Důležité právní upozornění

|

32002L0026

Směrnice Komise 2002/26/ES ze dne 13. března 2002, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství ochratoxinu A v potravináchText s významem pro EHP.

Úřední věstník L 075 , 16/03/2002 S. 0038 - 0043 CS.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285 ET.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285 HU.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285 LT.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285 LV.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285 MT.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285 PL.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285 SK.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285 SL.ES Kapitola 13 Svazek 29 S. 280  - 285

		Směrnice Komise 2002/26/ESze dne 13. března 2002,kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství ochratoxinu A v potravinách(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách [1], a zejména na článek 2 uvedeného nařízení,s ohledem na směrnici Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě [2], a zejména na článek 1 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 ze dne 8. března 2001, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách [3], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 472/2002 [4], stanoví maximální limity pro ochratoxin A v určitých potravinách.(2) Směrnice Rady 93/99/EHS ze dne 29. října 1993 o doplňujících opatřeních týkajících se úředního dozoru nad potravinami [5] zavádí systém norem jakosti pro laboratoře pověřené členskými státy úředním dozorem nad potravinami.(3) Odběr vzorků má rozhodující vliv na přesnost stanovení množství ochratoxinu A, které je v šarži rozloženo velmi nestejnoměrně.(4) Zdá se, že je nezbytné stanovit obecná kritéria, jež musí metody analýzy splňovat, aby bylo zajištěno, že laboratoře pověřené kontrolou budou používat metody analýzy se srovnatelnými pracovními charakteristikami.(5) Ustanovení týkající se metod odběru vzorků a analýzy byla vypracována na základě současných poznatků a mohou být přizpůsobena vývoji vědeckých a technických poznatků.(6) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby byly odběry vzorků pro úřední kontrolu množství ochratoxinu A v potravinách prováděny v souladu s metodami popsanými v příloze I této směrnice.Článek 2Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby příprava vzorků a metody analýzy použité pro úřední kontrolu množství ochratoxinu A v potravinách splňovaly kritéria popsaná v příloze II této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 28. února 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 13. března 2002.Za KomisiDavid Byrnečlen Komise[1] Úř. věst. L 37, 13.2.1993, s. 1.[2] Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 50.[3] Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 1.[4] Úř. věst. L 75, 16.3.2002, s. 18.[5] Úř. věst. L 290, 24.11.1993, s. 14.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMETODY ODBĚRU VZORKŮ PRO ÚŘEDNÍ KONTROLU MNOŽSTVÍ OCHRATOXINU A V URČITÝCH POTRAVINÁCH1. Účel a oblast působnostiVzorky určené pro úřední kontrolu množství ochratoxinu A v potravinách musí být odebírány níže uvedenými metodami. Takto získané souhrnné vzorky jsou považovány za reprezentativní pro šarže. Dodržení maximálních limitů stanovených v nařízení (ES) č. 466/2001 se určuje na základě množství zjištěného v laboratorních vzorcích.2. DefiniceŠarže : identifikovatelné množství potraviny dodané ve stejném okamžiku, které má podle příslušného úředníka jednotné vlastnosti, jakými jsou původ, druh, typ obalu, balírna, zasílatel nebo označení.Část šarže : určitá část velké šarže, vyčleněná k tomu, aby z ní byl proveden odběr vzorků. Každá část šarže musí být fyzicky samostatná a identifikovatelná.Dílčí vzorek : množství materiálu odebrané z jednoho místa šarže nebo části šarže.Souhrnný vzorek : souhrn všech dílčích vzorků odebraných ze šarže nebo části šarže.3. Obecná ustanovení3.1 PracovníciOdběr vzorků musí být proveden oprávněným pracovníkem podle předpisů členských států.3.2 Materiál, který má být odebránKaždá šarže, která má být vyšetřena, musí být vzorkována samostatně. Velké šarže se podle této přílohy rozdělí na části šarže, které se vzorkují samostatně.3.3 Předběžná opatřeníPři odběru vzorků a při přípravě laboratorních vzorků musí být provedena předběžná opatření s cílem zabránit jakýmkoli změnám, které by mohly ovlivnit obsah ochratoxinu A, nepříznivě ovlivnit analytické stanovení nebo znehodnotit reprezentativnost souhrnných vzorků.3.4 Dílčí vzorkyDílčí vzorky se odeberou pokud možno z různých míst celé šarže nebo části šarže. Odchylky od tohoto postupu musí být zaznamenány v protokolu.3.5 Příprava souhrnného vzorkuSouhrnný vzorek se připraví sdružením dílčích vzorků.3.6 Duplikátní vzorkyDuplikátní vzorky za účelem stvrzení, obhajoby v obchodním sporu nebo rozhodčího řízení se odeberou z laboratorního vzorku, pokud to není v rozporu s předpisy členských států o odběru vzorků.3.7 Balení a přeprava laboratorních vzorkůKaždý vzorek se uloží do čisté nádoby z inertního materiálu, který poskytuje dostatečnou ochranu před kontaminací a poškozením při přepravě. Musí být přijata všechna nezbytná opatření s cílem zabránit změně složení vzorku, ke které může dojít při přepravě nebo skladování.3.8 Uzavření a označení vzorkůKaždý vzorek odebraný k úředním účelům se uzavře na místě odběru a označí se podle předpisů členského státu.O každém odběru vzorků musí být vystaven protokol umožňující jednoznačnou identifikaci šarže, v němž musí být uvedeny den a místo odběru vzorků a další údaje, které mohou být pro analytika užitečné.4. Zvláštní ustanovení4.1 Různé typy šaržíPotraviny mohou mít při uvádění na trh formu volně ložených potravin, potravin v kontejnerech nebo v jednotlivých baleních (sáčcích, pytlích, jednotlivých maloobchodních baleních atd.). Odběr vzorků může být proveden u všech forem, v nichž je výrobek uváděn na trh.Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení bodů 4.3, 4.4 a 4.5 této přílohy, může být níže uvedený vzorec použit jako vodítko pro vzorkování šarží, které mají při uvádění na trh formu jednotlivých balení (sáčků, pytlů, jednotlivých maloobchodních balení atd.):+++++ TIFF +++++- hmotnost: v kg- rozsah výběru: každý n-tý sáček nebo pytel, z nichž musí být odebrán dílčí vzorek (desetinná místa se zaokrouhlí na nejbližší celé číslo).4.2 Hmotnost dílčího vzorkuHmotnost dílčího vzorku by měla být asi 100 gramů, pokud není v této příloze stanoveno jinak. U šarží ve formě maloobchodních balení závisí hmotnost dílčího vzorku na hmotnosti maloobchodního balení.4.3 Obecný přehled postupu odběru vzorků u obilovin a sušených hroznů révy vinnéTabulka 1: Rozdělení šarží na části šarže v závislosti na produktu a hmotnosti šaržeKomodita | Hmotnost šarže (tuny) | Hmotnost nebo počet částí šarže | Počet dílčích vzorků | Hmotnost souhrnného vzorku (kg) |Obiloviny a výrobky z obilovin | ≥ 1500 | 500 tun | 100 | 10 |> 300 a < 1500 | 3 části šarže | 100 | 10 |≥ 50 a ≤ 300 | 100 tun | 100 | 10 |< 50 | — | 10–100 [1] | 1–10 |Sušené hrozny révy vinné (korintky, rozinky a sultánky) | ≥ 15 | 15–30 tun | 100 | 10 |< 15 | — | 10–100 [2] | 1–10 |4.4 Postup odběru vzorků pro obiloviny a výrobky z obilovin (šarže ≥ 50 tun) a pro sušené hrozny révy vinné (šarže ≥ 15 tun)- Pokud lze část šarže fyzicky oddělit, musí být každá šarže fyzicky rozdělena na části šarže podle tabulky 1. Vzhledem k tomu, že hmotnost šarže není vždy přesným násobkem hmotností částí šarží, může hmotnost části šarže překročit uvedenou hodnotu nejvýše o 20 %.- Každá část šarže musí být vzorkována samostatně.- Počet dílčích vzorků: 100. Postup u šarží do 50 tun a šarží sušených hroznů révy vinné do 15 tun je uveden v bodě 4.5. Hmotnost souhrnného vzorku = 10 kg.- Pokud není možné použít výše uvedenou metodu odběru vzorků z důvodu hospodářských důsledků vyplývajících z poškození šarže (kvůli formě obalu, způsobu přepravy atd.), může být použita alternativní metoda odběru vzorků za předpokladu, že je co nejreprezentativnější a je v úplnosti popsána a dokumentována.4.5 Pokyny pro odběr vzorků obilovin a výrobků z obilovin (šarže < 50 tun) a sušených hroznů révy vinné (šarže < 15 tun)U šarží obilovin do 50 tun a šarží sušených hroznů révy vinné do 15 tun může být v závislosti na hmotnosti šarže použit plán odběru vzorků sestávající z 10 až 100 dílčích vzorků, vedoucí k souhrnnému vzorku o hmotnosti 1 až 10 kg.Čísla uvedená v níže uvedené tabulce mohou být použita pro určení počtu dílčích vzorků, které mají být odebrány.Tabulka 2: Počet dílčích vzorků, které mají být odebrány, v závislosti na hmotnosti šarže obilovinHmotnost šarže (tuny) | Počet dílčích vzorků |≤ 1 | 10 |> 1 – ≤ 3 | 20 |> 3 – ≤ 10 | 40 |> 10 – ≤ 20 | 60 |> 20 – ≤ 50 | 100 |Tabulka 3: Počet dílčích vzorků, které mají být odebrány, v závislosti na hmotnosti šarže sušených hroznů révy vinnéHmotnost šarže (tuny) | Počet dílčích vzorků |≤ 0,1 | 10 |> 0,1 – ≤ 0,2 | 15 |> 0,2 – ≤ 0,5 | 20 |> 0,5 – ≤ 1,0 | 30 |> 1,0 – ≤ 2,0 | 40 |> 2,0 – ≤ 5,0 | 60 |> 5,0 – ≤ 10,0 | 80 |> 10,0 – ≤ 15,0 | 100 |4.6 Odběr vzorků v maloobchodním prodejiOdběr vzorků potravin v maloobchodním prodeji se provádí pokud možno podle výše uvedených ustanovení o odběru vzorků. Pokud to není možné, lze použít jiné účinné postupy odběru vzorků v maloobchodním prodeji, pokud jsou pro vzorkovanou šarži dostatečně reprezentativní.5. Přijetí šarže nebo části šarže- Přijetí, jestliže souhrnný vzorek vyhovuje maximálnímu limitu.- Odmítnutí, jestliže souhrnný vzorek překračuje maximální limit.[1] V závislosti na hmotnosti šarže — viz tabulka 2 této přílohy.[2] V závislosti na hmotnosti šarže — viz tabulka 3 této přílohy.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPŘÍPRAVA VZORKU A KRITÉRIA PRO METODY ANALÝZY POUŽITÉ PŘI ÚŘEDNÍ KONTROLE MNOŽSTVÍ OCHRATOXINU A V URČITÝCH POTRAVINÁCH1. Předběžná opatřeníVzhledem k tomu, že rozložení ochratoxinu A je velmi nestejnoměrné, měly by být vzorky připraveny, a zejména homogenizovány, mimořádně pečlivě.K přípravě zkušebního materiálu musí být použit veškerý materiál obdržený laboratoří.2. Zpracování vzorku obdrženého laboratoříCelý souhrnný vzorek se jemně rozemele a důkladně promísí postupem, u něhož je prokázáno, že jím lze dosáhnout úplné homogenizace.3. Rozdělení vzorků pro zkoušení za účelem stvrzení a obhajoby v obchodním sporuDuplikátní vzorky pro zkoušení za účelem stvrzení, obhajoby v obchodním sporu a rozhodčího řízení se odeberou z homogenizovaného materiálu, pokud to není v rozporu s předpisy členských států o odběru vzorků.4. Metody analýzy, které má laboratoř použít, a požadavky na řízení laboratoře4.1 DefiniceNíže je uvedeno několik nejběžnějších definic, které musí laboratoř použít.Nejčastěji uváděnými parametry přesnosti jsou opakovatelnost a reprodukovatelnost.r = Opakovatelnost: hodnota, pod níž bude podle očekávání s danou pravděpodobností (obvykle 95 %) absolutní hodnota rozdílu výsledků dvou samostatných stanovení za podmínek opakovatelnosti (tj. stejný vzorek, stejný pracovník, stejná aparatura, stejná laboratoř, stanoveno krátce po sobě); r = 2,8 × srsr = Směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek opakovatelnostiRSDr ×100x─je průměr výsledků ze všech laboratoří a vzorkůR = Reprodukovatelnost: hodnota, pod níž bude podle očekávání s danou pravděpodobností (obvykle 95 %) absolutní hodnota rozdílu výsledků dvou samostatných stanovení za podmínek reprodukovatelnosti (tj. hodnota pro stejný materiál získaná pracovníky různých laboratoří za použití standardizované zkušební metody); R = 2,8 × sRsR = Směrodatná odchylka vypočtená z výsledků za podmínek reprodukovatelnostiRSDR ×100.4.2 Obecné požadavkyMetody analýzy použité pro účely kontroly potravin musí být v souladu s body 1 a 2 přílohy směrnice 85/591/EHS o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě.4.3 Zvláštní požadavkyDokud nejsou na úrovni Společenství předepsány zvláštní metody pro stanovení množství ochratoxinu A v potravinách, mohou laboratoře zvolit jakoukoliv metodu za předpokladu, že splňuje níže uvedená kritéria:Pracovní charakteristiky pro ochratoxin AMnožství μg/kg | Ochratoxin A |RSDr (%) | RSDR (%) | Výtěžek (%) |< 1 | ≤ 40 | ≤ 60 | 50 až 120 |1 — 10 | ≤ 20 | ≤ 30 | 70 až 110 |- Detekční limity použitých metod nejsou uvedeny, neboť přesnost je uvedena pro uvažované koncentrace.- Hodnoty přesnosti jsou vypočteny z Horwitzovy rovnice:RSD= 21-0,5logCkde:- RSDR je relativní směrodatná odchylka vypočtená z výsledků získaných za podmínek reprodukovatelnosti×100,- C je poměr koncentrací (tj. 1 = 100 g/100 g, 0,001 = 1000 mg/kg).Toto je zobecněná rovnice pro přesnost, u níž se ukazuje, že u většiny rutinních metod analýzy nezávisí na analytu a matrici, nýbrž pouze na koncentraci.4.4 Výpočet výtěžkuUvede se výsledek analýzy korigovaný nebo nekorigovaný na výtěžek. Musí být uveden způsob uvedení výtěžku a jeho hodnota.4.5 Normy řízení jakosti laboratořeLaboratoře musí splňovat požadavky směrnice Rady 93/99/EHS o doplňujících opatřeních týkajících se úředního dozoru nad potravinami.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 96/72/ES ze dne 18. listopadu 1996, kterou se mění směrnice 66/400/EHS, 66/401/EHS, 66/402/EHS, 66/403/EHS, 69/208/EHS a 70/458/EHS o uvádění osiva řepy, osiva pícnin, osiva obilovin, sadby brambor, osiva olejnin a přadných rostlin a osiva zeleniny na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0072

