title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/852 ze dne 30. května 2018, kterou se mění směrnice 94/62/ES o obalech a obalových odpadech (Text s významem pro EHP)

text:
                  14.6.2018

                  CS

                  Úřední věstník Evropské unie

                  L 150/141

            SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/852
      ze dne 30. května 2018,
      kterou se mění směrnice 94/62/ES o obalech a obalových odpadech
      (Text s významem pro EHP)
      EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
      s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
      s ohledem na návrh Evropské komise,
      po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
      s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
      s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
      v souladu s řádným legislativním postupem (3),
      vzhledem k těmto důvodům:

                  (1)

                  Nakládání s odpady v Unii je třeba zlepšit, aby bylo možné zachovat, chránit a zlepšit kvalitu životního prostředí, chránit lidské zdraví, zajistit uvážlivé, účinné a racionální využívání přírodních zdrojů, posílit zásady oběhového hospodářství, rozšířit využívání energie z obnovitelných zdrojů, zvýšit energetickou účinnost, snížit závislost Unie na dovážených zdrojích, zajistit nové hospodářské příležitosti a přispět k dlouhodobé konkurenceschopnosti. Účinnější využívání zdrojů by také přineslo podstatné čisté úspory podnikům, veřejným orgánům a spotřebitelům v Unii a současně snížilo celkové roční emise skleníkových plynů.

                  (2)

                  Cíle stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES (4), pokud jde o využití a recyklaci obalů a obalových odpadů, by měly být pozměněny zvýšením recyklace obalových odpadů, aby lépe odrážely ambice Unie spojené s přechodem na oběhové hospodářství.

                  (3)

                  V zájmu zajištění větší soudržnosti práva Unie v oblasti nakládání s odpady by měly být definice obsažené ve směrnici 94/62/ES v příslušných případech sladěny s definicemi uvedenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (5), která se vztahuje na odpad obecně.

                  (4)

                  Nejefektivnějším způsobem, jak zvýšit účinné využívání zdrojů a snížit dopad odpadů na životní prostředí, je předcházení vzniku odpadů. Je proto důležité, aby členské státy přijaly vhodná opatření na podporu zvyšování podílu opakovaně použitelných obalů na trhu a k opakovanému použití obalů. Tato opatření mohou zahrnovat používání systémů vratných zálohovaných obalů a další pobídky, jako je stanovení kvantitativních cílů, zohlednění opakovaného použití při plnění cílů recyklace a diferencované finanční příspěvky pro opakovaně použitelné obaly v rámci systémů rozšířené odpovědnosti výrobce pro obaly. Členské státy by měly přijmout opatření, kterými podpoří rozvoj opakovaně použitelných obalů a snižování spotřeby nerecyklovatelných obalů a nadměrných obalů.

                  (5)

                  Jelikož se opakovaným použitím zabraňuje v uvádění nových obalů na trh a zvyšování objemu vytvořeného obalového odpadu, měly by opakovaně použitelné prodejní obaly, které jsou uvedeny poprvé na trh, a dřevěné obaly opravené pro opakované použití být započteny pro účely plnění příslušných cílů v oblasti recyklace odpadů.

                  (6)

                  Členské státy by měly vytvářet vhodné pobídky k uplatňování hierarchie způsobů nakládání s odpady včetně ekonomických nástrojů a dalších opatření. Cílem těchto opatření by mělo být minimalizování dopadů obalů a obalového odpadu na životní prostředí, a to z hlediska jejich celého životního cyklu, ve vhodných případech s přihlédnutím k přínosu využívání biologických materiálů a materiálů vhodných k tomu, aby byly recyklovány vícekrát. K rozvoji odvětví zabývajícího se recyklací obalového odpadu mohou přispět opatření ke zvyšování informovanosti veřejnosti o přínosech vyplývajících z obalů vyrobených z recyklovaných materiálů. Pokud je pro zajištění hygieny potravin a zdraví a bezpečnosti spotřebitelů nezbytné používat jednorázové obaly, měly by členské státy přijmout opatření k recyklaci takových obalů.

                  (7)

                  Podpora udržitelného bioekonomiky může přispět ke snižování závislosti Unie na dovážených surovinách. Biologicky recyklovatelné obaly a biologicky rozložitelné kompostovatelné obaly by mohly představovat příležitost k podpoře obnovitelných zdrojů pro výrobu obalů, pokud se ukáže, že je to přínosné z hlediska životního cyklu.

                  (8)

                  Odpadky, ať už ve městech či mimo města, v řekách a mořích nebo kdekoli jinde, mají přímý i nepřímý škodlivý dopad na životní prostředí, na životní podmínky občanů a na hospodářství a náklady na jejich odklízení představují pro společnost zbytečnou ekonomickou zátěž. K nejčastěji nacházeným předmětům na plážích patří obalové odpady, což má dlouhodobé dopady na životní prostředí a ovlivňuje cestovní ruch a přínos těchto přírodních oblastí pro veřejnost. Kromě toho přítomnost obalových odpadů v mořském prostředí negativně ovlivňuje pořadí priorit v hierarchii způsobů nakládání s odpady, zejména tím, že tyto odpady není možné opakovaně použít, recyklovat či jinak využít.

                  (9)

                  Z dalšího zvýšení cílů stanovených ve směrnici 94/62/ES, které se týkají recyklace obalových odpadů, by vyplývaly jednoznačné environmentální, ekonomické a sociální přínosy. Mělo by se zajistit, aby ekonomicky hodnotné odpadní materiály byly postupně a účinně využívány díky řádnému nakládání s odpady a v souladu s hierarchií způsobů nakládání s odpady stanovenou směrnicí 2008/98/ES a vraceny do evropského hospodářství, aby tak bylo dosaženo pokroku při provádění sdělení Komise ze dne 4. listopadu 2008 nazvaného „Iniciativa v oblasti surovin – uspokojení kritických potřeb pro růst a zaměstnanost“ a vytváření oběhového hospodářství.

