směrnice mohou na žádost výrobce uplatnit požadavky směrnice 78/549/EHS (3).

                                          0.2

                                          Požadavky této přílohy týkající se zařízení proti rozstřiku, jak jsou definovány v bodě 4 přílohy I, nejsou povinné pro kategorie vozidel N, O1 a O2 s maximální přípustnou hmotností naloženého vozidla nepřesahující 7,5 tuny, vozidla v uspořádání podvozek/kabina řidiče, vozidla bez karoserie nebo vozidla, na kterých by přítomnost zařízení proti rozstřiku byla neslučitelná s jejich použitím. Pokud však jsou tato zařízení na uvedená vozidla montována, musí splňovat požadavky této směrnice.

                              b)

                              Bod 4 se nahrazuje tímto:
                              „4.   Poloha vnějšího bočního krytu

                              Vzdálenost „c“ mezi podélnou rovinou dotýkající se vnější stěny pneumatiky, s výjimkou jakéhokoli vydutí pneumatiky v blízkosti země, a vnitřním okrajem bočního krytu nesmí přesahovat 100 mm (obrázky 1a a 1b v příloze V).“

                              c)

                              Body 4.1 a 4.2 se zrušují.

                              d)

                              Bod 7.1.1 se nahrazuje tímto:

                                          „7.1.1

                                          Blatníky musí krýt prostor, který se nachází bezprostředně nad, před a za pneumatikou (pneumatikami), tímto způsobem:

                                                      a)

                                                      v případě jednotlivé nebo vícenásobné nápravy musí přední okraj (C) dosahovat vepředu až k čáře O–Z, kde úhel θ (theta) je maximálně 45° nad horizontálou.
                                                      Nejzadnější okraj (obrázek 2 v příloze V) musí sahat dolů tak, aby nebyl výše než 100 mm nad vodorovnou čárou procházející středem kola;

                                                      b)

                                                      v případě vícenásobných náprav se úhel θ týká pouze první přední nápravy a požadavek týkající se výšky nejzadnějšího okraje se týká pouze nejzadnější nápravy;

                                                      c)

                                                      celková šířka blatníku „q“ (obrázek 1a v příloze V) musí přinejmenším postačovat ke krytí celé šířky pneumatiky „b“ nebo celé šířky dvou pneumatik t u zdvojených kol, přičemž se berou v úvahu krajní případy kombinace pneumatika/kolo uvedené výrobcem. Rozměry „b“ a „t“ se měří ve výši náboje kola, přičemž se neberou v úvahu označení, žebra, ochranné pásy atd. na bočních stěnách pneumatiky.“

                              e)

                              Bod 7.1.3 se nahrazuje tímto:

                                          „7.1.3

                                          Jsou-li blatníky zhotoveny z více částí, nesmějí v nich být otvory umožňující rozstřik, pokud je vozidlo v pohybu. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud jak v případě, kdy je vozidlo zatížené, tak i pokud je nezatížené, radiální proud jdoucí ven ze středu kola vždy narazí na zařízení proti rozstřiku, a to po celé šířce jízdního povrchu pneumatiky a v rámci rozsahu blatníku.“

                              f)

                              Body 7.2.1, 7.2.2 a 7.2.3 se nahrazují tímto:

                                          „7.2.1

                                          V případě jednotlivých náprav se nesmí spodní okraj vnějšího bočního krytu nacházet za následujícími vzdálenostmi a poloměry, měřenými od středu kola, s výjimkou nejspodnějších okrajů, které mohou být zaoblené (obrázek 2 v příloze V).
                                          Vzduchové zavěšení:

                                                                  a)

                                                                  Nápravy s řízenými koly nebo samořízenými koly:

                                                                              od předního okraje (směrem k přední části vozidla) (bod C)

                                                                              k zadnímu okraji (směrem k zádi vozidla) (bod A)

                                                      Rv ≤ 1,5 R

                                                                  b)

                                                                  Nápravy s neřízenými koly:

                                                                              od předního okraje (bod C)

                                                                              k zadnímu okraji (bod A)

                                                      Rv ≤ 1,25 R

                                                Mechanické zavěšení:

                                                      a)

                                                      obecný případ } Rv ≤ 1,8 R

                                                      b)

                                                      neřízená kola u vozidel s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla vyšší než 7,5 t } Rv ≤ 1,5 R
                                                      kde R je poloměr pneumatiky namontované na vozidle a Rv je radiální vzdálenost spodního okraje vnějšího bočního krytu.

                                          7.2.2

                                          V případě vícenásobných náprav se požadavky stanovené v bodě 7.2.1 neuplatňují mezi vertikálními příčnými rovinami procházejícími přes střed první a poslední nápravy, přičemž vnější boční kryt může být rovný, aby zajistil kontinuitu systému proti rozstřiku (obrázek 4 v příloze V).

