title: Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS

text:
Důležité právní upozornění

|

31992L0065

Úřední věstník L 268 , 14/09/1992 S. 0054 - 0072 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 45 S. 0053  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 45 S. 0053

		Směrnice Rady 92/65/EHSze dne 13. července 1992o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHSRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že živá zvířata a výrobky živočišného původu jsou zahrnuty do seznamu produktů v příloze II Smlouvy; že uvedení těchto zvířat a produktů na trh tvoří zdroj příjmů pro část obyvatelstva zabývajícího se zemědělstvím;vzhledem k tomu, že je nutné zajistit v tomto sektoru racionální vývoj a zvýšit produktivitu, měly by se stanovit na úrovni Společenství veterinární předpisy pro zvířata a produkty;vzhledem k tomu, že Společenství musí přijmout opatření k postupnému vytváření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992;vzhledem k tomu, že se zřetelem k výše uvedeným cílům stanovila Rada veterinární předpisy pro skot, prasata, ovce a kozy, koňovité, drůbež a násadová vejce, ryby a rybí výrobky, mušle, sperma býků a kanců, embrya skotu, čerstvé maso, drůbeží maso, masné výrobky, maso ze zvěřiny a králičí maso;vzhledem k tomu, že by se měly přijmout veterinární předpisy pro uvádění na trh těch zvířat a výrobků živočišného původu, na něž se dosud nevztahují výše uvedené předpisy;vzhledem k tomu, že by se měly vydat prováděcí předpisy k této směrnici, aniž by bylo dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 3626/82 ze dne 3. prosince 1982 o provádění úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin ve Společenství [4];vzhledem k tomu, že na určité technické aspekty se musí odkazovat na směrnici Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitřSpolečenství [5] a směrnici 85/511/EHS ze dne 18. listopadu 1985, kterou se zavádějí opatření Společenství ke tlumení slintavky a kulhavky [6];vzhledem k tomu, že v oblasti organizace kontrol a odpovídajících následných a ochranných opatření, která je nutno provádět, se musí odkazovat na obecná pravidla stanovená ve směrnici Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu [7];vzhledem k tomu, že pokud není stanoveno jinak, musí být obchod se zvířaty a výrobky živočišného původu liberalizován, aniž by bylo dotčeno použití případných ochranných opatření;vzhledem k tomu, že při značném riziku rozšíření nákaz, kterému jsou zvířata vystavena, měly by se na určitá zvířata a výrobky živočišného původu stanovit zvláštní požadavky, které budou předepsány pro jejich uvádění na trh k obchodním účelům, zejména jsou-li určeny pro oblasti s velmi dobrým nákazovým statusem;vzhledem k tomu, že zvláštní situace, týkající se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a Irska, daná ostrovní pozicí těchto zemí a skutečnost, že se na jejich území po dlouhou dobu nevyskytovala vzteklina, ospravedlňují zvláštní opatření, jimiž se dá zajistit, aby uvádění psů a koček na trh ve Spojeném království a Irsku, jež nepocházejí z těchto zemí, neneslo s sebou riziko zavlečení vztekliny do těchto států, aniž by ovšem tato opatření zasahovala do zrušení veterinárních kontrol na hranicích mezi členskými státy;vzhledem k tomu, že veterinární osvědčení je nejvhodnějším prostředkem záruky a kontroly shody s těmito požadavky;vzhledem k tomu, že za účelem udržení nákazové situace ve Společenství by měla zvířata a výrobky živočišného původu, na něž odkazuje tato směrnice, podléhat při uvádění na trh minimálním požadavkům stanoveným pro obchod a jejich dodržování by mělo být kontrolováno v souladu s principy a pravidly stanovenými ve směrnici Rady 90/675/EHS ze dne 10. prosince 1990, kterou se stanoví zásady organizace veterinární kontroly produktů dovážených do Společenství ze třetích zemí [8];vzhledem k tomu, že by měl být vydán předpis pro postup zakládající úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého veterinárního výboru;vzhledem k tomu, že konečný termín pro provedení do vnitrostátních právních předpisů stanovený na den 1. ledna 1994 v článku 29 by neměl mít dopad na zrušení veterinárních kontrol na hranicích ke dni 1. ledna 1993,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IObecná ustanoveníČlánek 1Tato směrnice stanoví veterinární požadavky pro obchod uvnitř Společenství se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi a pro jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují veterinární požadavky stanovené ve zvláštních předpisech Společenství uvedené v příloze A kapitola I směrnice 90/425/EHS.Tato směrnice se použije, aniž jsou dotčena ustanovení podle nařízení (EHS) č. 3626/82.Touto směrnicí zůstávají nedotčeny vnitrostátní předpisy pro zvířata chovaná v zájmovém chovu; jejich ponechání však nesmí ohrozit odstranění veterinárních kontrol na hranicích mezi členskými státy.Článek 21. Pro účely této směrnice se rozumí:a) "obchodem" obchod, jak je definován v čl. 2 odst. 3 směrnice 90/425/EHS;b) "zvířaty" zástupci jiných druhů živočichů, než které jsou uvedeny ve směrnicích 64/432/EHS, 90/426/EHS [9], 90/539/EHS [10], 91/67/EHS, [11] 91/68/EHS [12], 91/492/EHS [13] a 91/493/EHS;c) "schválenou organizací, schválený institutem, nebo schváleným střediskem" každé stálé, zeměpisně ohraničené zařízení schválené podle článku 13, ve kterém se chová nebo šlechtí jeden nebo více druhů zvířat k obchodním nebo neobchodním účelům a výlučně za jedním nebo více následujícími účely:- výstavu těchto zvířat a poučení veřejnosti,- zachování druhu,- základní nebo aplikovaný vědecký výzkum nebo šlechtění zvířat pro účely takového výzkumu;d) "chorobami povinnými hlášením" choroby uvedené v příloze A.2. Kromě toho se přiměřeně použijí jiné definice, které jsou uvedeny v článku 2 směrnic 64/432/EHS, 91/67/EHS a 90/539/EHS, kromě definic schválených středisek a organizací.KAPITOLA IIUstanovení pro obchodČlánek 3Členské státy zajistí, aby obchod podle čl. 1 odst. 1 nebyl zakázán nebo omezen z jiných veterinárních důvodů, než které vyplývají z použití této směrnice nebo z právních předpisů Společenství, a zejména z případně přijatých ochranných opatření.Článek 4Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby při provádění čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice 90/425/EHS zvířata uvedená v článcích 5 až 10 této směrnice mohla být bez dotčení článku 13 a zvláštních předpisů, které se přijmou k provedení článku 24, předmětem obchodu jen tehdy, splňují-li podmínky stanovené v článcích 5 až 10 a pocházejí-li z hospodářství nebo obchodních podniků podle čl. 12 odst. 1 a 3 této směrnice, které jsou u příslušného orgánu zaregistrovány, a které se zaváží:- nechávat pravidelně prohlížet držená zvířata v souladu s čl. 3 odst. 3 směrnice 90/425/EHS,- hlásit příslušnému orgánu, kromě vypuknutí chorob povinných hlášením, vypuknutí chorob podle přílohy B, na které vypracoval příslušný členský stát program ke tlumení nebo program dohledu,- respektovat zvláštní vnitrostátní opatření ke tlumení choroby, která má pro daný členský stát zvláštní význam a je zahrnuta do programu vypracovaného podle článku 14 nebo do rozhodnutí podle čl. 15 odst.2,- uvádět na trh pro účely obchodu pouze zvířata, která nejeví příznaky choroby a pocházejí z hospodářství nebo pásem, na která se nevztahují žádné zákazy vydané z veterinárních důvodů, a pokud jde o zvířata, která nejsou provázena veterinárním osvědčením nebo obchodním dokumentem podle článků 5 až 11, pouze taková zvířata, která jsou provázena vlastním osvědčením zemědělce, v němž potvrzuje, že dotyčná zvířata v čase odeslání nevykazují žádný zjevný příznak choroby a že jeho hospodářství nepodléhá žádným veterinárním omezením,- vyhovět požadavkům zajišťujícím dobré životní podmínky držených zvířat.