title: Směrnice Rady 2008/73/ES ze dne 15. července 2008 , kterou se zjednodušují postupy tvorby seznamů a zveřejňování informací ve veterinární a zootechnické oblasti a mění směrnice 64/432/EHS, 77/504/EHS, 88/407/EHS, 88/661/EHS, 89/361/EHS, 89/556/EHS, 90/426/EHS, 90/427/EHS, 90/428/EHS, 90/429/EHS, 90/539/EHS, 91/68/EHS, 91/496/EHS, 92/35/EHS, 92/65/EHS, 92/66/EHS, 92/119/EHS, 94/28/ES, 2000/75/ES, rozhodnutí 2000/258/ES a směrnice 2001/89/ES, 2002/60/ES a 2005/94/ES (Text s významem pro EHP)

text:
               14.8.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 219/40

      SMĚRNICE RADY 2008/73/ES
   ze dne 15. července 2008,
   kterou se zjednodušují postupy tvorby seznamů a zveřejňování informací ve veterinární a zootechnické oblasti a mění směrnice 64/432/EHS, 77/504/EHS, 88/407/EHS, 88/661/EHS, 89/361/EHS, 89/556/EHS, 90/426/EHS, 90/427/EHS, 90/428/EHS, 90/429/EHS, 90/539/EHS, 91/68/EHS, 91/496/EHS, 92/35/EHS, 92/65/EHS, 92/66/EHS, 92/119/EHS, 94/28/ES, 2000/75/ES, rozhodnutí 2000/258/ES a směrnice 2001/89/ES, 2002/60/ES a 2005/94/ES
   (Text s významem pro EHP)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Právní předpisy Společenství ve veterinární oblasti stanoví, že sběrná střediska pro skot, prasata, kozy a ovce, sběrná střediska pro koně, obchodníci s uvedenými zvířaty, chovy drůbeže, inseminační stanice nebo střediska pro skladování spermatu a týmy pro odběr embryí nebo týmy pro produkci embryí a některé organizace, ústavy a střediska (dále jen „veterinární zařízení“) musí splňovat určité podmínky a musí být úředně schváleny členskými státy pro obchod uvnitř Společenství s některými živými zvířaty a produkty z nich, zejména s živočišným genetickým materiálem, jako je sperma, vajíčka a embrya.

               (2)

               Právní předpisy Společenství stanoví různé postupy pro registraci, tvorbu seznamů, aktualizaci, předávání a zveřejňování uvedených veterinárních zařízení. Rozdíly v postupech však komplikují tvorbu seznamů a jejich aktualizaci a velmi ztěžují praktické využívání uvedených seznamů příslušnými kontrolními útvary a dotčenými subjekty.

               (3)

               Proto by uvedené postupy měly být harmonizovány a měly by stanovit systematičtější, soudržnější a jednotnější pravidla pro pět klíčových prvků těchto postupů, jmenovitě pro registraci, tvorbu seznamů, jejich aktualizaci, předávání a zveřejňování.

               (4)

               Navíc jelikož kontrola podmínek, které musí různá veterinární zařízení splňovat, aby byla uvedena na seznamu, je úkolem členských států, měla by povinnost vypracování seznamů příslušet členským státům, a nikoli Komisi.

               (5)

               Členské státy by tedy měly vypracovat a průběžně aktualizovat seznamy dotčených veterinárních zařízení a měly by tyto seznamy zpřístupnit ostatním členským státům a veřejnosti. Za účelem harmonizace vzorů uvedených seznamů a způsobu, kterým může Společenství dosáhnout jednoduchého přístupu k aktuálním seznamům, je třeba postupem projednávání ve výborech stanovit společná kritéria.

               (6)

               V zájmu jasnosti a jednotnosti pravidel Společenství by se tento nový postup měl také uplatnit na zootechnickou oblast, zejména na chovatelská sdružení schválená pro vedení nebo zakládání plemenných knih v členských státech, a na informace, které mají členské státy poskytovat o soutěžích pro koňovité v souladu se směrnicí Rady 90/428/EHS ze dne 26. června 1990 o obchodu s koňovitými určenými pro soutěže a o podmínkách jejich účasti v soutěžích (1).

               (7)

               Podobně jako u pravidel používaných pro obchod uvnitř Společenství je dovoz spermatu, vajíček a embryí regulován tak, že veterinární zařízení původu ve třetích zemích musí splňovat určité podmínky, aby se minimalizovala veterinární rizika. Dovoz tohoto genetického materiálu do Společenství by tedy měl být povolen pouze inseminačním stanicím nebo střediskům pro skladování spermatu a týmům pro odběr embryí nebo týmům pro produkci embryí úředně schváleným pro vývoz do Společenství příslušnými orgány dotčené třetí země v souladu s požadavky Společenství, případně po provedení veterinárních kontrol Společenství.

               (8)

               Podle typu genetického materiálu a dotčených druhů se stávající postupy pro tvorbu seznamů veterinárních zařízení a aktualizaci příslušných seznamů různí, a to od rozhodnutí přijímaných v rámci postupu projednávání ve výborech v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (2) až po jednoduchou konzultaci se členskými státy.

               (9)

               Souběžná existence různých postupů může mít za následek zmatek a nejistotu mezi úředníky veřejné správy ve třetích zemích i mezi zemědělskými a obchodními subjekty. Vzhledem k tomu, že kontrola podmínek, jež musí různá veterinární zařízení splňovat, aby mohla být uvedena na seznamu zařízení schválených pro vývoz do Společenství v souladu s požadavky Společenství, je povinností třetích zemí, měl by být stávající právní rámec pro schvalování uvedených zařízení harmonizován a zjednodušen tak, aby odpovědnost za vypracování a aktualizaci seznamů nesly třetí země, a nikoli Komise. Je důležité zajistit, aby nebyla ovlivněna úroveň veterinárních záruk poskytovaných dotčenou třetí zemí. Zjednodušujícími opatřeními není dotčeno právo Komise přijmout v případě nutnosti ochranná opatření.

               (10)

               Různé stávající postupy by tedy měly být nahrazeny postupem, podle něhož by měl být dovoz do Společenství povolen pouze z těch třetích zemí, ve kterých příslušné orgány vypracují a průběžně aktualizují seznamy a sdělují je Komisi. Komise by o uvedených seznamech měla uvědomit členské státy a měla by je za účelem informování zpřístupnit veřejnosti. V případě obav souvisejících se seznamy sdělovanými třetími zeměmi je třeba přijmout ochranná opatření v souladu se směrnicí Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (3).

               (11)

               Z důvodů jasnosti a jednotnosti právních předpisů Společenství by se uvedený postup měl používat také v případě orgánů ve třetích zemích schválených za účelem vedení plemenných knih v souladu se zootechnickými právními předpisy Společenství.

               (12)

               Směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí (4) stanoví, že pokud jsou zvířata dovážená ze třetích zemí umístěna do karanténního střediska na území Společenství, musí být toto karanténní středisko schváleno a seznam karanténních středisek zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie. V zájmu jasnosti a jednotnosti pravidel Společenství by se zjednodušený postup měl použít také pro aktualizaci seznamu karanténních středisek v členských státech.

               (13)

               Ve veterinární oblasti je Komise povinna vypracovat a aktualizovat seznamy schválených národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří na základě informací poskytnutých členskými státy.

               (14)

               V souladu s právními předpisy Společenství se změny uvedených seznamů provádějí na žádost členského státu rozhodnutím přijatým v rámci postupu projednávání ve výborech v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES, nebo je provádí Rada na návrh Komise.

               (15)

               Změny těchto seznamů jsou však často čistě formální, kdy se například jedná o změny kontaktních údajů daných národních referenčních laboratoří nebo jiných schválených laboratoří.

               (16)

               V současnosti se seznamy uvedených laboratoří aktualizují pouze periodicky, aby se snížil počet rozhodnutí, které musí Komise přijímat. Tato praxe však nezaručuje rychlou aktualizaci uvedených seznamů. To by mohlo oslabit právní postavení národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří.

               (17)

               Jelikož členské státy určují národní referenční laboratoře a poskytují všechny potřebné údaje a aktualizace, měly by odpovědnost za vypracování seznamů těchto laboratoří nést členské státy, a nikoli Komise. Podobně by členské státy měly nést odpovědnost za vypracování seznamů jiných schválených laboratoří.

               (18)

               Členské státy by tedy měly vypracovat a průběžně aktualizovat seznamy národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří a zpřístupnit je ostatním členským státům a veřejnosti. Za účelem harmonizace vzoru uvedených seznamů a způsobu, kterým může Společenství dosáhnout jednoduchého přístupu k aktuálním seznamům, by měla být postupem projednávání ve výborech vytvořena společná kritéria.

               (19)

               Pokud se však seznamy týkají schválených laboratoří umístěných ve třetích zemích, měla by i nadále nést odpovědnost za vypracování a zveřejňování seznamů těchto laboratoří Komise.

               (20)

               Aby se předešlo jakémukoli narušení, pokud jde o žádosti o schválení laboratoří předložené členskými státy podle rozhodnutí Rady 2000/258/ES ze dne 20. března 2000 o určení zvláštního institutu odpovědného za stanovení kritérií nezbytných pro normalizaci sérologických testů pro sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině (5), měla by být touto směrnicí stanovena přechodná opatření.

               (21)

               Podle čl. 6 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (6) stanoví, že plemenný a užitkový skot určený k obchodu uvnitř Společenství musí pocházet ze stáda úředně prostého tuberkulózy, a jedná-li se o zvířata starší šesti týdnů, reagovat negativně na nitrokožní tuberkulinaci provedenou 30 dní před opuštěním stáda původu. Z důvodu tradičních postupů v oblasti zemědělství a obchodu se některé členské státy potýkaly s obtížemi při plnění požadavku na toto testování před přesunem. Je tedy nezbytné umožnit provedení nitrokožní tuberkulinace na jiném místě, než je hospodářství původu, jež bude stanoveno postupem projednávání ve výborech.

               (22)

               Dále by některé přílohy směrnice 64/432/EHS, které jsou čistě technické povahy, jako například přílohy týkající se veterinárních testů, stanovující seznam chorob podléhajících ohlašovací povinnosti nebo stanovující veterinární osvědčení, měly být pozměňovány postupem projednávání ve výborech, aby bylo možné rychle zohlednit nový vývoj v oblasti vědy. Nicméně změna příloh stanovujících podrobné podmínky s ohledem na nákazy prostý status, což může mít vliv na obchod uvnitř Společenství, by měla být vyhrazena Radě.