                                          7.2.3

                                          Vzdálenost mezi nejsvrchnějším a nejspodnějším bodem systému proti rozstřiku (blatník a vnější boční kryt) měřená v kterémkoli průřezu kolmém na blatník (viz obrázky 1b a 2 přílohy V) musí být nejméně 45 mm ve všech bodech za svislou čárou procházející středem kola nebo prvního kola v případě vícenásobné nápravy. Před touto čárou se může tento rozměr postupně zmenšovat.“

                              g)

                              Vkládají se nové body 7.2.5 a 7.2.6, které zní:

                                          „7.2.5

                                          Požadavky bodů 7.2.3 a 7.2.4 se lokálně nemusí dodržet, pokud je boční kryt tvořen různými prvky, které se mohou vzájemně pohybovat.

                                          7.2.6

                                          Návěsové tahače s nízkým podvozkem (podle definice v bodě 6.20 normy ISO 612 z roku 1978), zejména tahače, které mají výšku spojovacího čepu vůči zemi rovnou nebo nižší než 1 100 mm, mohou být zkonstruovány tak, že budou osvobozeny od požadavků uvedených v bodě 7.1.1 písm. a) a bodech 7.1.3 a 7.2.4. V tomto ohledu mohou blatníky a boční kryty nezakrývat oblast těsně nad pneumatikami zadních náprav, pokud jsou tahače spojené s návěsem, aby se zabránilo zničení systému proti rozstřiku. Blatníky a boční kryty těchto vozidel musí nicméně odpovídat požadavkům výše uvedených bodů v oblastech, které jsou více než 60° od svislé čáry procházející středem kola, před a za těmito pneumatikami.
                                          Tato vozidla proto musí být zkonstruována tak, aby vyhověla požadavkům stanoveným v prvním odstavci, pokud jsou provozována bez návěsu.
                                          Aby mohly vyhovět těmto požadavkům, mohou mít blatníky a boční kryty například odstranitelné části.“

                              h)

                              Bod 7.3.1 se nahrazuje tímto:

                                          „7.3.1

                                          Šířka zástěrky musí splňovat požadavky pro „q“ v bodě 7.1.1 písm. c), s výjimkou případu, kdy je zástěrka v blatníku; v tom případě musí být široká alespoň jako běhoun pneumatiky.
                                          Šířka části zástěrky, umístěné pod blatníkem musí splňovat podmínku stanovenou v tomto bodě s tolerancí 10 mm na každé straně.“

                              i)

                              Bod 7.3.3 se nahrazuje tímto:

                                          „7.3.3

                                          Maximální výška spodního okraje zástěrky nad vozovkou nesmí být větší než 200 mm (obrázek 3 v příloze V).
                                          U poslední nápravy, u níž radiální vzdálenost spodního okraje vnějších bočních krytů Rv není větší než poloměr pneumatik namontovaných na kola této nápravy, se tato vzdálenost zvětšuje na 300 mm.
                                          Maximální výška spodního kraje zástěrky od země může být zvýšena na 300 mm, pokud to výrobce považuje za technicky správné vzhledem k charakteristice zavěšení náprav.“

                              j)

                              V bodě 7.3.5 se odkaz na „obrázek 4b“ nahrazuje odkazem na „obrázek 4 v příloze V“.

                              k)

                              Bod 9.3.2.1 se nahrazuje tímto:

                                          „9.3.2.1.

                                          Spodní okraj zařízení proti rozstřiku nesmí být vzdálen od vozovky více než 200 mm.
                                          Maximální výška spodního kraje zástěrky od země může být zvýšena na 300 mm, pokud to výrobce považuje za technicky správné vzhledem k charakteristice zavěšení náprav.“

                              l)

                              Doplňuje se nový bod 10, který zní:

                                          „10.

                                          U vícenásobných náprav nemusí zařízení proti rozstřiku jedné nápravy, která není nejzadnější nápravou, pokrývat celou šířku běhounu pneumatiky, pokud je možnost lokální kolize mezi systémem proti rozstřiku a konstrukcí nápravy nebo jejího zavěšení či podvozku.“

                              m)

                              Dodatek se vypouští

                              n)

                              Doplňují se nové dodatky 1 a 2, které znějí:„
                                 Dodatek 1
                                 INFORMAČNÍ DOKUMENT Č. … TÝKAJÍCÍ SE ES SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA S OHLEDEM NA MONTÁŽ SYSTÉMŮ PROTI ROZSTŘIKU (SMĚRNICE 91/226/EHS, NAPOSLEDY POZMĚNĚNÁ SMĚRNICÍ 2010/19/EU) (4)

                                    (Vysvětlivky viz příloha I směrnice 2007/46/ES)

                                 Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu předkládají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být dodány ve vhodném měřítku a s dostatečnými podrobnosti na archu formátu A4, nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.
                                 Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické řízení, musí být dodány informace o jeho vlastnostech.
                                 0.   OBECNĚ
                                 0.1   Značka (obchodní název výrobce):
                                 0.2   Typ:

