title: Směrnice Rady ze dne 3. května 1989 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin určených pro zvláštní výživu

text:
Důležité právní upozornění

|

31989L0398

Úřední věstník L 186 , 30/06/1989 S. 0027 - 0032 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 19 S. 0051  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 19 S. 0051

		Směrnice Radyze dne 3. května 1989o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin určených pro zvláštní výživu(89/398/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že směrnice Rady 77/94/EHS ze dne 21. prosince 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravin pro zvláštní výživu [4], naposledy pozměněná směrnicí 85/7/EHS [5], byla vícekrát změněna; že z důvodu nových změn by měla být výše uvedená směrnice z důvodů jasnosti znovu vydána;vzhledem k tomu, že přijetí směrnice 77/94/EHS bylo odůvodněno skutečností, že rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy týkajícími se potravin pro zvláštní výživu bránily jejich volnému pohybu, mohly vytvářet nerovné podmínky hospodářské soutěže a měly proto přímý vliv na vytváření a fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že sbližování vnitrostátních právních předpisů v první etapě předpokládalo jako první kroky vypracování společné definice, určení opatření umožňujících ochranu spotřebitele před podvodem, pokud se týká podstaty těchto výrobků, a přijetí pravidel pro označování dotyčných výrobků;vzhledem k tomu, že výrobky, na které se vztahuje tato směrnice, jsou potraviny, jejichž složení a příprava musí být zvláštním způsobem navržena, aby vyhověly zvláštním nutričním požadavkům osob, kterým jsou především určeny; že se může ukázat jako nezbytné stanovit odchylky od obecných nebo zvláštních opatření vztahujících se na potraviny, aby bylo dosaženo zvláštního nutričního cíle;vzhledem k tomu, že účinný dozor nad potravinami určenými pro zvláštní výživu, které jsou předmětem zvláštních opatření, lze provádět s ohledem na obecné předpisy platné pro celé potravinářské odvětví, avšak není tomu tak vždy v případě těch potravin, pro něž žádná taková zvláštní opatření neexistují;vzhledem k tomu, že u posledně jmenovaných potravin by možná běžné prostředky, které jsou k dispozici orgánům dozoru, v určitých případech neumožnily zkontrolovat, zda má potravina skutečně zvláštní nutriční vlastnosti, které jsou jí připisovány; že je proto nezbytné uvést, že v případě potřeby osoba odpovědná za uvedení takové potraviny na trh musí spolupracovat s orgánem dozoru při jeho činnosti;vzhledem k tomu, že současný stav vývoje pravidel Společenství o přídatných látkách neumožňuje v rámci této směrnice přijmout opatření o použití přídatných látek v potravinách určených pro zvláštní výživu, pokud tyto potraviny nepatří do žádné ze skupin uvedených v příloze I; že tato otázka má být proto v dohledné době znovu přezkoumána;vzhledem k tomu, že vypracování zvláštních směrnic provádějících základní zásady pravidel Společenství a jejich změny jsou opatřeními technické povahy; že jejich přijetí by mělo být svěřeno Komisi v zájmu zjednodušení a urychlení postupů;vzhledem k tomu, že pro všechny případy, kdy Rada svěřuje Komisi pravomoci přijímat prováděcí pravidla týkajících se potravin určených k lidské spotřebě, by měl být stanoven postup zajišťující úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím 69/414/EHS [6],vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčeny lhůty, ve kterých musí členské státy dosáhnout souladu se směrnicí 77/94/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Tato směrnice se vztahuje na potraviny pro zvláštní výživu.2. a) Potraviny pro zvláštní výživu jsou potraviny, které jsou pro své zvláštní složení nebo výrobní proces jasně rozlišitelné od potravin pro běžnou spotřebu, které jsou vhodné pro nutriční účely jim připisované a které jsou uváděny na trh s poukazem na tuto vhodnost.b) Zvláštní výživa musí splňovat zvláštní nutriční požadavky:i) určitých skupin osob, jejichž trávicí proces nebo metabolismus je narušen, neboii) určitých skupin osob, které jsou ve zvláštním fyziologickém stavu a které proto mohou mít zvláštní prospěch z řízené spotřeby určitých látek v potravinách, neboiii) zdravých kojenců nebo malých dětí.Článek 21. Výrobky uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) bodu i) a ii) mohou být charakterizovány jako "dietetické" nebo "dietní".2. Při označování, obchodní úpravě a reklamě potravin pro běžnou spotřebu je zakázánoa) při označování těchto potravin používat přídavná jména "dietetický" nebo "dietní", ať samotná nebo ve spojení s jinými slovy;b) používat jakákoli další označení nebo způsoby obchodní úpravy, které mohou budit dojem, že se jedná o výrobky uvedené v článku 1.3. Avšak podle předpisů, které budou přijaty postupem podle článku 13, musí být umožněno u potravin pro běžnou spotřebu, které jsou vhodné i pro zvláštní výživu, tuto vhodnost uvést.Takové předpisy mohou stanovit způsob, jímž se bude tato vhodnost uvádět.Článek 31. Výrobky uvedené v článku 1 musí být takové podstaty nebo složení, aby byly vhodné pro zvláštní výživu, ke které jsou určeny.2. Výrobky uvedené v článku 1 musí být rovněž v souladu se všemi závaznými předpisy, které se vztahují na potraviny pro běžnou spotřebu, s výjimkou změn provedených pro zajištění jejich shody s definicemi uvedenými v článku 1.Článek 41. Zvláštní ustanovení týkající se skupin potravin pro zvláštní výživu uvedených v příloze I stanoví zvláštní směrnice.Tyto zvláštní směrnice mohou zahrnovat zejménaa) základní požadavky, pokud jde o podstatu nebo složení výrobků;b) ustanovení týkající se jakosti surovin;c) hygienické požadavky;d) povolené změny ve smyslu čl. 3 odst. 2;e) seznam přídatných látek;f) ustanovení týkající se označování, obchodní úpravy a reklamy;g) postupy pro odběr vzorků a analytické metody nezbytné pro kontrolu souladu s požadavky zvláštních směrnic.Tyto zvláštní směrnice se přijímají- v případě písmene e) Radou postupem stanoveným v článku 100a Smlouvy,- v případě ostatních písmen postupem podle článku 13.Předpisy, které mohou mít vliv na lidské zdraví, musí být přijaty po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny zřízeným rozhodnutím 74/234/EHS [7].2. Postupem podle článku 13 bude přijat seznam látek pro zvláštní výživové účely, jako jsou vitaminy, minerální soli, aminokyseliny a jiné látky, které se přidávají do potravin určených pro zvláštní výživu, platná kritéria pro jejich čistotu a případně podmínky, za kterých by se měly používat.Článek 5Podmínky, za kterých se smí při označování, obchodní úpravě a v reklamě odkazovat na dietu nebo skupinu osob, pro kterou je výrobek uvedený v článku 1 určen, mohou být přijaty postupem podle článku 13.Článek 61. Označování a použité označovací metody, obchodní úprava a reklama výrobků uvedených v článku 1 nesmějí těmto výrobkům připisovat vlastnosti vztahující se k předcházení, mírnění nebo léčení lidských chorob nebo takové vlastnosti naznačovat.Odchylky od prvního pododstavce mohou být stanoveny ve výjimečných a jasně vymezených případech postupem podle článku 13. Dotyčné odchylky mohou být zachovány, dokud nebude tento postup dokončen.2. Odstavec 1 nebrání šíření jakýchkoli užitečných informací nebo doporučení určených výlučně osobám kvalifikovaným v oboru lékařství, výživy nebo farmacie.