Článek 51. Členské státy zajistí, aby se obchod s opicemi (simiae a prosimiae) omezil výhradně na zvířata odesílaná z a do organizací, institutů nebo středisek schválených příslušnými orgány členských států v souladu s článkem 13, a že taková zvířata jsou provázena veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru v příloze E, tj. prohlášením, ve kterém úřední veterinární lékař organizace, institutu nebo střediska původu musí vyplnit, že zaručuje zdravotní stav zvířat.2. Příslušný orgán členského státu může, odchylně od odstavce 1, povolit schválené organizaci, institutu nebo středisku získání opic patřících soukromé osobě.Článek 6A. Bez dotčení článků 14 a 15 členské státy zajistí, aby kopytnatci jiných druhů, než které jsou uvedeny ve směrnicích 64/432/EHS, 90/426/EHS a 91/68/EHS, mohli být předmětem obchodu pouze tehdy, splňují-li následující požadavky:1. obecně:a) musí být označeni v souladu s čl. 1 odst. 1 písm c) směrnice 90/425/EHS;b) nesmějí být určeni k porážce v rámci programu eradikace určité nakažlivé choroby;c) nesmějí být očkováni proti slintavce a kulhavce a musí vyhovovat příslušným požadavkům směrnice 85/511/EHS a článku 4a směrnice 64/432/EHS;d) musí pocházet z hospodářství uvedeného v čl. 3 odst. 2 písm, b) a c) směrnice 64/432/EHS, na které se nevztahují veterinární opatření, zejména ta, která byla provedena podle směrnic 85/511/EHS, 80/217/EHS [14] a 91/68/EHS, a v němž byli nepřetržitě drženi od narození nebo alespoň posledních třicet dní před odesláním;e) při dovozu:- musí pocházet ze třetí země, která je uvedena ve sloupci nazvaném "ostatní kopytnatci" v seznamu vyhotoveném podle článku 3 směrnice 72/462/EHS [15],- musí splňovat určité veterinární podmínky, které se stanoví postupem podle článku 26 a které jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům tohoto článku;f) musí být provázeni osvědčením, které odpovídá vzoru uvedenému v příloze E a obsahuje následující prohlášení:"ProhlášeníJá níže podepsaný (úřední veterinární lékař) potvrzuji, že zvíře (přežvýkavec/prase) [16] jiné než zvířata, která jsou uvedena ve směrnici 64/432/EHS:a) patří k druhu…;b) při prohlídce nevykazovalo žádné klinické příznaky chorob, ke kterým je vnímavé;c) pochází z úředně prostého tuberkulózy/úředně prostého brucelózy prostého nebo prostého brucelózy stáda/hospodářství, nepodléhajícího omezením vztahujícím se k moru prasat [17] nebo z hospodářství, ve kterém bylo podrobeno s negativním výsledkem testům podle čl. 6 odst. 2 písm. a) bod. ii) směrnice 92/65/EHS.";2. v případě přežvýkavců:a) musí pocházet ze stáda, které je úředně prosté tuberkulózy a úředně prosté brucelózy podle směrnice 64/432/EHS nebo směrnice 91/68/EHS a splňovat, pokud jde o veterinární předpisy, příslušné požadavky stanovené pro hovězí druhy v čl. 3 odst. 2 písm. c), d), f), g) a h) směrnice 64/432/EHS nebo v článku 3 směrnice 91/68/EHS;b) jestliže nepocházejí ze stáda, které splňuje podmínky uvedené pod písmenem a), musí pocházet z hospodářství, ve kterém nebyl v rozmezí 42 dnů před naložením zaznamenán žádný případ brucelózy a tuberkulózy a ve kterém byli kopytnatci ve 30 dnech před odesláním podrobeni s negativními výsledky:- testu reakce na tuberkulózu a- testu určenému k prokázání absence protilátek k brucelóze.Požadavky, pokud jde o tyto testy a definice statusu těchto hospodářství ve vztahu k tuberkulóze a brucelóze, se stanoví postupem podle článku 26 této směrnice.Až do stanovení požadavků uvedených v předchozím pododstavci se nadále použijí vnitrostátní předpisy jednotlivých států, zejména pokud jde o tuberkulózu;3. v případě prasat:a) nesmějí pocházet z oblasti, na kterou byly v souvislosti s africkým morem prasat vydány zákazy podle článku 9a směrnice 64/432/EHS;b) musí pocházet z hospodářství, které v souvislosti s klasickým morem prasat nepodléhá žádným omezením stanoveným ve směrnici 80/217/EHS;c) musí, v souladu se směrnicí 64/432/EHS, pocházet z hospodářství prostého brucelózy a vyhovovat příslušným veterinárním požadavkům stanoveným pro prasata ve směrnici 64/432/EHS;d) pokud nepocházejí ze stáda, které splňuje podmínky stanovené v písmenu c), musí být v rozmezí 30 dnů před odesláním podrobena testu s negativním výsledkem, určenému k prokázání absence protilátek brucelózy.B. Směrnice 64/432/EHS se mění takto:1. V čl. 2 písm. b) a c), se nahrazuje slovo "skot" slovy "skot (včetně druhu Bubalus bubalus)".2. Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 10aPostupem podle článku 12 lze veterinární osvědčení, jejichž vzor je uveden v příloze F, změnit nebo doplnit zejména proto, aby se přihlédlo k požadavkům článku 6 směrnice 92/65/EHS."Článek 7A. Členské státy zajistí, aby ptáci neuvedení ve směrnici 90/539/EHS mohli být předmětem obchodu, pouze vyhovují-li následujícím požadavkům:1. obecně platí, že musí:a) pocházet z hospodářství, ve kterém během posledních 30 dnů před odesláním nebyla zjištěna žádná influenza ptáků;b) pocházet z hospodářství nebo oblasti, na které/kterou se nevztahují žádná omezení v rámci opatření ke tlumení Newcastleské choroby.Až do provedení opatření Společenství uvedených v článku 19 směrnice 90/539/EHS nadále platí vnitrostátní předpisy ke tlumení Newcastleské choroby ve shodě s obecnými ustanoveními Smlouvy;c) být dáni, v souladu s třetí odrážkou čl. 10 odst.1 směrnice 91/496/EHS, do karantény v hospodářství, do kterého byli vzati poté, co vstoupili na území Společenství, jestliže byli dovezeni ze třetí země;2. pro papoušky kromě toho platí, že:a) nesmějí pocházet z hospodářství, ani přijít do styku se zvířaty hospodářství, ve kterém byla zjištěna psittakóza (Chlamydia psittaci).Doba trvání zákazu od posledního zaznamenaného případu a doby léčení pod dozorem veterinárního lékaře, uznaného postupem podle článku 26, činí alespoň dva měsíce;b) musí být označeni podle čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 90/425/EHS.Metody pro označení papoušků, a zejména nemocných papoušků, se stanoví postupem podle článku 26;c) musí být provázeni obchodním dokumentem podepsaným úředním veterinárním lékařem nebo veterinárním lékařem, který je příslušný pro hospodářství nebo obchodní organizaci původu a je k tomu účelu příslušným orgánem zmocněn.B. Ve druhém pododstavci čl. 2 odst. 2 směrnice Rady 91/495/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o veterinárních a hygienických otázkách při produkci králičího masa a masa z farmové zvěře a jeho uvádění na trh [18] se vkládají do třetí řádky slova "a běžci (Ratitae)" za slova "směrnice 90/539/EHS".V čl. 2 odst. 2 bodě 1 směrnice Rady 90/539/EHS ze dne 15. října 1990 o veterinárních předpisech pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí [19], se za slova "a koroptve" vkládají slova "a běžci (Ratitae)".