                  (10)

                  Mnoho členských států dosud nevyvinulo potřebnou infrastrukturu pro nakládání s odpady. Je proto nutné stanovit jednoznačné dlouhodobé cíle politiky, aby se zamezilo uzavření recyklovatelných materiálů na nižších úrovních hierarchie způsobů nakládání s odpady.

                  (11)

                  Tato směrnice stanoví dlouhodobé cíle týkající se nakládání s odpady v Unii a poskytuje hospodářským subjektům a členským státům jasné vodítko pro směrování investic, které jsou nezbytné pro dosažení těchto cílů. Při přípravě vnitrostátních plánů pro nakládání s odpady a plánování investic do infrastruktury pro nakládání s odpady by členské státy měly náležitě využívat investice, a to též z fondů Unie, tím, že upřednostní předcházení vzniku odpadů, včetně opakovaného použití a recyklace, v souladu s hierarchií způsobů nakládání s odpady.

                  (12)

                  Díky kombinaci cílů v oblasti recyklace a omezení skládkování, jež jsou obsaženy ve směrnici 2008/98/ES a směrnici Rady 1999/31/ES (6), již není nutné stanovovat cíle v oblasti využití a maximální cíle v oblasti recyklace obalového odpadu.

                  (13)

                  K dosažení významných ekonomických a environmentálních přínosů by měly být stanoveny samostatné cíle týkající se recyklace železných kovů a hliníku, neboť by bylo recyklováno více hliníku, což by vedlo k významným úsporám energie a snížení emisí oxidu uhličitého. Stávající cíl týkající se recyklace kovových obalů by se proto měl rozdělit na samostatné cíle pro tyto dva druhy odpadů.

                  (14)

                  Cíle recyklace obalů pro rok 2030 by měly být přezkoumány za účelem jejich zachování nebo případně jejich zvýšení. V průběhu tohoto přezkumu by měla být rovněž věnována pozornost specifickým tokům obalového odpadu, jako jsou obalové odpady z domácností a z obchodní a průmyslové sféry, jakož i odpady z kompozitních obalů.

                  (15)

                  Výpočet cílů v oblasti recyklace by měl vycházet z hmotnosti obalového odpadu, který vstupuje do recyklace. Obecně by měla být hmotnost obalového odpadu započteného jako recyklovaný skutečně měřena v místě, kde obalový odpad vstupuje do recyklace. Nicméně pro snížení administrativní zátěže by členským státům mělo být, při dodržení přísných podmínek a odchylně od obecného pravidla, umožněno, aby určily hmotnost recyklovaného obalového odpadu na bázi měření výstupu z jakéhokoliv třídění. Ztráty materiálů, k nimž dojde předtím, než odpad vstoupí do recyklace, například v důsledku třídění nebo jiných předběžných operací, by neměly být zahrnuty do množství odpadu vykazovaného jako recyklovaný. Tyto ztráty lze určit na základě elektronických registrů, technických specifikací, podrobných pravidel pro výpočet průměrné míry ztráty u různých toků odpadu nebo jiných odpovídajících opatření. Členské státy by měly o takových opatřeních informovat ve zprávách o kontrole kvality, které doprovázejí údaje o recyklaci odpadu, jež předkládají Komisi. Na úrovni jednotlivých třídících zařízení by měly být pokud možno zavedeny průměrné míry ztrát a měly by být spojeny s různými hlavními druhy odpadu, různými zdroji (jako jsou domácnosti či obchody), různými systémy sběru a různými druhy postupů třídění. Průměrné míry ztrát by se měly používat pouze v případech, kdy nejsou dostupné jiné spolehlivé údaje, zejména v souvislosti s přepravou a vývozem odpadu. Hmotnostní ztráty materiálů či látek v důsledku fyzikálních procesů nebo procesů chemické přeměny, které jsou recyklaci vlastní a kdy jsou odpadové materiály skutečně přepracovány na výrobky, materiály či látky, by neměly být odečítány od hmotnosti odpadu, který se vykazuje jako recyklovaný.

                  (16)

                  Pokud obalový odpad po přípravě před samotným přepracováním přestane být odpadem, může být započten jako recyklovaný, je-li daný materiál určen k následnému přepracování na výrobky, materiály nebo látky, ať již pro původní nebo pro jiný účel. K dosažení cílů v oblasti recyklace by neměly být započítávány materiály, které přestaly být odpadem a které mají být použity jako palivo nebo jiné prostředky k výrobě energie, jsou zasypány nebo odstraněny nebo které mají být použity jakýmkoli jiným postupem, který má stejný účel jako využití odpadu jiné než recyklace.

                  (17)

                  Pokud se výpočet míry recyklace uplatní u aerobního nebo anaerobního zpracování biologicky rozložitelného obalového odpadu, lze množství odpadu, které vstupuje do aerobního nebo anaerobního zpracování, započítat jako recyklovaný odpad, pokud při takovém zpracování vzniká výstup, který se má použít jako recyklovaný výrobek, materiál nebo látka. Vzhledem k tomu, že výstupem takového zpracování je nejčastěji kompost nebo digestát, mohl by být brán v úvahu i jiný výstup, pokud obsahuje srovnatelné množství recyklovaného obsahu ve vztahu k množství zpracovaného biologicky rozložitelného obalového odpadu. V jiných případech v souladu s definicí recyklace by k dosažení cílů v oblasti recyklace nemělo být započítáváno přepracování biologicky rozložitelných obalových odpadů na materiály, které mají být použity jako palivo nebo jiné prostředky k výrobě energie, jsou odstraněny, nebo které mají být použity jakýmkoli jiným postupem, který má stejný účel jako využití odpadu jiné než recyklace.