Článek 71. Směrnice Rady 79/112/EHS ze dne 18. prosince 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin určených k prodeji konečnému spotřebiteli, jejich obchodní úpravy a související reklamy [8], naposledy pozměněná směrnicí 89/395/EHS [9], se vztahuje na výrobky uvedené v článku 1 za níže uvedených podmínek.2. K názvu, pod nímž se výrobek prodává, musí být připojen údaj o jeho zvláštních nutričních vlastnostech. Avšak v případě výrobků uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. b) bodě iii) musí být tento údaj nahrazen odkazem na účel, pro který jsou tyto výrobky určeny.3. Označení výrobků, pro které nebyla přijata žádná zvláštní směrnice uvedená v článku 4, musí rovněž obsahovata) zvláštnosti kvalitativního a kvantitativního složení nebo zvláštní výrobní proces, které dodávají výrobku jeho zvláštní nutriční vlastnosti;b) využitelnou energetickou hodnotu vyjádřenou v kJ a kcal a obsah sacharidů, bílkovin a tuku ve 100 g nebo 100 ml výrobku ve stavu, jak je prodáván, a vztažený na množství navrhované ke spotřebě, má-li výrobek takovou obchodní úpravu.Je- li však tato energetická hodnota nižší než 50 kJ (12 kcal) ve 100 g nebo 100 ml výrobku ve stavu, jak je uváděn na trh, mohou být tyto údaje nahrazeny buď slovy "energetická hodnota nižší než 50 kJ (12 kcal) ve 100 g", nebo slovy "energetická hodnota nižší než 50 kJ (12 kcal) ve 100 ml".4. Zvláštní požadavky na označování výrobků, pro které byla přijata zvláštní směrnice, stanoví uvedená směrnice.Článek 81. Výrobky uvedené v článku 1 smějí být uváděny do maloobchodního prodeje pouze balené a obal musí tyto výrobky zcela pokrývat.2. Členské státy však mohou pro maloobchod povolit odchylky od tohoto ustanovení, pokud jsou k výrobku při jeho uvedení do prodeje připojeny údaje uvedené v článku 7.Článek 9Pro umožnění účinného úředního dozoru nad potravinami určenými pro zvláštní výživu, které nepatří do žádné skupiny uvedené v příloze I, se použijí tato zvláštní ustanovení:1. Je-li uvedený výrobek uváděn na trh poprvé, informuje výrobce, nebo je-li výrobek vyroben ve třetí zemi, dovozce příslušný orgán členského státu, ve kterém je výrobek uváděn na trh, tím, že mu předá vzor etikety použité pro tento výrobek.2. Je-li tentýž výrobek následně uveden na trh v jiném členském státě, poskytne výrobce nebo dovozce příslušnému orgánu tohoto členského státu tytéž informace spolu s uvedením orgánu, který byl informován jako první.3. Je-li to nezbytné, je příslušný orgán oprávněn žádat po výrobci nebo dovozci, aby mu poskytli vědecké práce a údaje o tom, že výrobek je v souladu s čl. 1 odst. 2, spolu s informacemi uvedenými v čl. 7 odst. 3 písm. a); pokud jsou tyto práce obsaženy v běžně dostupné publikaci, postačí odkaz na tuto publikaci.4. Členské státy sdělí Komisi příslušné orgány ve smyslu tohoto článku a jakékoli další užitečné informace, které se jich týkají.Komise tyto informace zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.Prováděcí pravidla k tomuto odstavci mohou být přijata postupem podle článku 13.5. Čtyři roky po oznámení této směrnice podá Komise Radě zprávu o uplatňování tohoto článku, případně spolu s vhodnými návrhy.Článek 101. Členské státy nesmějí z důvodů týkajících se složení, výrobních specifikací, obchodní úpravy nebo označování zakázat nebo omezit obchodování s výrobky uvedenými v článku 1, které jsou v souladu s touto směrnicí a popřípadě se směrnicemi, které ji provádějí.2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny použitelné vnitrostátní předpisy, neexistují-li směrnice, které provádějí tuto směrnici.Článek 111. Pokud členský stát na základě podrobného odůvodnění shledá, že potravina určená pro zvláštní výživu, která nepatří do žádné ze skupin uvedených v příloze I, není v souladu s čl. 1 odst. 2 nebo ohrožuje lidské zdraví, třebaže je volně v oběhu v jednom nebo více členských státech, může přechodně zrušit nebo omezit obchodování s tímto výrobkem na svém území. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.2. Komise přezkoumá co nejdříve důvody uvedené členským státem, konzultuje členské státy v rámci Stálého výboru pro potraviny a neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření.3. Pokud Komise dojde k názoru, že vnitrostátní opatření musí být zrušeno nebo změněno, zahájí postup uvedený v článku 13 za účelem přijetí vhodných opatření.Článek 121. Pokud členský stát na základě podrobného odůvodnění v důsledku nových informací nebo přehodnocení stávajících informací po přijetí zvláštní směrnice shledá, že potravina určená pro zvláštní výživu představuje hrozbu lidské zdraví, třebaže je v souladu s danou zvláštní směrnicí, může přechodně pozastavit nebo omezit používání daných ustanovení na svém území. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.2. Komise přezkoumá co nejdříve důvody uvedené členským státem, konzultuje členské státy v rámci Stálého výboru pro potraviny a neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření.3. Pokud Komise dojde k názoru, že je třeba tuto směrnici nebo zvláštní směrnice změnit, aby byly odstraněny nedostatky uvedené v odstavci 1 a aby byla zajištěna ochrana lidského zdraví, zahájí postup uvedený v článku 13 za účelem přijetí změn. Členský stát, který přijal ochranná opatření, je v tom případě může ponechat, dokud tyto změny nebudou přijaty.Článek 13Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro potraviny, dále jen "výbor", jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce členského státu.Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodlené návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 14Zrušuje se směrnice 77/94/EHS.Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.Článek 151. Členské státy změní své právní a správní předpisy, aby- nejpozději od 16. května 1990 umožnily obchodování s výrobky, které odpovídají této směrnici,- s platností od 16. května 1991 zakázaly obchodování s výrobky, které této směrnici neodpovídají.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy, která se vztahují na určité skupiny potravin určené pro zvláštní výživu, pokud neexistují směrnice uvedené v článku 4.Článek 16Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 3. května 1989.Za RadupředsedaP. Solbes[1] Úř. věst. C 124, 23.5.1986, s. 7 a Úř. věst. C 161, 19.6.1987, s. 12.[2] Úř. věst. C 99, 13.4.1987, s. 54 a Úř. věst. C 120, 16. 5. 1989.[3] Úř. věst. C 328, 22.12.1986, s. 9.[4] Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 55.[5] Úř. věst. L 2, 3.1.1985, s. 22.[6] Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.[7] Úř. věst. L 136, 20.5.1974, s. 1.[8] Úř. věst. L 33, 8.2.1979, s. 1.[9] Viz strana 17 v tomto čísle Úředního věstníku.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISkupiny potravin pro zvláštní výživu, pro které budou stanovena zvláštní ustanovení ve zvláštních směrnicích [1]1. Počáteční kojenecká výživa2. Pokračovací mléčná výživa a jiná pokračovací výživa3. Dětská výživa4. Nízkoenergetické potraviny a potraviny se sníženým obsahem energie určené pro řízení hmotnosti5. Dietní potraviny pro zvláštní léčebné účely6. Potraviny s nízkým obsahem sodíku včetně dietních solí s nízkým obsahem sodíku nebo bez sodíku7. Bezlepkové potraviny8. Potraviny určené pro krytí výdajů při zvýšené svalové námaze, zejména pro sportovce9. Potraviny pro osoby s poruchami metabolismu sacharidů (diabetes)[1] To znamená, že na výrobky, které již byly na trhu v době přijetí této směrnice, nemá tato směrnice vliv.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISROVNÁVACÍ TABULKASměrnice 77/94/EHS | Tato směrnice |Čl. 1 odst. 1 | Čl. 1 odst. 1 |Čl. 1 odst. 2 | Čl. 2 odst. 2 |Čl. 1 odst. 3 | — |Čl. 2 odst. 1 | Čl. 3 odst. 1 |Čl. 2 odst. 2 první pododstavec | Čl. 2 odst. 1 |Čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec | — |Čl. 2 odst. 3 | Čl. 2 odst. 2 |Čl. 2 odst. 4 | Čl. 2 odst. 3 |Článek 3 | Čl. 3 odst. 2 |— | Článek 4 |Čl. 4 odst. 1 | Čl. 6 odst. 1 |Čl. 4 odst. 2 | Článek 5 |Čl. 4 odst. 3 | Čl. 6 odst. 2 |Čl. 5 odst. 1 | Čl. 7 odst. 1 |Čl. 5 odst. 2 písm. a) | Čl. 7 odst. 2 |Čl. 5 odst. 2 písm. b) a c) | Čl. 7 odst. 3 písm. a) a b) |Čl. 5 odst. 2 písm. d) | — |Čl. 5 odst. 2 písm. e) | Čl. 7 odst. 4 |Čl. 5 odst. 3 | — |Článek 6 | Článek 8 |— | Článek 9 |Čl. 7 odst. 1 | Čl. 10 odst. 1 |— | Čl. 10 odst. 2 |Čl. 7 odst. 2 | — |Článek 8 | — |— | Článek 11 |— | Článek 12 |Článek 9 | Článek 13 |Článek 10 | — |Článek 11 | — |— | Článek 14 |Článek 12 | Článek 15 |Článek 13 | Článek 16 |— | Příloha I |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 1999/32/ES ze dne 26. dubna 1999 o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech a o změně směrnice 93/12/EHS