Úřední věstník L 304 , 27/11/1996 S. 0010 - 0011

		Směrnice Rady 96/72/ESze dne 18. listopadu 1996,kterou se mění směrnice 66/400/EHS, 66/401/EHS, 66/402/EHS, 66/403/EHS, 69/208/EHS a 70/458/EHS o uvádění osiva řepy, osiva pícnin, osiva obilovin, sadby brambor, osiva olejnin a přadných rostlin a osiva zeleniny na trhRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že podle článku G Smlouvy o Evropské unii se pojem "Evropské hospodářské společenství" nahrazuje pojmem "Evropské společenství"; že zkratka "EHS" proto musí být nahrazena zkratkou "ES";vzhledem k tomu, že se zkratka "EHS" vyskytuje v některých ustanoveních směrnic 66/400/EHS [4], 66/401/EHS [5], 66/402/EHS [6], 66/403/EHS [7], 69/208/EHS [8] a 701/458/EHS [9] o uvádění osiva řepy, osiva pícnin, osiva obilovin, sadby brambor, osiva olejnin a přadných rostlin a osiva zeleniny na trh, zejména ve věci balení osiva a jeho opatřování návěskami; že je proto třeba zkratku "EHS" nahradit zkratkou "ES";vzhledem k tomu, že by se s ohledem na rozsáhlé zásoby návěsek, které se zpravidla objednávají předem, mělo stanovit, že se po určité časové období dále mohou používat návěsky se zkratkou "EHS",PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 66/400/EHS, 66/401/EHS, 66/402/EHS, 66/403/EHS, 69/208/EHS a 70/458/EHS se mění takto:1. Ve směrnici 66/400/EHS se zkratka "EHS" nahrazuje zkratkou "ES":- v čl. 2 odst. 1 části G,- v čl. 10 odst. 1, 2 a 3,- v čl. 11 odst. 1,- v čl. 11a odst. 1 a 2,- v článku 11b,- v čl. 14 odst. 1 druhé odrážce,- v příloze III oddíle A části I a oddíle B v nadpise a v bodě 1.2. Ve směrnici 66/401/EHS se zkratka "EHS" nahrazuje zkratkou "ES":- v čl. 2 odst. 1 částech F a G,- v čl. 9 odst. 1, 2 a 3,- v čl. 10 odst. 1,- v čl. 10a odst. 1 a 2- v článku 10b,- v čl. 13 odst. 3,- v čl. 14 odst. 1 třetí odrážce,- v příloze IV oddíle A části I písm. a) bodě 1 a písm. b) bodě 1,- v příloze IV oddíle B v nadpise a písm. a) bodě 1, písm. b) bodě 1 a písm. c) bodech 1, 3, 4, 5, 6 a 7.3. Ve směrnici 66/402/EHS se zkratka "EHS" v příloze IV oddíle A písm. a) bodě 1 nahrazuje zkratkou "ES".4. Ve směrnici 66/403/EHS se zkratka "EHS" v příloze III oddíle A bodě 1 nahrazuje zkratkou "ES".5. Ve směrnici 69/208/EHS se zkratka "EHS" v příloze IV oddíle A písm. a) a písm. b) bodě 1 nahrazuje zkratkou "ES".6. Ve směrnici 70/458/EHS se zkratka "EHS" nahrazuje zkratkou "ES":- v čl. 25 odst. 1,- v příloze IV oddíle A písm. a) bodě 1 a oddíle B písm. a) bodě 1.Článek 2Zásoby návěsek se zkratkou "EHS" se smějí používat do 31. prosince 2001.Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději 1. července 1997. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí neprodleně Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. listopadu 1996.Za RadupředsedaI. Yates[1] Úř. věst. C 157, 1.6.1996, s. 15.[2] Úř. věst. C 166, 10.6.1996, s. 243.[3] Stanovisko ze dne 25. září 1996 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2290/66. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.[5] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2298/66. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 96/18/ES (Úř. věst. L 76, 26.3.1996, s. 21).[6] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2309/66. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 95/6/ES (Úř. věst. L 67, 25.3.1995, s. 30).[7] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2320/66. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 96/16/ES (Úř. věst. L 6, 9.1.1996, s. 19).[8] Úř. věst. L 169, 10.7.1969, s. 3. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 96/18/ES (Úř. věst. L 76, 26.3.1996, s. 21).[9] Úř. věst. L 225, 12.10.1970, s. 7. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 96/18/ES (Úř. věst. L 76, 26.3.1996, s. 21).--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/135/ES ze dne 3. listopadu 2009 kterou se povolují dočasné odchylky od některých kritérií způsobilosti dárců plné krve a krevních složek stanovených v příloze III směrnice 2004/33/ES v souvislosti s rizikem nedostatku krve a krevních složek způsobeného pandemií chřipky A(H1N1) (Text s významem pro EHP)

text:
               4.11.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 288/7

      SMĚRNICE KOMISE 2009/135/ES
   ze dne 3. listopadu 2009
   kterou se povolují dočasné odchylky od některých kritérií způsobilosti dárců plné krve a krevních složek stanovených v příloze III směrnice 2004/33/ES v souvislosti s rizikem nedostatku krve a krevních složek způsobeného pandemií chřipky A(H1N1)
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví standardy jakosti a bezpečnosti pro odběr, vyšetření, zpracování, skladování a distribuci lidské krve a krevních složek a kterou se mění směrnice 2001/83/ES (1), a zejména na čl. 29 odst. 2 písm. d) uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Probíhající pandemie, vyhlášená Světovou zdravotnickou organizací (WHO) v souladu s mezinárodním zdravotním řádem (2005), chřipky A(H1N1) definované v rozhodnutí Komise 2000/96/ES (2), ve znění rozhodnutí Komise 2009/539/ES (3), může dočasně během krátkého období ohrozit zásobování krví a krevními složkami v členských státech tím, že postihne jak dárce, tak pracovníky vnitrostátních transfuzních stanic. Za účelem zajištění nepřerušeného zásobování krví a krevními složkami mohou být proto nezbytné pohotovostní plány. Takové plány by měly kombinovat provozní, komunikační a regulační nástroje.