                  (18)

                  V případě vývozu obalového odpadu z Unie za účelem recyklace by měly členské státy účinně využívat kontrolních pravomocí stanovených v čl. 50 odst. 4c nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (7) s cílem požadovat doklady prokazující, zda je dodávka určena pro využití, které je v souladu s článkem 49 uvedeného nařízení, a tudíž s odpadem bude nakládáno způsobem šetrným k životnímu prostředí v zařízení, které je provozováno v souladu s normami na ochranu lidského zdraví a životního prostředí, které všeobecně odpovídají normám stanoveným právními předpisy Unie. Při provádění tohoto úkolu by mohly členské státy spolupracovat s jinými příslušnými subjekty, jako jsou příslušné orgány v zemi určení, nezávislé kontrolní orgány třetí strany nebo organizace provádějí povinnosti rozšířené odpovědnosti výrobce jménem výrobců, zřízené v rámci systémů rozšířené odpovědnosti výrobce, které by mohly provádět fyzické a jiné kontroly zařízení ve třetích zemích. Ve zprávě o kontrole kvality, jež je připojena k údajům o dosažení cílů, by měly členské státy informovat o opatřeních za účelem plnění povinnosti zajistit, aby byl odpad vyvážený z Unie zpracováván ze všeobecně rovnocenných podmínek, jaké jsou vyžadovány na základě příslušného práva Unie v oblasti životního prostředí.

                  (19)

                  Za účelem zajištění lepšího, včasnějšího a jednotnějšího provedení této směrnice a předjímání jakýchkoli problémů při provádění by měl být zaveden systém zpráv včasného varování k odhalování nedostatků a přijímání opatření před uplynutím lhůt pro splnění cílů.

                  (20)

                  Vzhledem k tomu, že o množství a druhu použitých obalů zpravidla rozhoduje výrobce spíše než spotřebitel, měly by se zavést systémy rozšířené odpovědnosti výrobce. Účinné systémy rozšířené odpovědnosti výrobce mohou mít pozitivní dopad na životní prostředí tím, že se sníží vznik obalového odpadu a zvýší jeho tříděný sběr a recyklace. Ačkoliv ve většině členských států již existují systémy rozšířené odpovědnosti výrobce pro obaly, jsou velké rozdíly ve způsobech, jak jsou tyto systémy nastaveny, v jejich účinnosti a v rozsahu odpovědnosti výrobců. Pravidla týkající se rozšířené odpovědnosti výrobce stanovená ve směrnici 2008/98/ES by se proto měla vztahovat na systémy rozšířené odpovědnosti výrobců obalů.

                  (21)

                  S cílem podpořit předcházení vzniku obalových odpadů, snížit jejich dopad na životní prostředí a podporovat recyklaci vysoce kvalitních materiálů při současném zajištění fungování vnitřního trhu a zamezení překážek obchodu a narušení či omezení hospodářské soutěže v Unii by měly být základní požadavky směrnice 94/62/ES a její přílohy II přezkoumány a v případě potřeby změněny, aby se zpřísnily požadavky na návrh výrobků, pokud jde o opakované použití a vysoce kvalitní recyklaci obalů.

                  (22)

                  Údaje poskytnuté členskými státy mají pro Komisi zásadní význam při posuzování dodržování práva Unie v oblasti nakládání s odpady ze strany členských států. Kvalitu, spolehlivost a srovnatelnost údajů by mělo zlepšit zavedení jednotného kontaktního místa pro předávání veškerých údajů o odpadech, zrušení zastaralých požadavků na předkládání zpráv, porovnání vnitrostátních metodik předkládání zpráv a zavedení zprávy o kontrole kvality údajů.

                  (23)

                  Ukázalo se, že zprávy o provádění, které členské státy vypracovávají každé tři roky, nejsou účinným nástrojem pro ověřování dodržování předpisů a zajištění správného provádění a vytvářejí zbytečnou administrativní zátěž. Je proto třeba zrušit ustanovení, která členským státům ukládají povinnost předkládat tyto zprávy. Místo nich by sledování dodržování předpisů mělo vycházet výhradně z údajů, které členské státy každý rok oznámí Komisi.

                  (24)

                  Pro účinné provádění a zajištění srovnatelnosti údajů mezi členskými státy je nanejvýš důležité předávání spolehlivých údajů týkajících se nakládání s odpady. Při předkládání zpráv o dosažení cílů stanovených ve směrnici 94/62/ES ve znění této směrnice by proto měly členské státy používat nejnovější pravidla vypracovaná Komisí a metodiky vyvinuté vnitrostátními příslušnými orgány odpovědnými za provádění této směrnice.

                  (25)

                  Za účelem doplnění nebo změny směrnice 94/62/ES by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o čl. 11 odst. 3, čl. 19 odst. 2 a článek 20 uvedené směrnice ve znění této směrnice. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (8). Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci.

                  (26)

                  Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení směrnice 94/62/ES by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o čl. 5 odst. 4, čl. 6a odst. 9, čl. 12 odst. 3d a čl. 19 odst. 1 uvedené směrnice ve znění této směrnice. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9).

                  (27)

                  Jelikož cílů této směrnice, totiž zamezení jakémukoli dopadu z obalů a obalového odpadu na životní prostředí nebo omezení takového dopadu a tím zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí na jedné straně a zajištění fungování vnitřního trhu a zamezení překážek obchodu a narušení či omezení hospodářské soutěže v Unii na straně druhé, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků opatření, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

                  (28)

                  Směrnice 94/62/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

                  (29)

                  Podle interinstitucionální dohody ze dne 28. listopadu 2001 o systematičtějším využívání metody přepracování právních aktů (10) je metoda přepracování považována za vhodný nástroj k zajištění trvalé a všeobecné srozumitelnosti právních předpisů Unie, neboť zamezuje šíření izolovaných pozměňujících aktů, které mají často za následek obtížnou srozumitelnost právních aktů. V interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů navíc tři orgány potvrdily svůj závazek, že budou legislativní metodu přepracování častěji využívat k úpravě stávajících právních předpisů. Vzhledem k tomu, že směrnice 94/62/ES byla již pozměněna šestkrát, bylo by vhodné ji v nejbližší době přepracovat.