               (23)

               Oblast odběru a produkce genetických materiálů prošla od počátku devadesátých let vědeckým a technickým vývojem. Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (7), nebyla ke zohlednění tohoto vývoje ani nových norem Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) aktualizována. Z tohoto důvodu je vhodné uvedenou směrnici změnit a začlenit do její oblasti působnosti ustanovení týkající se obchodu s genetickým materiálem získaným z jiných zvířat, než z ovcí, koz, koňovitých a prasat, a jeho dovozu. Členským státům by dále mělo být až do stanovení podrobných harmonizovaných pravidel v této oblasti umožněno uplatňovat vnitrostátní pravidla. Podobně by členským státům mělo být umožněno uplatňovat vnitrostátní pravidla do doby, než budou stanovena podrobná harmonizovaná pravidla pro dovoz zvířat upravený uvedenou směrnicí.

               (24)

               Rada by měla v souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (8) vybízet členské státy, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.

               (25)

               Směrnice Rady 64/432/EHS, 77/504/EHS (9), 88/407/EHS (10), 88/661/EHS (11), 89/361/EHS (12), 89/556/EHS (13), 90/426/EHS (14), 90/427/EHS (15), 90/428/EHS, 90/429/EHS (16), 90/539/EHS (17), 91/68/EHS (18), 91/496/EHS, 92/35/EHS (19), 92/65/EHS, 92/66/EHS (20), 92/119/EHS (21), 94/28/ES (22), 2000/75/ES (23), rozhodnutí 2000/258/ES, směrnice Rady 2001/89/ES (24), 2002/60/ES (25) a 2005/94/ES (26) by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 64/432/EHS
   Směrnice 64/432/EHS se mění takto:

               1)

               v čl. 6 odst. 2 písm. a) se první pododstavec nahrazuje tímto:
               „musí pocházet ze stáda skotu úředně prostého tuberkulózy, a jedná-li se o zvířata starší šesti týdnů, reagovat negativně na nitrokožní tuberkulinaci provedenou v souladu s bodem 2.2 přílohy B buď v průběhu 30 dní před opuštěním stáda původu, nebo v místě a za podmínek, které budou určeny postupem podle článku 17.“;

               2)

               vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 6a
               Členské státy určí státní ústavy, národní referenční laboratoře nebo úřední ústavy odpovědné za koordinaci norem a diagnostických metod uvedených v přílohách A až D. Vedou jejich aktualizované seznamy a zpřístupní je ostatním členským státům a veřejnosti.
               Úkoly a pověření uvedených státních ústavů, národních referenčních laboratoří a úředních ústavů jsou stanoveny v přílohách B a C a v kapitole II přílohy D.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 17 odst. 2.“;

               3)

               v článku 11 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Příslušný orgán vydá každému schválenému sběrnému středisku číslo schválení. Schválení sběrných středisek mohou být omezena na určitý druh zvířat nebo na plemenná a užitková zvířata nebo na jatečná zvířata.
               Příslušný orgán vypracuje a průběžně aktualizuje seznam schválených sběrných středisek a jejich čísel schválení a tento seznam zpřístupní ostatním členským státům a veřejnosti.“;

               4)

               v článku 13 se doplňují nové odstavce, které znějí:
               „5.   Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam schválených obchodníků a registrovaných zařízení používaných obchodníky v souvislosti s jejich obchodní činností a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
               6.   Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování odstavce 5 mohou být přijata postupem podle čl. 17 odst. 2.“;

               5)

               článek 16 se nahrazuje tímto:
               „Článek 16
               Rada pozmění kvalifikovanou většinou na návrh Komise přílohy A a D (kapitola I), zejména s ohledem na jejich přizpůsobení technickému a vědeckému vývoji.
               Komise pozmění přílohy B, C, D (kapitola II), E a F postupem podle článku 17.“;

               6)

               příloha B se mění takto:

                           a)

                           bod 4.1 se nahrazuje tímto:
                           „4.1   Úkoly a pověření
                           Státní ústavy, národní referenční laboratoře nebo úřední ústavy určené v souladu s článkem 6a jsou pověřené prováděním úředně stanovených zkoušek tuberkulínů nebo reagencií uvedených v odstavcích 2 a 3 ve svých příslušných členských státech tak, aby zajistily, že každý z těchto tuberkulínů nebo reagencií splňuje normy uvedené v bodě 2.1 a v odstavci 3.“;

                           b)

                           bod 4.2 se zrušuje;

               7)

               příloha C se mění takto:

                           a)

                           v bodu 4.1 se návětí nahrazuje tímto:
                           „Národní referenční laboratoře určené podle článku 6a jsou příslušné pro:“;

                           b)

                           bod 4.2 se zrušuje;

               8)

               v příloze D kapitole II oddíle A se body 2 a 3 nahrazují tímto:

                           „2)

                           Státní ústavy, národní referenční laboratoře nebo úřední ústavy určené v souladu s článkem 6a ke koordinaci norem a diagnostických metod testů na enzootickou leukózu skotu jsou pověřeny kalibrací referenčního pracovního antigenu laboratoře podle úředního referenčního séra ES (EI sérum), jež poskytl National Veterinary Institute, Technical University of Denmark.

                           3)

                           Referenční antigeny používané v laboratoři musí být nejméně jednou za rok předloženy státním ústavům, národním referenčním laboratořím nebo úředním ústavům určeným v souladu s článkem 6a ke srovnání s úředním referenčním sérem ES. Kromě této standardizace může být použitý antigen kalibrován v souladu s metodou popsanou v oddíle B.“

         Článek 2
   Změny směrnice 77/504/EHS
   Do směrnice 77/504/EHS se vkládá nový článek, který zní takto:

      „Článek 4a
      1.   Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 1 písm. b) první odrážce, které jsou úředně uznány pro účely vedení nebo zakládání plemenných knih, a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
      2.   Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 8 odst. 2.“

   Článek 3
   Změny směrnice 88/407/EHS
   Směrnice 88/407/EHS se mění takto:

               1)

               v článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Veškeré inseminační stanice nebo střediska pro skladování spermatu jsou zaregistrovány a každá stanice nebo středisko obdrží veterinární registrační číslo. Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam inseminačních stanic nebo středisek pro skladování spermatu a jejich veterinárních registračních čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
               3.   Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 18 odst. 2.“;

               2)

               článek 9 se nahrazuje tímto:
               „Článek 9
               1.   Členské státy povolí pouze dovoz spermatu odeslaného z inseminační stanice nebo ze střediska pro skladování spermatu, jež se nacházejí v některé ze třetích zemí ze seznamu uvedeného v článku 8 a pro které je příslušný orgán dotčené třetí země schopen poskytnout záruky, že jsou splněny tyto podmínky:

                           a)

                           stanice nebo středisko splňuje podmínky:

                                       i)

                                       pro schválení inseminačních stanic nebo středisek pro skladování spermatu podle kapitoly I přílohy A,

                                       ii)

                                       týkající se dozoru nad těmito stanicemi nebo středisky podle kapitoly II uvedené přílohy;

                           b)

                           stanice nebo středisko byly příslušným orgánem třetí země úředně schváleny pro vývoz do Společenství;

                           c)

                           stanice nebo středisko je pod dohledem svého veterinárního lékaře;

                           d)

                           ve stanici nebo středisku je alespoň dvakrát ročně prováděna inspekce úředním veterinárním lékařem třetí země.

                     2.   Seznam inseminačních stanic nebo středisek pro skladování spermatu, která příslušný orgán třetí země ze seznamu uvedeného v článku 8 schválil v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 1 tohoto článku a z nichž lze odesílat sperma do Společenství, se sděluje Komisi.
               Schválení inseminační stanice nebo střediska pro skladování spermatu musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud tato stanice nebo toto středisko již nesplňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a musí o tom ihned informovat Komisi.
               Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle tohoto odstavce obdrží od příslušného orgánu třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.
               3.   Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 18 odst. 2.“;

               3)

               článek 12 se nahrazuje tímto:
               „Článek 12
               Pravidla stanovená ve směrnici 97/78/ES se použijí zejména pro organizaci kontrol, které mají provádět členské státy, a následný postup v návaznosti na tyto kontroly a pro ochranná opatření, která se mají používat v souladu s postupem podle článku 22 uvedené směrnice.“

         Článek 4
   Změny směrnice 88/661/EHS
   Směrnice 88/661/EHS se mění takto:

               1)

               vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 4a
               Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 1 písm. c) první odrážce a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 11 odst. 2.“;

               2)

               vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 7a
               Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 1 písm. d) první odrážce a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 11 odst. 2.“

         Článek 5
   Změny směrnice 89/361/EHS
   Článek 5 směrnice 89/361/EHS se nahrazuje tímto:

      „Článek 5
      Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 2 písm. b) první odrážce, které jsou úředně schváleny pro účely vedení nebo zakládání plemenných knih a splňují kritéria určená v souladu s čl. 4 první odrážkou, a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
      Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle článku 8.“

   Článek 6
   Změny směrnice 89/556/EHS
   Směrnice 89/556/EHS se mění takto:

               1)

               v čl. 5 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
               „2.   Týmy pro odběr embryí registruje příslušný orgán každého dotčeného členského státu a každému týmu přidělí veterinární registrační číslo.
               Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam týmů pro odběr embryí a jejich veterinárních registračních čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.“;

               2)

               článek 8 se nahrazuje tímto:
               „Článek 8
               1.   Členské státy povolí pouze dovoz embryí odeslaných z týmu pro odběr embryí nebo týmu pro produkci embryí, jenž se nachází v některé ze třetích zemí ze seznamu uvedeného v článku 7, a pro který je příslušný orgán dotčené třetí země schopen poskytnout záruky, že jsou splněny tyto podmínky:

                           a)

                           tým splňuje podmínky:

                                       i)

                                       pro schválení týmů pro odběr embryí a týmů pro produkci embryí podle kapitoly I přílohy A,

                                       ii)

                                       pro provádění odběru, ošetření, skladování a přepravu embryí těmito týmy podle kapitoly II uvedené přílohy;

                           b)

                           tým byl příslušným orgánem třetí země úředně schválen pro vývoz do Společenství;

                           c)

                           tým je alespoň dvakrát ročně kontrolován úředním veterinárním lékařem třetí země.