                                             0.2.1

                                             Obchodní označení (je-li/jsou-li k dispozici):

                                       0.3   Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen (b)

                                             0.3.1

                                             Umístění tohoto označení:

                                       0.4   Kategorie vozidla (c):
                                 0.5   Název a adresa výrobce:
                                 0.8   Adresa (adresy) montážního závodu (závodů):
                                 1.   OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA
                                 1.1   Fotografie a/nebo výkresy reprezentující typ vozidla:
                                 1.3   Počet náprav a kol:

                                             1.3.1

                                             Počet a umístění náprav s dvojitou montáží kol:

                                             1.3.2

                                             Počet a umístění řízených náprav:

                                       2.   HMOTNOSTI A ROZMĚRY (f) (g)
                                 (v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres)
                                 2.1   Rozvor (rozvory) náprav (plně naloženého vozidla) (g) (l):
                                 2.6   Hmotnost v provozním stavu (maximální a minimální pro každou variantu)
                                 Hmotnost vozidla v provozním stavu s karoserií a u tažných vozidel kategorie jiné než M1 se spojovacím zařízením, pokud je namontováno výrobcem, nebo hmotnost podvozku nebo podvozku s kabinou, bez karoserie a/nebo spojovacího zařízení, pokud výrobce karoserii a/nebo spojovací zařízení nemontuje (včetně kapalin, nářadí, náhradního kola, je-li namontováno, a řidiče, u autobusů a autokarů včetně hmotnosti člena posádky, pokud je ve vozidle montováno služební sedadlo) (h) (maximální a minimální hodnota pro každou variantu):

                                             2.6.1

                                             Rozložení této hmotnosti na nápravy a u návěsu nebo přívěsu s nápravami uprostřed zatížení ve spojovacím bodě (maximální a minimální hodnota pro každou variantu):

                                       2.8   Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla podle výrobce (i) (3):
                                 9.   KAROSERIE
                                 9.20   Systém proti rozstřiku

                                             9.20.0

                                             Namontován: ano/ne/neúplně (1)

                                             9.20.1

                                             Stručný popis vozidla z hlediska systému proti rozstřiku a jeho hlavních částí:

                                             9.20.2

                                             Podrobné výkresy systému proti rozstřiku a jeho umístění na vozidle s údajem rozměrů podle vyobrazení v příloze V směrnice 91/226/EHS, který bere v úvahu krajní kombinace pneumatika/kolo:

                                             9.20.3

                                             Číslo (čísla) schválení typu zařízení proti rozstřiku, je-li (jsou li) k dispozici:

                                       Datum, spis

                                 Dodatek 2

                                    Doplněk
                                    K CERTIFIKÁTU ES SCHVÁLENÍ TYPU Č. … TÝKAJÍCÍ SE SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA S OHLEDEM NA SMĚRNICI 91/226/EHS, NAPOSLEDY POZMĚNĚNOU SMĚRNICÍ 2010/19/EU)
                                    1.   Dodatečné informace

                                                1.1.

                                                Vlastnosti zařízení proti rozstřiku (typ, stručný popis, obchodní značka nebo název, číslo (čísla) schválení typu konstrukčních částí):

                                          5.   Poznámky (pokud jsou):

                              “

         (1)  Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1.“

         (2)  Nehodící se škrtněte.

         (3)  Úř. věst. L 168, 26.6.1978, s. 45.“

         (4)  Pro vozidla kategorie N1 a vozidla kategorie N2 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla nepřesahující 7,5 tuny se použitím výjimky podle bodu 0.1 přílohy III této směrnice může použít informační dokument uvedený v příloze II směrnice 78/549/EHS.

      PŘÍLOHA II

            „PŘÍLOHA V

               OBRÁZKY

               Obrázek 1a

               Šířka (q) blatníku (a) a poloha bočního krytu (j)

               Obrázek 1b

               Příklad měření vnějšího krytu

               Obrázek 2

               Rozměry blatníku a vnějšího bočního krytu

               Obrázek 3

               Poloha blatníku a zástěrky

               Obrázek 4

               Schéma znázorňující sestavu systému proti rozstřiku (blatník, zástěrka, vnější boční kryt), zahrnující zařízení proti rozstřiku (s absorbováním energie) pro vícenásobné nápravy

               Obrázek 5

               Schéma znázorňující sestavu systému proti rozstřiku zahrnující zařízení proti rozstřiku (s absorbováním energie) pro nápravy vybavené neřízenými nebo samořízenými koly

               (Příloha III – body 6.2 a 8)

               Obrázek 6

               Schéma znázorňující sestavu systému proti rozstřiku zahrnující zařízení proti rozstřiku (se separátorem vzduchu a vody) pro nápravy vybavené řízenými, samořízenými nebo neřízenými koly

               Obrázek 7

               Schéma znázorňující sestavu systému proti rozstřiku zahrnující zařízení proti rozstřiku (blatník, zástěrka, vnější boční kryt) pro vícenásobné nápravy, pokud vzdálenost mezi pneumatikami nepřesahuje 300 mm