               (2)

               Dostupné regulační nástroje, jejichž cílem je posílení zásobování krví, spočívají v mimořádném a dočasném uvolnění některých kritérií způsobilosti dárců krve stanovených v příloze III směrnice Komise 2004/33/ES ze dne 22. března 2004, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES, pokud jde o některé technické požadavky na krev a krevní složky (4).

               (3)

               K uvolnění uvedených kritérií by se mělo přistoupit jako k poslednímu prostředku poté, co se organizační opatření směřující k optimalizaci zásobování krví, komunikační kampaně zaměřené na dárce krve a optimalizace klinického použití krve ukáží jako nedostatečné pro kompenzaci nebo prevenci nedostatku krve a krevních složek.

               (4)

               Dne 11. října 2007 vydala WHO doporučení týkající se zachování bezpečného a přiměřeného zásobování krví v případě pandemie chřipky (5), které stanoví, že jakékoli uvolnění kritérií způsobilosti má být omezeno na pandemické období, fázi 6, v souladu s globálním plánem připravenosti na chřipku WHO (6).

               (5)

               Minimální hodnoty hemoglobinu v krvi dárců uvedené v bodě 1.2 přílohy III směrnice 2004/33/ES ne vždy vypovídají o skutečné zásobě železa dárců, a proto vždy nejsou výchozími referenčními hodnotami pro diagnózu anémie. Jedná se o preventivní minimální hodnoty pro případ, že jsou referenční hodnoty v některých členských státech nižší než v jiných, vzhledem k specificitě dotčeného obyvatelstva nebo vzhledem k regionálním podmínkám. Proto jsou osoby, které by mohly darovat krev, aniž by byly ohroženy, z dárcovství vyloučeny, protože hodnoty hemoglobinu v jejich krvi jsou pod stanovenou úrovní. V souvislosti s probíhající pandemií chřipky A(H1N1) by proto tyto hodnoty mohly být sníženy nejvýše o 5 g/l u žen i mužů, aniž by bylo ohroženo zdraví dárců. V každém případě je v souladu s článkem 19 směrnice 2002/98/ES způsobilost každého dárce posouzena kvalifikovaným zdravotnickým pracovníkem, který může, dojde-li k závěru, že stav dárce je skutečně rizikový, vyloučit dotčeného dárce z odběrů krve.

               (6)

               Evropská komise požádala Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) o posouzení rizik dočasného zkrácení období vyloučení dárců poté, co se uzdraví z onemocnění podobného chřipce v souvislosti s pandemií chřipky A(H1N1). Ve svém posouzení předloženém dne 9. října 2009 došlo středisko k závěru, že v případě zkrácení období vyloučení na 7 dní je zvýšené riziko pro dárce i příjemce velmi nízké a v každém případě nad tímto rizikem převažuje riziko nedostatku krve.

               (7)

               Členským státům by proto měla být neprodleně povolena mimořádná a dočasná odchylka od uvedených kritérií způsobilosti, jsou-li splněny podmínky stanovené touto směrnicí.

               (8)

               Vzhledem k naléhavé povaze rizika nedostatku krve způsobeného probíhající pandemií chřipky A(H1N1) by tato směrnice měla vstoupit v platnost neprodleně, aby členské státy mohly v co nejkratší době tuto směrnici provést a zavést nezbytná opatření.

               (9)

               Cílem opatření stanovených touto směrnicí je reagovat na dočasnou situaci týkající se specifického viru chřipky A(H1N1). Tato směrnice by se proto měla použít do 30. června 2010. Do té doby by mělo pominout období největšího náporu pandemie chřipky A(H1N1), 2009/2010, riziko nedostatku krve a krevních složek by tedy mělo být přinejmenším snížené a budou rovněž dostupné přesnější údaje o epidemiologii nákazy a očkování.

               (10)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 28 směrnice 2002/98/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Odchylky od některých kritérií způsobilosti dárců
   1.   Členské státy čelící závažnému riziku nedostatečného zásobování nebo reálnému nedostatečnému zásobování krví a krevními složkami přímo způsobenému pandemií chřipky A(H1N1) mohou dočasně:

               a)

               odchylně od bodu 1.2 přílohy III směrnice 2004/33/ES snížit minimální hodnotu hemoglobinu v krvi dárců na ne méně než 120 g/l u žen a 130 g/l u mužů;
               a/nebo

               b)

               odchylně od bodu 2.2.1 přílohy III směrnice 2004/33/ES použít období vyloučení v trvání ne méně než 7 dní po vymizení příznaků onemocnění podobného chřipce.

         2.   Provedení odchylek uvedených v odstavci 1 podléhá těmto podmínkám:

               a)

               dotčený členský stát neprodleně oznámí Komisi opatření, která podle odstavce 1 zamýšlí přijmout nebo přijal;

               b)

               dotčený členský stát sdělí Komisi odůvodnění nezbytnosti takových opatření, zejména pokud jde o nárůst rizika nedostatku nebo reálný nedostatek krve a krevních složek, včetně popisu kritérií a metody použitých pro posouzení uvedené nezbytnosti;

               c)

               jakmile, podle stejných kritérií a metody uvedených v písmeni b), dosáhne zásobování krví a krevními složkami dostatečné úrovně, ukončí dotčený členský stát provádění dočasných odchylek uvedených v odstavci 1 a oznámí tuto skutečnost Komisi.

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do dne 31. prosince 2009. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se do 30. června 2010.
   Článek 4
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 3. listopadu 2009.

            Za Komisi

         Androulla VASSILIOU

            členka Komise

      (1)  Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 30.

      (2)  Úř. věst. L 28, 3.2.2000, s. 50.

      (3)  Úř. věst. L 180, 11.7.2009, s. 22.

      (4)  Úř. věst. L 91, 30.3.2004, s. 25.