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0032

Úřední věstník L 121 , 11/05/1999 S. 0013 - 0018

		Směrnice Rady 1999/32/ESze dne 26. dubna 1999o snižování obsahu síry v některých kapalných palivech a o změně směrnice 93/12/EHSRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 130s odst. 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189c uvedené Smlouvy [3],(1) vzhledem k tomu, že cíle a zásady environmentální politiky Společenství stanovené v environmentálních akčních programech, zejména v Pátém environmentálním akčním programu [4], na základě principů zakotvených v článku 130r Smlouvy, se zaměřují zvláště na účinnou ochranu lidstva před prokázanými riziky emisí oxidu siřičitého a na ochranu životního prostředí předcházením depozici síry překračující kritická zatížení a limity;(2) vzhledem k tomu, že článek 129 Smlouvy stanoví, že požadavky na ochranu zdraví tvoří nedílnou součást ostatních politik Společenství; že čl. 3 písm. o) také stanoví, že aktivity Společenství by měly přispívat k dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví;(3) vzhledem k tomu, že emise oxidu siřičitého výrazně přispívají k problému acidifikace ve Společenství; že oxid siřičitý má také přímý vliv na lidské zdraví a životní prostředí;(4) vzhledem k tomu, že acidifikace a atmosférický oxid siřičitý poškozují citlivé ekosystémy, omezují biologickou rozmanitost a omezují hodnotu životních podmínek stejně jako škodlivě ovlivňují produkci plodin a růst lesů; že kyselý déšť může ve městech způsobovat významné škody na budovách a architektonickém dědictví; že znečištění oxidem siřičitým může také mít významný účinek na lidské zdraví, zvláště u skupin populace trpících respiračními chorobami;(5) vzhledem k tomu, že acidifikace je jev, který překračuje hranice, a vyžaduje řešení jak na úrovni Společenství, tak i na vnitrostátní nebo místní úrovni;(6) vzhledem k tomu, že emise oxidu siřičitého přispívají k tvorbě částic v ovzduší;(7) vzhledem k tomu, že Společenství a jednotlivé členské státy jsou smluvními stranami Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přesahujícím hranice států; že druhý protokol EHK OSN o dálkovém znečišťování emisemi oxidu siřičitého stanoví, že smluvní strany by měly omezit emise oxidu siřičitého o 30 % nebo více, jak je stanoveno v prvním protokolu; že protokol EHK OSN je založený na předpokladu, že bude pokračovat překračování kritických zatížení a limitů v některých citlivých oblastech; že budou ještě vyžadována další opatření ke snížení emisí oxidu siřičitého k zabezpečení cílů Pátého environmentálního akčního programu; že by smluvní strany měly uskutečnit další významné snížení emisí oxidu siřičitého;(8) vzhledem k tomu, že síra přítomná v malých množstvích v ropě a uhlí se po desetiletí pokládá za převládající zdroje emisí oxidu siřičitého, které jsou jednou z hlavních příčin "kyselého deště" a jednou ze závažných příčin znečištění ovzduší v mnohých městských a průmyslových oblastech;(9) vzhledem k tomu, že Komise nedávno zveřejnila sdělení o hospodárné strategii potlačování acidifikace ve Společenství; že omezování emisí oxidu siřičitého pocházejících ze spalování určitých druhů kapalných paliv je nedílnou součástí této hospodářské strategie; že Společenství uznává nutnost opatření týkajících se všech ostatních paliv;(10) vzhledem k tomu, že studie prokázaly, že prospěch ze snižování emisí síry dosahovaný snížením obsahu síry v palivech bude často podstatně větší než průmyslem odhadované náklady uváděné v této směrnici a že existují úspěšně ověřené technologie pro snižování obsahu síry v kapalných palivech;(11) vzhledem k tomu, že ve shodě s principem subsidiarity a s principem proporcionality podle článku 3b Smlouvy nelze cíle snížení emisí oxidu siřičitého vznikajících spalováním určitých druhů kapalných paliv účinně dosáhnout, budou-li členské státy jednat samostatně; že nekoordinovaný postup nedává žádnou záruku dosažení požadovaných cílů, je potenciálně kontraproduktivní a může vyústit v nejistotu na trhu; že z hlediska potřeby snížení emisí oxidu siřičitého v celém Společenství je podstatně účinnější přijmout opatření na úrovni Společenství; že tato směrnice se omezuje na minimální požadavky nezbytné k dosažení požadovaných cílů;(12) vzhledem k tomu, že ve směrnici Rady 93/12/EHS ze dne 23. března 1999 o obsahu síry v některých kapalných palivech [5] byla Komise vyzvána, aby předložila Radě návrh předepisující nižší mezní hodnoty pro obsah síry v plynovém oleji a nové mezní hodnoty pro letecké petroleje; že by bylo účelné stanovit mezní hodnoty obsahu síry i pro další kapalná paliva, zvláště těžké topné oleje, lodní topné oleje, lodní plynové oleje a plynové oleje, a to na základě studií účinnosti vynaložených nákladů;(13) vzhledem k tomu, že tato směrnice, v souladu s článkem 130t Smlouvy, nebrání žádnému členskému státu v udržování nebo přijímání přísnějších ochranných opatření; že taková opatření musí být slučitelná se Smlouvou a měla by být oznámena Komisi;(14) vzhledem k tomu, že členské státy mají před zavedením nových, přísnějších ochranných opatření sdělit Komisi návrh opatření v souladu se směrnicí Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [6];(15) vzhledem k tomu, že s ohledem na mezní hodnoty obsahu síry v těžkých olejích je prozíravé žádat o odchylky pro členské státy a regiony, kde to environmentální podmínky dovolují;(16) vzhledem k tomu, že s ohledem na mezní hodnoty obsahu síry v těžkém topném oleji je také prozíravé žádat odchylky pro jejich používání ve spalovacích zařízeních, která dodržují mezní hodnoty emisí stanovené směrnicí Rady 88/609/EES ze dne 24. listopadu 1988 [7] o omezení emisí některých znečišťujících látek z velkých spalovacích zařízení do ovzduší; že s pohledu nadcházejícího přezkumu směrnice 88/609/EHS může být nutné přezkoumat a v případě nutnosti revidovat některých ustanovení této směrnice;(17) vzhledem k tomu, že pro rafinérská spalovací zařízení vyňatá z oblasti působnosti čl. 3 odst. 3 písm. i písm. c této směrnice by emise oxidu siřičitého vypočtené jako průměr pro tato zařízení neměly překročit mezní hodnoty stanovené směrnicí 88/609/EHS nebo kteroukoliv budoucí změn této směrnice; že by členské státy při uplatňování této směrnice měly mít na mysli, že nahrazení paliv jinými, než těmi, která jsou uvedena v článku 2, by nemělo způsobit přírůstek emisí škodlivin způsobujících acidifikaci;(18) vzhledem k tomu, že mezní hodnota 0,2 % pro obsah síry v plynových olejích byla již stanovena na základě směrnice 93/12/EHS; že tato mezní hodnota má být do 1. ledna 2008 změněna na 0,1 %;(19) vzhledem k tomu, že v souladu s aktem o přistoupení z roku 1994 mají Rakousko a Finsko odchylku na období čtyř let od data přistoupení, pokud jde o ustanovení směrnice 93/12/EHS o obsahu síry v plynovém oleji;(20) vzhledem k tomu, že mezní hodnoty 0,2 % (od roku 2000) a 0,1 % (od roku 2008) obsahu síry v plynových olejích užívaných v námořní dopravě na oceánských plavidlech mohou působit technické a hospodářské problémy na celém území Řecka, ve Španělsku, pokud jde o Kanárské ostrovy, ve Francii, pokud jde o zámořské departementy, a v Portugalsku, pokud jde o autonomní