               Obrázek 8

               Zkušební sestava pro zařízení proti rozstřiku s pohlcováním energie

               (příloha II, dodatek 1)

               Obrázek 9

               Zkušební sestava pro zařízení proti rozstřiku se separátorem vzduchu a vody

               (příloha II, dodatek 2)

            “


title: Směrnice Komise 2006/70/ES ze dne  1. srpna 2006 , kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokud se jedná o definici  politicky exponovaných osob  a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře

text:
               4.8.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 214/29

      SMĚRNICE KOMISE 2006/70/ES
   ze dne 1. srpna 2006,
   kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokud se jedná o definici „politicky exponovaných osob“ a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní špinavých peněz a financování terorismu (1), a zejména na čl. 40 odst. 1 písm. a), b) a d) této směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2005/60/ES stanoví, aby instituce a osoby, na které se směrnice vztahuje, na základě posouzení rizika uplatnily zesílená opatření hloubkové kontroly klienta u transakcí nebo obchodních vztahů s politicky exponovanými osobami, které mají bydliště v jiném členském státě nebo ve třetí zemi. V souvislosti s touto analýzou rizik je vhodné, aby se zdroje institucí a osob, na které se směrnice vztahuje, zaměřily zejména na produkty a transakce, které se vyznačují vysokým rizikem praní peněz. Za politicky exponované osoby se považují osoby, kterým jsou svěřeny významné veřejné funkce, jejich nejbližší rodinní příslušníci nebo osoby známé jako blízcí společníci takových osob. S cílem zajistit jednotné užívání pojmu „politicky exponovaná osoba“ při určování skupin osob, na které se směrnice vztahuje, je nezbytné zohlednit sociální, politické a hospodářské rozdíly mezi příslušnými zeměmi.

               (2)

               Instituce a osoby, na které se vztahuje směrnice 2005/60/ES, mohou při identifikaci přehlédnout skutečnost, že se jedná o klienta, který spadá do jedné z kategorií politicky exponovaných osob, přestože v tomto ohledu přijaly přiměřená a vhodná opatření. V těchto případech by členské státy v rámci svých pravomocí spojených s prováděním směrnice měly náležitě zvážit nutnost zajistit, aby tyto osoby nenesly automaticky odpovědnost za neplnění této povinnosti. Členské státy by také měly zvážit, zda v této souvislosti neposkytnou institucím a osobám nezbytná vodítka s cílem usnadnit provedení uvedené směrnice.

               (3)

               Veřejné funkce vykonávané na nižší než vnitrostátní úrovni by se obvykle neměly považovat za významné. Je-li však jejich politické působení srovnatelné s podobnými pozicemi na vnitrostátní úrovni, měly by instituce a osoby, na které se vztahuje tato směrnice, na základě posouzení rizik zvážit, zda by osoby vykonávající tyto veřejné funkce neměly být považovány za politicky exponované osoby.

               (4)

               V případech, kdy směrnice 2005/60/ES stanoví institucím a osobám, na které se vztahuje, povinnost identifikovat nejbližší společníky fyzických osob, kterým jsou svěřeny významné veřejné funkce, uplatní se tato povinnost tehdy, kdy je vztah s tímto nejbližším společníkem veřejně známý anebo instituce nebo osoba mají důvod se domnívat, že takový vztah existuje. Proto se nepředpokládá aktivní pátrání ze strany institucí a osob, na které se uvedená směrnice vztahuje.

               (5)

               Osoby, které naplňují znaky pojmu politicky exponované osoby, by se za takové neměly považovat poté, co přestanou vykonávat významné veřejné funkce, s výhradou minimálního období.

               (6)

               Jelikož přizpůsobení běžných postupů hloubkové kontroly klienta nízce rizikovým situacím na základě posouzení rizik představuje podle směrnice 2005/60/ES běžný nástroj a vzhledem k tomu, že zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta vyžadují přiměřené kontroly jinde v systému zaměřené na předcházení praní peněz a financování terorismu, mělo by se používání zjednodušených postupů kontroly omezit na omezený počet případů. V těchto případech povinnosti institucí a osob, na které se vztahuje uvedená směrnice, nezanikají, očekává se od nich, mimo jiné, že budou dále sledovat obchodní vztahy s cílem odhalit složité či neobvykle rozsáhlé transakce, které zjevně nemají žádný hospodářský nebo právní účel.

               (7)

               Vnitrostátní veřejné orgány jsou obecně ve svých členských státech považovány za klienty s nízkým rizikem a v souladu se směrnicí 2005/60/ES mohou podléhat zjednodušeným postupům hloubkové kontroly klienta. Žádný orgán, instituce, úřad ani agentura Společenství včetně Evropské centrální banky (dále jen „ECB“) však přímo nepodléhá zjednodušenému postupu hloubkové kontroly klienta v rámci kategorie „vnitrostátního veřejného orgánu“ nebo v případě ECB v rámci kategorie „úvěrové a finanční“ instituce. Jelikož se však zdá, že tyto subjekty nepředstavují vysoké riziko praní peněz nebo financování terorismu, měly by být uznány jako klienti s nízkým rizikem a využívat zjednodušených postupů hloubkové kontroly klienta, a to za předpokladu, že jsou splněna všechna kritéria.