      (5)  Donor Selection Guidelines in Pandemic Situations (Blood Regulators Network) http://www.who.int/bloodproducts/brn/DonorSelectionincaseofPandemicSituations.pdf

      (6)  http://www.who.int/csr/resources/publications/influenza/WHO_CDS_CSR_GIP_2005_5/en/index.html


title: Směrnice Komise 2011/74/EU ze dne 29. července 2011 , kterou se za účelem přizpůsobení technickému pokroku mění příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken Text s významem pro EHP

text:
               30.7.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 198/32

         SMĚRNICE KOMISE 2011/74/EU
   ze dne 29. července 2011,
   kterou se za účelem přizpůsobení technickému pokroku mění příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES ze dne 16. prosince 1996 o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken (1), a zejména na článek 5 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/121/ES ze dne 14. ledna 2009 o názvech textilií (2) vyžaduje označování etiketami k určení materiálového složení textilních výrobků spolu s prováděním kontrol shody těchto výrobků s údaji na etiketě prostřednictvím analýzy.

               (2)

               Směrnice 96/73/ES stanoví jednotné metody kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken.

               (3)

               Na základě nejnovějších poznatků technické pracovní skupiny došlo k přizpůsobení směrnice 2008/121/ES technickému pokroku tím, že do seznamu vláken v přílohách I a V uvedené směrnice bylo doplněno vlákno polypropylen/polyamid/bikomponent.

               (4)

               Je proto třeba definovat jednotné metody zkoušek pro polypropylen/polyamid/bikomponent.

               (5)

               Směrnice 96/73/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha II směrnice 96/73/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. července 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 29. července 2011.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 32, 3.2.1997, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 19, 23.1.2009, s. 29.

      PŘÍLOHA
      Příloha II kapitola 2 směrnice 96/73/ES se mění takto:

                  1)

                  Souhrnná tabulka se nahrazuje tímto:
                  „2.   SOUHRNNÁ TABULKA

                              Metoda

                              Oblast použití (1)

                              Činidlo

                              Rozpustná složka

                              Nerozpustná složka

                              1.

                              Acetát

                              Další stanovená vlákna

                              Aceton

                              2.

                              Stanovená proteinová vlákna

                              Další stanovená vlákna

                              Chlornan

                              3.

                              Viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalových vláken

                              Další stanovená vlákna

                              Kyselina mravenčí a chlorid zinečnatý

                              4.

                              Polyamid nebo nylon

                              Další stanovená vlákna

                              Kyselina mravenčí, 80 % hmot.

                              5.

                              Acetát

                              Další stanovená vlákna

                              Benzylalkohol

                              6.

                              Triacetát nebo polyaktid

                              Další stanovená vlákna

                              Dichlormetan

                              7.

                              Stanovená celulózová vlákna

                              Další stanovená vlákna

                              Kyselina sírová, 75 % hmot.

                              8.

                              Akrylová vlákna, stanovená modakrylová vlákna nebo stanovená chlorovlákna

                              Další stanovená vlákna

                              Dimetylformamid

                              9.

                              Stanovená chlorovlákna

                              Další stanovená vlákna

                              Sirouhlík/aceton, 55,5/44,5 % obj.

                              10.

                              Acetát

                              Další stanovená vlákna

                              Bezvodá (ledová) kyselina octová

                              11.

                              Hedvábí, polyamid nebo nylon

                              Další stanovená vlákna

                              Kyselina sírová, 75 % hmot.

                              12.

                              Juta

                              Stanovená živočišná vlákna

                              Metoda určující obsah dusíku

                              13.

                              Polypropylen

                              Další stanovená vlákna

                              Xylen

                              14.

                              Stanovená vlákna

                              Další stanovená vlákna

                              Metoda s koncentrovanou kyselinou sírovou

                              15.

                              Chlorovlákna, stanovená modakrylová, stanovená elastanová, acetátová, triacetátová vlákna

                              Další stanovená vlákna

                              Cyklohexanon

                              16.

                              Melamin

                              Další stanovená vlákna

                              Horká kyselina mravenčí, 90 % hmot.

                  2)

                  V metodě č. 1 se bod 1 oddíl 2 nahrazuje tímto:

                              „2.

                              vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), lnem (7), konopím (8), jutou (9), manilským konopím (10), alfou (11), kokosovým vláknem (12), broomem (13), ramií (14), sisalem (15), měďnatými vlákny (21), modalovými vlákny (22), proteinem (23), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), polypropylenem (37), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).

                        Tuto metodu nelze za žádných okolností použít pro ta acetátová vlákna, která byla na povrchu deacetylována.“

                  3)

                  V metodě č. 2 se bod 1 oddíl 2 nahrazuje tímto:

                              „2.

                              bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), viskózou (25), akrylem (26), chlorovlákny (27), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), polypropylenem (37), elastanem (43), skleněnými vlákny (44), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).

                        Jsou-li přítomna rozdílná proteinová vlákna, udává metoda jejich celkové množství, nikoli však jejich jednotlivá množství.“

                  4)

                  Metoda č. 3 se mění takto:

                              a)

                              název se nahrazuje tímto:

                                 „VISKÓZA, MĚĎNATÁ VLÁKNA NEBO STANOVENÉ TYPY MODALOVÝCH VLÁKEN A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA

                                 (Metoda s použitím kyseliny mravenčí a chloridu zinečnatého)“

                              b)

                              bod 1 oddíl 2 se nahrazuje tímto:

                                          „2.

                                          bavlnou (5), polypropylenem (37), elastolefinem (47) a melaminem (48).

                                    Je-li zjištěna přítomnost modalových vláken, provede se předběžná zkouška, aby se zjistilo, zda jsou v činidle rozpustná.
                              Tuto metodu nelze použít pro směsi, v nichž by byla bavlna silně chemicky degradována nebo v nichž jsou viskózová nebo měďnatá vlákna nedokonale rozpustná vzhledem k přítomnosti určitých barviv nebo úprav, které nemohou být zcela odstraněny.“;

                              c)

                              bod 5 se nahrazuje tímto:
                              „5.   VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
                              Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou bavlny, pro kterou hodnota „d“ = 1,02, a melaminu, pro který hodnota „d“ = 1,01.“

                  5)

                  Metoda č. 5 se mění takto:

                              a)

                              název se nahrazuje tímto:

                                 „ACETÁTOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA

                                 (Metoda s použitím benzylalkoholu)“

                              b)

                              bod 1 oddíl 2 se nahrazuje tímto:

                                          „2.

                                          triacetátem (24), polypropylenem (37), elastolefinem (47), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).“

                  6)

                  Metoda č. 6 se mění takto:

                              a)

                              název se nahrazuje tímto:

                                 „TRIACETÁTOVÁ NEBO POLYLAKTIDOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA

                                 (Metoda s použitím dichlormetanu)“

                              b)

                              bod 1 oddíl 2 se nahrazuje tímto:

                                          „2.

                                          vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), polypropylenem (37), skleněnými vlákny (44), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).