                  (30)

                  Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (11) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů, které objasňují vztah mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních prováděcích nástrojů. V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné,

            PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
      Článek 1
      Změny
      Směrnice 94/62/ES se mění takto:

                  1)

                  V článku 1 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
                  „2.   Za tímto účelem stanoví tato směrnice opatření, jejichž prvořadou prioritou je prevence vzniku obalových odpadů a dalšími základními zásadami je opakované použití obalů, recyklace a další formy využití obalových odpadů, a tedy snížení množství těchto odpadů určených ke konečnému odstranění s cílem přispět k přechodu na oběhové hospodářství.“

                  2)

                  Článek 3 se mění takto:

                              a)

                              v bodě 1 se zrušuje tento pododstavec:
                              „Komise případně posoudí názorné příklady pro definici obalu uvedené v příloze I a podle potřeby je reviduje. Přednostně se zabývá těmito předměty: pouzdry na CD a videokazety, květináči, trubicemi a válci, na kterých jsou navinuty flexibilní materiály, podkladovým papírem samolepicích štítků a balicím papírem. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 21 odst. 3.“;

                              b)

                              bod 2 se nahrazuje tímto:

                                          „2.

                                          „obalovými odpady“ jakékoli obaly nebo obalové materiály, na které se vztahuje definice odpadu stanovená v článku 3 směrnice 2008/98/ES, s výjimkou odpadů vznikajících při výrobě;“;

                              c)

                              vkládají se nové body, které znějí:

                                          „2a.

                                          „opakovaně použitelnými obaly“ obaly navržené, vyrobené a uvedené na trh tak, aby mohly být v průběhu svého životního cyklu vícekrát využity nebo mohly projít několika cykly tím, že budou několikrát znovu naplněny nebo opakovaně použity ke stejnému účelu, ke kterému byly původně určeny;

                                          2b.

                                          „kompozitními obaly“ obaly složené ze dvou nebo více vrstev různých materiálů, jež nelze ručně oddělit a tvoří jedinou nedílnou jednotku, tvořící vnitřní nádobu a vnější schránku, které jsou plněny, skladovány, převáženy a vyprazdňovány jako takové;

                                          2c.

                                          „odpadem“, „nakládáním s odpady“, „sběrem“, „tříděným sběrem“, „předcházením vzniku“, „zpracováním“, „využitím“, „recyklací“, „odstraněním“ a „rozšířenou odpovědností výrobce“ příslušné pojmy vymezené v článku 3 směrnice 2008/98/ES; „opakovaným použitím“ se rozumí „opětovné použití“ ve smyslu článku 3 uvedené směrnice;“;

                              d)

                              body 3 až 10 se zrušují.

                  3)

                  Článek 4 se mění takto:

                              a)

                              odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                              „1.   Členské státy zajistí, aby vedle opatření přijatých podle článku 9 byla prováděna další preventivní opatření k zamezení vzniku obalových odpadů a k minimalizaci dopadu obalů na životní prostředí.
                              Těmito dalšími preventivními opatřeními mohou být vnitrostátní programy, pobídky prostřednictvím systémů rozšířené odpovědnosti výrobce s cílem minimalizovat vliv obalů na životní prostředí nebo podobné akce, přijímané podle potřeby po konzultaci s hospodářskými subjekty a spotřebitelskými a environmentálními organizacemi a zaměřené na koordinaci a využívání řady podnětů rozvíjených v rámci členských států v oblasti prevence.
                              Členské státy využívají ekonomické nástroje a další opatření k poskytování pobídek k uplatňování hierarchie způsobů nakládání s odpady, jejichž příklady jsou uvedeny v příloze IVa směrnice 2008/98/ES, nebo jiné vhodné nástroje a opatření.“;

                              b)

                              odstavec 3 se zrušuje.

                  4)

                  Článek 5 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 5
                  Opakované použití
                  1.   V souladu s hierarchií způsobů nakládání s odpady podle článku 4 směrnice 2008/98/ES přijmou členské státy opatření na podporu zvyšování podílu opakovaně použitelných obalů uváděných na trh a podílu systémů opakovaného použití obalů způsobem šetrným k životnímu prostředí a v souladu se Smlouvou, aniž by tím došlo k ohrožení hygieny potravin nebo bezpečnosti spotřebitelů. Tato opatření mohou mimo jiné zahrnovat:

                              a)

                              využívání systémů vratných zálohovaných obalů;

                              b)

                              stanovení kvalitativních nebo kvantitativních cílů;

                              c)

                              vytváření ekonomických pobídek;

                              d)

                              stanovení minimálního procentního podílu opakovaně použitelných obalů uváděných na trh každý rok pro každý tok obalů.

                        2.   Členský stát může rozhodnout, že upraví úroveň cílů uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. f) až i) na určitý rok zohledněním průměrného podílu opakovaně použitelných prodejních obalů, které byly v předcházejících třech letech poprvé uvedeny na trh a opakovaně použity v rámci systému opakovaného použití obalů.
                  Tyto upravené úrovně se vypočítají odečtením:

                              a)

                              podílu opakovaně použitelných prodejních obalů uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce na všech prodejních obalech, které byly uvedeny na trh, od cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. f) a h) a

                              b)

                              podílu opakovaně použitelných prodejních obalů uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce, vyrobených z příslušného obalového materiálu, na všech prodejních obalech vyrobených z tohoto materiálu, které byly uvedeny na trh, od cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. g) a i).