oblasti Madeira a Azory; že by odchylka poskytnutá Řecku, Kanárským ostrovům, francouzským zámořským departementům a autonomním oblastem Madeira a Azory neměla mít negativní vliv na trh s plynovými oleji užívanými v námořní dopravě za předpokladu, že by vývozy plynového oleje užívaného v námořní dopravě z Řecka, Kanárských ostrovů, francouzských zámořských departementů a souostroví Madeira a Azory do jiných členských států měly splňovat požadavky platné v dovážejícím členském státu; že by se tedy Řecku, Kanárským ostrovům, francouzským zámořským departementům a autonomním oblastem Madeira a Azory měly povolit odchylky od mezních hodnot hmotnostního obsahu síry v plynových olejích používaných v námořní dopravě;(21) vzhledem k tomu, že emise síry z lodní dopravy pocházející ze spalování lodních topných olejů s vysokým obsahem síry přispívají ke znečištění oxidem siřičitým a k problémům acidifikace; že Společenství se bude při nastávajících jednáních o úmluvě MARPOL v rámci Mezinárodní námořní organizace (IMO) zasazovat o účinnější ochranu oblastí citlivých k emisím SOx a o snížení obvyklých mezních hodnot pro lodní topný olej (ze současných 4,5 %); že by měly pokračovat iniciativy Společenství vyhlásit Severní moře/průliv La Manche za oblast zvláště nízkých emisí SOx;(22) vzhledem k tomu, že je potřeba mnohem důkladnější výzkum účinků acidifikace na ekosystémy a lidský organismus; že Společenství takovému výzkumu napomáhá Pátým rámcovým výzkumným programem [8];(23) vzhledem k tomu, že v případě přerušení dodávky ropy, ropných produktů nebo jiných uhlovodíků může Komise povolit členskému státu používat na svém území vyšší mezní hodnotu;(24) vzhledem k tomu, že členské státy by měly zavést vhodný mechanismus sledování souladu s požadavky této směrnice; že zprávy o obsahu síry v kapalných palivech mají být předkládány Komisi;(25) vzhledem k tomu, že z důvodů srozumitelnosti bude nezbytné pozměnit směrnici 93/12/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Účel a oblast působnosti1. Účelem této směrnice je snížit emise oxidu siřičitého vznikající spalováním určitých typů kapalných paliv a tím snížit škodlivé účinky těchto emisí na člověka a životní prostředí.2. Snížení emisí oxidu siřičitého vznikajících spalováním některých kapalných paliv vyráběných z ropy se dosáhne zavedením mezních hodnot obsahu síry v takových palivech jako podmínky pro jejich používání na území jednotlivých členských států.Mezní hodnoty obsahu síry v některých kapalných palivech vyráběných z ropy, jak jsou stanoveny touto směrnicí, se však nevztahují na:a) - kapalná paliva vyrobená z ropy používaná v námořních lodích s výjimkou těch, která jsou definována v čl. 2 odst. 3,- lodní a plynový olej používaný v lodích překračujících hranice mezi třetí zemí a členskými státem;b) paliva určená k přepracování před jejich konečným spálením;c) paliva, která se budou dále zpracovávat v rafinérském průmyslu.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:1. těžkým topným olejem:- jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy kódů KN 27100071 až 27100078 nebo- jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy, jiné než plynový olej definovaný v bodech 2 a 3, které v důsledku svého destilačního rozmezí náleží do kategorie těžkých olejů určených k použití jako palivo a z něhož se do teploty 250 °C vydestiluje s použitím metody ASTM D86 méně než 65 % objemových (včetně ztrát). Pokud není možno provést destilaci podle metody ASTM D86, pokládá se ropný produkt za těžký topný olej;2. plynovým olejem:- jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy kódu KN 27100067 nebo 27100068 nebo- jakékoliv kapalné palivo vyrobené z ropy, které v důsledku svého destilačního rozmezí náleží do kategorie středních destilátů určených k použití jako palivo a z něhož se do teploty 350 °C vydestiluje za použití metody ASTM D86 nejméně 85 % objemových (včetně ztrát).Motorové nafty definované v čl. 2 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS [9] se z této definice vylučují. Paliva používaná v pojízdných strojích určených pro používání mimo vozovku a v zemědělských traktorech se rovněž z této definice vylučují;3. lodním plynovým olejem paliva určená k použití v námořní dopravě, která vyhovují definici v bodu 2 nebo jejichž viskozita nebo hustota je uvnitř rozsahu viskozity nebo hustoty definovaných pro lodní destiláty paliva v tabulce I normy ISO 8217 (1996);4. metodou ASTM metoda zavedená Americkou společností pro zkoušení a materiály ve sbírce normovaných definic a specifikací pro ropné výrobky a maziva vydané roku 1976;5. spalovacím zařízením jakékoliv technické zařízení, v němž se oxidují paliva s cílem využití vzniklého tepla;6. kritickým zatížením kvantitativní odhad nejvyššího vystavení působení jedné nebo více škodlivin, při němž, dle současných znalostí, ještě nenastávají škodlivé účinky na citlivé prvky životního prostředí.Článek 3Maximální obsah síry v těžkém topném oleji1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že se od 1. ledna 2003 nebudou na jejich územích používat těžké topné oleje, jejichž obsah síry překročí 1,00 % hmotnostní.2. Za předpokladu, že jsou respektovány normy kvality ovzduší pro oxid siřičitý stanovené ve směrnici 80/779/EHS [10] nebo v jakémkoliv právním předpisu Společenství, kterým se zrušují a nahrazují tyto normy, a v jiných příslušných předpisech Společenství, a že emise nepřispívají k tomu, aby bylo v kterémkoliv členském státě překročeno kritické zatížení, může členský stát povolit použití těžkých topných olejů s obsahem síry v rozmezí 1,00 % až 3,00 % hmotnostních na svém území nebo jeho části. Takové povolení může být poskytnuto jen tehdy, pokud emise z členského státu nepřispívají k překračování kritického zatížení v kterémkoliv členském státě.3. i) Za podmínky náležitého sledování emisí příslušnými orgány neplatí odstavce 1 a 2 pro těžké topné oleje používané:a) ve spalovacích zařízeních spadajících do oblasti působnosti směrnice 88/609/EHS, která se v souladu s definicí v čl. 2 odst. 9 této směrnice pokládají za nová a která splňují mezní hodnoty emisí oxidu siřičitého stanovené pro taková zařízení v článku 4 a v příloze IV výše uvedené směrnice;b) v jiných spalovacích zařízeních, která nespadají do oblasti působnosti podle písm. a), u nichž emise oxidu siřičitého jsou nižší nebo se rovnají 1700 mg/Nm3 při obsahu kyslíku ve spalinách 3 % objemových vztaženo na suchý plyn;c) pro spalování v rafineriích, kde měsíční průměr emisí oxidu siřičitého vypočtený pro všechna zařízení v rafinerii (s výjimkou spalovacích zařízení spadajících do oblasti působnosti podle písm. a)), bez ohledu na typ paliva nebo kombinace používaných paliv, v rozmezí stanoveném každým členským státem, které však nepřekročí 1700 mg/Nm3.ii) Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že žádné spalovací zařízení používající těžký topný olej s obsahem síry vyšším, než je uvedeno v odstavci 1 nebude v provozu bez povolení vydaného příslušným orgánem, který stanoví mezní hodnoty emisí.4. Ustanovení odstavce 3 musí být přezkoumány a v případě potřeby pozměněny s ohledem na každou budoucí změnou směrnice 88/609/EHS.5. Pokud členský stát využije možností uvedených v odstavci 2, uvědomí o tom nejméně 12 měsíců předem Komisi a veřejnost. Komisi musí být předložen dostatek informací, aby mohla posoudit, zda jsou splněna kritéria uvedená v odstavci 2. Komise uvědomí ostatní členské státy.Komise do šesti měsíců ode dne, kdy obdržela od členského státu informace, přezkoumá zamýšlená opatření a postupem stanoveným v článku 9 přijme rozhodnutí, které sdělí členským státům. Toto rozhodnutí bude přezkoumáno každých osm let na základě informací poskytnutých Komisi dotyčným členským státem v souladu s postupem stanoveným v článku 9.