Článek 8Členské státy zajistí, aby včely (Apis melifera) mohly být předmětem obchodu pouze, splňují-li tyto požadavky:a) musí pocházet z oblasti, na kterou se nevztahuje zákaz spojený s výskytem moru včelího plodu.Období zákazu musí trvat nejméně 30 dní, které následují po naposledy zaznamenaném případu a datu, ve kterém byly všechny úly v okruhu třech kilometrů kontrolovány příslušným orgánem a všechny infikované úly spáleny nebo ošetřeny a prohlédnuty k uspokojení zmíněného příslušného orgánu.Postupem podle článku 26 a po konzultaci s Vědeckým veterinárním výborem mohou být požadavky uplatňované na včely (Apis melifera) nebo rovnocenné požadavky uplatňovány na čmeláky;b) jsou provázeny veterinárním osvědčením podle vzoru uvedeného v příloze E, tj. prohlášením vyplněným příslušným orgánem, potvrzujícím, že požadavky stanovené v písmenu a) jsou splněny.Článek 91. Členské státy zajistí, aby zvířata čeledi zajícovitých mohla být předmětem obchodu, pouze splňují-li tyto požadavky:a) nesmějí pocházet nebo nesměla být ve styku se zvířaty z hospodářství, ve kterém se vyskytuje vzteklina nebo je podezření, že se v něm vyskytovala během posledního měsíce;b) musí pocházet z hospodářství, ve kterém žádné zvíře nevykazuje klinické příznaky myxomatózy.2. Členské státy, které požadují veterinární osvědčení pro přepravu zvířat čeledi zajícovitých na jejich území, mohou požadovat, aby zvířata jim zasílaná byla provázena veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru v příloze E, doplněnému tímto prohlášením:"Já níže podepsaný,…, potvrzuji, že výše uvedená zásilka vyhovuje požadavkům článku 9 směrnice 92/65/EHS a že zvířata nejevila při prohlídce klinické příznaky choroby."Toto osvědčení musí vydat úřední veterinární lékař nebo veterinární lékař příslušný pro hospodářství původu, zmocněný k tomu účelu příslušným orgánem a pro živnostenský chov úředním veterinárním lékařem. Členské státy, které si přejí využít této možnosti, uvědomí Komisi, která musí zajistit, aby požadavek stanovený v prvním odstavci byl splněn.3. Irsko a Spojené království mohou požadovat předložení veterinárního osvědčení, jímž se potvrzuje, že požadavek stanovený v odst. 1 písm. a) byl splněn.Článek 101. Členské státy zajistí, aby byl zakázán obchod s fretkami, norky a liškami, které pocházejí nebo byly ve styku se zvířaty z hospodářství, na kterém se vyskytuje vzteklina nebo je podezření, že se v něm vyskytovala během posledních šesti měsíců, pokud nebyly podrobeny systematickému očkovacímu programu.2. Pro obchod mezi členskými státy, s výjimkou obchodu mezi členskými státy uvedenými v odstavci 3, musí psi a kočky splňovat tyto požadavky:a) zvířata starší než tři měsíce:- nesmí vykazovat v den, kdy jsou odesílána, žádný příznak choroby, a zvláště ne nakažlivých chorob specifických pro ten který druh,- musí být tetována nebo mít implantovaný mikročipový identifikační systém v souladu s podrobnými předpisy, které se stanoví postupem podle článku 26,- musela být po dosažení stáří tří měsíců očkována proti vzteklině a přeočkována každoročně nebo v intervalech schválených odesílajícími členskými státy pro danou očkovací látku injekcí inaktivované očkovací látky s účinkem nejméně jedné mezinárodní antigenní jednotky (norma WHO) měřeným v souladu s testem účinnosti metodou popsanou v Evropském lékopisu a zjištěným postupem podle článku 26.Očkování musí být potvrzeno úředním veterinárním lékařem nebo veterinárním lékařem příslušným pro hospodářství původu a zmocněným k tomu účelu příslušným orgánem. V očkovacím osvědčení musí být uveden název očkovací látky a číslo její šarže (podle možnosti na samolepicí nálepce),- psi musí být očkováni proti psince,- musí být provázena individuálním pasem umožňujícím jasnou identifikaci zvířete a obsahujícím data očkování nebo osvědčením, které odpovídá vzoru uvedenému v příloze E, a doplněnému níže uvedeným prohlášením, podepsaným úředním veterinárním lékařem nebo veterinárním lékařem příslušným pro hospodářství původu a zmocněným k tomu účelu příslušným orgánem:"Já, níže podepsaný…, potvrzuji, že psi/kočky uvedení/é v tomto osvědčení vyhovují požadavkům čl. 10 odst. 2 písm a) a b) a odst. 3 písm. b) směrnice 92/65/EHS [20](a) a pocházejí z hospodářství, ve kterém nebyly v posledních šesti měsících zaznamenány případy vztekliny.";b) zvířata mladší tří měsíců- musí vyhovovat požadavkům první a páté odrážky písmene a),- nesmí pocházet z hospodářství, na které se vztahují omezení pohybu zvířat z veterinárních důvodů,- narodila se v hospodářství původu a byla držena od narození v zajetí.3. Od 1. července 1994 ve Spojeném království a Irsku odchylně od odstavce 2 podléhá uvádění na trh psů a koček, jež nepocházejí z těchto zemí, následujícím podmínkám:a) obecně pro kočky a psy platí, žei) musí pocházet z registrovaného hospodářství, jehož registrace musí být zrušena příslušným orgánem, pokud již nejsou plněny podmínky stanovené v článku 4;ii) v den, kdy jsou z dotyčného hospodářství odesíláni, nevykazují žádné příznaky nakažlivé choroby;iii) byli opatřeni identifikačním systémem v souladu s podrobnými pravidly, které se stanoví postupem podle článku 26;iv) se narodili v hospodářství, a byli tam od narození drženi v zajetí a nebyli ve styku s volně žijícími živočichy podezřelými ze vztekliny;v) psi byli očkováni proti psince;vi) musí být převáženi v dopravním prostředku, uznaném pro tyto účely příslušným orgánem odesílajícího členského státu;vii) musí být provázeni individuálním očkovacím průkazem, který umožňuje jasnou identifikaci zvířete a země jeho původu a obsahuje data očkování, a dále osvědčením, které odpovídá vzoru uvedenému v článku 26 a je podepsáno úředním veterinárním lékařem nebo veterinárním lékařem příslušným pro hospodářství původu, který byl k tomu účelu zmocněn příslušným orgánem;b) kromě toho platí, žei) buď byli očkováni proti vzteklině po překročení věku třech měsíců nebo přinejmenším šest měsíců před odesláním injekcí dezaktivované očkovací látky s účinností nejméně 1 mezinárodní antigenové jednotky (norma WHO), měřenou podle testu aktivity metodou popsanou v Evropském lékopisu a zjištěnou postupem podle článku 26, a přeočkováni každoročně nebo v časových odstupech schválených odesílajícím členským státem pro tuto očkovací látku.Očkování musí být potvrzeno úředním veterinárním lékařem nebo veterinárním lékařem příslušným pro hospodářství původu a zmocněným k tomu účelu příslušným orgánem. V očkovacím osvědčení musí být uveden název očkovací látky a číslo její šarže (pokud možno na samolepicí nálepce).Kromě toho museli po očkování podstoupit sérologický test prokazující titr ochranné protilátky o hodnotě nejméně 0,5 mezinárodních jednotek, který je nutno provést podle předpisů Světové zdravotnické organizace. Provádí-li se tento test po prvním očkování, musí