                        Pro účely výpočtu upravených úrovní cílů se zohlední nejvýše pět procentních bodů takového podílu.
                  3.   Členský stát může při výpočtu cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. f), písm. g) bodě ii), písm. h) a písm. i) bodě ii) zohlednit množství dřevěných obalů, které byly opraveny za účelem opakovaného použití.
                  4.   Za účelem zajištění jednotných podmínek pro uplatňování odstavců 2 a 3 tohoto článku přijme Komise do 31. března 2019 prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro výpočet, ověřování a předkládání údajů a pro výpočet cílů podle odstavce 3 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2.
                  5.   Do 31. prosince 2024 Komise přezkoumá údaje o opakovaně použitelných obalech poskytnuté členskými státy podle článku 12 a přílohy III s cílem posoudit, zda je proveditelné stanovit kvantitativní cíle pro opakované použití obalů, včetně pravidel pro výpočet, a přijmout další opatření na podporu opakovaného použití obalů. Za tímto účelem předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ke které případně připojí legislativní návrh.“

                  5)

                  Článek 6 se mění takto:

                              a)

                              v odstavci 1 se doplňují nová písmena, která znějí:

                                          „f)

                                          nejpozději 31. prosince 2025 bude alespoň 65 % hmotnosti veškerých obalových odpadů recyklováno;

                                          g)

                                          nejpozději 31. prosince 2025 bude dosaženo těchto minimálních cílů v hmotnostním vyjádření pro recyklaci těchto konkrétních materiálů obsažených v obalovém odpadu:

                                                      i)

                                                      50 % plastů;

                                                      ii)

                                                      25 % dřeva;

                                                      iii)

                                                      70 % železných kovů;

                                                      iv)

                                                      50 % hliníku;

                                                      v)

                                                      70 % skla;

                                                      vi)

                                                      75 % papíru a lepenky;

                                          h)

                                          nejpozději 31. prosince 2030 bude alespoň 70 % hmotnosti veškerých obalových odpadů recyklováno;

                                          i)

                                          nejpozději 31. prosince 2030 bude dosaženo těchto minimálních cílů v hmotnostním vyjádření pro recyklaci těchto konkrétních materiálů obsažených v obalovém odpadu:

                                                      i)

                                                      55 % plastů;

                                                      ii)

                                                      30 % dřeva;

                                                      iii)

                                                      80 % železných kovů;

                                                      iv)

                                                      60 % hliníku;

                                                      v)

                                                      75 % skla;

                                                      vi)

                                                      85 % papíru a lepenky.“;

                              b)

                              vkládají se nové odstavce, které znějí:
                              „1a.   Aniž je dotčen odst. 1 písm. f) a h), může členský stát odložit termín pro dosažení cílů uvedených v odst. 1 písm. g) bodech i) až vi) a písm. i) bodech i) až vi) až o pět let za těchto podmínek:

                                          a)

                                          odchylka je omezena na nejvýše 15 procentních bodů z jediného cíle nebo rozdělených mezi dva cíle;

                                          b)

                                          v důsledku odchylky neklesne míra recyklace u žádného cíle pod 30 %;

                                          c)

                                          v důsledku odchylky neklesne míra recyklace u žádného z cílů uvedených v odst. 1 písm. g) bodech v) a vi) a písm. i) bodech v) a vi) pod 60 % a

                                          d)

                                          nejpozději 24 měsíců před příslušným termínem stanoveným v odst. 1 písm. g) nebo i) tohoto článku oznámí členský stát Komisi svůj záměr daný termín odložit a předloží plán provádění v souladu s přílohou IV této směrnice. Členský stát může tento plán spojit s plánem provádění předkládaným podle čl. 11 odst. 3 písm. b) směrnice 2008/98/ES.

                                    1b.   Do tří měsíců od obdržení plánu provádění podle odst. 1a písm. d) může Komise členský stát požádat, aby tento plán upravil, pokud má za to, že není v souladu s požadavky stanovenými v příloze IV. Dotčený členský stát předloží upravený plán do tří měsíců od obdržení žádosti Komise.
                              1c.   Do 31. prosince 2024 Komise přezkoumá cíle stanovené v odst. 1 písm. h) a i) s cílem je zachovat nebo případně zvýšit. Za tímto účelem předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ke které případně připojí legislativní návrh.“;

                              c)

                              odstavce 2, 3, 5, 8 a 9 se zrušují.

                  6)

                  Vkládá se nový článek, který zní:
                  „Článek 6a
                  Pravidla pro výpočet dosažení cílů
                  „1.   Pro účely výpočtu, zda bylo dosaženo cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. f) až i),

                              a)

                              členské státy vypočtou hmotnost obalového odpadu vzniklého a recyklovaného v daném kalendářním roce. Lze mít za to, že množství obalového odpadu vzniklého v členském státě je shodné s množstvím obalů uvedených v daném roce v tomto členském státě na trh;

                              b)

                              se hmotnost recyklovaného obalového odpadu vypočte jako hmotnost obalů, které se staly odpadem a poté, co byly předmětem veškerých nezbytných kontrol, třídění a dalších předběžných postupů k odstranění odpadních materiálů, na něž se nevztahuje následné přepracování, a k zajištění vysoké kvality recyklace, vstupují do recyklace, v níž dojde k vlastnímu přepracování odpadních materiálů na výrobky, materiály nebo látky.

                        2.   Pro účely odst. 1 písm. a) je hmotnost recyklovaného obalového odpadu měřena v okamžiku, kdy odpad vstupuje do recyklace.
                  Odchylně od prvního pododstavce lze hmotnost recyklovaného obalového odpadu měřit při výstupu z jakéhokoli třídění, pokud:

                              a)

                              je tento odpad z výstupu následně recyklován;

                              b)

                              hmotnost materiálů nebo látek, které jsou odstraněny dalšími operacemi předcházejícími recyklaci a nejsou následně recyklovány, není zahrnuta do hmotnosti odpadu, který je vykazován jako recyklovaný.