                     2.   Seznam týmů pro odběr embryí nebo týmů pro produkci embryí, které příslušný orgán třetí země ze seznamu uvedeného v článku 7 schválil v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 1 tohoto článku a od nichž lze odesílat embrya do Společenství, se sděluje Komisi.
               Schválení týmu pro odběr embryí nebo týmu pro produkci embryí musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud tento tým již nesplňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a musí o tom ihned informovat Komisi.
               Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle tohoto odstavce obdrží od příslušného orgánu dotčené třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.
               3.   Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 18 odst. 2.“;

               3)

               článek 11 se nahrazuje tímto:
               „Článek 11
               Pravidla stanovená směrnicí 97/78/ES se použijí zejména pro organizaci kontrol, které mají provádět členské státy, a následný postup v návaznosti na tyto kontroly a pro ochranná opatření, která se mají používat v souladu s postupem podle článku 22 uvedené směrnice.“

         Článek 7
   Změny směrnice 90/426/EHS
   V článku 7 směrnice 90/426/EHS se odstavec 1 nahrazuje tímto:

      „1.   Koňovití musí být přepraveni z hospodářství původu na místo určení co možná nejrychleji, a to buď přímo, nebo přes schválený trh nebo středisko svodu zvířat ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. o) směrnice 64/432/EHS, a to ve vozidlech nebo kontejnerech, které jsou pravidelně čištěny a dezinfikovány dezinfekčním prostředkem v intervalech, které stanoví odesílající členský stát. Vozidla musí být vybavena tak, aby z nich v průběhu přepravy nemohly vytékat nebo vypadávat exkrementy, podestýlka nebo krmivo koňovitých. Přeprava musí být prováděna tak, aby bylo účinně chráněno zdraví a dobré životní podmínky koňovitých.“

   Článek 8
   Změny směrnice 90/427/EHS
   Článek 5 směrnice 90/427/EHS se nahrazuje tímto:

      „Článek 5
      Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů, které vedou nebo zakládají plemenné knihy, jak je uvedeno v čl. 2 písm. c) první odrážce, a jsou schváleny nebo uznány na základě kritérií určených v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a), a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
      Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle článku 10.“

   Článek 9
   Změny směrnice 90/428/EHS
   V článku 4 směrnice 90/428/EHS se odstavec 2 nahrazuje tímto:

      „2.   Platí však, že:

                  —

                  povinnostmi uvedenými v článku 3 není dotčena organizace:

                              a)

                              soutěží pořádaných za účelem zkvalitnění plemene pro koňovité zapsané v určité plemenné knize;

                              b)

                              regionálních šlechtitelských soutěží pro koňovité;

                              c)

                              akcí tradičního nebo historického charakteru.

                        Členské státy, které hodlají využít těchto možností, předem informují o svém záměru a jeho odůvodnění ostatní členské státy a veřejnost;

                  —

                  členské státy mohou u každé soutěže nebo u každého typu soutěže prostřednictvím subjektů pro tyto účely úředně schválených nebo uznaných vyhradit určitý procentní podíl z peněžní výhry nebo ze zisku uvedeného v odst. 1 písm. c) na zachování, rozvoj nebo zkvalitnění chovu.
                  Od roku 1993 tento procentní podíl činí nejvýše 20 %.
                  Kritéria pro rozdělení těchto prostředků v dotyčném členském státě se zpřístupní ostatním členským státům a veřejnosti.“

   Článek 10
   Změny směrnice 90/429/EHS
   Směrnice 90/429/EHS se mění takto:

               1)

               v článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Všechny inseminační stanice jsou zaregistrovány a každá stanice obdrží veterinární registrační číslo.
               Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam inseminačních stanic a jejich veterinárních registračních čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.“;

               2)

               článek 8 se nahrazuje tímto:
               „Článek 8
               1.   Členské státy povolí pouze dovoz spermatu odeslaného z inseminační stanice, jež se nachází v některé ze třetích zemí ze seznamu uvedeného v článku 7 a pro kterou je příslušný orgán dotčené třetí země schopen poskytnout záruky, že jsou splněny tyto podmínky:

                           a)

                           stanice splňuje podmínky:

                                       i)

                                       pro schválení inseminačních stanic podle kapitoly I přílohy A,

                                       ii)

                                       týkající se dozoru nad těmito stanicemi podle kapitoly II uvedené přílohy;

                           b)

                           stanice byla příslušným orgánem třetí země úředně schválena pro vývoz do Společenství;

                           c)

                           stanice je pod dohledem svého veterinárního lékaře;

                           d)

                           ve stanici je alespoň dvakrát ročně prováděna inspekce úředním veterinárním lékařem dané třetí země.

                     2.   Seznam inseminačních stanic, které příslušný orgán třetí země ze seznamu uvedeného v článku 7 schválil v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 1 tohoto článku a z nichž lze odesílat sperma do Společenství, se sděluje Komisi.
               Schválení inseminační stanice musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud tato stanice již nesplňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a musí o tom ihned informovat Komisi.
               Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle tohoto odstavce obdrží od příslušného orgánu dotčené třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.
               3.   Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 18 odst. 2.“;

               3)

               v článku 15 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Pravidla stanovená směrnicí 97/78/ES se použijí zejména pro organizaci kontrol, které mají provádět členské státy, a následný postup v návaznosti na tyto kontroly a pro ochranná opatření, která se mají používat v souladu s postupem podle článku 22 uvedené směrnice.“

         Článek 11
   Změny směrnice 90/539/EHS
   Směrnice 90/539/EHS se mění takto:

               1)

               článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4
               Každý členský stát určí národní referenční laboratoř příslušnou pro koordinaci diagnostických metod stanovených touto směrnicí a jejich použití schválenými laboratořemi na jeho území.
               Každý členský stát zpřístupní údaje o své národní referenční laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 32 odst. 2.“;

               2)

               vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 6a
               Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam zařízení schválených v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) a jejich čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle článku 32.“;

               3)

               příloha I se mění takto:

                           i)

                           bod 1 se zrušuje,

                           ii)

                           bod 2 se nahrazuje tímto:

                                       „2)

                                       Národní referenční laboratoře pro choroby ptáků určené v souladu s článkem 4 jsou v dotyčném členském státě příslušné pro koordinaci diagnostických metod uvedených v této směrnici. Za tímto účelem:

                                                   a)

                                                   mohou poskytovat schváleným laboratořím reagencia potřebná k diagnostice;

                                                   b)

                                                   sledují kvalitu reagencií používaných laboratořemi schválenými k provádění diagnostických testů podle této směrnice;

                                                   c)

                                                   pravidelně organizují srovnávací testy.“

         Článek 12
   Změny směrnice 91/68/EHS
   Směrnice 91/68/EHS se mění takto:

               1)

               v článku 8a se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Příslušný orgán vydá každému schválenému sběrnému středisku číslo schválení. Schválení mohou být omezena na jeden nebo více druhů zvířat, na které se vztahuje tato směrnice, nebo na plemenná zvířata či zvířata určená na výkrm nebo na jatečná zvířata.
               Příslušný orgán vypracuje a průběžně aktualizuje seznam schválených sběrných středisek a jejich jedinečných čísel schválení a tento seznam zpřístupní ostatním členským státům a veřejnosti.“;

               2)

               v článku 8b se doplňuje nový odstavec, který zní:
               „5.   Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam schválených obchodníků a registrovaných zařízení používaných obchodníky v souvislosti s jejich obchodní činností a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle čl. 15 odst. 2.“

         Článek 13
   Změny směrnice 91/496/EHS
   V článku 10 směrnice 91/496/EHS se odstavec 4 nahrazuje tímto:

                  „4.

                              a)

                              Schvalování a následná aktualizace seznamu karanténních středisek uvedených v odst. 1 první odrážce se provádí postupem podle článku 22. Komise zveřejní seznam těchto karanténních středisek a jeho případné aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie.

                              b)

                              Karanténní střediska uvedená v odst. 1 druhé odrážce a v odst. 2 první odrážce, která splňují podmínky stanovené v příloze B, schvalují členské státy a každému středisku přidělí číslo schválení. Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam karanténních středisek a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti. Karanténní střediska podléhají kontrole stanovené v článku 19.
                              Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto písmene mohou být přijata postupem podle článku 22.“

   Článek 14
   Změny směrnice 92/35/EHS
   Směrnice 92/35/EHS se mění takto:

               1)

               článek 14 se nahrazuje tímto:
               „Článek 14
               1.   Členské státy určí národní laboratoř pro provádění laboratorních vyšetření stanovených v této směrnici a zpřístupní údaje o uvedené laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle článku 19.
               2.   Úkoly a povinnosti národních laboratoří určených v souladu s odstavcem 1 jsou stanoveny v příloze I.
               3.   Národní laboratoře určené v souladu s odstavcem 1 spolupracují s referenční laboratoří Společenství uvedenou v článku 15.“;

               2)

               v příloze I se zrušuje oddíl A.

         Článek 15
   Změny směrnice 92/65/EHS
   Směrnice 92/65/EHS se mění takto:

               1)

               článek 11 se nahrazuje tímto:
               „Článek 11
               1.   Členské státy zajistí, aby bez dotčení rozhodnutí přijímaných při provádění článků 21 a 23 byly předmětem obchodu jen sperma, vajíčka a embrya, která vyhovují podmínkám odstavců 2, 3, 4 a 5.
               2.   Sperma živočišných druhů ovcí, koz a koní musí, aniž jsou dotčena kritéria pro zápis určitých plemen koňovitých do plemenných knih, být:

                           —

                           odebíráno, zpracováváno a skladováno za účelem umělé inseminace ve stanici nebo středisku schválených ze zdravotního hlediska podle přílohy D kapitoly I nebo v případě ovcí a koz odchylně od shora uvedeného v hospodářství, které vyhovuje požadavkům směrnice 91/68/EHS,

                           —

                           odebíráno od zvířat, která splňují podmínky stanovené v příloze D kapitole II,

                           —

                           odebíráno, zpracováváno, uchováváno, skladováno a přepravováno podle přílohy D kapitoly III,

                           —

                           provázeno během přepravy do jiného členského státu veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru, jenž se stanoví postupem podle článku 26.