                                 Poznámka

                              Triacetátová vlákna, která byla získána úpravou vedoucí k částečné hydrolýze, přestala být úplně rozpustná v daném činidle. V takovém případě není metoda použitelná.“

                  7)

                  Metoda č. 7 se mění takto:

                              a)

                              název se nahrazuje tímto:

                                 „STANOVENÁ CELULÓZOVÁ VLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA

                                 (Metoda s použitím 75 % hmot. kyseliny sírové)“

                              b)

                              bod 1 oddíl 2 se nahrazuje tímto:

                                          „2.

                                          polyesterem (35), polypropylenem (37), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).“;

                              c)

                              bod 5 se nahrazuje tímto:
                              „5.   VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
                              Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00, s výjimkou polypropylen/polyamid/bikomponentu, pro který hodnota „d“ = 1,01.“

                  8)

                  V metodě č. 8 se bod 1 oddíl 2 nahrazuje tímto:

                              „2.

                              vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), polypropylenem (37), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).

                        Tato metoda je rovněž použitelná pro akrylová a stanovená modakrylová vlákna upravená kovokomplexními barvivy, avšak není použitelná pro vlákna barvená s dodatečným chromováním.“

                  9)

                  V metodě č. 9 se bod 1 oddíl 2 nahrazuje tímto:

                              „2.

                              vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), polypropylenem (37), skleněnými vlákny (44), elastomultiesterem (46), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).

                        Přesahuje-li obsah vlny nebo hedvábí ve směsi 25 %, musí být použita metoda č. 2.
                  Přesahuje-li obsah polyamidu nebo nylonu ve směsi 25 %, musí být použita metoda č. 4.“

                  10)

                  Metoda č. 10 se mění takto:

                              a)

                              název se nahrazuje tímto:

                                 „ACETÁTOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA

                                 (Metoda s použitím bezvodé (ledové) kyseliny octové)“

                              b)

                              bod 1 oddíl 2 se nahrazuje tímto:

                                          „2.

                                          stanovenými chlorovlákny (27), zejména polyvinylchloridovými vlákny, též dodatečně chlorovanými, polypropylenem (37), elastolefinem (47), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).“

                  11)

                  Metoda č. 11 se mění takto:

                              a)

                              název se nahrazuje tímto:

                                 „HEDVÁBÍ NEBO POLYAMID A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA

                                 (Metoda s použitím 75 % hmot. kyseliny sírové)“

                              b)

                              bod 1 se nahrazuje tímto:
                              „1.   OBLAST POUŽITÍ
                              Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:

                                          1.

                                          hedvábí (4) nebo polyamidu nebo nylonu (30)
                                          s

                                          2.

                                          vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), polypropylenem (37), elastolefinem (47), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).“

                              c)

                              bod 2 se nahrazuje tímto:
                              „2.   PODSTATA METODY
                              Hedvábné nebo polyamidové nebo nylonové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí 75 % hmot. kyseliny sírové.
                              Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží. Jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého hedvábí nebo polyamidu nebo nylonu se zjistí rozdílem.“

                              d)

                              bod 4 se nahrazuje tímto:
                              „4.   POSTUP ZKOUŠKY
                              Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:

                                          Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml 75 % hmot. kyseliny sírové na 1 g vzorku a baňka se zazátkuje. Důkladně se protřepe a nechá se stát 30 minut při pokojové teplotě. Opět se protřepe a nechá se stát 30 minut. Naposledy se protřepe a obsah baňky se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Zbývající vlákna se z baňky vypláchnou 75% kyselinou sírovou. Zbytek v kelímku se postupně promyje 50 ml zředěné kyseliny sírové, 50 ml vody a 50 ml zředěného čpavku. Vlákna se před odsáváním ponechávají vždy ve styku s kapalinou po dobu asi 10 minut. Nakonec se vlákna propláchnou vodou, přičemž se ponechají ve styku s vodou po dobu asi 30 minut. Kapalina se odsaje, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.

                                          V případě dvousložkových směsí polyamidu s polypropylen/polyamid/bikomponentem se po filtrování vláken zváženým filtračním kelímkem a před použitím popsaného postupu propláchnutí zbytek ve filtračním kelímku vždy dvakrát promyje 50 ml 75% kyseliny sírové.“

                              e)

                              body 5 a 6 se nahrazují tímto:
                              „5.   VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
                              Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00, s výjimkou vlny, pro kterou hodnota „d“ = 0,985, polypropylen/polyamid/bikomponentu, pro který hodnota „d“ = 1,005, a melaminu, pro který hodnota „d“ = 1,01.
                              6.   PRECIZNOST
                              U homogenní směsi textilních materiálů činí povolený kritický rozdíl mezi výsledky získanými touto metodou nejvýše ± 1 při 95% pravděpodobnosti, s výjimkou dvousložkových směsí polyamidu s polypropylen/polyamid/bikomponentem, u nichž povolený kritický rozdíl mezi výsledky je nejvýše ± 2.“

                  12)

                  Metoda č. 14 se mění takto:

                              a)

                              název se nahrazuje tímto:

                                 „STANOVENÁ VLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA

                                 (Metoda s použitím koncentrované kyseliny sírové)“

                              b)

                              bod 1 oddíl 2 se nahrazuje tímto:

                                          „2.

                                          chlorovlákny (27) založenými na homopolymerech vinylchloridu, též dodatečně chlorovanými, polypropylenem (37), elastolefinem (47), melaminem (48) a polypropylen/polyamid/bikomponentem (49).

                                    Uvedená modakrylová vlákna jsou ta, která dávají čirý roztok po ponoření do koncentrované kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84).
                              Tuto metodu lze použít místo metod č. 8 a 9.“

                              c)

                              bod 2 se nahrazuje tímto:
                              „2.   PODSTATA METODY
                              Složky jiné než chlorovlákna, polypropylen, elastolefin, melamin nebo polypropylen/polyamid/bikomponent (tj. vlákna uvedená v odstavci 1.1) se odstraní ze suché navážky vzorku rozpouštěním v koncentrované kyselině sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84). Zbytek po rozpouštění skládající se z chlorovláken, polypropylenu, elastolefinu, melaminu nebo polypropylen/polyamid/bikomponentu se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby upravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché navážky vzorku. Procentuální podíl druhé složky se vypočte z rozdílu hmotnosti.“

                              d)

                              bod 5 se nahrazuje tímto:
                              „5.   VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
                              Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00, s výjimkou melaminu a polypropylen/polyamid/bikomponentu, pro které hodnota „d“ = 1,01.“

                  13)

                  Metoda č. 16 se mění takto:

                              a)

                              název se nahrazuje tímto:

                                 „MELAMIN A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA

                                 (Metoda s použitím horké kyseliny mravenčí)“

                              b)

                              bod 1 oddíl 2 se nahrazuje tímto:

                                          „2.

                                          bavlnou (5), aramidem (31) a polypropylenem (37).“

         (1)  Podrobný seznam vláken je uveden u každé metody.“


title: Směrnice Rady 2009/157/ES ze dne 30. listopadu 2009 o čistokrevném plemenném skotu (Text s významem pro EHP)

text:
               10.12.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 323/1

      SMĚRNICE RADY 2009/157/ES
   ze dne 30. listopadu 2009
   o čistokrevném plemenném skotu
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 77/504/EHS ze dne 25. července 1977 o čistokrevném plemenném skotu (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Chov skotu zaujímá velmi významné místo v zemědělství Společenství a uspokojivé výsledky v tomto odvětví velkou měrou závisí na používání čistokrevného plemenného skotu.