se provést mezi prvním a třetím měsícem po očkování;ii) nebo v případě, že podmínky stanovené v bodě i) nejsou splněny, budou posláni pod dozor do karanténní stanice schválené členským státem místa určení, aby tam podstoupili šestiměsíční karanténu.Až do 1. července 1994 zůstávají v platnosti vnitrostátní pravidla pro vzteklinu, aniž by tím bylo dotčeno zrušení veterinárních kontrol na hranicích mezi členskými státy.4. Irsko a Spojené království si mohou, aniž by byla dotčena ustanovení odstavců 2 a 3 zachovat svá vnitrostátní pravidla pro karanténu všech masožravců, primátů (nehetnatců), netopýrů a jiných zvířat vnímavých na vzteklinu, kterých se týká tato směrnice a u nichž nelze prokázat, že se narodila v hospodářství původu a byla tam od narození držena v zajetí, i když ponechání takových předpisů nesmí ohrozit zrušení veterinárních kontrol na hranicích mezi členskými státy.5. Rozhodnutí 90/638/EHS se mění takto:1. V článku 1 se doplňuje nová odrážka, která zní:"— pro programy ke tlumení vztekliny: kritéria uvedená v příloze III."2. Vkládá se nová příloha, která zní:"PŘÍLOHA IIIKritéria pro programy ke tlumení vzteklinyProgramy ke tlumení vztekliny musí přinejmenším obsahovat:a) kritéria uváděná v bodech 1 až 7 přílohy I;b) podrobné informace o oblasti nebo oblastech, ve kterých se provádí orální imunizace lišek, a o jejich přírodních hranicích. Tato oblast nebo tyto oblasti se musí rozprostírat na nejméně 6000 km2 nebo na celém území členského státu a mohou zahrnovat i přilehlé oblasti třetí země;c) podrobnou informaci o navrhovaných očkovacích látkách a o systému distribuce, hustotě a četnosti kladení vnadidel;d) případně všechny podrobnosti a náklady a účel projektů na zachování nebo ochranu flory a fauny, kterých se ujaly dobrovolné organizace na území, kterého se tyto projekty týkají."6. Na návrh Komise určí Rada kvalifikovanou většinou zvláštní orgán, který vypracuje kritéria nutná pro normalizaci sérologických testů, a rozhodne o jeho pravomoci.7. Členské státy zajistí, aby náklady, které vznikají na základě provedení sérologického testu, nesl dovozce.8. Tento článek, a zejména provedení sérologického testu stanoveného v odstavci 3 písm. b) budou do 1. ledna 1997 revidovány podle vývoje situace ve výskytu vztekliny v členských státech.Článek 111. Členské státy zajistí, aby bez dotčení rozhodnutí přijímaných při uplatnění článků 21 a 23 byly předmětem obchodu jen sperma, vajíčka a embrya, která vyhovují podmínkám odstavců 2, 3 a 4.2. Sperma živočišných druhů ovcí, koz a koní musí, bez dotčení kritérií pro zápis určitých specifických plemen koňovitých do plemenných knih, být:- odebíráno a zpracováváno za účelem umělé inseminace ve středisku schváleném ze zdravotního hlediska podle přílohy D kapitoly I nebo v případě ovcí a koz odchylně od shora uvedeného v hospodářství, které vyhovuje požadavkům směrnice 91/68/EHS,- odebíráno od zvířat, která splňují podmínky stanovené v příloze D kapitole II. (přijetí a rutinní kontroly zvířat),- odebíráno, zpracováváno a uchováváno podle přílohy D kapitoly III,- provázena během přepravy do jiného členského státu veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru, který se má stanovit postupem podle článku 26.3. Vajíčka a embrya živočišných druhů ovcí, koz a koní, jakož i prasat musí být:- odebírány odběratelským týmem schváleným příslušným orgánem členského státu dárkyním, které splňují podmínky podle přílohy D kapitoly IV, a zpracovávány v příslušně vybavené laboratoři,- ošetřovány a skladovány podle přílohy D kapitoly III,- provázeny během transportu do jiného členského státu veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru stanovenému postupem podle článku 26.Sperma používané pro inseminaci dárkyň musí v případě ovcí, koz a koňovitých vyhovovat ustanovením odstavce 2 a v případě prasat ustanovením směrnice 90/429/EHS. Případné další záruky lze stanovit postupem podle článku 26.4. Komise předloží před 31. prosincem 1997 zprávu včetně eventuálních vhodných návrhů na provádění tohoto článku zejména s přihlédnutím k vědeckému a technologickému vývoji.Článek 121. Pravidla pro kontroly stanovená směrnicí 90/425/EHS se použijí, zvláště pokud jde o organizaci kontrol a následná opatření, která mají být prováděna u zvířat, spermatu, vajíček a embryí, na něž se vztahuje tato směrnice, a která jsou vybavena průvodním veterinárním osvědčením. Ostatní zvířata musí pocházet z hospodářství, na která se vztahují zásady uvedené směrnice, pokud jde o kontroly původu a místa určení.2. Článek 10 směrnice 90/425/EHS se použije na zvířata, sperma, vajíčka a embrya, na něž se vztahuje tato směrnice.3. Pro obchodní účely se rozšiřuje článek 12 směrnice 90/425/EHS na obchodní zástupce, kteří trvale nebo příležitostně chovají zvířata uvedená v článcích 7, 9 a 10.4. Oznámení místa určení podle čl. 4 odst. 2 směrnice 90/425/EHS se u zvířat, spermatu, vajíček a embryí provázených veterinárním osvědčením podle této směrnice musí učinit s použitím systému "ANIMO".5. Aniž by byla dotčena zvláštní ustanovení této směrnice, provede příslušný orgán, v případě podezření, že tato směrnice nebyla dodržena nebo při pochybnostech o zdraví zvířat jmenovaných v článku 1 nebo o jakosti spermatu, vajíček a embryí uvedených v článku 1, veškeré kontroly, které považuje za vhodné.6. Členské státy přijmou vhodná správní nebo trestněprávní opatření, aby postihly každé porušení této směrnice, zejména když se zjistí, že vystavená osvědčení nebo dokumenty neodpovídají skutečnému stavu zvířat uvedených v článku 1, že označení dotyčných zvířat nebo spermatu, vajíček a embryí nevyhovují této směrnici nebo že dotyčná zvířata resp. produkty neprošla kontrolami stanovenými v této směrnici.Článek 131. Při obchodu se zvířaty vnímavými k chorobám uvedeným v příloze A nebo k chorobám uvedeným v příloze B, kde členský stát místa určení využívá záruky stanovené v článcích 14 a 15 a při obchodu se spermatem, vajíčky nebo embryi takových zvířat, přepravovaných mezi organizacemi, instituty nebo středisky schválenými v souladu s přílohou C, se musí vyhotovit přepravní dokument odpovídající vzoru v příloze E. Tento dokument, který musí vyplnit veterinární lékař příslušný pro organizaci, institut nebo středisko původu, musí výslovně uvádět, že zvířata, sperma, vajíčka a embrya pocházejí z organizace, institutu nebo střediska schváleného v souladu s přílohou C; a musí je provázet během přepravy.2. a) Aby organizace, instituty nebo střediska byly schváleny, musí, pokud jde o choroby povinné hlášením, předložit příslušnému orgánu členského státu všechny relevantní podpůrné dokumenty vztahující se k požadavkům obsaženým v příloze C.b) Po obdržení podkladů vztahujících se k žádosti o schválení nebo o obnovení schválení posoudí příslušný orgán doklady na základě údajů v nich obsažených a případně výsledků kontrol provedených na místě.c) Příslušný orgán odejme schválení v souladu s bodem 3 přílohy C.d) Každý členský stát zasílá Komisi seznam schválených organizací, institutů a středisek, jakož i každou změnu tohoto seznamu. Komise předává tyto údaje druhým členským státům.