                     3.   Vajíčka a embrya živočišných druhů ovcí, koz, koní a prasat musí být:

                           —

                           odebírána dárkyním splňujícím podmínky stanovené v příloze D kapitole IV týmem pro odběr vajíček a embryí nebo vyprodukována týmem pro produkci embryí, který je schválen příslušným orgánem členského státu a splňuje podmínky stanovené v příloze D kapitole I postupem podle článku 26,

                           —

                           odebírána, ošetřena, uchovávána v příslušné laboratoři, skladována a přepravována podle přílohy D kapitoly III,

                           —

                           provázena během převozu do jiného členského státu veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru, jenž se stanoví postupem podle článku 26.

                     Sperma používané pro inseminaci dárkyň musí v případě ovcí, koz a koňovitých vyhovovat ustanovením odstavce 2 a v případě prasat ustanovením směrnice 90/429/EHS.
               Případné další záruky lze stanovit postupem podle článku 26.
               4.   Schválené stanice nebo střediska uvedené v odst. 2 první odrážce a schválené týmy uvedené v odst. 3 první odrážce jsou registrovány příslušným orgánem dotčeného členského státu, který každé stanici, středisku či týmu přidělí veterinární registrační číslo.
               Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam schválených stanic, středisek a týmů a jejich veterinárních registračních čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle článku 26.
               5.   Veterinární požadavky a vzorová veterinární osvědčení platná pro sperma, vajíčka nebo embrya těch druhů zvířat, které nejsou uvedeny v odstavcích 2 a 3, se stanoví postupem podle článku 26.
               Do stanovení veterinárních požadavků a vzorových veterinárních osvědčení platí pro obchodování s takovým spermatem, vajíčky a embryi nadále vnitrostátní pravidla.“;

               2)

               v čl. 13 odst. 2 se písmeno d) se nahrazuje tímto:

                           „d)

                           Všechny schválené organizace, instituty, stanice a střediska zaregistruje příslušný orgán a vydá jim číslo schválení.
                           Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam schválených organizací, institutů, stanic a středisek a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
                           Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle článku 26.“;

               3)

               v článku 17 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
               „2.   Do Společenství se mohou dovážet pouze zvířata, sperma, vajíčka a embrya uvedená v článku 1, která vyhovují následujícím požadavkům:

                           a)

                           musí pocházet ze třetí země uvedené na seznamu vypracovaném podle odst. 3 písm. a);

                           b)

                           musí být provázena veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru vyhotovenému postupem podle článku 26, je podepsáno příslušným orgánem vyvážející země a potvrzuje, že:

                                       i)

                                       zvířata

                                                   —

                                                   vyhovují doplňkovým podmínkám nebo nabízejí rovnocenné záruky podle článku 4 a

                                                   —

                                                   pocházejí ze schválených stanic, středisek, organizací či institutů, jež poskytují záruky přinejmenším rovnocenné těm uvedeným v příloze C,

                                       ii)

                                       sperma, vajíčka a embrya byly dodány schválenými inseminačními stanicemi nebo středisky pro jejich skladování a týmy pro odběr či produkci embryí, jež poskytují záruky přinejmenším rovnocenné těm, které mají být stanoveny v příloze D kapitole I postupem podle článku 26.

                     Do doby, než budou vypracovány seznamy třetích zemí a schválených zařízení uvedených v písmeni b) a než budou stanoveny veterinární požadavky a vzory veterinárních osvědčení podle písmen a) a b), platí nadále vnitrostátní pravidla za předpokladu, že nejsou příznivější než ta, která jsou stanovena v kapitole II.
               3.   Stanoví se následující:

                           a)

                           postupem podle článku 26 seznam třetích zemí nebo částí třetích zemí, které mohou poskytnout členským státům a Komisi záruky rovnocenné zárukám stanoveným v kapitole II ve vztahu ke zvířatům, spermatu, vajíčkům a embryím;

                           b)

                           podle tohoto písmene seznam schválených stanic, středisek nebo týmů, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 2 první odrážce a v čl. 11 odst. 3 první odrážce, které se nacházejí v některé ze třetích zemí ze seznamu uvedeného v písmenu a) tohoto odstavce a pro které může příslušný orgán poskytnout záruky stanovené v čl. 11 odst. 2 a 3.
                           Seznam schválených stanic, středisek a týmů uvedený v prvním pododstavci a jejich veterinárních registračních čísel se sděluje Komisi.
                           Schválení stanic, středisek nebo týmů musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud tato stanice, středisko nebo tým již nesplňuje podmínky stanovené v čl. 11 odst. 2 a 3, a musí o tom ihned informovat Komisi.
                           Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle druhého a třetího pododstavce obdrží od příslušného orgánu třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.
                           Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto písmene mohou být přijata postupem podle článku 26;

                           c)

                           postupem podle článku 26 zvláštní veterinární požadavky, zvláště na ochranu Společenství před určitými exotickými chorobami, nebo záruky rovnocenné těm, které jsou uvedeny v této směrnici.
                           Zvláštní požadavky a rovnocenné záruky stanovené pro třetí země nesmí být příznivější než podmínky a záruky stanovené v kapitole II.“;

               4)

               v článku 20 se první pododstavec nahrazuje tímto:
               „Pravidla stanovená směrnicí 97/78/ES se použijí zejména pro organizaci kontrol, které mají provádět členské státy, a následný postup v návaznosti na tyto kontroly a pro ochranná opatření, která se mají používat v souladu s postupem podle článku 22 uvedené směrnice.“

         Článek 16
   Změny směrnice 92/66/EHS
   Směrnice 92/66/EHS se mění takto:

               1)

               článek 14 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                           „2.   Národní laboratoře uvedené v odstavci 1 jsou příslušné pro koordinaci norem a diagnostických metod, použití činidel a testování očkovacích látek.“;

                           b)

                           v odstavci 3 se návětí nahrazuje tímto:
                           „3.   Národní laboratoře uvedené v odstavci 1 jsou příslušné pro koordinaci norem a diagnostických metod používaných v jednotlivých diagnostických laboratořích pro newcastleskou chorobu v daném členském státě. Za tímto účelem:“;

                           c)

                           odstavec 4 se nahrazuje tímto:
                           „4.   Národní laboratoře uvedené v odstavci 1 spolupracují s referenční laboratoří Společenství uvedenou v článku 15.
                           5.   Členské státy vedou aktuální seznamy národních laboratoří nebo institutů uvedených v odstavci 1 a zpřístupní je ostatním členským státům a veřejnosti.
                           Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle čl. 25 odst. 2.“;

               2)

               příloha IV se zrušuje.

         Článek 17
   Změny směrnice 92/119/EHS
   Směrnice 92/119/EHS se mění takto:

               1)

               v článku 17 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
               „5.   Členské státy vedou aktuální seznamy národních laboratoří uvedených v odstavci 1 a zpřístupní je ostatním členským státům a veřejnosti.“;

               2)

               v příloze II se zrušuje bod 5.

         Článek 18
   Změny směrnice 94/28/ES
   Směrnice 94/28/ES se mění takto:

               1)

               článek 3 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 1 se nahrazuje tímto:
                           „1.   Seznam orgánů pro dané druhy nebo plemena, které příslušný orgán třetí země schválil pro účely této směrnice, se sděluje Komisi.
                           Schválení orgánu musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud již nesplňuje podmínky stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. b), a musí o tom ihned informovat Komisi.
                           Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle druhého pododstavce obdrží od příslušného orgánu dotčené třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.“;

                           b)

                           v odstavci 2 se zrušuje písmeno a);

                           c)

                           odstavec 3 se zrušuje;

               2)

               v článku 10 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
               „Pokud to vyžaduje jakékoli závažné porušení čl. 3 odst. 2 písm. b), zejména v souvislosti se zjištěním kontrol provedených na místě podle prvního pododstavce tohoto článku, mohou být postupem podle článku 12 přijata opatření k pozastavení dovozu zvířat, spermatu, vajíček a embryí uvedených v čl. 1 odst. 1.“

         Článek 19
   Změny směrnice 2000/75/ES
   Směrnice 2000/75/ES se mění takto:

               1)

               článek 15 se nahrazuje tímto:
               „Článek 15
               1.   Členské státy určí národní laboratoř pověřenou laboratorními zkouškami stanovenými touto směrnicí a zpřístupní údaje o této laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti.
               Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle čl. 20 odst. 2.
               2.   Úkoly národních laboratoří určených v souladu s odstavcem 1 jsou uvedeny v příloze I.
               3.   Národní laboratoře určené v souladu s odstavcem 1 tohoto článku spolupracují s referenční laboratoří Společenství uvedenou v článku 16.“;

               2)

               v příloze I se zrušuje oddíl A.

         Článek 20
   Změny rozhodnutí 2000/258/ES
   Rozhodnutí 2000/258/ES se mění takto:

               1)

               článek 3 se nahrazuje tímto:
               „Článek 3
               1.   Na základě příznivého výsledku hodnocení žádající laboratoře členského státu doloženého laboratoří AFSSA v Nancy může příslušný orgán členského státu schválit tuto žádající laboratoř pro provádění sérologických testů za účelem sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině.
               Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam schválených laboratoří a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
               2.   Na základě příznivého výsledku hodnocení žádající laboratoře třetí země doloženého laboratoří AFSSA v Nancy a žádosti o schválení podané příslušným orgánem třetí země původu této žádající laboratoře se laboratoř postupem podle čl. 5 odst. 2 schválí pro provádění sérologických testů za účelem sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině.
               3.   Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 5 odst. 2.“;

               2)

               vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 5a
               Na žádosti o schválení laboratoří předložené členskými státy v souladu s článkem 3 a přílohou II před 1. lednem 2010 se nadále vztahuje toto rozhodnutí, a to ve znění před 3. zářím 2008.“;

               3)

               přílohy I a II se nahrazují zněním uvedeným v příloze této směrnice.

         Článek 21
   Změny směrnice 2001/89/ES
   Směrnice 2001/89/ES se mění takto:

               1)

               v čl. 17 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:

                           „b)

                           národní laboratoř byla pověřená koordinací norem a diagnostických metod v každém členském státě v souladu s přílohou III.
                           Členské státy zpřístupní údaje o své národní laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti způsobem, který může být stanoven postupem podle čl. 26 odst. 2.“;

               2)

               příloha III se mění takto:

                           a)

                           název se nahrazuje tímto:
                           „Úkoly národních laboratoří pro klasický mor prasat“;

                           b)

                           bod 1 se zrušuje.