               (3)

               Rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o plemena a normy, vytvářejí překážku pro obchod uvnitř Společenství. Mají-li být tyto rozdíly odstraněny a tím zvýšena produktivita zemědělství v daném odvětví, měl by být liberalizován obchod s veškerým čistokrevným plemenným skotem v rámci Společenství.

               (4)

               Členským státům by mělo být umožněno vyžadovat předložení potvrzení o původu zvířete vypracovaných v souladu s postupem Společenství.

               (5)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).

               (6)

               Touto směrnicí nejsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy I,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Pro účely této směrnice se rozumí:

               a)

               „čistokrevným plemenným skotem“ kus skotu, včetně buvola, jehož rodiče a prarodiče jsou zapsáni nebo zaevidováni v plemenné knize stejného plemene a který je sám v této knize zapsán nebo zaevidován nebo je způsobilý tam být zapsán;

               b)

               „plemennou knihou“ kniha, rejstřík, kartotéka nebo nosič údajů,

                           i)

                           který vede chovatelská organizace nebo sdružení úředně uznaná členským státem, v němž byla chovatelská organizace nebo sdružení založena, nebo příslušným orgánem členského státu a

                           ii)

                           ve které jsou zapsána nebo zaevidována čistokrevná plemenná zvířata skotu určitého plemene se zmínkou o jejich předcích.

         Článek 2
   Členské státy zajistí, aby níže uvedené činnosti a úkony nebyly zakázány, omezovány ani jim nebylo bráněno ze zootechnických důvodů:

               a)

               obchod s čistokrevným plemenným skotem uvnitř Společenství;

               b)

               obchod se spermatem, vajíčky a embryi čistokrevného plemenného skotu uvnitř Společenství;

               c)

               založení plemenných knih, pokud splňují podmínky stanovené na základě článku 6;

               d)

               uznání organizací a sdružení, které vedou plemenné knihy v souladu s článkem 6; a

               e)

               s výhradou směrnice Rady 87/328/EHS ze dne 18. června 1987 o přijetí čistokrevného plemenného skotu do plemenitby (6) obchod uvnitř Společenství s býky užívanými k umělé inseminaci.

         Článek 3
   Organizace a sdružení chovatelů úředně uznané členským státem nesmějí odepřít zápis do svých plemenných knih čistokrevnému plemennému skotu z jiného členského státu, pokud splňuje požadavky stanovené v souladu s článkem 6.
   Článek 4
   1.   Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 1 písm. b) bodě i), které jsou úředně uznány pro účely vedení nebo zakládání plemenných knih, a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
   2.   Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování odstavce 1 mohou být přijata postupem podle čl. 7 odst. 2.
   Článek 5
   Členské státy mohou vyžadovat, aby čistokrevný plemenný skot a sperma či vajíčka a embrya, které z něj pocházejí, byly při obchodu uvnitř Společenství doprovázeny potvrzením o původu zvířete, které odpovídá vzoru stanovenému postupem podle čl. 7 odst. 2, zvláště pokud jde o zootechnické výkony.
   Článek 6
   Postupem podle čl. 7 odst. 2 se určí:

               a)

               metody kontroly užitkovosti a stanovení genetické hodnoty skotu;

               b)

               kritéria uznávání organizací a sdružení chovatelů;

               c)

               kritéria zakládání plemenných knih;

               d)

               kritéria pro zapisování do plemenných knih;

               e)

               údaje, které musí být uvedeny v potvrzení o původu zvířete.

         Článek 7
   1.   Komisi je nápomocen Stálý zootechnický výbor, zřízený rozhodnutím Rady 77/505/EHS ze dne 25. července 1977, kterým se zřizuje Stálý zootechnický výbor (7).
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
   Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
   Článek 8
   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 9
   Směrnice 77/504/EHS ve znění aktů uvedených v části A přílohy I se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy I.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
   Článek 10
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 2. ledna 2010.
   Článek 11
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 30. listopadu 2009.

            Za Radu

            předseda

         S. O. LITTORIN

      (1)  Stanovisko ze dne 20. října 2009 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (2)  Stanovisko ze dne 15. července 2009 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

      (3)  Úř. věst. L 206, 12.8.1977, s. 8.

      (4)  Viz část A přílohy I.

      (5)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  Úř. věst. L 167, 26.6.1987, s. 54.

      (7)  Úř. věst. L 206, 12.8.1977, s. 11.

      PŘÍLOHA I

         Část A

      Zrušená směrnice a její následné změny
      (uvedené v článku 9)

                  Směrnice Rady 77/504/EHS
                  (Úř. věst. L 206, 12.8.1977, s. 8)

                  Směrnice Rady 79/268/EHS
                  (Úř. věst. L 62, 13.3.1979, s. 5)

                  Akt o přistoupení z roku 1979, bod II.A.65 přílohy I
                  (Úř. věst. L 291, 19.11.1979, s. 64 a s. 85)

                  Směrnice Rady 85/586/EHS
                  (Úř. věst. L 372, 31.12.1985, s. 44)

                  pouze článek 4

                  Nařízení Rady (EHS) č. 3768/85
                  (Úř. věst. L 362, 31.12.1985, s. 8)

                  pouze bod 46 přílohy

                  Směrnice Rady 91/174/EHS
                  (Úř. věst. L 85, 5.4.1991, s. 37)

                  pouze článek 3

                  Směrnice Rady 94/28/ES
                  (Úř. věst. L 178, 12.7.1994, s. 66)

                  pouze článek 11

                  Akt o přistoupení z roku 1994, bod V.F.I.A.60 přílohy I
                  (Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 155)

                  Nařízení Rady (ES) č. 807/2003
                  (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36)

                  pouze bod 23 přílohy III

                  Směrnice Rady 2008/73/ES
                  (Úř.věst. L 219, 14.8.2008, s. 40)

                  pouze článek 2

         Část B

      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu
      (uvedené v článku 9)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  77/504/EHS

                  1. ledna 1979, kromě článku 7
                  Pokud jde o každý jednotlivý bod článku 7, vždy ke stejnému datu, k němuž členské státy dosáhnou souladu s odpovídajícími ustanoveními použitelnými na obchod uvnitř Společenství, zejména pokud se jedná o rozhodnutí postupně přijímaná na základě článku 6.