Článek 4Maximální obsah síry v plynovém oleji1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že se plynové oleje včetně lodních plynových olejů nebudou na jejich území používat s účinností od:- července 2000, pokud jejich obsah síry překročí 0,20 % hmotnostních,- 1. ledna 2008, pokud jejich obsah síry překročí 0,10 % hmotnostních.2. Odchylně od odstavce 1 může Španělsko pro Kanárské ostrovy, Francie pro zámořské departementy, Řecko pro celé své území nebo jeho část a Portugalsko pro autonomní oblasti Madeiry a Azor povolit používání plynových olejů s obsahem síry přesahujícím mezní hodnoty stanovené v odstavci 1 v námořní dopravě.3. Za předpokladu, že jsou respektovány normy kvality ovzduší pro oxid siřičitý stanovené ve směrnici 80/779/EHS nebo v jakémkoliv právním předpisu Společenství, kterým se zrušují a nahrazují tyto normy, a v jiných příslušných předpisech Společenství a emise nepřispívají k tomu, aby bylo v kterémkoliv členském státě překročeno kritické zatížení, může členský stát povolit používání plynového oleje s obsahem síry v rozmezí 0,10 % až 0,20 % hmotnostních na svém území nebo jeho části. Takové povolení platí jen do 1. ledna 2013 a pouze tehdy, pokud emise z členského státu nepřispívají k překračování kritického zatížení v kterémkoliv členském státě.4. Pokud některý členský stát využije možností uvedených v odstavci 3, uvědomí o tom nejméně 12 měsíců předem Komisi a veřejnost. Komisi musí být předložen dostatek informací k posouzení, zda jsou splněna kritéria uvedená v odstavci 3. Komise uvědomí ostatní členské státy.Komise do šesti měsíců ode dne, kdy obdržela od členského státu informace, přezkoumá zamýšlená opatření a postupem stanoveným v článku 9 přijme rozhodnutí, které sdělí členským státům.Článek 5Změna v dodávce palivJestliže nastanou členskému státu následkem náhlé změny v dodávce ropy, ropných výroků nebo jiných uhlovodíků obtíže s dodržováním mezních hodnot maximálního obsahu síry podle článků 3 a 4, uvědomí o tom Komisi. Komise může povolit vyšší mezní hodnoty na území tohoto členského státu po dobu nepřesahující šest měsíců; své rozhodnutí sdělí Radě a členským státům. Každý členský stát může předložit toto rozhodnutí do jednoho měsíce Radě. Rada může do dvou měsíců kvalifikovanou většinou přijmout jiné rozhodnutí.Článek 6Odběr vzorků a analýza1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření ke kontrole odběrem vzorků za účelem zjištění toho, zda obsah síry v používaných palivech je v souladu s články 3 a 4. Odběr vzorků začne do šesti měsíců ode dne, kdy vstoupí v platnost příslušné mezní hodnoty obsahu síry v palivu. Musí se provádět dostatečně často a takovým způsobem, aby vzorky reprezentovaly zkoumané palivo.2. Ke stanovení obsahu síry se používají tyto referenční metody:a) metoda ISO 8754 (1992) a PrEN ISO 14596 pro těžký topný olej a lodní plynový olej;b) metoda EN 24260 (1987), ISO 8754 (1992) a PrEN ISO 14596 pro plynový olej.Rozhodující metodou bude PrEN ISO 14596. Statistická interpretace ověřování obsahu síry v používaných plynových olejích se bude provádět podle normy ISO 4259 (1992).Článek 7Zprávy a přezkum1. Na základě výsledků odběru vzorků a analýz provedených podle článku 6 předkládají členské státy každoročně do 30. června Komisi krátkou zprávu o obsahu síry v kapalných palivech spadajících do oblasti působnosti této směrnice a používaných na jejich území během předchozího kalendářního roku. Tato zpráva zahrnuje souhrn odchylek poskytnutých na základě čl. 3 odst. 3.2. Na základě, mimo jiné, výročních zpráv předkládaných podle odstavce 1 a pozorovaného vývoje kvality ovzduší a acidifikace předloží Komise do 31. prosince 2006 Evropskému parlamentu a Radě zprávu. Komise může předložit se svou zprávou návrhy zaměřené na změnu této směrnice, zejména mezních hodnot stanovených pro jednotlivé kategorie paliv a odchylek uvedených v čl. 3 odst. 2 a 3 a čl. 4 odst. 2 a 3.3. Komise uváží, která opatření by mohla být přijata, aby se snížil příspěvek spalování jiných lodních paliv, než jsou vymezena v čl. 2 odst. 3, k acidifikaci a popřípadě předloží příslušný návrh do konce roku 2000.Článek 8Změny směrnice 93/12/EHS1. Směrnice 93/12/EHS se mění takto:a) v článku 1 se zrušuje odst. 1 písm. a) a odstavec 2;b) v článku 2 se zrušuje první pododstavec v odstavci 2 a odstavec 3;c) články 3 a 4 se zrušují.2. Odstavec 1 nabývá účinnosti dnem 1. července 2000.Článek 9Poradní výborKomisi je nápomocen výbor s poradní funkcí složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci, případně hlasováním.Stanovisko je uvedeno v zápisu, kromě toho má každý členský stát právo požádat, aby byl v tomto zápisu uveden jeho postoj.Komise přihlíží co nejvíce ke stanovisku výboru. Sdělí výboru způsob, jakým vzala toto stanovisko na vědomí.Článek 10ProvedeníČlenské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 2000. Neprodleně o tom uvědomí Komisi.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášením. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 11SankceČlenské státy stanoví sankce za porušování vnitrostátních předpisů přijatých podle této směrnice. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.Článek 12Vstup v platnostTato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 13UrčeníTato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 26. dubna 1999.Za RadupředsedaJ. Fischer[1] Úř. věst. C 190, 21.6.1997, s. 9. a Úř. věst. C 259, 18.8.1998, s. 5.[2] Úř. věst. C 355, 21.11.1997, s. 1.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 13. května 1998 (Úř. věst. C 167, 1.6.1998, s. 111), společný postoj Rady ze dne 6. října 1998 (Úř. věst. C 364, 25.11.1998, s. 20) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 9. února 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. Věst C 138, 17.5.1993, s. 5.[5] Úř. věst. L 74, 27.3.1993, s. 81.[6] Úř. věst. L 109, 26.4.1983, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 96/139/ES (Úř. věst. L 32, 10.2.1996, s. 31).[7] Úř. věst. L 336, 7.12.1988, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím 94/66/ES (Úř. věst. L 337, 24.12.1994, s. 83).[8] Úř. věst. L 26, 1.2.1999, s. 1.[9] Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 58.[10] Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 30. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/692/EEC (Úř. věst. L 377, 31. 12, 1991, s. 48).--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2014/82/EU ze dne 24. června 2014 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES, pokud jde o všeobecné odborné znalosti, zdravotní požadavky a požadavky týkající se licence  Text s významem pro EHP