         Článek 22
   Změny směrnice 2002/60/ES
   Směrnice 2002/60/ES se mění takto:

               1)

               v čl. 18 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:

                           „b)

                           národní laboratoř byla pověřená koordinací norem a diagnostických metod v každém členském státě v souladu s přílohou IV.
                           Členské státy zpřístupní údaje o své národní laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti způsobem, který může být stanoven postupem podle čl. 23 odst. 2.“;

               2)

               příloha IV se mění takto:

                           a)

                           název se nahrazuje tímto:
                           „Úkoly národních laboratoří pro africký mor prasat“;

                           b)

                           bod 1 se zrušuje.

         Článek 23
   Změny směrnice 2005/94/ES
   V článku 51 směrnice 2005/94/ES se odstavec 2 nahrazuje tímto:

      „2.   Členské státy určí národní referenční laboratoř a zpřístupní údaje o ní a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti způsobem, který může být stanoven postupem podle čl. 64 odst. 2.“

   Článek 24
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 2010. Znění těchto předpisů neprodleně sdělí Komisi.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 25
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 26
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 15. července 2008.

            Za Radu

            předseda

         M. BARNIER

      (1)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 60.

      (2)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (3)  Úř. věst. L 24, 30.1.1998, s. 9. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/104/ES (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 352).

      (4)  Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/104/ES.

      (5)  Úř. věst. L 79, 30.3.2000, s. 40. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím Komise 2003/60/ES (Úř. věst. L 23, 28.1.2003, s. 30).

      (6)  Úř. věst. 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/729/ES (Úř. věst. L 294, 13.11.2007, s. 26).

      (7)  Úř. věst. L 268, 14.9.1992, s. 54. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/265/ES (Úř. věst. L 114, 1.5.2007, s. 17).

      (8)  Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 206, 12.8.1977, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 807/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36).

      (10)  Úř. věst. L 194, 22.7.1988, s. 10. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2008/120/ES (Úř. věst. L 42, 16.2.2008, s. 63).

      (11)  Úř. věst. L 382, 31.12.1988, s. 36. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 806/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1).

      (12)  Úř. věst. L 153, 6.6.1989, s. 30.

      (13)  Úř. věst. L 302, 19.10.1989, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2006/60/ES (Úř. věst. L 31, 3.2.2006, s. 24).

      (14)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 42. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/104/ES.

      (15)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 55.

      (16)  Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 62. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 806/2003.

      (17)  Úř. věst. L 303, 31.10.1990, s. 6. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/729/ES.

      (18)  Úř. věst. L 46, 19.2.1991, s. 19. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/104/ES.

      (19)  Úř. věst. L 157, 10.6.1992, s. 19. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/729/ES.

      (20)  Úř. věst. L 260, 5.9.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/104/ES.

      (21)  Úř. věst. L 62, 15.3.1993, s. 69. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2007/10/ES (Úř. věst. L 63, 1.3.2007, s. 24).

      (22)  Úř. věst. L 178, 12.7.1994, s. 66.

      (23)  Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 74. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/729/ES.

      (24)  Úř. věst. L 316, 1.12.2001, s. 5. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/729/ES.

      (25)  Úř. věst. L 192, 20.7.2002, s. 27. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2007/729/ES.

      (26)  Úř. věst. L 10, 14.1.2006, s. 16.

      PŘÍLOHA
      „
            PŘÍLOHA I

                        AFSSA, Nancy

                        Laboratoire d’études sur la rage et la pathologie des animaux sauvages

                        Technopôle Agricole et Vétérinaire

                        BP 40 009

                        54220 Malzéville Cedex

                        Francie

            PŘÍLOHA II
            Zvláštní institut odpovědný za stanovení kritérií nezbytných pro normalizaci sérologických testů za účelem sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině:

                        —

                        koordinuje zavádění, zlepšování a normalizaci metod sérologické titrace na masožravcích, u nichž bylo provedeno očkování proti vzteklině,

                        —

                        hodnotí laboratoře členských států, které předložily žádost o provádění sérologických titrací zmíněných v první odrážce; výsledek tohoto hodnocení musí být zaslán žádající laboratoři a příslušným orgánům členského státu, pokud lze na jeho základě udělit schválení,

                        —

                        hodnotí laboratoře třetích zemí, které předložily žádost o provádění sérologických titrací zmíněných v první odrážce; výsledek tohoto hodnocení musí být zaslán žádající laboratoři a Komisi, pokud lze na jeho základě udělit schválení,

                        —

                        poskytuje uvedeným laboratořím veškeré užitečné informace o analytických metodách a srovnávacích testech a pořádá školení a kurzy odborné přípravy pro jejich personál,

                        —

                        pořádá mezilaboratorní testy způsobilosti (testy odborné způsobilosti),

                        —

                        poskytuje vědeckou a technickou pomoc Komisi a dotčeným příslušným orgánům v otázkách uvedených v této příloze, zejména v případech neshody ohledně výsledků sérologických titrací.

                  “


title: Směrnice Rady ze dne 18. května 1972, kterou se oblast působnosti směrnice ze dne 25. února 1964 o koordinaci zvláštních opatření týkajících se pohybu a pobytu cizích státních příslušníků, která byla přijata z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti a veřejného zdraví, rozšiřuje na pracovníky využívající práva zůstat na území členského státu poté, co zde byli zaměstnáni

text:
Důležité právní upozornění

|

31972L0194

Úřední věstník L 121 , 26/05/1972 S. 0032 - 0032 Finské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 1 S. 0174  Dánské zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1972(II) S. 0456  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 5 Svazek 1 S. 0174  Anglické zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1972(II) S. 0474  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 05 Svazek 1 S. 0218  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 05 Svazek 2 S. 0006  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 05 Svazek 2 S. 0006

		Směrnice Radyze dne 18. května 1972,kterou se oblast působnosti směrnice ze dne 25. února 1964 o koordinaci zvláštních opatření týkajících se pohybu a pobytu cizích státních příslušníků, která byla přijata z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti a veřejného zdraví, rozšiřuje na pracovníky využívající práva zůstat na území členského státu poté, co zde byli zaměstnáni(72/194/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 49 a čl. 56 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,vzhledem k tomu, že směrnice Rady ze dne 25. února 1964 [1] stanovila koordinaci zvláštních opatření týkajících se pohybu a pobytu cizích státních příslušníků, která byla přijata z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti veřejného zdraví, a že nařízení Komise (EHS) č. 1251/70 ze dne 29. června 1970 o právu pracovníků zůstat na území členského státu poté, co zde byli zaměstnáni [2], stanovilo podmínky pro výkon tohoto práva;vzhledem k tomu, že směrnice ze dne 25. února 1964 by se nadále měla vztahovat i na osoby, na které se vztahuje zmíněné nařízení,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice Rady ze dne 25. února 1964 o koordinaci zvláštních opatření týkajících se pohybu a pobytu cizích státních příslušníků, která byla přijata z důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti veřejného zdraví, se vztahuje na státní příslušníky členských států a jejich rodinné příslušníky, kteří požívají právo zůstat na území členského státu na základě nařízení (EHS) č. 1251/70.Článek 2Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do šesti měsíců od oznámení směrnice a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. května 1972.Za RadupředsedaM. Mart[1] Úř. věst. 56, 4.4.1964, s. 850/64.[2] Úř. věst. L 142, 30.6.1970 s. 24.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0093