                        3.   Členské státy zavedou účinný systém kontroly kvality a sledovatelnosti obalového odpadu, jenž zajistí plnění podmínek stanovených v odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. a) a b) tohoto článku. Aby se zajistila spolehlivost a přesnost shromážděných údajů o recyklovaném obalovém odpadu, může tento systém zahrnovat elektronické registry zřízené podle čl. 35 odst. 4 směrnice 2008/98/ES, technické specifikace ke kvalitativním požadavkům na tříděný odpad nebo průměrné míry ztrát tříděného odpadu u různých druhů odpadu a různých postupů zpracování odpadu. Průměrné míry ztrát se použijí pouze v případech, kdy spolehlivé údaje nelze získat jinak, a vypočítají se na základě pravidel pro výpočet stanovených v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle čl. 11a odst. 10 směrnice 2008/98/ES.
                  4.   Pro účely výpočtu, zda bylo dosaženo cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. f) až i), lze množství biologicky rozložitelného obalového odpadu, který vstupuje do aerobního nebo anaerobního zpracování, započítat jako recyklovaný odpad, pokud při takovémto zpracování vzniká kompost, digestát či jiný výstup, který obsahuje srovnatelné množství recyklovaného obsahu ve vztahu ke vstupu a který má být použit jako recyklovaný výrobek, materiál nebo látka. Pokud je tento výstup aplikován na půdu, mohou jej členské státy započítat jako recyklovaný odpad pouze tehdy, pokud jeho použití má přínos v oblasti zemědělství nebo vede k ekologickému zlepšení.
                  5.   Množství obalového odpadu, který po přípravě před přepracováním přestal být odpadem, lze započítat jako recyklovaný odpad, pokud je daný materiál určen k následnému přepracování na výrobky, materiály nebo látky, jež budou použity k původnímu nebo jinému účelu. K dosažení cílů v oblasti recyklace se však nezapočítají materiály, které přestaly být odpadem a které mají být použity jako palivo nebo jiné prostředky k výrobě energie nebo mají být spáleny, zasypány nebo uloženy na skládku.
                  6.   Pro účely výpočtu toho, zda bylo dosaženo cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. f) až i), mohou členské státy zohlednit recyklaci kovů vytříděných po spálení odpadu, a to v poměru k podílu spalovaného obalového odpadu, pokud tyto recyklované kovy splňují určitá kvalitativní kritéria stanovená prováděcím aktem přijatým podle čl. 11a odst. 9 směrnice 2008/98/ES.
                  7.   Obalový odpad odeslaný do jiného členského státu za účelem recyklace v tomto jiném členském státě může započítat k dosažení cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. f) až i) pouze členský stát, v němž byl tento obalový odpad sebrán.
                  8.   Obalový odpad vyvezený z Unie započítá k dosažení cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 této směrnice členský stát, v němž byl tento odpad sebrán, pouze jsou-li splněny požadavky odstavce 3 tohoto článku a může-li vývozce v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (*1) prokázat, že přeprava odpadu splňuje požadavky uvedeného nařízení a že se zpracování obalového odpadu mimo Unii uskutečnilo za podmínek, které jsou všeobecně rovnocenné požadavkům příslušného práva Unie v oblasti ochrany životního prostředí.
                  9.   Za účelem zajištění jednotných podmínek k uplatňování odstavců 1 až 5 tohoto článku přijme Komise do 31. března 2019 prováděcí akty, které stanoví pravidla pro výpočet, ověřování a předkládání údajů, zejména pokud jde o hmotnost vzniklého obalového odpadu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2.

                     (*1)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1).“"

                  7)

                  Vkládá se nový článek, který zní:
                  „Článek 6b
                  Zpráva včasného varování
                  1.   Komise ve spolupráci s Evropskou agenturou pro životní prostředí vypracuje zprávy o učiněném pokroku při dosahování cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. f) až i), a to nejpozději tři roky před každým z termínů stanovených v uvedených písmenech.
                  2.   Zprávy uvedené v odstavci 1 obsahují tyto údaje:

                              a)

                              odhad dosažení cílů jednotlivými členskými státy;

                              b)

                              seznam členských států, u nichž hrozí, že cílů v příslušných termínech nedosáhnou, společně s vhodnými doporučeními pro ně;

                              c)

                              příklady osvědčených postupů, které se používají v celé Unii a které by mohly sloužit jako vodítko ve vztahu k pokroku při dosahování stanovených cílů.“

                  8)

                  Článek 7 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 7
                  Systémy zpětného odběru, sběru a využití
                  1.   S cílem dosažení cílů stanovených touto směrnicí přijmou členské státy nezbytná opatření k vytvoření systémů umožňujících:

                              a)

                              zpětný odběr nebo sběr použitých obalů a obalových odpadů od spotřebitelů a jiných konečných uživatelů nebo z toků odpadů za účelem jejich usměrnění do nejvhodnějších možností nakládání s odpady;

                              b)

                              opakované použití nebo využití sebraných obalů nebo obalových odpadů, včetně recyklace.