Článek 141. Pokud členský stát vypracuje nebo vypracoval buď přímo, nebo se zapojením chovatelů, dobrovolný nebo povinný program ke tlumení nebo sledování pro jednu z chorob uvedených v příloze B, může tento program předložit Komisi a uvede přitom zejména:- výskyt choroby na jeho území,- zda je choroba povinná hlášením,- důvody pro provedení programu, s přihlédnutím k závažnosti choroby a účelnosti jeho nákladů vzhledem k výsledkům,- zeměpisnou oblast, ve které má být program proveden,- kategorie statusu použitelné na organizace, požadavky na každý druh zvířat při přijímání do hospodářství a testovací postupy, které se musí použít,- postupy kontroly programu, včetně rozsahu zapojení chovatelů při provádění programu ke tlumení nebo k dozoru,- opatření, která budou provedena, ztratí-li hospodářství z jakéhokoli důvodu svůj status,- opatření, která se učiní, jestliže výsledky testů prováděných v rámci programu jsou pozitivní,- nediskriminační povahu obchodu na území příslušného členského státu se zřetelem k obchodu uvnitř Společenství.2. Komise posoudí programy předkládané členskými státy. Programy je možno schválit postupem podle článku 26, v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 1. Stejným postupem se současně, nejpozději však do tří měsíců po předložení programu určí, které obecné nebo omezené doplňující záruky je možné při obchodu požadovat. Tyto záruky jít nad rámec záruk, které členský stát používá vnitrostátně.3. Programy předkládané členskými státy mohou být měněny nebo doplňovány postupem podle článku 26. Stejným postupem mohou být měněny i záruky uvedené v odstavci 2.Článek 151. Pokud je členský stát toho názoru, že je úplně nebo částečně prostý některé z chorob uvedených v příloze B, na kterou jsou zvířata uvedená v této směrnici vnímavá, předloží Komisi odpovídající podpůrnou dokumentaci; upřesní především:- povahu choroby a její výskyt na jeho území v minulosti,- výsledky testů v rámci dohledu na základě sérologického, mikrobiologického, patologického nebo epidemiologického vyšetření,- období, během kterého je choroba povinná hlášením příslušným orgánům,- dobu prováděného dohledu,- případně období, během kterého bylo zakázáno očkování proti dané chorobě a zeměpisnou oblast na kterou se tento zákaz vztahoval,- předpisy, na základě kterých lze ověřovat absenci výskytu choroby.2. Komise po posouzení podpůrné dokumentace uvedené v odstavci 1 předloží Stálému veterinárnímu výboru rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí plánu předloženého členským státem. Je-li plán přijat, stanoví se postupem podle článku 26 obecné nebo omezené doplňující záruky, které je možno při obchodu požadovat. Nesmějí jít nad rámec záruk, které členský stát uplatňuje vnitrostátně.Až do rozhodnutí může příslušný členský stát trvat při obchodních jednáních na odpovídajících požadavcích, které jsou nutné pro dodržování jeho statusu.3. Příslušný členský stát sdělí Komisi jakoukoli změnu v údajích uvedených v odstavci 1. Záruky definované v odstavci 2 mohou být podle takového sdělení změněny nebo zrušeny postupem podle článku 26.KAPITOLA IIIUstanovení pro dovoz do SpolečenstvíČlánek 16Podmínky pro dovoz zvířat, spermat, vajíček a embryí, na něž se vztahuje tato směrnice, musí být alespoň rovnocenné podmínkám stanoveným v kapitole II.Článek 171. Pro jednotné provádění článku 16 se použijí ustanovení následujících odstavců.2. Do Společenství se mohou dovážet pouze zvířata, sperma, vajíčka a embrya, uvedená v článku 11, která vyhovují následujícím požadavkům:a) musí pocházet ze třetí země uvedené na seznamu, který se má sestavit podle odst. 3 písm. a;b) musí být provázena veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru vyhotovenému postupem podle článku 26, je podepsáno příslušným orgánem exportující země a potvrzuje, že zvířata, sperma, vajíčka a embrya vyhovují doplňkovým podmínkám nebo nabízejí rovnocenné záruky podle odstavce 4 a pocházejí ze schválených středisek, organizací, institutů nebo inseminačních stanic, která takové záruky poskytují.3. Postupem podle článku 26 se stanoví následující:a) aniž je dotčen seznam uvedený v čl. 6 oddíl A odst. 1 písm. e), předběžný seznam třetích zemí nebo částí třetích zemí schopných poskytnout členským státům a Komisi před termínem stanoveným v článku 29 záruky, které jsou rovnocenné zárukám stanoveným v kapitole II, a seznam inseminačních stanic, za které jsou schopny poskytnout tyto záruky.Tento předběžný seznam se sestaví ze seznamů organizací, které jsou schváleny a kontrolovány příslušnými orgány poté, co Komise zkontrolovala, že tyto organizace odpovídají zásadám a obecným pravidlům stanoveným v této směrnici;b) aktualizované znění tohoto seznamu podle kontrol stanovených v odstavci 4;c) zvláštní veterinární požadavky, - zvláště na ochranu Společenství před určitými exotickými chorobami - nebo záruky rovnocenné těm, které jsou uvedeny v této směrnici.Specifické podmínky a rovnocenné záruky stanovené pro třetí země nesmějí být příznivější než podmínky a záruky stanovené v kapitole II.4. Seznamy uvedené v odstavci 3 mohou obsahovat jen třetí země nebo části třetích zemí:a) ze kterých není zakázán dovoz:- na základě výskytu jedné z chorob uvedených v příloze A nebo jakékoli jiné pro Společenství exotické choroby,- podle článků 6, 7 a 14 směrnice 72/462/EHS a článku 17 směrnice 91/495/EHS a směrnice 71/118/EHS [21] nebo v případě jiných zvířat zahrnutých do této směrnice podle rozhodnutí učiněného v souladu s postupem stanoveným v článku 26 a beroucího v úvahu jejich zdravotní stav;b) které vzhledem k jejich právním předpisům a organizaci jejich veterinárních útvarů a inspekčních útvarů, k oprávněním, která tyto orgány mají a k dozoru, kterému podléhají, byly uznány v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 72/462/EHS za způsobilé zaručit provádění jejich právních předpisů;c) jejichž veterinární útvary jsou schopny zaručit dodržování veterinárních požadavků, které jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům stanoveným v kapitole II.5. Odborníci Komise a členských států provedou kontroly na místě, aby ověřili, zda záruky dávané třetí zemí, pokud jde o podmínky pro produkci a uvádění na trh, lze považovat za rovnocenné podmínkám uplatňovaným ve Společenství.Komise jmenuje na návrh členských států odborníky z členských států příslušné pro tyto kontroly.Tyto kontroly se provádějí jménem Společenství, které v této souvislosti nese odpovídající náklady.6. Dokud se neuskuteční organizace kontrol podle odstavce 5, používají se nadále vnitrostátní předpisy pro kontroly v třetích zemích s tím, že jakékoli porušení záruk daných odstavcem 3, které bylo zjištěno při těchto kontrolách, se hlásí v rámci Stálého veterinárního výboru.