                  85/586/EHS

                  1. ledna 1986

                  91/174/EHS

                  31. prosince 1991

                  94/28/ES

                  1. července 1995

                  2008/73/ES

                  1. ledna 2010

      PŘÍLOHA II

         Srovnávací tabulka

                  Směrnice 77/504/EHS

                  Tato směrnice

                  Čl. 1 návětí a písm. a)

                  Čl. 1 návětí a písm. a)

                  Čl. 1 písm. b) úvodní slova a první a druhá odrážka

                  Čl. 1 písm. b) úvodní slova a body i) a ii)

                  Čl. 2 první pododstavec návětí a první až pátá odrážka

                  Čl. 2 návětí a písm. a) až e)

                  Čl. 2 druhý pododstavec

                  —

                  Článek 3

                  —

                  Článek 4

                  Článek 3

                  Článek 4a

                  Článek 4

                  Článek 5

                  Článek 5

                  Čl. 6 odst. 1 návětí a první až pátá odrážka

                  Čl. 6 návětí a písm. a) až e)

                  Čl. 6 odst. 2

                  —

                  Článek 7

                  —

                  Čl. 8 odst. 1 a 2

                  Čl. 7 odst. 1 a 2

                  Čl. 8 odst. 3

                  —

                  Článek 9

                  Článek 8

                  —

                  Článek 9

                  —

                  Článek 10

                  Článek 10

                  Článek 11

                  —

                  Příloha I

                  —

                  Příloha II


title: Směrnice komise 2003/76/ES ze dne 11. srpna 2003, kterou se mění směrnice Rady 70/220/EHS o opatřeních proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0076

Úřední věstník L 206 , 15/08/2003 S. 0029 - 0030

		Směrnice komise 2003/76/ESze dne 11. srpna 2003,kterou se mění směrnice Rady 70/220/EHS o opatřeních proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou nařízením (ES) č. 807/2003 [2], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 70/220/EHS ze dne 20. března 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel [3], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2002/80/ES [4], a zejména na článek 5 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 70/220/EHS je jednou ze zvláštních směrnic pro postup ES schvalování typu, který byl zaveden směrnicí 70/156/EHS.(2) Směrnice 70/220/EHS ve znění směrnice 2002/80/ES zavedla ve vztahu k palubním diagnostickým systémům (OBD) zvláštní požadavky na schvalování typu vozidel, která v dvoupalivovém a jednopalivovém provedení používají jako palivo plyn. Pro vozidla, která používají jako palivo plyn, také zavedla ustanovení pro časově omezené schvalování typu systémů OBD, které vykazují méně závažné nedostatky. Tato ustanovení je nutno doplnit doplňkovými technickými opatřeními pro přenos diagnostických signálů, aby se předešlo vzniku překážky obchodu v důsledku určitých nedávno vyvinutých technologií OBD pro vozidla, která jako palivo používají plyn, které ve všech ostatních ohledech splňují požadavky směrnice 70/220EHS.(3) Směrnice 70/220/EHS ve znění směrnice 2002/80/ES zavedla také zvláštní požadavky na ES schvalování typu náhradních katalyzátorů. Tyto požadavky by měly být upraveny tak, aby náhradní katalyzátor mohl být schvalován jako typ samostatného technického celku na základě toho, že je stejného typu jako katalyzátor původního vybavení nebo jako původní náhradní katalyzátor, pro který již bylo uděleno schválení typu.(4) Směrnice 70/220/EHS by proto měla být změněna.(5) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem výboru pro přizpůsobování technickému pokroku zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy XI a XIII směrnice 70/220EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 4. září 2004. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů a srovnávací tabulku těchto předpisů s touto směrnicí.Použijí tyto předpisy ode dne 4. září 2004.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 11. srpna 2003.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36.[3] Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 1.[4] Úř. věst. L 291, 28.10.2002, s. 20.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPřílohy XI a XIII se mění takto:A. Příloha XI se mění takto:1. Bod 3.3.3.4 se nahrazuje tímto:"3.3.3.4 ostatní části nebo podsystémy systému pro regulaci emisí, jestliže jsou aktivní při zvoleném palivu, nebo emisemi ovlivňované části nebo podsystémy přenášející výkon a spojené s počítačem, jejichž porucha či selhání může vést k zvýšení emisí z výfuku nad mezní hodnoty stanovené bodem 3.3.2;".2. Bod 4.5.2 se nahrazuje tímto:"4.5.2 Bez ohledu na požadavky bodu 6.6 dodatku 1 této přílohy a jestliže o to požádá výrobce, musí orgán pro schvalování typu povolit následující nedostatky jako splňující požadavky této přílohy na vyhodnocování a přenos diagnostických signálů:- přenos diagnostických signálů pro palivo, které se právě používá, na jedinou zdrojovou adresu,- vyhodnocení jediné řady diagnostických signálů pro oba druhy paliva (odpovídající vyhodnocení jednopalivových vozidel a nezávisle na právě používaném druhu paliva),- volba jedné řady diagnostických signálů (patřících k jednomu ze dvou druhů paliva) polohou přepínače paliva,- vyhodnocení a přenos jedné řady diagnostických signálů pro obě paliva v počítači řídícím provoz na benzin, nezávisle na palivu, které se právě používá. Počítač řídící provoz na plyn vyhodnotí a přenese diagnostické signály pro systém s plynným palivem a uloží do paměti časový záznam o použití druhu paliva.Výrobce může požádat o další volby, které podle svého uvážení povolí orgán pro schvalování typu."3. V dodatku 1 se bod 6.6 nahrazuje tímto:"6.6 Zvláštní požadavky na přenos diagnostických signálů z dvoupalivových vozidel používajících jako palivo plyn6.6.1 U dvoupalivových vozidel, kde se specifické signály pro různé druhy paliva ukládají do téhož počítače, se diagnostické signály pro provoz na benzin a pro provoz na plyn vyhodnocují a přenášejí nezávisle na sobě.6.6.2 U dvoupalivových vozidel, kde se specifické signály pro různé druhy paliva ukládají do oddělených počítačů, se diagnostické signály pro provoz na benzin a pro provoz na plyn vyhodnocují a přenášejí z počítače příslušného pro určité palivo.6.6.3 Na požadavek z diagnostického přístroje se přenášejí diagnostické signály pro vozidla s provozem na benzin na jednu zdrojovou adresu a diagnostické signály pro vozidla s provozem na plyn na jinou zdrojovou adresu. Používání zdrojových adres je popsáno v normě ISO DIS 15031-5 "Road vehicles - communication between vehicles and external test equipment for emissions-related diagnostics - Part 5: Emissions-related diagnostic services" ("Silniční vozidla - komunikace mezi vozidly a externím zkušebním zařízením pro diagnostiku emisí - Část 5: Služby pro diagnostiku emisí") ze dne 1. listopadu 2001."B. V příloze XIII se vkládá nový bod, který zní:"4.4 Jestliže žadatel o schválení typu může prokázat schvalujícímu orgánu nebo technické zkušebně, že náhradní katalyzátor je typu uvedeného v bodu 1.10 dodatku k příloze X této směrnice, nezávisí udělení schválení typu na ověření, zda jsou plněny požadavky podle bodu 6."--------------------------------------------------