                        Tyto systémy musí být otevřené pro účast hospodářských subjektů z dotčených odvětví a příslušných veřejných orgánů. Musí se vztahovat i na dovážené výrobky za nediskriminačních podmínek, včetně podrobných provozních podmínek a veškerých tarifů stanovených pro přístup k těmto systémům, a být navrženy tak, aby v souladu se Smlouvou bránily překážkám obchodu nebo narušování hospodářské soutěže.
                  2.   Členské státy zajistí, aby do 31. prosince 2024 byly zavedeny systémy rozšířené odpovědnosti výrobce pro všechny obaly podle článků 8 a 8a směrnice 2008/98/ES.
                  3.   Opatření podle odstavců 1 a 2 musí být součástí politiky týkající se veškerých obalů a obalových odpadů a brát v úvahu zejména požadavky, které se týkají ochrany zdravého životního prostředí a zdraví spotřebitelů, bezpečnosti a hygieny, ochrany jakosti, pravosti a technických charakteristik baleného zboží a použitých materiálů a ochrany práv průmyslového a obchodního vlastnictví.
                  4.   Členské státy přijmou opatření na podporu vysoce kvalitní recyklace obalových odpadů a pro dodržování nezbytných norem kvality pro příslušná odvětví zabývající se recyklací. Za tímto účelem se čl. 11 odst. 1 směrnice 2008/98/ES použije na obalové odpady, včetně odpadů z kompozitních obalů.“

                  9)

                  V článku 9 se doplňuje nový odstavec, který zní:
                  „5.   Do 31. prosince 2020 Komise posoudí proveditelnost posílení základních požadavků mimo jiné s cílem zlepšit koncepci opakovaného použití a podpořit vysoce kvalitní recyklaci, ale také posílit jejich vymáhání. Za tímto účelem předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ke které případně připojí legislativní návrh.“

                  10)

                  V článku 11 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
                  „3.   Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21a s cílem doplnit tuto směrnici stanovením podmínek, za nichž se hladiny koncentrace uvedené v odstavci 1 tohoto článku nevztahují na recyklované materiály a cykly výrobků, které jsou součástí uzavřeného a řízeného řetězce, a určením druhů obalů, na něž se nevztahuje požadavek uvedený v odst. 1 třetí odrážce tohoto článku.“

                  11)

                  Článek 12 se mění takto:

                              a)

                              nadpis se nahrazuje tímto: „Informační systémy a podávání zpráv“;

                              b)

                              odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                              „2.   Databáze uvedené v odstavci 1 obsahují údaje vycházející z přílohy III a poskytují informace zejména o velikosti, parametrech a vývoji toků obalů a obalových odpadů na úrovni jednotlivých členských států, včetně informací o toxicitě nebo nebezpečnosti obalových materiálů a komponent používaných k jejich výrobě.“;

                              c)

                              odstavec 3 se zrušuje;

                              d)

                              vkládají se nové odstavce, které znějí:
                              „3a.   Členské státy předkládají Komisi údaje týkající se provádění čl. 6 odst. 1 písm. a) až i) a údaje o opakovaně použitelných obalech za každý kalendářní rok.
                              Údaje předkládají elektronicky do osmnácti měsíců od konce vykazovaného roku, za který byly shromážděny. Údaje jsou předkládány ve formátu, který stanoví Komise na základě přílohy III v souladu s odstavcem 3d tohoto článku.
                              První sledované období týkající se cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. f) až i) a údajů o opakovaně použitelných obalech začíná v prvním úplném kalendářním roce po přijetí prováděcího aktu podle odstavce 3d tohoto článku, kterým se stanoví formát pro předkládání údajů, a první předložené údaje zahrnují údaje za toto sledované období.
                              3b.   K údajům, jež členské státy předkládají podle tohoto článku, je připojena zpráva o kontrole kvality a zpráva o opatřeních přijatých podle čl. 6a odst. 3 a odst. 8, případně včetně podrobných informací o průměrné míře ztrát.
                              3c.   Komise přezkoumá údaje předložené v souladu s tímto článkem a zprávu o výsledcích svého přezkumu zveřejní. Zpráva posoudí organizaci sběru údajů, zdroje údajů, metodiku použitou v členských státech a úplnost, spolehlivost, včasnost a konzistentnost těchto údajů. Posouzení může obsahovat konkrétní doporučení ke zlepšení. Tato zpráva se vypracuje po prvním předložení údajů členskými státy a poté každé čtyři roky.
                              3d.   Do 31. března 2019 Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví formát pro předkládání údajů podle odstavce 3a tohoto článku. Pro účely předkládání zpráv o provádění čl. 6 odst. 1 písm. a) až e) této směrnice používají členské státy formát stanovený rozhodnutím Komise 2005/270/ES (*2). Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2 této směrnice.

                                 (*2)  Rozhodnutí Komise 2005/270/ES ze dne 22. března 2005, kterým se stanoví formáty vztahující se k databázovému systému podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES o obalech a obalových odpadech (Úř. věst. L 86, 5.4.2005, s. 6).“;"

                              e)

                              odstavec 5 se zrušuje.

                  12)

                  Článek 17 se zrušuje.

                  13)

                  Článek 19 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 19
                  Přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku
                  1.   Komise přijme prováděcí akty nezbytné pro přizpůsobení identifikačního systému uvedeného v čl. 8 odst. 2 a čl. 10 druhého pododstavce šesté odrážky vědeckému a technickému pokroku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2.
                  2.   Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21a za účelem změny názorných příkladů pro definici obalu uvedených v příloze I.“

                  14)

                  Článek 20 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 20
                  Zvláštní opatření
                  Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21a s cílem doplnit tuto směrnici, je-li to nezbytné k řešení jakýchkoli obtíží, které nastanou při uplatňování jejích ustanovení, zejména ve vztahu k inertním obalovým materiálům uváděným na trh v Unii ve velmi malých množstvích (tzn. přibližně 0,1 % hmotnostních), primárním obalům zdravotnických prostředků a farmaceutických výrobků, drobným obalům a luxusním obalům.“

                  15)

                  Článek 21 se nahrazuje tímto:
                  „Článek 21
                  Postup projednávání ve výboru
                  1.   Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 39 směrnice 2008/98/ES. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (*3).
                  2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
                  Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.