text:
               25.6.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 184/11

         SMĚRNICE KOMISE 2014/82/EU
   ze dne 24. června 2014,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES, pokud jde o všeobecné odborné znalosti, zdravotní požadavky a požadavky týkající se licence
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES ze dne 23. října 2007 o vydávání osvědčení strojvedoucím obsluhujícím hnací vozidla a vlaky v železničním systému Společenství (1), a zejména na článek 31 uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Příloha II směrnice 2007/59/ES obsahuje ustanovení, podle kterého vidění oběma očima nemusí být efektivní v případě osob s odpovídající adaptací a dostatečnými zkušenostmi s kompenzací, a to pouze v případě ztráty binokulárního vidění po nástupu osoby do zaměstnání. Toto ustanovení je v rozporu s ostatními požadavky přílohy II směrnice 2007/59/ES týkajícími se zraku a mohlo by ohrozit vysokou úroveň bezpečnosti železniční dopravy.

               (2)

               Kromě toho některé požadavky v přílohách IV a VI směrnice 2007/59/ES týkající se licence a osvědčení jsou nejasné a vedou k rozdílnému uplatňování v členských státech, což v konečném důsledku ohrožuje zavedení harmonizovaného systému licencí strojvedoucích v Unii.

               (3)

               Dne 7. května 2012 předložila Evropská agentura pro železnice Evropské komisi rady, pokud jde o změnu příloh II, IV a VI směrnice 2007/59/ES. V souladu s článkem 31 uvedené směrnice byly konzultovány subjekty zastoupené v Evropském výboru pro sociální dialog.

               (4)

               Měla by být stanovena přechodná opatření ve vztahu k strojvedoucím, kteří obdrželi nebo obdrží licenci v souladu se směrnicí 2007/59/ES před datem použitelnosti této směrnice.

               (5)

               Směrnice 2007/59/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru, který je nápomocen Komisi podle čl. 32 odst. 1 směrnice 2007/59/ES,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2007/59/ES se mění takto:

               1)

               Příloha II se mění takto:
               v bodě „1.2 Zrak“ se sedmá odrážka nahrazuje tímto:

                           „—

                           vidění oběma očima: efektivní,“.