Článek 181. Členské státy zajistí, aby se zvířata, sperma, vajíčka a embrya, na něž se vztahuje tato směrnice, dovážela do Společenství jen tehdy, jestliže:- jsou provázena osvědčením vystaveným úředním veterinárním lékařem.Vzorové osvědčení se vypracuje v závislosti na druhu postupem podle článku 26,- vyhověla kontrolám požadovaným směrnicemi 90/675/EHS a 91/496/EHS [22],- byla před odesláním na území Společenství podrobena kontrole, při níž se úřední veterinární lékař přesvědčí, že podmínky pro přepravu stanovené ve směrnici 91/628/EHS [23] byly respektovány, zejména pokud jde o zaopatření vodou a krmivem,- zvířata uvedená v článcích 5 až 10 byla před uvedením na trh držena v karanténě, jejíž náležitosti se mají stanovit postupem podle článku 26.2. Až do stanovení prováděcích pravidel k tomuto článku se nadále použijí vnitrostátní předpisy pro dovozy ze třetích zemí, pro které dosud nebyly na úrovni Společenství takové požadavky stanoveny, pokud nejsou příznivější než předpisy uvedené v kapitole II.Článek 19Postupem podle článku 26 se stanoví:a) zvláštní veterinární požadavky na dovoz do Společenství a povaha a obsah průvodních dokumentů zvířat určených pro zoologické zahrady, cirkusy, zábavní parky nebo pokusné laboratoře, podle druhů;b) doplňkové záruky k těm, které jsou stanoveny pro různé druhy zvířat, na které se vztahuje tato směrnice, za účelem ochrany dotyčných druhů žijících ve Společenství.Článek 20Zásady a pravidla podle směrnice 90/675/EHS se použijí zvláště tehdy, pokud jde o organizaci kontrol a následných opatření prováděných členskými státy a provádění ochranných opatření.Až do provedení rozhodnutí uvedených v čl. 8 odst. 3 a článku 30 směrnice 91/496/EHS nadále platí dotyčné vnitrostátní prováděcí předpisy k čl. 8 odst. 1 a 2 zmíněné směrnice, bez dotčení shody se zásadami a pravidly uvedenými v odstavci 1 tohoto článku.KAPITOLA IVSpolečná a závěrečná ustanoveníČlánek 21Případné vzory osvědčení pro obchod a veterinární předpisy, které musí být splněny, aby byl možný obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi, a jež nejsou uvedeny v článcích 5 až 11, se v případě potřeby určí postupem podle článku 26.Článek 22Přílohy k této směrnici budou v případě potřeby pozměněny postupem podle článku 26.Článek 23Postupem podle článku 26 mohou být v případě potřeby stanoveny odchylně od čl. 6 oddíl A odst.1 písm. e) a od kapitoly II zvláštní podmínky pro přesuny zvířat cirkusů a lunaparků a pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi určenými pro zoologické zahrady.Článek 241. Členské státy jsou oprávněny podřídit vstup zvířat na svá uzemí (včetně voliérového ptactva) spermatu, vajíček a embryí uvedených v této směrnici, která prošly územím třetí země, předložením veterinárního osvědčení potvrzujícího soulad s požadavky této směrnice.2. Členské státy, které využívají možnosti stanovené v odstavci 1, informují o tom Komisi a ostatní členské státy v rámci Stálého veterinárního výboru.Článek 25V příloze A směrnice 90/425/EHS se doplňuje následující text:"Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryí uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na něž nevztahují veterinární předpisy stanovené ve zvláštních předpisech Společenství uvedené v příloze A oddíl I směrnice 90/425/EHS (Úř. věst. L 268, 14.9.1992, s. 54)."Článek 26V případě, kde je činěn odkaz na postup podle tohoto článku, jedná Stálý veterinární výbor vytvořený rozhodnutím 68/361/EHS [24], v souladu s pravidly stanovenými v článku 17 směrnice 89/662/EHS.Článek 27Členské státy, které používají jinou úpravu kontrol, která poskytuje záruky rovnocenné zárukám uvedeným v této směrnici, pokud jde v rámci jejich území o přesuny zvířat, spermatu, vajíček a embryí, jichž se tato směrnice týká, si mohou navzájem na základě vzájemnosti povolit odchylky od čl. 6 odd. A odst. 1 písm. f), čl. 8 písm. b) a čl. 11 odst. 1 písm. d).Článek 28Postupem podle článku 26 mohou být přijata pro období tří let přechodná opatření, aby se usnadnil přechod na nový systém stanovený touto směrnicí.Článek 291. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblastech působnosti této směrnice.3. Stanovením konečného termínu pro provedení do vnitrostátního práva na den 1. leden 1994 zůstává nedotčeno zrušení veterinárních kontrol na hranicích stanovené ve směrnicích 89/662/EHS a 90/425/EHS.Článek 30Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 13. července 1992.Za RadupředsedaJ. Gummer[1] Úř. věst C 327, 30.12.1989, s. 57 a Úř. věst. č. 84, 2.4.1990, s. 102.[2] Úř. věst. C 38, 19.2.1990, s. 134 a Úř. věst. 149, 18.6.1990, s. 263.[3] Úř. věst. C 62, 12.3.1990, s. 47 a Úř. věst. C 182, 23.7.1990, s. 25.[4] Úř. věst. L 384, 31.12.1982, s. 1. Naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 197/90 (Úř. věst. L 29, 31.1.1990, s. 1).[5] Úř. věst. L 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Naposledy pozměněná směrnicí 91/499/EHS (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 107).[6] Úř. věst. L 315, 26.11.1985, s. 11. Pozměněná směrnicí 90/423/EHS (Úř.věst. L 224, 18.8.1990, s. 13.).[7] Úř.věst. L 224, 18.8.1990, s. 29. Naposledy pozměněná směrnicí 91/496/EHS (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56).[8] Úř. věst. L 373, 31.12.1990, s.1. Pozměněná směrnicí 91/496/EHS (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s.56).[9] Směrnice Rady 90/426/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních předpisech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (Úř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 42). Pozměněná směrnicí 91/496/EHS (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56).[10] Směrnice Rady 90/539/EHS ze dne 15. října 1990 o veterinárních předpisech pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (Úř. věst. L 303, 31.10.1990, s. 6). Naposledy pozměněná směrnicí 91/496/EHS (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56).[11] Směrnice Rady 91/67/EHS ze dne 28. ledna 1991 o veterinárních předpisech pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh (Úř. věst. L 46, 19.2.1991, s. 1).[12] Směrnice Rady 91/68/EHS ze dne 28. ledna 1991 o veterinárních předpisech pro obchod s ov Cemi a kozami uvnitř Společenství (Úř. věst. L 46, 19.2.1991, s. 1).[13] Směrnice Rady 91/492/EHS ze dne 15. července 1991 o hygienických předpisech pro produkci živých mlžů a jejich uvádění na trh (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 1).[14] Směrnice Rady 91/493/EHS ze dne 22. července 1991, kterou se stanoví hygienické podmínky pro produkci produktů rybolovu a jejich uvádění na trh (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 15).[15] Směrnice Rady 80/217/EHS ze dne 22. ledna 1980, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení klasického moru prasat (Úř. věst. L 47, 21.2.1980, s. 11). Naposledy pozměněná směrnicí 87/486/EHS (Úř. věst.č. L 280, 3.10.1987, s. 21).[16] Směrnice Rady 72/462/EHS ze dne 12. prosince 1972 o veterinárních a hygienických otázkách při dovozu skotu, prasat a čerstvého masa ze třetích zemí (Úř. věst. L 302, 31.12.1972, s. 28). Naposledy pozměněná směrnicí 91/497/EHS (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 69).[17] Nehodící se škrtněte[18] Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 41.[19] Úř. věst. L 303, 31.10.1990, s. 6.[20] Nehodící se škrtněte[21] Směrnice Rady 71/118/EHS ze dne 15. února 1971 o hygienických otázkách obchodu s čerstvým drůbežím masem (Úř. věst. L 55, 8.3.1971, s. 23). Naposledy pozměněná směrnicí 90/654/EHS (Úř. věst. L 353, 17.12.1990, s. 48).