                     (*3)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).“"

                  16)

                  Vkládá se nový článek, který zní:
                  „Článek 21a
                  Výkon přenesené pravomoci
                  1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
                  2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 11 odst. 3, čl. 19 odst. 2 a článku 20 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 4. července 2018. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci do devíti měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
                  3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 11 odst. 3, čl. 19 odst. 2 a článku 20 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
                  4.   Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (*4).
                  5.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
                  6.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 11 odst. 3, čl. 19 odst. 2 a článku 20 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.

                     (*4)  Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.“"

                  17)

                  Přílohy II a III se mění v souladu s přílohou této směrnice.

                  18)

                  Doplňuje se příloha IV v souladu s přílohou této směrnice.

            Článek 2
      Provedení ve vnitrostátním právu
      1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 5. července 2020. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
      Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
      2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.
      Článek 3
      Vstup v platnost
      Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
      Článek 4
      Určení
      Tato směrnice je určena členským státům.

         Ve Štrasburku dne 30. května 2018.

               Za Evropský parlament

               předseda

            A. TAJANI

               Za Radu

               předsedkyně

            L. PAVLOVA

         (1)  Úř. věst. C 264, 20.7.2016, s. 98.

         (2)  Úř. věst. C 17, 18.1.2017, s. 46.

         (3)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 18. dubna 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 22. května 2018.

         (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech (Úř. věst. L 365, 31.12.1994, s. 10).

         (5)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).

         (6)  Směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1).

         (7)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006 o přepravě odpadů (Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1).

         (8)  Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.

         (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

         (10)  Úř. věst. C 77, 28.3.2002, s. 1.

         (11)  Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 14.

         PŘÍLOHA

            1)
            Příloha II se mění takto:

                        a)

                        v bodě 1 se druhá odrážka nahrazuje tímto:

                                    „—

                                    Obaly musí být navrženy, vyrobeny a uváděny na trh způsobem, který v souladu se zásadou hierarchie způsobů nakládání s odpady umožní jejich opakované použití nebo využití, včetně recyklace, a omezí na minimum jejich dopad na životní prostředí, když se obalové odpady nebo zbytky po operacích nakládání s odpady odstraňují.“;

                        b)

                        v bodě 3 se písmena c) a d) nahrazují tímto:

                                    „c)

                                       Obaly využitelné formou kompostování

                                    Obalové odpady určené ke kompostování musí mít takovou schopnost biologického rozkladu, která nebrání jejich oddělenému sběru a kompostování nebo působení, jemuž jsou vystaveny.

                                    d)

                                       Biologicky rozložitelné obaly

                                    Biologicky rozložitelné obaly musí být takové povahy, aby u nich mohl proběhnout fyzikální, chemický, tepelný nebo biologický rozklad, který umožní, aby se převážná část vzniklého kompostu nakonec rozložila na oxid uhličitý, biomasu a vodu. Oxo-rozložitelné plastové obaly se nepovažují za obaly biologicky rozložitelné.“

            2)
            Příloha III se mění takto:

                        a)

                        v tabulkách 1 a 2 se řádky s názvem „Kov“ nahrazují dvěma řádky s názvy „Železný kov“ a „Hliník“;

                        b)

                        tabulka 2 se mění takto:

                                    i)

                                    v druhém sloupci se nadpis „Spotřeba obalů [t]“ nahrazuje nadpisem „Obaly poprvé uvedené na trh [t]“,

                                    ii)

                                    ve třetím sloupci se nadpis „Opakovaně používané obaly“ nahrazuje nadpisem „Opakovaně použitelné obaly“,

                                    iii)

                                    doplňuje se čtvrtý sloupec, který zní:

                                                „Opakovaně použitelné prodejní obaly

                                                [t]

                                                [%]“;

                        c)

                        v tabulkách 3 a 4 se řádky s názvem „Kovové obaly“ nahrazují dvěma řádky s názvy „Obaly ze železných kovů“ a „Hliníkové obaly“.

            3)
            Doplňuje se nová příloha, která zní:

               „PŘÍLOHA IV
               PLÁN PROVÁDĚNÍ PŘEDKLÁDANÝ V SOULADU S ČL. 6 ODST. 1 A PÍSM. D)
               Plán provádění předkládaný v souladu s čl. 6 odst. 1a písm. d) obsahuje:

                           1)

                           hodnocení minulé, stávající a plánované míry recyklace, skládkování a dalšího nakládání s obalovým odpadem a jednotlivých toků odpadů, z nichž se skládá;

                           2)

                           hodnocení provádění plánů pro nakládání s odpady a programů předcházení vzniku odpadu, které byly zavedeny v souladu s články 28 a 29 směrnice 2008/98/ES;

                           3)

                           důvody, proč se členský stát domnívá, že se mu nemusí podařit dosáhnout příslušného cíle uvedeného v čl. 6 odst. 1 písm. g) a i) ve stanoveném termínu, a posouzení doby odkladu, kterého je ke splnění daného cíle zapotřebí;

                           4)

                           opatření nezbytná k dosažení cílů stanovených v čl. 6 odst. 1 písm. g) a i) této směrnice, která platí pro dotčený členský stát během doby odkladu, včetně vhodných ekonomických nástrojů a dalších opatření pro poskytování pobídek k uplatňování hierarchie způsobů nakládání s odpady podle čl. 4 odst. 1 a přílohy IVa směrnice 2008/98/ES;

                           5)

                           harmonogram provádění opatření podle bodu 4, určení subjektu odpovědného za jejich provádění a posouzení míry, v jaké jednotlivá opatření přispívají k dosahování příslušných cílů v případě odkladu;

                           6)

                           informace o financování nakládání s odpady v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“;

                           7)

                           opatření k případnému zlepšení kvality údajů, s cílem dosáhnout lepších výsledků v oblasti plánování a sledování nakládání s odpady.“