               2)

               Příloha IV se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I této směrnice.

               3)

               Příloha VI se mění způsobem uvedeným v příloze II této směrnice.

         Článek 2
   U strojvedoucích, kteří obdrželi nebo obdrží licenci v souladu se směrnicí 2007/59/ES před datem použitelnosti uvedeným v čl. 3 odst. 1 této směrnice, se má za to, že splňují požadavky v ní stanovené.
   Článek 3
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Budou tyto předpisy používat od 1. ledna 2016.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   3.   Povinnost provést a uplatňovat tuto směrnici se nevztahuje na Kyperskou republiku a na Republiku Malta, dokud na svém území nezavedou železniční systém.
   Článek 4
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 5
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 24. června 2014.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 51.

      PŘÍLOHA I

            „PŘÍLOHA IV
            VŠEOBECNÉ ODBORNÉ ZNALOSTI A POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE LICENCE
            Cílem ‚všeobecného školení‘ je poskytnout ‚všeobecnou‘ způsobilost ve všech aspektech, které jsou relevantní pro povolání strojvedoucího. Všeobecné školení se v této souvislosti zaměří na základní poznatky a zásady, které se uplatňují nezávisle na druhu a povaze kolejového vozidla nebo infrastruktury. Je možné je organizovat bez praktických cvičení.
            Způsobilost s ohledem na konkrétní druhy kolejových vozidel, pokud jde o bezpečnostní a provozní předpisy a techniky pro konkrétní infrastruktury, není součástí ‚všeobecné‘ způsobilosti. Školení zaměřená na poskytnutí způsobilosti pro konkrétní kolejové vozidlo nebo infrastrukturu se týkají osvědčení strojvedoucího a jsou uvedena v přílohách V a VI.
            Všeobecné školení zahrnuje níže uvedená témata 1 až 7. Nejsou seřazena podle důležitosti.
            Slovesa použitá v seznamu označují podstatu způsobilosti, které má podle očekávání účastník školení dosáhnout. Jejich význam je popsán v následující tabulce:

                        Podstata způsobilosti

                        Popis

                        znát, popsat

                        znamená získávání znalostí (údajů, skutečností) potřebných k pochopení souvislostí

                        pochopit, chápat, identifikovat

                        znamená identifikaci a osvojení si souvislostí, provádění úkolů a řešení problémů v definovaném rámci

                        1)

                        Činnost strojvedoucího, pracovní prostředí, úloha a odpovědnost strojvedoucího během železničního provozu, profesní a osobní nároky vyplývající z povinností strojvedoucího

                                    a)

                                    znát hlavní náplň právních předpisů a ustanovení týkajících se železničního provozu a bezpečnosti (požadavky a postupy pro vydávání osvědčení strojvedoucím, nebezpečné zboží, ochrana životního prostředí, protipožární ochrana atd.);

                                    b)

                                    chápat zvláštní požadavky a profesní a osobní nároky (převážně samostatná práce, směny v rámci 24hodinového cyklu, osobní ochrana a bezpečnost, čtení a aktualizace dokumentů atd.);

                                    c)

                                    chápat, jaké chování je slučitelné s výkonem odpovědnosti zásadně důležité pro bezpečnost (léky, alkohol, drogy a jiné psychoaktivní látky, nemoc, stres, únava atd.);

                                    d)

                                    identifikovat referenční a provozní dokumenty (například sbírka předpisů strojvedoucího, tabulky traťových poměrů, příručka strojvedoucího atd.);

                                    e)

                                    identifikovat odpovědnost a funkce zúčastněných osob;

                                    f)

                                    chápat význam přesnosti při výkonu povinností a v pracovních metodách;

                                    g)

                                    chápat aspekty bezpečnosti a ochrany zdraví při práci (např. pravidla chování na trati a v její blízkosti, pravidla chování při bezpečném nastupování do hnacího vozidla a vystupování z něho, ergonomie, bezpečnostní předpisy pro zaměstnance, osobní ochranné prostředky atd.);

                                    h)

                                    znát behaviorální dovednosti a zásady (zvládání stresu, zvládání extrémních situací atd.);

                                    i)

                                    znát zásady ochrany životního prostředí (udržitelný způsob jízdy atd.).

                        2)

                        Železniční technologie včetně bezpečnostních zásad v rámci provozních předpisů

                                    a)

                                    znát zásady, předpisy a ustanovení týkající se bezpečnosti železničního provozu;

                                    b)

                                    identifikovat odpovědnost a funkce zúčastněných osob.

                        3)

                        Základní zásady v oblasti železniční infrastruktury

                                    a)

                                    znát systémové a strukturální zásady a parametry;

                                    b)

                                    znát obecné charakteristiky tratí, nádraží, seřaďovacích nádraží;

                                    c)

                                    znát železniční stavby a prvky (mosty, tunely, výhybky atd.);

                                    d)

                                    znát provozní režimy (provoz na jednokolejné a dvojkolejné trati atd.);

                                    e)

                                    znát systémy signalizace a řízení vlaků;

                                    f)

                                    znát bezpečnostní zařízení (detektory horkoběžnosti ložiskové skříně, detektory kouře v tunelech atd.);

                                    g)

                                    znát technické provedení napájecích soustav (trolejové vedení, třetí kolejnice atd.).

                        4)

                        Základní zásady provozní komunikace

                                    a)

                                    znát význam komunikace a postupů při komunikaci;

                                    b)

                                    identifikovat kontaktní osoby při provozování drážní dopravy a jejich úlohu a odpovědnost (zaměstnanci provozovatele infrastruktury, pracovní povinnosti ostatního personálu ve vlaku atd.);

                                    c)

                                    identifikovat situace/příčiny, které vyžadují zahájení komunikace;

                                    d)

                                    chápat metody komunikace.

                        5)

                        Vlakové soupravy, jejich skladba a technické požadavky na hnací vozidla, nákladní a osobní železniční vozy a ostatní kolejová vozidla

                                    a)

                                    znát obecné typy trakce (elektrická, motorová, parní atd.);

                                    b)

                                    popsat uspořádání vozidla (podvozky, karoserie, kabina strojvedoucího, ochranné systémy atd.);

                                    c)

                                    znát obsah a systémy označování;

                                    d)

                                    znát dokumentaci o řazení vlaku;

                                    e)

                                    chápat druhy brzdných systémů, výpočet potřebného brzdícího procenta a vah;

                                    f)

                                    určovat rychlost vlaku;

                                    g)

                                    identifikovat druhy táhlového a narážecího ústrojí, max. zatížení a max. síly na háku;

                                    h)

                                    znát fungování a účel systému řízení vlaků.

                        6)

                        Všeobecná nebezpečí při železničním provozu

                                    a)

                                    chápat zásady pro bezpečnost dopravy;

                                    b)

                                    znát nebezpečí spojená s železničním provozem a různé způsoby jejich snižování;

                                    c)

                                    znát události související s bezpečností a chápat, jaké chování či reakce je požadována;

                                    d)

                                    znát postupy při nehodách s účastí osob (například evakuace).