Úřední věstník L 013 , 19/01/2000 S. 0012 - 0020

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ESze dne 13. prosince 1999o zásadách Společenství pro elektronické podpisyEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 a články 55 a 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Komise dne 16. dubna 1997 předložila Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů sdělení o evropské iniciativě v oblasti elektronického obchodu.(2) Komise dne 8. října 1997 předložila Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů sdělení nazvané "O zajištění bezpečnosti a důvěryhodnosti elektronické komunikace – směřování k evropským zásadám pro digitální podpisy a šifrování".(3) Dne 1. prosince 1997 Rada vyzvala Komisi, aby co nejdříve předložila návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o digitálních podpisech.(4) Elektronická komunikace a obchod vyžadují "elektronické podpisy" a související služby, které umožňují ověřování pravosti dat. Rozdíly v předpisech členských států o právním uznání elektronických podpisů a o akreditaci "ověřovatelů" by mohly vytvořit vážnou překážku používání elektronické komunikace a elektronického obchodu. Vytvoření jasného rámce Společenství, který upraví podmínky používání elektronických podpisů, přispěje k posílení důvěry v nové technologie a k jejich obecnému uznání. Rozdíly v právních předpisech členských států by neměly narušovat volný pohyb zboží a služeb na vnitřním trhu.(5) Měla by být podporována interoperabilita produktů pro elektronické podpisy. V souladu s článkem 14 Smlouvy zahrnuje vnitřní trh prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží. Musí být splněny základní požadavky týkající se produktů pro elektronické podpisy, aby byl zajištěn volný pohyb v rámci vnitřního trhu a vybudována důvěra v elektronické podpisy, aniž je dotčeno nařízení Rady (ES) č. 3381/94 ze dne 19. prosince 1994, kterým se stanoví režim Společenství pro kontroly vývozu zboží dvojího užití [5] a rozhodnutí Rady 94/942/SZBP ze dne 19. prosince 1994 o společném postupu přijatém Radou o kontrole vývozu zboží dvojího užití [6].(6) Tato směrnice neharmonizuje poskytování služeb v oblasti důvěrnosti informací, pokud se na ně vztahují vnitrostátní právní předpisy o veřejném pořádku nebo veřejné bezpečnosti.(7) Vnitřní trh zajišťuje volný pohyb osob a z toho důvodu občané Evropské unie a osoby, které v ní mají bydliště, stále častěji jednají s orgány jiných členských států, než kterých jsou rezidenti. Dostupnost elektronické komunikace by v tomto ohledu mohla být velice užitečná.(8) Rychlost technického rozvoje a celosvětový rozměr internetu vyžadují přístup otevřený různým technologiím a službám, které umožňují ověřování pravosti dat elektronickou cestou.(9) Elektronické podpisy budou využívány v mnoha různých případech, což povede ke vzniku celé škály nových služeb a produktů souvisejících s elektronickými podpisy nebo je využívajících. Definice těchto produktů a služeb by neměla být omezena na vydávání a správu osvědčení, ale měla by rovněž zahrnovat ostatní služby a produkty využívající elektronické podpisy nebo s nimi související, jako jsou registrační služby, služby časových datovacích razítek, adresářové služby, výpočetní služby nebo poradenství v oblasti elektronických podpisů.(10) Vnitřní trh ověřovatelům umožňuje, aby rozvíjeli svou přeshraniční činnost, zvyšovali tak svou konkurenceschopnost a nabízeli spotřebitelům a podnikům nové možnosti bezpečné výměny informací a obchodování elektronickou cestou bez ohledu na hranice. Ověřovatelé by měli mít možnost poskytovat své služby bez předběžného povolení, aby se tak v rámci Společenství podpořilo poskytování ověřovacích služeb prostřednictvím otevřené sítě. Předběžným povolením se rozumí nejenjakékoli povolení, které poskytovatel služby musí získat na základě rozhodnutí vnitrostátních orgánů před tím, než bude oprávněn poskytovat ověřovací služby, ale rovněž jakékoli jiné opatření se stejným účinkem.(11) Dobrovolné akreditační systémy, které usilují o zajištění vyšší úrovně poskytované služby, mohou ověřovatelům nabídnout vhodný rámec pro další rozvoj jejich služeb, aby dosáhly úrovně důvěryhodnosti, bezpečnosti a kvality požadované vývojem trhu. Je nezbytné, aby tyto systémy podpořily mezi ověřovateli rozvoj pravidel pro řádný výkon činnosti. Ověřovatelé by měly mít možnost volně vstupovat do těchto akreditačních systémů a využívat je.(12) Je vhodné umožnit, aby ověřovací služby poskytovaly veřejnoprávní jednotky nebo právnické či fyzické osoby, pokud je to v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Členské státy by ověřovatelům neměly bránit, aby působili mimo rámec dobrovolných akreditačních systémů. Je vhodné zajistit, aby akreditační systémy neomezovaly hospodářskou soutěž v odvětví ověřovacích služeb.(13) Členské státy si mohou zvolit způsob, jakým zajistí dohled nad dodržováním této směrnice. Tato směrnice nevylučuje vytvoření systému dohledu v rámci soukromého sektoru. Tato směrnice neukládá ověřovatelům povinnost žádat, aby nad nimi byl vykonáván dohled v rámci jakéhokoli platného akreditačního systému.(14) Je důležité, aby byla nalezena rovnováha mezi potřebami spotřebitelů a podniků.(15) Příloha III obsahuje požadavky na prostředky pro bezpečné vytváření podpisů tak, aby byla zajištěna funkčnost zaručených elektronických podpisů. Nezahrnuje celé systémové prostředí, ve kterém se tyto prostředky využívají. Řádné fungování vnitřního trhu vyžaduje, aby Komise a členské státy jednaly rychle a umožnily tak ustavení subjektů, které budou pověřeny hodnocením shody prostředků pro bezpečné vytváření podpisů s přílohou III. Potřeby trhu vyžadují, aby hodnocení shody bylo provedeno včas a účinně.(16) Tato směrnice podporuje používání a právní uznání elektronických podpisů ve Společenství. Pro elektronické podpisy používané výlučně v systémech, které vyplývají z dobrovolných dohod uzavřených podle soukromého práva mezi určeným počtem účastníků, není nezbytné vytvářet právní rámec. V mezích stanovených vnitrostátními právními předpisy je nezbytné respektovat svobodu smluvních stran sjednávat si mezi sebou podmínky uznávání elektronických podpisů. Měla by být uznána právní účinnost elektronických podpisů používaných v těchto systémech a jejich přípustnost jako důkazů v soudním řízení.(17) Cílem této směrnice není harmonizace vnitrostátních právních předpisů týkajících se závazkového práva, zejména uzavírání a provádění smluv, ani jiných formalit nesmluvní povahy týkajících se podpisů. Z tohoto důvodu je nezbytné, aby se ustanovení o právních účincích elektronických podpisů nedotkla požadavků na formu, které upravují vnitrostátní právní předpisy pro uzavírání smluv, ani pravidel, které určují místo uzavření smlouvy.(18) Uchovávání a kopírování dat pro vytváření podpisu by mohlo ohrozit právní platnost elektronických podpisů.(19) Elektronické podpisy budou využívány ve veřejném sektoru uvnitř vnitrostátních správních orgánů a orgánů Společenství a při komunikaci mezi těmito orgány navzájem a mezi těmito orgány a občany a hospodářskými subjekty, například v oblasti veřejných zakázek, daní, sociálního zabezpečení, zdravotnictví a soudnictví.(20) Harmonizovaná kritéria týkající se právních účinků elektronických podpisů budou zárukou jednotného právního rámce ve Společenství. Vnitrostátní právní předpisy upravují různé požadavky týkající se právní platnosti vlastnoručních podpisů. Pro potvrzení totožnosti osoby, která se podepisuje elektronicky, lze použít osvědčení. Zaručené elektronické podpisy založené na kvalifikovaných osvědčeních vedou k zajištění vyššího stupně bezpečnosti. Zaručené elektronické podpisy založené na kvalifikovaných osvědčeních a vytvořené prostředky pro bezpečné vytváření podpisů lze z právního hlediska považovat za rovnocenné vlastnoručním podpisům pouze, pokud jsou splněny požadavky platné pro vlastnoruční podpisy.(21) Aby došlo k obecnému přijetí metod elektronického ověřování pravosti, je nezbytné zajistit, aby elektronické podpisy mohly být ve všech členských státech používány jako důkazy v soudním řízení. Právní uznání elektronických podpisů by mělo být založeno na objektivních kritériích a nemělo by záviset na povolení dotčených ověřovatelů. Vnitrostátní právní předpisy vymezí právní oblasti, ve kterých lze používat elektronické dokumenty a elektronické podpisy. Touto směrnicí nejsou dotčeny pravomoci vnitrostátního soudu rozhodovat o souladu s požadavky této směrnice ani vnitrostátní předpisy o volném právním hodnocení důkazů.(22) Ověřovatelé, kteří poskytují ověřovací služby veřejnosti, podléhají vnitrostátním právním předpisům o odpovědnosti.(23) Rozvoj mezinárodního elektronického obchodu vyžaduje uzavírání přeshraničních dohod týkajících se třetích zemí. Pro zajištění vzájemného propojení na globální úrovni by bylo vhodné uzavírat se třetími zeměmi dohody o mnohostranných pravidlech v oblasti vzájemného uznávání ověřovacích služeb.(24) Pro zvýšení důvěry uživatelů v elektronickou komunikaci a elektronický obchod je nezbytné, aby ověřovatelé dodržovali právní předpisy o ochraně dat a respektovali soukromí jednotlivců.(25) Ustanovení o používání pseudonymů v osvědčeních by neměla členským státům bránit, aby vyžadovaly ověřování totožnosti osob podle právních předpisů Společenství nebo podle vnitrostátních právních předpisů.(26) Opatření nezbytná pro provedení této směrnice jsou přijímána v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].(27) Dva roky po provedení této směrnice ji Komise přezkoumá, aby se mimo jiné přesvědčila, že vývoj technologií nebo změny právního prostředí nevytvořily překážky pro dosažení cílů, které jsou v ní uvedeny. Komise by měla přezkoumat vliv na související technické oblasti a předložit zprávu Evropskému parlamentu a Radě.(28) V souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality uvedenými v článku 5 Smlouvy není možné, aby členské státy samostatně dostatečným způsobem dosáhly vytvoření harmonizovaného právního rámce pro poskytování elektronických podpisů a souvisejících služeb, a je tedy vhodné, aby toho bylo dosaženo v rámci Společenství. Tato směrnice nestanoví více, než co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Oblast působnostiÚčelem této směrnice je usnadnit používání elektronických podpisů a přispět k jejich právnímu uznání. Stanoví právní rámec pro elektronické podpisy a některé ověřovací služby, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu.Nevztahuje se na hlediska spojená s uzavíráním a platností smluv či jiných právních závazků, pokud vnitrostátní právní předpisy nebo právní předpisy Společenství upravují požadavky na jejich formu; touto směrnicí nejsou rovněž dotčena pravidla a omezení, která upravují používání dokumentů a která jsou obsažena ve vnitrostátních právních předpisech či právních předpisech Společenství.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:1. "elektronickým podpisem" údaj v elektronické podobě, který je připojen či logicky spojen s jinými elektronickými daty a který slouží jako metoda ověření pravosti;2. "zaručeným elektronickým podpisem" elektronický podpis, který splňuje tyto požadavky:a) je jednoznačně spojen s podepisující osobou,b) umožňuje zjistit totožnost podepisující osoby,c) je vytvořen s využitím prostředků, které podepisující osoba může mít plně pod svou kontrolou, ad) je spojen s daty, ke kterým se vztahuje tak, aby bylo možno zjistit jakoukoli následnou změnu těchto dat;3. "podepisující osobou" jakákoli osoba, která má prostředek pro vytváření podpisu a která jedná na svůj účet nebo na účet fyzické či právnické osoby nebo subjektu, které zastupuje;4. "daty pro vytváření podpisu" jedinečná data, jako jsou kódy nebo soukromé šifrovací klíče, které podepisující osoba používá k vytvoření elektronického podpisu;5. "prostředkem pro vytváření podpisu" konfigurovaný softwarový nebo hardwarový prostředek pro využití dat pro vytváření podpisu;6. "prostředkem pro bezpečné vytváření podpisu" prostředek pro vytváření podpisu, který splňuje požadavky uvedené v příloze III;7. "daty pro ověřování podpisu" data, jako kódy nebo veřejné šifrovací klíče, které se používají pro ověřování elektronického podpisu;8. "prostředkem pro ověřování podpisu" konfigurovaný softwarový nebo hardwarový prostředek pro využití dat pro ověřování podpisu;9. "osvědčením" elektronické potvrzení, které spojuje data pro ověřování podpisu s určitou osobou a potvrzuje totožnost této osoby;10. "kvalifikovaným osvědčením" osvědčení, které splňuje požadavky uvedené v příloze I a které vydává ověřovatel, jenž splňuje požadavky uvedené v příloze II;11. "ověřovatelem" subjekt nebo právnická či fyzická osoba, která vydává osvědčení nebo poskytuje jiné služby související s elektronickými podpisy;12. "produktem pro elektronický podpis" hardware nebo software nebo jeho odpovídající části, které jsou určeny k tomu, aby je ověřovatel používal pro poskytování služeb souvisejících s elektronickými podpisy nebo které jsou určeny pro vytváření nebo ověřování elektronických podpisů;13. "dobrovolnou akreditací" jakékoli povolení, které stanoví zvláštní práva a povinnosti pro poskytování ověřovacích služeb a které uděluje na žádost dotčeného ověřovatele veřejný nebo soukromý subjekt pověřený stanovením těchto práv a povinností a dohledem nad jejich dodržováním, přičemž ověřovatel není oprávněn vykonávat práva vyplývající z povolení, dokud neobdrží rozhodnutí tohoto subjektu.Článek 3Přístup na trh1. Členské státy nebudou poskytování ověřovacích služeb podmiňovat předběžným povolením.2. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou členské státy zavést nebo zachovat dobrovolné akreditační systémy, jejichž cílem je zlepšit úroveň poskytovaných ověřovacích služeb. Veškeré požadavky na tyto systémy musí být objektivní, průhledné, proporcionální a nediskriminační. Členské státy nesmí omezovat počet akreditovaných ověřovatelů z důvodů, které spadají do oblasti působnosti této směrnice.3. Každý členský stát zajistí zavedení odpovídajícího systému, který umožní dohled nad ověřovateli, kteří jsou usazeni na jeho území a kteří vydávají kvalifikovaná osvědčení pro veřejnost.4. Vhodné veřejné či soukromé subjekty pověřené členskými státy stanoví shodu prostředků pro bezpečné vytváření podpisů s požadavky uvedenými v příloze III. Komise postupem podle článku 9 vymezí kritéria, podle nichž členské státy stanoví, zda může být subjekt pověřen.Rozhodnutí subjektů uvedených v prvním pododstavci o shodě s požadavky uvedenými v příloze III bude uznáno všemi členskými státy.5. Komise může postupem podle článku 9 přidělit a zveřejnit v Úředním věstníku Evropských společenství čísla norem obecně uznávaných pro produkty pro elektronický podpis. Je-li produkt pro elektronický podpis v souladu s těmito normami, předpokládají členské státy, že rovněž splňuje požadavky uvedené v příloze II písm. f) a v příloze III.6. Členské státy a Komise spolupracují při podporování rozvoje a používání prostředků pro ověřování podpisu s ohledem na doporučení o prostředcích pro bezpečné ověřování podpisu uvedených v příloze IV a v zájmu spotřebitele.7. Členské státy mohou používání elektronických podpisů ve veřejném sektoru podmínit případnými doplňujícími požadavky. Tyto požadavky musí být objektivní, průhledné, proporcionální a nediskriminační a musí se vztahovat pouze na zvláštní vlastnosti daného použití. Tyto požadavky nesmí vytvářet překážky při poskytování přeshraničních služeb občanům.Článek 4Zásady vnitřního trhu1. Každý členský stát bude pro ověřovatele usazené na svém území a pro služby, které poskytují uplatňovat vnitrostátní právní předpisy, které přijme na základě této směrnice. Členské státy nesmí v oblastech, na které se vztahuje tato směrnice, omezovat poskytování ověřovacích služeb pocházejících z jiného členského státu.2. Členské státy dbají, aby produkty pro elektronický podpis, které jsou v souladu s touto směrnicí, byly propuštěny do volného oběhu na vnitřním trhu.Článek 5Právní účinky elektronických podpisů1. Členské státy dbají, aby zaručené elektronické podpisy založené na kvalifikovaných osvědčeních a vytvořené pomocí prostředků pro bezpečné vytváření podpisu:a) splňovaly právní požadavky na podpis ve vztahu k datům v elektronické podobě, stejně jako vlastnoruční podpisy splňují tyto požadavky ve vztahu k údajům vlastnoručně psaným nebo vytištěným na papíře; ab) byly přijímány jako důkazy v soudním řízení.2. Členské státy dbají, aby elektronickým podpisům nebyly odpírány právní účinky a aby nebyly odmítány jako důkazy v soudním řízení pouze z důvodu, že:- mají elektronickou podobu, nebo- se nezakládají na kvalifikovaném osvědčení, nebo- se nezakládají na kvalifikovaném osvědčení vydaném akreditovaným ověřovatelem, nebo- nejsou vytvořeny prostředkem pro bezpečné vytváření podpisu.Článek 6Odpovědnost1. Členské státy přinejmenším zajistí, aby ověřovatel, který pro veřejnost vydává osvědčení jako kvalifikované osvědčení nebo který se veřejnosti za toto osvědčení zaručuje, byl odpovědný za škodu způsobenou jakémukoli subjektu nebo fyzické či právnické osobě, která se na toto osvědčení důvodně spoléhá, pokud jde o:a) přesnost veškerých informací obsažených v kvalifikovaném osvědčení ke dni jeho vydání a o uvedení veškerých údajů stanovených pro kvalifikované osvědčení;b) ujištění, že v době vydání osvědčení byla podepisující osoba uvedená v kvalifikovaném osvědčení držitelem dat pro vytváření podpisu odpovídajících datům pro ověřování podpisu uvedeným nebo označeným v osvědčení;c) ujištění, že data pro vytváření podpisu a data pro ověřování podpisu mohou být použita doplňujícím způsobem v případě, kdy ověřovatel vytváří obě tyto složky,ledaže ověřovatel prokáže, že nejednal z nedbalosti.2. Členské státy přinejmenším zajistí, aby ověřovatel, který pro veřejnost vydá osvědčení jako kvalifikované osvědčení, byl odpovědný za škody způsobené jakémukoli subjektu nebo fyzické či právnické osobě, kteří se na toto osvědčení důvodně spoléhají, pokud opomene zaregistrovat odvolání osvědčení, ledaže ověřovatel prokáže, že nejednal z nedbalosti.3. Členské státy zajistí, aby ověřovatel mohl v kvalifikovaném osvědčení určit omezení pro jeho použití, pokud tato omezení mohou být známá třetím osobám. Ověřovatel neodpovídá za škody vyplývající z použití kvalifikovaného osvědčení, které přesahuje v něm uvedená omezení.4. Členské státy zajistí, aby ověřovatel mohl v kvalifikovaném osvědčení uvádět mezní hodnoty transakcí, pro které lze osvědčení použít, pokud je toto omezení známé třetí osobám.Ověřovatel neodpovídá za škody vyplývající z překročení tohoto maximálního omezení.5. Ustanovením odstavců 1 až 4 není dotčena směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách [8].Článek 7Mezinárodní hlediska1. Členské státy zajistí, aby osvědčení, která ověřovatel usazený ve třetí zemi vydá pro veřejnost jako kvalifikovaná osvědčení, byla uznávána jako právně rovnocenná osvědčením vydaným ověřovatelem usazeným ve Společenství, pokud:a) ověřovatel splňuje podmínky uvedené v této směrnici a byl akreditován v rámci dobrovolného akreditačního systému zřízeného v členském státě; nebob) se ověřovatel usazený ve Společenství, který splňuje požadavky uvedené v této směrnici, za toto osvědčení zaručí; neboc) jsou osvědčení nebo ověřovatel uznány na základě dvoustranné nebo mnohostranné dohody mezi Společenstvím a třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi.2. S cílem usnadnit přeshraniční ověřovací služby s třetími zeměmi a právní uznání zaručených elektronických podpisů pocházejících ze třetích zemí předloží Komise případně návrhy na účinné provádění norem a mezinárodních dohod vztahujících se na ověřovací služby. Zvláště podle potřeby předloží Radě návrhy na odpovídající zmocnění pro jednání o dvoustranných a mnohostranných dohodách se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou.3. Pokud se Komise dozví, že podniky Společenství mají obtíže s přístupem na trh třetích zemí, může podle potřeby předložit Radě návrhy na udělení nezbytného zmocnění pro sjednání srovnatelných práv pro podniky Společenství v těchto třetích zemích. Rada se usnáší kvalifikovanou většinou.Opatřeními přijatými v souladu s tímto odstavcem nebudou dotčeny závazky Společenství a členských států vyplývající z příslušných mezinárodních dohod.Článek 8Ochrana dat1. Členské státy zajistí, aby ověřovatelé a vnitrostátní subjekty odpovědné za akreditaci nebo dohled plnily požadavky stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [9].2. Členské státy zajistí, aby ověřovatel, který pro veřejnost vydává osvědčení, mohl osobní údaje shromažďovat pouze přímo od dotčené osoby nebo s jejím výslovným souhlasem a výlučně v míře nezbytné pro vydání a uchování osvědčení. Pro jiné účely nelze údaje shromažďovat ani zpracovávat bez výslovného souhlasu dotčené osoby.3. Aniž jsou dotčeny právní účinky přiznané pseudonymům vnitrostátními právními předpisy, nesmí členské státy ověřovateli bránit, aby v osvědčení místo jména podepisující osoby uvedl pseudonym.Článek 9Výbor1. Komisi je nápomocen "výbor pro elektronické podpisy" (dále jen "výbor").2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 10Úkoly výboruVýbor objasní požadavky uvedené v přílohách této směrnice, kritéria uvedená v čl. 3 odst. 4 a obecně uznávané normy pro produkty pro elektronický podpis stanovené a zveřejněné v souladu s čl. 3 odst. 5 postupem podle čl. 9 odst. 2.Článek 11Oznámení1. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům:a) informace o dobrovolných akreditačních systémech na vnitrostátní úrovni, jakož i veškeré doplňující požadavky podle čl. 3 odst. 7;b) názvy a sídla vnitrostátních subjektů odpovědných za akreditaci a dohled, jakož i subjektů uvedených v čl. 3 odst. 4;c) názvy a sídla všech vnitrostátních akreditovaných ověřovatelů.2. Členské státy oznámí veškeré informace poskytované podle odstavce 1 a jejich změny co nejdříve.Článek 12Přezkoumání1. Komise přezkoumá provádění této směrnice a nejpozději do 19. července 2003 o něm podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě.2. V rámci přezkoumání lze mimo jiné stanovit, zda je vhodné změnit oblast působnosti této směrnice s přihlédnutím k rozvoji techniky, trhu a právní úpravy. Zpráva o přezkoumání bude zejména obsahovat zhodnocení hledisek týkajících se harmonizace provedené na základě získaných zkušeností. Ke zprávě budou případně připojeny návrhy právní úpravy.Článek 13Provádění1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 19. července 2001. Neprodleně o o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 14Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 15UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 13. prosince 1999.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RadupředsedkyněS. Hassi[1] Úř. věst. C 325, 23.10.1998, s. 5.[2] Úř. věst. C 40, 15.2.1999, s. 29.[3] Úř. věst. C 93, 6.4.1999, s. 33.[4] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 13. ledna 1999 (Úř. věst. C 104, 14.4.1999, s. 33) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 27. října 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 1999.[5] Úř. věst. L 367, 31.12.1994, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 837/95 (Úř. věst. L 90, 21.4.1995, s. 1).[6] Úř. věst. L 367, 31.12.1994, s. 8. Nařízení naposledy pozměněné rozhodnutím 99/193/CFSP (Úř. věst. L 73, 19.3.1999, s. 1).[7] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[8] Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29.[9] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPožadavky na kvalifikovaná osvědčeníKvalifikovaná osvědčení musí obsahovat:a) poznámku, že osvědčení se vydává jako kvalifikované osvědčení;b) označení ověřovatele a název státu, ve kterém je ověřovatel usazen;c) jméno podepisující osoby nebo pseudonym, který je jako takový označen;d) možnost případně uvést zvláštní znaky podepisující osoby, v závislosti na účelu určení osvědčení;e) data pro ověřování podpisu, která odpovídají datům pro vytváření podpisu, která má pod kontrolou podepisující osoba;f) označení začátku a konce doby platnosti osvědčení;g) identifikační kód osvědčení;h) zaručený elektronický podpis ověřovatele, který osvědčení vydává;i) případně omezení oblasti použitelnosti osvědčení; aj) případně omezení hodnot transakcí, pro něž lze osvědčení použít.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPožadavky na ověřovatele, kteří vydávají kvalifikovaná osvědčeníOvěřovatelé musí:a) prokázat dostatečnou způsobilost pro poskytování ověřovacích služeb;b) zajistit provozování rychlého a bezpečného adresáře a bezpečné a okamžité odvolávací služby;c) zajistit, aby bylo možné přesně stanovit datum a čas, kdy bylo osvědčení vydáno nebo odvoláno;d) vhodnými prostředky v souladu s vnitrostátními právními předpisy ověřit totožnost a případně zvláštní znaky osoby, které je kvalifikované osvědčení vydáváno;e) zaměstnávat personál, který má odborné znalosti, zkušenosti a kvalifikaci nezbytné pro poskytování služeb, a zejména schopnosti řízení, odborné znalosti v oblasti technologie elektronických podpisů a důkladnou znalost přiměřených bezpečnostních postupů; rovněž musí používat administrativní a řídicí postupy a metody, které budou přizpůsobeny uznaným normám a budou s nimi v souladu;f) používat důvěryhodné systémy a produkty, které jsou chráněny proti pozměňování a které zajišťují technickou a šifrovací bezpečnost funkcí, které tyto systémy a produkty zajišťují;g) přijmout opatření proti padělání osvědčení a, pokud ověřovatel vytváří data pro vytváření podpisů, zajistit utajení v průběhu tvorby těchto dat;h) mít k dispozici dostatečné finanční zdroje na provoz v souladu s požadavky této směrnice, zejména na převzetí odpovědnosti za škody, např. uzavřením vhodného pojištění;i) zaznamenávat veškeré související informace o kvalifikovaných osvědčeních po přiměřenou dobu, zejména pro potřeby poskytnutí důkazu o osvědčení pro účely soudního řízení. Záznam může mít elektronickou podobu;j) neuchovávat ani nekopírovat data pro vytváření podpisu osoby, které ověřovatel poskytl klíčové řídicí služby;k) před uzavřením smluvního vztahu s osobou, která požaduje na podporu svého elektronického podpisu osvědčení, informovat tuto osobu trvalými komunikačními prostředky o přesných způsobech a podmínkách používání osvědčení, včetně omezení uložených pro jeho použití, existenci dobrovolného akreditačního systému a postupech vyřizování stížností a mimosoudního urovnávání sporů. Tato informace, kterou lze předat elektronickou cestou, musí mít písemnou podobu a musí být ve snadno srozumitelném jazyce. Důležité části této informace musí být na požádání k dispozici třetím osobám, které se spoléhají na toto osvědčení;l) používat důvěryhodný systém pro uchovávání osvědčení v podobě, kterou lze ověřit, aby:- zařazování a změny dat mohly provádět pouze pověřené osoby,- bylo možno kontrolovat pravost informací,- osvědčení byla veřejně přístupná k vyhledávání pouze v těch případech, kdy držitel osvědčení poskytl svůj souhlas, a- provozovateli byly zjevné jakékoli technické změny zpochybňující tyto bezpečnostní požadavky.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIPožadavky na prostředky pro bezpečné vytváření elektronických podpisů1. Prostředky pro bezpečné vytváření podpisů musí vhodnými technickými prostředky a postupy přinejmenším zajistit, aby:a) se data pro vytváření podpisu mohla vyskytnout pouze jedenkrát a aby bylo dostatečně zajištěno jejich utajení;b) bylo dostatečně zajištěno, že data pro vytváření podpisu nelze odvodit a že podpis je dostupnými technickými prostředky chráněn proti jakémukoli padělání;c) podepisující osoba měla možnost data pro vytváření spolehlivě chránit proti jejich zneužití třetí osobou.2. Prostředky pro bezpečné vytváření podpisů nesmí měnit data, která mají být podepsána, ani bránit tomu, aby tato data byla podepisující osobě předložena před procesem podepisování.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVDoporučení pro bezpečné ověřování podpisuBěhem procesu ověřování podpisu by mělo být s dostatečnou jistotou zajištěno, aby:a) data používaná pro ověření podpisu odpovídala datům zobrazeným ověřovateli;b) byl podpis spolehlivě ověřen a výsledek tohoto ověření byl řádně zobrazen;c) ověřovatel mohl, bude-li to nezbytné, spolehlivě zjistit obsah podepsaných dat;d) pravost a platnost osvědčení vyžádaného při ověřování podpisu byly spolehlivě ověřeny;e) výsledek ověření a totožnost podepisující osoby byly řádně zobrazeny;f) bylo jasně uvedeno použití pseudonymu; ag) bylo možné zjistit veškeré změny ovlivňující bezpečnost.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 92/79/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování daní z cigaret