[22] Směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinární kontroly zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (Úř. věst. L 268, 24.9.1991, s. 56).[23] Směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991, kterou se stanoví požadavky na ochranu zvířat během přepravy a kterou se zároveň mění směrnice 90/425/EHS a 91/496/EHS (Úř. věst. L 340, 11.12.1991, s. 17).[24] Úř. věst. L 255, 18.10.1968, s. 23.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ACHOROBY POVINNÉ HLÁŠENÍM v kontextu této směrnice [1]Choroby | Postižené druhy |newcastleská choroba, influenza ptáků | ptáci |psittakóza | papoušci |mor včelího plodu | včely |slintavka a kulhavka | přežvýkavci |brucelóza (Brucella ssp.) | |tuberkulóza | |klasický mor prasat | prasata |africký mor prasat | |slintavka a kulhavka | |vzteklina | všechny vnímavé druhy |--------------------------------------------------PŘÍLOHA BSEZNAM CHOROB, PRO KTERÉ JE V RÁMCI TÉTO SMĚRNICE MOŽNÉ UZNAT VNITROSTÁTNÍ PROGRAMYnorci | virová enteritida aleutská choroba |včely | hniloba včelího plodu varroáza a akarapidóza |opice a šelmy kočkovité | tuberkulóza |přežvýkavci | tuberkulóza |zajícovití | myxomatóza virová a hemoragická onemocnění tularémie |--------------------------------------------------PŘÍLOHA CPODMÍNKY PRO SCHVÁLENÍ ORGANIZACÍ, INSTITUTŮ NEBO STŘEDISEK1. K získání úředního schválení podle čl. 13 odst. 2 této směrnice musí organizace, instituty nebo střediska uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. c):a) být jasně ohraničeny a odděleny od svého okolí;b) být umístěny v dostatečně vzdálenosti od hospodářství, jejichž nákazový status by mohl být ohrožen přítomností schválené organizace, institutu nebo střediska;c) být pod kontrolou veterinárního lékaře [1], který vykonává dozor nad zvířaty, a která musí být možno kdykoli chytit, uzavřít, umístit do klece apod.;d) mít vhodné karanténní zařízení;e) mít jednu nebo více vhodných prostor pro provádění pitev;f) být prosty chorob uvedených v příloze A a pokud jde o choroby, které jsou v příslušné zemi zahrnuty do programu podle článku 14, nesmí se v nich vyskytovat choroby uvedené v příloze B;g) vést aktuální záznamy o:- počtu zvířat každého druhu přítomných v hospodářství s údaji o jejich stáří,- počtu zvířat přicházejících do hospodářství a opouštějících hospodářství spolu s údaji o přepravě a zdraví zvířat,- pozorováních prováděných během období karantény,- výsledcích pravidelných vyšetření výměšků,- výsledcích krevních zkoušek a všech ostatních diagnostických postupů,- případech onemocnění a případně o prováděném léčení,- výsledcích pitev všech zvířat v hospodářstvích uhynulých, včetně mrtvě narozených zvířat;h) mít zařízení pro vhodné odstraňování zvířat uhynulých na chorobu;i) být pod kontrolou úředního veterinárního lékaře, který musí během roku provést alespoň dvě hygienické kontroly.Hygienické kontroly musí zahrnovat alespoň:- jednu prohlídku všech zvířat v hospodářství,- odběr reprezentativních vzorků ode všech druhů zvířat vnímavých k chorobám uvedeným v přílohách A a B [2] nebo detekce těchto chorob jinými metodami. Vzorky musí být analyzovány schválenou laboratoří, aby se ověřilo, zda obsahují původce chorob pro jednotlivé druhy zvířat uvedených v příloze A. Vzorky mohou být odebírány v průběhu roku.Výsledky laboratorních testů vzorků odebraných během hygienických kontrol musí být ohledně původců dotyčných chorob,- kontrolu povinně vedených záznamů.2. Schválení platí dále, jsou-li splněny následující požadavky:a) zvířata přivezená do hospodářství musí pocházet z jiného schváleného střediska, institutu nebo organizace;b) jsou-li zvířata uvedená ve směrnici 64/432/EHS chována ve schváleném středisku, institutu nebo organizaci, mohou je opustit jen za úředního dozoru;c) hygienické kontroly ve schváleném středisku musí být prováděny dvakrát ročně v souladu s bodem 1 písm. h) této přílohy;d) výsledek laboratorních testů vzorků nesmí vykazovat žádné stopy původců chorob uvedených v přílohách A a B [3];e) každé podezřelé uhynutí nebo přítomnost jakéhokoli jiného symptomu naznačujícího, že zvířata se nakazila jednou nebo více chorobami uvedenými v přílohách A a B [4], se musí neprodleně nahlásit příslušnému orgánu.3. Schválení může být pozastaveno, obnoveno nebo zrušeno za těchto okolností:a) v případě oznámení ve smyslu odst. 2 písm. d) této přílohy, příslušný orgán dočasně pozastaví schválení schválenému středisku, organizaci nebo institutu;b) vzorek odebraný od podezřelého zvířete je odeslán do autorizované laboratoře k testu na přítomnost dotyčného původce choroby. Výsledky testu se neprodleně odesílají příslušnému orgánu;c) pokud, byl úřední orgán informován o podezřeních na přítomnost jedné z chorob uvedených v přílohách A a B [5], jedná, pokud jde o laboratorní testy, epizootologické vyšetření, opatření ke tlumení chorob a zrušení schválení, jako kdyby choroba byla hlášena podle příslušné směrnice, který v této oblasti upravuje opatření proti chorobám a obchod se zvířaty;d) pokud výsledky rozborů jsou negativní co do původců choroby, obnoví úřední orgán schválení;e) organizace, institut nebo středisko bude znovu schválen/a/o/jsou-li po eradikaci ohniska infekce znovu splněny podmínky stanovené v bodě 1 této přílohy, s výjimkou bodu 1 písm. f);f) příslušný orgán informuje Komisi o pozastavení, obnovení nebo odebrání schválení.[1] Příslušný pro dodržování veterinárních požadavků této směrnice v každodenním provozu.[2] Pokud je některá z těchto nákaz povinná hlášením v příslušném členském státě.[3] Pokud je některá z těchto nákaz povinná hlášením v příslušném členském státě.[4] Příslušný pro dodržování veterinárních požadavků této směrnice v každodenním provozu.[5] Příslušný pro dodržování veterinárních požadavků této směrnice v každodenním provozu.--------------------------------------------------PŘÍLOHA Dkapitola II. Podmínky pro schválení inseminačních stanicInseminační stanice musí:1. podléhat dozoru veterinárního lékaře příslušného pro dozor nad tímto střediskem;2. mít různé a fyzicky oddělené prostory pro:- ustájení a izolaci zvířat,- odběr spermatu,- čisticí a dezinfekční vybavení,- zpracování spermatu,- skladování spermatu;3. být vystavěna nebo izolována takovým způsobem, aby se zabránilo jakémukoli styku se zvířaty, která se nacházejí mimo středisko;4. mít prostory citované v bodě 2 snadno čistitelné a dezinfikovatelné.II. Podmínky pro dozor nad inseminačními stanicemiInseminační stanice musí1. být sledována, aby se zajistilo, že jsou v nich držena pouze zvířata, jejichž sperma má být odebíráno. Jiná domácí zvířata mohou být v těchto střediscích držena za předpokladu, že splňují níže stanovené obecné podmínky;2. být sledována tak, že je veden rejstřík, který obsahuje údaje o- totožnosti zvířat přítomných na stanici,- případném pohybu zvířat (příchody a odchody),- provedených zdravotních kontrolách,- nemocnosti zvířat,- místě určení spermatu,- skladování spermatu;3. být nejméně dvakrát ročně kontrolována úředním veterinárním lékařem, aby se zajistilo, že jsou dodržovány