               (8)

               Dále by mělo být možné použít zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta u právních subjektů provozujících finanční činnosti, které nespadají pod definici finanční instituce podle směrnice 2005/60/ES, ale podléhají vnitrostátním právním předpisům přijatým podle uvedené směrnice a splňují povinnosti týkající se transparentnosti ohledně své totožnosti a přiměřených kontrolních mechanismů, zejména zesíleného dohledu. Takovými subjekty by mohly být podniky poskytující všeobecné pojišťovací služby.

               (9)

               Mělo by být možné použít zjednodušené postupy hloubkové kontroly klientů na produkty a s nimi související transakce v omezených případech, např. když plnění z příslušného finančního produktu nemohou být obecně provedena ve prospěch třetích stran a tato plnění jsou možná pouze v dlouhodobém horizontu, jako např. určité investiční pojistné smlouvy nebo spořící produkty nebo pokud cílem finančního produktu je financování hmotného majetku formou leasingových smluv, ve kterých právní titul a vlastnické právo k předmětnému majetku zůstává u leasingové společnosti, nebo formou nízkého spotřebitelského úvěru, za předpokladu, že transakce jsou prováděny přes bankovní účty a nedosahují určitého prahu. Státem kontrolované produkty, které jsou obvykle určeny konkrétním kategoriím klientů, jako např. spořící produkty ve prospěch dětí, by měly využít zjednodušené postupy hloubkové kontroly klientů i v případě, že nejsou splněna všechna kritéria. Státní kontrolou by se měla rozumět činnost mimo běžný dohled na finančních trzích a neměla by se vztahovat pouze na produkty, jako jsou dluhové cenné papíry, vydávané přímo státem.

               (10)

               Před tím, než umožní užívání zjednodušených postupů hloubkové kontroly klienta, by měly členské státy posoudit, zda klienti, produkty nebo příslušné transakce představují nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu, zejména by měly věnovat zvláštní pozornost veškerým činnostem těchto klientů nebo druhu jejich produktů nebo transakcí, u nichž by se dalo s velkou pravděpodobností předpokládat, že by díky své povaze mohly být použity či zneužity k praní peněz nebo financování terorismu. Zejména každý pokus klientů vystupovat anonymně či skrývat svou totožnost v souvislosti s produkty s nízkým rizikem by měl být považován za rizikový faktor a za potenciálně podezřelý.

               (11)

               Za určitých podmínek mohou fyzické a právnické osoby provádět finanční činnosti příležitostně nebo ve velmi omezené míře jako doplněk k jiným činnostem, které nemají finanční povahu, jako například hotely, které svým klientům poskytují směnárenské služby. Směrnice 2005/60/ES dává členským státům možnost, aby rozhodly o tom, že takové finanční činnosti mohou z její působnosti vyjmout. Posouzení toho, zda se jedná o činnost příležitostnou nebo činnost vykonávanou ve velmi omezené míře, by mělo být provedeno na základě prahů stanovených pro transakce a obrat v příslušném podnikání. O prazích by se mělo rozhodnout na vnitrostátní úrovni podle druhu finanční činnosti za účelem zohlednění rozdílů mezi jednotlivými zeměmi.

               (12)

               Osoba vykonávající finanční činnost příležitostně nebo ve velmi omezené míře by navíc neměla poskytovat celý rozsah finančních služeb veřejnosti, ale pouze služby nezbytné ke zlepšení výkonu svého hlavního předmětu podnikání. V případě, že se hlavní předmět podnikání této osoby týká činnosti, na níž se vztahuje směrnice 2005/60/ES, výjimka pro příležitostné finanční činnosti nebo činnosti vykonávané ve velmi omezené míře, by neměla být udělena, s výjimkou obchodníků se zbožím.

               (13)

               U některých finančních činností, jako například převodu peněz nebo poukazování finančních prostředků, existuje velká pravděpodobnost, že budou použity či zneužity k praní peněz či pro financování terorismu. Je proto nezbytné zajistit, aby tyto nebo podobné finanční činnosti nebyly vyňaty z působnosti směrnice 2005/60/ES.

               (14)

               U rozhodnutí podle čl. 2 odst. 2 směrnice 2005/60/ES by měla být pro případ nutnosti stanovena možnost jejich okamžitého zpětvzetí.