                        7)

                        Základní fyzikální principy

                                    a)

                                    chápat, jaké síly působí na kolo;

                                    b)

                                    identifikovat faktory, které ovlivňují zrychlení a brzdný účinek (povětrnostní podmínky, brzdné zařízení, snížená adheze, sypání pískem atd.);

                                    c)

                                    ovládat základy elektrotechniky (obvody, měření napětí atd.).“

      PŘÍLOHA II
      Bod 8 přílohy VI se nahrazuje tímto:

         „8.   JAZYKOVÉ ZKOUŠKY
         Strojvedoucí, kteří si musí vyměňovat s provozovatelem infrastruktury informace týkající se otázek zásadně důležitých pro bezpečnost, musí ovládat jazyk uvedený příslušným provozovatelem infrastruktury. Jejich jazykové znalosti jim musí umožňovat aktivní a účinnou komunikaci v běžných, nepříznivých a naléhavých situacích.
         Musí být schopni používat zprávy a metodu komunikace uvedené v TSI ‚Provoz a řízení dopravy‘. Strojvedoucí musí být schopni rozumět (slovu i písmu) a komunikovat (slovem i písmem) na úrovni B1 podle Společného evropského referenčního rámce pro jazyky, který stanovila Rada Evropy. (1)


title: Směrnice Komise 92/37/EHS ze dne 30. dubna 1992, kterou se pošestnácté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0037

Úřední věstník L 154 , 05/06/1992 S. 0030 - 0031 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 11 S. 0046  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 11 S. 0046

		Směrnice Komise 92/37/EHSze dne 30. dubna 1992,kterou se pošestnácté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látekKOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [1], naposledy pozměněnou směrnicí 92/32/EHS [2], a zejména na článek 19 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že příloha I směrnice 67/548/EHS obsahuje seznam nebezpečných látek společně s podrobnými údaji o klasifikaci a o postupech označování pro každou látku; že zkoumání seznamu oznámených nebezpečných látek v příloze I ukázalo, že je nezbytné tento seznam přizpůsobit s ohledem na současné vědecké a technické poznatky; že je nezbytné doplnit do tohoto seznamu řadu látek oznámených Komisi v souladu se směrnicí;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic pro odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Příloha I směrnice 67/548/EHS se mění takto:1. Odpovídající položky přílohy I uvedené směrnice se nahrazují položkami přílohy I této směrnice.2. Položky v příloze II této směrnice se poprvé vkládají do přílohy I uvedené směrnice.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. listopadu 1993. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 30. dubna 1992.Za KomisiCarlo Ripa Di Meanačlen Komise[1] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1.[2] Úř. věst. L 154, 5.6.1992, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA I a PŘÍLOHA IITyto přílohy budou zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství L 154 A.(Viz oznámení zveřejněné na zadní straně obálky tohoto Úředního věstníku.)Vis směrnice Komise 93/72/EHS Úř. věst. L 258, 16.10.1993, s. 29.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2014/103/EU ze dne 21. listopadu 2014 , kterou se přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES o pozemní přepravě nebezpečných věcí potřetí přizpůsobují vědeckému a technickému pokroku  Text s významem pro EHP

text:
               22.11.2014

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 335/15

         SMĚRNICE KOMISE 2014/103/EU
   ze dne 21. listopadu 2014,
   kterou se přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES o pozemní přepravě nebezpečných věcí potřetí přizpůsobují vědeckému a technickému pokroku
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (1), a zejména na čl. 8 první pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Příloha I oddíl I.1, příloha II oddíl II.1 a příloha III oddíl III.1 směrnice 2008/68/ES odkazují na ustanovení mezinárodních dohod o pozemní přepravě nebezpečných věcí po silnici, železnici a na vnitrozemských vodních cestách podle definice v článku 2 uvedené směrnice.

               (2)

               Ustanovení těchto mezinárodních dohod jsou každé dva roky aktualizována. V důsledku této skutečnosti se naposledy pozměněné verze těchto dohod použijí ode dne 1. ledna 2015 s přechodným obdobím do 30. června 2015.

               (3)

               Příloha I oddíl I.1, příloha II oddíl II.1 a příloha III oddíl III.1 směrnice 2008/68/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (4)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přepravu nebezpečných věcí,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 2008/68/ES
   Směrnice 2008/68/ES se mění takto:

               1)

               V příloze I se oddíl I.1 nahrazuje tímto:
               „I.1   ADR

               Přílohy A a B ADR, použitelné ode dne 1. ledna 2015, přičemž ‚smluvní stranou‘ se podle potřeby rozumí ‚členský stát‘.“

               2)

               V příloze II se oddíl II.1 nahrazuje tímto:
               „II.1   RID

               Příloha k RID obsaženému v dodatku C COTIF použitelná od 1. ledna 2015, přičemž ‚smluvním státem RID‘ se podle potřeby rozumí ‚členský stát‘.“

               3)

               V příloze III se oddíl III.1 nahrazuje tímto:
               „III.1   ADN

               Nařízení v příloze ADN, použitelná od 1. ledna 2015, a rovněž čl. 3 písm. f) a h) a čl. 8 odst. 1 a 3 ADN, přičemž ‚smluvní stranou‘ se podle potřeby rozumí ‚členský stát‘.“

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 21. listopadu 2014.

            Za Komisi

            předseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 13.


title: Čtvrtá směrnice Komise ze dne 22. září 1983, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku příloha VI směrnice Rady 76/768/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků

text:
Důležité právní upozornění

|

31983L0496

Úřední věstník L 275 , 08/10/1983 S. 0020 - 0021 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0129  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 4 S. 0129  Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 13 S. 0123  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 13 S. 0123

		Čtvrtá směrnice Komiseze dne 22. září 1983,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku příloha VI směrnice Rady 76/768/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků(83/496/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 76/768/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků [1], naposledy pozměněnou směrnicí 83/341/EHS [2], a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že ve světle výsledků nejnovějšího vědeckého a technického výzkumu může být za určitých podmínek povoleno použití látek 4,4-dimethyl-1,3-oxazolidin a 2-brom-2-(brom-methyl)pentan-dinitril jako konzervačních přísad v kosmetických prostředcích;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení směrnic týkajících se odstranění technických překážek obchodu v sektoru kosmetických prostředků technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1V části 2 přílohy VI směrnice 76/768/EHS se doplňují nové položky, které znějí:"Referenční číslo | Látka | Nejvyšší povolená koncentrace | Omezení a požadavky | Podmínky použití a varování, které musí být tištěny na etiketě |a | b | c | d | e |59 | 2-brom-2-(brom-methyl)pentan-dinitril | 0,1 % | Nepoužívat v kosmetických prostředcích na ochranu proti slunečnímu záření | |60 | 4,4-dimethyl-1,3-oxazolidin | 0,1 % | Jen pro prostředky, které se po použití oplachují | || | | pH konečného výrobku nesmí být nižší než 6" | |Článek 2Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1984.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 22. září 1983.Za KomisiKarl-Heinz Narjesčlen Komise[1] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 169.[2] Úř. věst. L 188, 13.7.1983, s. 15.--------------------------------------------------