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0079

Úřední věstník L 316 , 31/10/1992 S. 0008 - 0009 Finské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 2 S. 0087  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 2 S. 0087

		Směrnice Rady 92/79/EHSze dne 19. října 1992o sbližování daní z cigaretRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 99 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice 72/464/EHS [4] stanoví obecná ustanovení o spotřebních daních z tabákových výrobků a zvláštní ustanovení o struktuře spotřebních daní z cigaret;vzhledem k tomu, že směrnice 79/32/EHS [5] obsahuje definice různých skupin tabákových výrobků;vzhledem k tomu, že pro vytvoření vnitřního trhu k 1. lednu 1993 je nezbytné stanovit celkovou minimální spotřební daň z cigaret;vzhledem k tomu, že pro dosažení celkové minimální spotřební daně může Španělské království využít dvouleté přechodné období;vzhledem k tomu, že Portugalské republice by měla být poskytnuta možnost uplatňovat nižší sazbu daně z cigaret vyrobených malými výrobci a spotřebovaných v nejvzdálenějších regionech Azory a Madeira;vzhledem k tomu, že je nutné stanovit postup, který umožní provádět každé dva roky úpravy celkového zatížení a struktury spotřebních daní z cigaret s ohledem na řádné fungování vnitřního trhu a obecné cíle Smlouvy,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Nejpozději od 1. ledna 1993 uplatňují členské státy minimální spotřební daně z cigaret v souladu s pravidly této směrnice.2. Odstavec 1 se použije pro daně, které jsou podle směrnice 72/464/EHS vybírány z cigaret a které jsou tvořenya) specifickou spotřební daní z jednotky výrobku;b) poměrnou spotřební daní vypočtenou na základě maximální maloobchodní prodejní ceny;c) DPH, která je úměrná maloobchodní prodejní ceně.Článek 2Nejpozději od 1. ledna 1993 uplatňuje každý členský stát celkovou minimální spotřební daň (specifická daň a valorická daň bez DPH), jejíž dopad je stanoven na 57 % maloobchodní prodejní ceny (včetně všech daní) cigaret nejžádanější cenové kategorie.Od 1. ledna 1993 se celková minimální spotřební daň z cigaret stanoví podle cigaret cenové kategorie nejžádanější podle údajů, které jsou k dispozici k 1. lednu každého roku.Článek 31. Pro dosažení celkové minimální spotřební daně stanovené v článku 2 může Španělské království využít dvouleté přechodné období, které začíná 1. ledna 1993.2. Portugalská republika může uplatňovat sazbu daně nižší až o 50 % oproti sazbě stanovené v článku 2 z cigaret vyrobených malými výrobci, jejichž roční výroba nepřesahuje 500 tun, a spotřebovaných v nejvzdálenějších regionech Azory a Madeira.Článek 4Každé dva roky a poprvé nejpozději 31. prosince 1994 přezkoumá Rada na základě zprávy a případně návrhu Komise celkovou minimální spotřební daň stanovenou v článku 2, čl. 3 odst. 2 a strukturu spotřebních daní stanovenou v článku 10b směrnice 72/464/EHS a po konzultaci s Evropským parlamentem jednomyslně přijme nezbytná opatření. Komise při vypracovávání zprávy a Rada při přezkoumávání zohlední řádné fungování vnitřního trhu a obecné cíle Smlouvy.Článek 51. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 19. října 1992.Za RadupředsedaJ. Cope[1] Úř. věst. C 12, 18.1.1990, s. 4.[2] Úř. věst. C 94, 13.4.1992, s. 35.[3] Úř. věst. C 225, 10.9.1990, s. 56.[4] Úř. věst. L 303, 31.12.1972, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/78/EHS (Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 5).[5] Úř. věst. L 10, 16.1.1979, s. 8.--------------------------------------------------