               (15)

               Členské státy by měly zajistit, aby rozhodnutí o výjimkách nebyla zneužívána pro praní peněz nebo financování terorismu. Měly by se především vyhnout přijímání rozhodnutí podle čl. 2 odst. 2 směrnice 2005/60/ES v případech, kdy dohledové nebo donucovací činnosti vnitrostátních orgánů působí zvláštní problémy v důsledku vzájemně se překrývajících pravomocí mezi více než jedním členským státem, jako např. poskytování finančních služeb na palubě plavidel poskytujících dopravní služby mezi přístavy umístěnými v různých členských státech.

               (16)

               Použitím této směrnice není dotčeno nařízení Rady (ES) č. 2580/2001 ze dne 27. prosince 2001 o zvláštních omezujících opatřeních namířených proti některým osobám a subjektům s cílem bojovat proti terorismu (2), a nařízení Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 467/2001, kterým se zakazuje vývoz určitého zboží a služeb do Afghánistánu, zesiluje zákaz letů a rozšiřuje zmrazení prostředků a jiných finančních zdrojů afghánského Talibanu (3).

               (17)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro předcházení praní peněz a financování terorismu,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Předmět
   Tato směrnice stanoví prováděcí opatření ke směrnici 2005/60/ES, pokud se jedná o následující:

               1.

               technické aspekty definice politicky exponovaných osob stanovené v čl. 3 odst. 8 uvedené směrnice;

               2.

               technická kritéria za účelem posouzení, zda situace představují nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 2 a 5 uvedené směrnice;

               3.

               technická kritéria za účelem posouzení, zda je podle čl. 2 odst. 2 směrnice 2005/60/ES odůvodněné nepoužít uvedenou směrnici na určité právnické nebo fyzické osoby provádějící finanční činnosti příležitostně nebo ve velmi omezené míře.

         Článek 2
   Politicky exponované osoby
   1.   Pro účely čl. 3 bodu 8 směrnice 2005/60/ES jsou „fyzickými osobami, které jsou nebo byly pověřeny významnými veřejnými funkcemi“ tyto osoby:

               a)

               hlavy států, předsedové vlád, ministři a náměstci ministrů nebo státní tajemníci;

               b)

               členové parlamentů;

               c)

               členové nejvyšších soudů, ústavních soudů nebo dalších vyšších soudních orgánů, proti jejichž rozhodnutí se s výhradou výjimečných okolností nelze odvolat;

               d)

               členové účetních dvorů nebo správních rad centrálních bank;

               e)

               velvyslanci, chargés d'affaires a vysocí důstojníci v ozbrojených silách;

               f)

               členové správních, řídících nebo kontrolních orgánů podniků ve vlastnictví státu.

         Žádná z kategorií uvedených v v prvním pododstavci písm. a) až f) se nevztahuje na středně postavené či další nižší úředníky.
   Mezi kategorie uvedené v prvním pododstavci písm. a) až e) případně náleží pozice na úrovní Společenství a mezinárodní úrovni.
   2.   Pro účely čl. 3 bodu 8 směrnice 2005/60/ES se pojmem „nejbližší rodinní příslušníci“ rozumí tyto osoby:

               a)

               manžel či manželka;

               b)

               každý partner považovaný podle vnitrostátních právních předpisů za osobu rovnocennou manželovi či manželce;

               c)

               děti a jejich manželé či manželky nebo partneři;

               d)

               rodiče.

         3.   Pro účely čl. 3 bodu 8 směrnice 2005/60/ES se pojmem „osoby známé jako blízcí společníci“ rozumí tyto osoby:

               a)

               každá fyzická osoba, o níž je známo, že je spoluvlastníkem právnických osob nebo právních uspořádání nebo má jakýkoli jiný blízký obchodní vztah s osobou uvedenou v odstavci 1;

               b)

               každá fyzická osoba, která je skutečným jediným vlastníkem právnické osoby nebo právního uspořádání, o které či o kterém je známo, že ve skutečnosti byla vytvořena či bylo vytvořeno ve prospěch osoby uvedené v odstavci 1.

         4.   Aniž by bylo dotčeno používání zesílených opatření hloubkové kontroly klienta na základě posouzení rizika v případě, kdy osoba přestala vykonávat významné veřejné funkce ve smyslu odstavce 1 tohoto článku po dobu alespoň jednoho roku, instituce a osoby uvedené v čl. 2 odst. 1 směrnice 2005/60/ES nemusejí považovat takové osoby za politicky exponované.
   Článek 3
   Zjednodušená hloubková kontrola
   1.   Pro účely čl. 11 odst. 2 směrnice 2005/60/ES mohou členské státy s výhradou odstavce 4 tohoto článku považovat veřejné orgány nebo veřejné subjekty za klienty představující nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu, jestliže splňují všechna následující kritéria:

               a)

               klientovi byly svěřeny významné veřejné funkce podle Smlouvy o Evropské unii, podle smluv o Společenstvích nebo podle sekundárních právních předpisů Společenství;

               b)

               totožnost klienta je veřejně dostupná, transparentní a jistá;

               c)

               činnosti klienta i jeho účetnictví jsou transparentní;

               d)

               klient je odpovědný buď orgánu Společenství nebo orgánům členského státu nebo existují jiné kontrolní postupy zajišťující kontrolu jeho činnosti.

         2.   Pro účely čl. 11 odst. 2 směrnice 2005/60/ES mohou členské státy s výhradou odstavce 4 tohoto článku považovat právnické osoby, které nepožívají postavení veřejného orgánu nebo veřejného subjektu za klienty představující nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu, jestliže splňují všechna následující kritéria:

               a)

               klient je subjekt, který provozuje finanční činnosti mimo rozsah působnosti článku 2 směrnice 2005/60/ES, ale na kterého byly vnitrostátními právními předpisy rozšířeny povinnosti podle uvedené směrnice na základě článku 4 uvedené směrnice;

               b)

               totožnost klienta je veřejně dostupná, transparentní a jistá;

               c)

               klient podle vnitrostátních právních předpisů podléhá vydání povinné licence na podnikání v oblasti finančních činností a vydání licence může být zamítnuto, pokud příslušné orgány nejsou přesvědčeny, že osoby, které ve skutečnosti řídí nebo budou řídit podnikání takového subjektu, nebo jeho skutečný vlastník jsou způsobilé a řádné osoby;

               d)

               klient podléhá dohledu příslušných orgánů ve smyslu čl. 37 odst. 3 směrnice 2005/60/ES, pokud jde o soulad s vnitrostátními právními předpisy provádějícími uvedenou směrnici, případně dalšími závazky vyplývajícími z vnitrostátních právních předpisů;

               e)

               nedodržení závazků podle písmena a) ze strany klienta podléhá účinným, přiměřeným a odrazujícím sankcím včetně možnosti vhodných správních opatření nebo uložení správních sankcí.

         Pojem subjekt uvedený v prvním pododstavci písm. a) zahrnuje dceřiné společnosti, pouze pokud byla působnost povinností podle směrnice 2005/60/ES rozšířena na ně jako takové.
   Pro účely prvního pododstavce písm. c) podléhá činnost prováděná klientem dohledu příslušných orgánů. Dohledem se v této souvislosti rozumí druh dohledové činnosti s nejvyšší možnou pravomocí dohledu, včetně možnosti provádět kontroly na místě. Tyto kontroly na místě zahrnují přezkum politik, postupů, účtů a záznamů a pokrývají i zkoumání konkrétních vzorků.
   3.   Pro účely čl. 11 odst. 5 směrnice 2005/60/ES mohou členské státy s výhradou odstavce 4 tohoto článku umožnit institucím a osobám, na které se vztahuje uvedená směrnice, aby za produkty představující nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu považovaly produkty splňující všechna následující kritéria nebo transakce související s těmito produkty:

               a)

               produkt je založen na písemné smlouvě;

               b)

               příslušné transakce se provádějí prostřednictvím účtu klienta u úvěrové instituce, na niž se vztahuje směrnice 2005/60/ES, nebo u úvěrové instituce nacházející se ve třetí zemi, která ukládá požadavky rovnocenné požadavkům stanoveným uvedenou směrnicí;

               c)

               produkt nebo příslušná transakce nejsou anonymní a jejich povaha je taková, že umožňuje včasné použití čl. 7 písm. c) směrnice 2005/60/ES;

               d)

               produkt je omezen předem stanoveným prahem;

               e)

               plnění z produktu nebo příslušné transakce nelze provést ve prospěch třetích stran, kromě případů smrti, invalidity, překročení předem určeného pokročilého věku nebo podobných událostí;

               f)

               u produktů nebo příslušných transakcí umožňujících investování prostředků do finančních aktiv nebo pohledávek, včetně pojištění nebo jiného druhu podmíněných pohledávek:

                           i)

                           jsou plnění produktu nebo příslušné transakce uskutečnitelné pouze v dlouhodobém horizontu,

                           ii)

                           produkt nebo příslušná transakce nemůže být použita jako zajištění,

                           iii)

                           během smluvního vztahu se neprovádějí žádné zrychlené platby, neuplatní se žádné ustanovení o dobrovolném zrušení pojistky pojištěncem nebo nedojde k předčasnému ukončení smlouvy.

         Pro účely prvního pododstavce písm. d) se prahy stanovené v čl. 11 odst. 5 písm. a) směrnice 2005/60/ES uplatní u pojistných smluv nebo spořících produktů podobné povahy. Aniž by byl dotčen třetí pododstavec, činí v ostatních případech maximální práh EUR 15 000. Členské státy se mohou odchýlit od tohoto prahu v případě produktů, které souvisejí s financováním hmotného majetku, a v případě, že právní titul a vlastnické právo k majetku nejsou převedeny na klienta do konce smluvního vztahu, a to za předpokladu, že práh stanovený členským státem pro transakce související s tímto druhem produktu, ať už je operace prováděna jako jediná operace nebo jako několik operací, které se zdají být propojené, nepřesáhne EUR 15 000 za rok.
   Členské státy se mohou odchýlit od kritérií stanovených v prvním pododstavci písm. e) a f) u produktů, jejichž charakteristiku určují příslušné vnitrostátní veřejné orgány pro účely společného zájmu, jež požívají konkrétních zvýhodnění ze strany státu ve formě přímých grantů nebo snížení daní a jejichž užívání podléhá kontrole těchto orgánů, a to za předpokladu, že plnění z tohoto produktu je uskutečnitelné v dlouhodobém horizontu a že práh stanovený pro účely prvního pododstavce písm. d) je dostatečně nízký. Tento práh lze případně stanovit jako maximální roční částku.
   4.   Při posuzování, zda klienti nebo produkty a transakce uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 představují nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu, věnují členské státy zvláštní pozornost jakékoli aktivitě takových klientů nebo všem druhům produktů nebo transakcí, u nichž by se dalo s velkou pravděpodobností předpokládat, že by díky své povaze mohly být použity nebo zneužity pro praní peněz nebo financování terorismu.
   Členské státy by neměly vycházet z toho, že klienti nebo produkty a transakce uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 představují nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu, pokud existuje dostupná informace, která naznačuje, že riziko praní peněz nebo financování terorismu nemusí být nízké.
   Článek 4
   Finanční činnost vykonávaná příležitostně nebo ve velmi omezené míře
   1.   Pro účely čl. 2 odst. 2 směrnice 2005/60/ES mohou členské státy, s výhradou odstavce 2 tohoto článku, mít za to, že na právnické a fyzické osoby se nevztahuje čl. 3 odst. 1 nebo 2 uvedené směrnice, pokud se zabývají finanční činností, která splňuje všechna tato kritéria:

               a)

               finanční činnost je omezena v absolutních hodnotách;

               b)

               jednotlivé transakce v dané finanční činnosti jsou omezeny;

               c)

               finanční činnost není hlavní činností;

               d)

               finanční činnost je doplňková a přímo souvisí s hlavní činností;

               e)

               s výjimkou činnosti uvedené v čl. 2 odst. 1 bodě 3 písm. e) směrnice 2005/60/ES není hlavní činnost činností uvedenou v čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice;

               f)

               finanční činnost se poskytuje pouze klientům hlavní činnosti a není všeobecně nabízena veřejnosti.

         Pro účely prvního pododstavce písm. a) nesmí celkový obrat finanční činnosti přesáhnout práh, který musí být přiměřeně nízký. Tento práh se stanoví na vnitrostátní úrovni, v závislosti na druhu finanční činnosti.
   Pro účely prvního pododstavce písm. b) použijí členské státy maximální práh na zákazníka a jednotlivou transakci, ať už je transakce prováděna jako jediná operace nebo jako několik operací, které se zdají být spojené. Práh se stanoví na vnitrostátní úrovni v závislosti na druhu finanční činnosti. Musí být přiměřeně nízký tak, aby se zajistilo, že druhy příslušných transakcí nepředstavují praktickou a účinnou metodu pro praní peněz nebo financování terorismu, a nesmí přesáhnout EUR 1 000.
   Pro účely prvního pododstavce písm. c) vyžadují členské státy, aby obrat finanční činnosti nepřesáhl 5 % celkového obratu dotčených právnických nebo fyzických osob.
   2.   Při hodnocení rizika praní peněz a financování terorismu pro účely čl. 2 odst. 2 směrnice 2005/60/ES věnují členské státy zvláštní pozornost všem finančním činnostem, které by vzhledem ke své povaze mohly být s velkou pravděpodobností použity nebo zneužity k praní peněz nebo financování terorismu.
   Členské státy nemohou mít za to, že finanční činnosti uvedené v odstavci 1 představují nízké riziko praní peněz nebo financování terorismu, pokud existuje dostupná informace, která naznačuje, že riziko praní peněz nebo financování terorismu nemusí být nízké.
   3.   Všechna rozhodnutí podle čl. 2 odst. 2 směrnice 2005/60/ES musí obsahovat odůvodnění. Členské státy zajistí možnost zpětvzetí uvedených rozhodnutí, změní-li se okolnosti.
   4.   Členské státy zavedou dohledové činnosti založené na posouzení míry rizika nebo přijmou jakákoli jiná přiměřená opatření, aby zajistily, že výjimka udělená rozhodnutími podle čl. 2 odst. 2 směrnice 2005/60/ES není zneužívána k možnému praní špinavých peněz nebo financování terorismu.
   Článek 5
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 15. prosince 2007. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 6
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 7
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 1. srpna 2006.

            Za Komisi

         Charlie McCREEVY

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15.

      (2)  Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 70. Nařízení naposledy pozměněné rozhodnutím 2006/379/ES (Úř. věst. L 144, 31.5.2006, s. 21).

      (3)  Úř. věst. L 139, 29.5.2002, s. 9. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 674/2006 (Úř. věst. L 116, 29.4.2006, s. 58).