podmínky schválení a dozoru;4. zaměstnávat kvalifikovaný personál, který prošel příslušným školením o dezinfekci a hygienických postupech, aby se tak mohlo předcházet šíření chorob;5. být sledována, aby se zajistilo, že- odběr, zpracování a skladování spermatu se provádí pouze v prostorách vyhrazených k těmto účelům,- všechny nástroje, které přicházejí do kontaktu se spermatem nebo dárcem během odběru nebo ošetření, jsou před každým použitím řádně dezinfikovány nebo sterilizovány,- každá schránka pro skladování nebo přepravu spermatu je před použitím dezinfikována nebo sterilizována;6. dbát na to, aby- výrobky živočišného původu, používané při zpracování spermatu (přísady nebo ředidla), nepředstavovaly žádné zdravotní riziko nebo aby prošly předběžnou úpravou, aby takové riziko bylo vyloučeno,- se používal chladicí prostředek, který předtím nebyl použit pro jiné výrobky živočišného původu;7. zajistit, aby každé množství spermatu bylo adekvátně identifikovatelné tím způsobem, že může být zjištěno datum odběru, plemeno a totožnost dárce, jakož i název schválené inseminační stanice, která odběr provedla.KAPITOLA IIPodmínky pro inseminační stanicePožadavky pro přístup samčích dárcůA. PLEMENNÍ HŘEBCIK odběru spermatu mohou být použiti pouze plemenní hřebci, kteří podle zjištění úředního veterinárního lékaře splňují následující požadavky:1. v době odběru musí být zdrávi;2. musí vyhovovat požadavkům směrnice 90/426/EHS a pocházet z hospodářství, která rovněž vyhovují těmto požadavkům;3. během 60 dní před prvním odběrem se museli podrobit s negativním výsledkem následujícím testům:a) na zjištění nakažlivé chudokrevnosti koní gelovému imunodifuznímu testu, tzv."testu dle Cogginse";b) na zjištění virové artritidy séroneutralizačnímu testu (zředění < 1/4) doplněného v případě pozitivního výsledku virologickým vyšetřením veškerého spermatu s negativním výsledkem;c) na zjištění infekční metritidy koní izolováním bakterie Taylorella equigenitalis, přinejmenším testu vzorků odebraných z močové trubice a předejakulačního sekretu.Výsledky těchto testů musí být potvrzeny laboratoří uznanou příslušným orgánem.Během období uvedeného v prvním odstavci bodu 3 a během období odběru nesmí být plemenní hřebci připuštěni k přirozenému oplodňování.B. OVCE A KOZY1. Pro odběr spermatu mohou být používáni pouze berani a kozlové ze středisek nebo hospodářství, kteří podle zjištění úředního veterinárního lékaře splňují následující požadavky:a) jsou v době odběru spermatu zdrávi;b) vyhovují požadavkům stanoveným v článcích 4, 5 a 6 směrnice 91/68/EHS o obchodu uvnitř Společenství.Kromě toho musí dárce podstoupit během 30 dní před odběrem s negativním výsledkem:- test ke zjištění brucelózy (Brucella melitensis) podle přílohy C ke směrnici 91/68/EHS,- test na infekční epididymitidu (Brucella ovis) podle přílohy D ke směrnici 91/68/EHS,- test na virus enzootické třesavky;c) podrobili se příslušným testům nebo kontrolám, které poskytují záruku splnění požadavků stanovených výše v písmenech a) a b).2. Testy uvedené v odstavci 1 musí provádět laboratoř schválená členským státem.C. Jestliže kterýkoli z testů uvedených v oddíle A nebo B je pozitivní, musí být zvíře izolováno a sperma od něj odebrané od posledního negativního testu nesmí být uvedeno na trh. Totéž se uplatní u spermatu odebraného od jiných zvířat pobývajících v hospodářství nebo v inseminační stanici od data, kdy byl proveden pozitivní test. S obchodem se nesmí začít dříve, dokud se neobnoví nákazový status inseminační stanice.KAPITOLA IIIPožadavky na sperma, vajíčka a embryaSperma, vajíčka a embrya musely být odebírány, zpracovávány, myty a konzervovány biologickým produktem prostým živých mikroorganismů podle následujících zásad:a) mytí vajíček a embryí se musí provádět podle čl. 11 odst. 3 této směrnice. Jejich pelucidní zóna musí zůstat před i po mytí nedotčena. Pouze vajíčka a embrya od jedné a téže dárkyně mohou být myta ve stejnou dobu. Po mytí musí být prohlédnuta pelucidní zóna každého vajíčka nebo embrya po celém povrchu při nejméně padesátinásobném zvětšení a musí být potvrzeno, že je nedotčena a prosta jakéhokoli cizího tělesa na ní lpícího;b) Prostředek a rozpouštědla, jež se používají pro odběr, zmrazení a konzervaci vajíček a embryí musí být sterilizována podle schválených metod uvedených v čl. 11 odst. 3 a zacházeno s nimi tak, aby zůstala sterilní. K prostředkům pro odběr, mytí a konzervaci musí být přidána antibiotika podle prováděcích předpisů, které se určí na základě postupu stanoveného v článku 26;c) všechny materiály používané pro odběr, ošetření, mytí, zmrazení a konzervaci vajíček a embryí musí být před použitím sterilizovány;d) musí být podle čl. 11 odst. 2 podrobeny doplňkovým testům prováděným postupem podle článku 26, zejména pokud jde o tekutiny používané při odběru nebo mytí, aby se vyloučila přítomnost patogenů;e) musí být uchovávány ve sterilních nádobách (ampulích, lahvičkách řádně identifikovaných metodou uvedenou v článku 26):- obsahujících produkty pouze od jednoho samčího dárce nebo samičí dárkyně,- zapečetěných v okamžiku zmrazení v alkoholu nebo čerstvém tekutém dusíku a označených etiketou,a uloženy v nádobách sterilizovaných tekutým dusíkem, které nepředstavují žádné riziko kontaminace produktů;f) musí být přinejmenším 30 dní před odesláním skladovány podle schválených podmínek;g) musí být transportovány v nádobách, které byly před použitím vyčištěny, dezinfikovány nebo sterilizovány.KAPITOLA IVSamičí dárkyněSamice mohou být použity pro odběr embryí nebo vajíček pouze tehdy, vyhovují-li podle zjištění úředního veterinárního lékaře požadavkům příslušných směrnic pro obchod uvnitř Společenství se živými zvířaty určenými pro chov a výrobu podle dotyčného plemene, viz směrnice 64/432/EHS pro prasata, směrnice 90/426/EHS pro koňovité a směrnice 91/68/EHS pro ovce a kozy, a pocházejí-li ze stád, která rovněž splňují zmíněné požadavky.--------------------------------------------------PŘÍLOHA E+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

31966L0402

Úřední věstník 125 , 11/07/1966 S. 2309 - 2319 Dánské zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1965-1966 S. 0125  Anglické zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1965-1966 S. 0143  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 2 S. 0003  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 03 Svazek 1 S. 0185  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 03 Svazek 1 S. 0185  Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 1 S. 0142  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 1 S. 0142

		Směrnice Radyze dne 14. června 1966o uvádění osiva obilovin na trh(66/402/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 a 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Shromáždění [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,vzhledem k tomu, že produkce obilovin zaujímá v zemědělství Evropského hospodářského společenství mimořádně významné místo;vzhledem k tomu, že uspokojivé výsledky při pěstování obilovin do značné míry závisejí na použití vhodného osiva; že proto některé členské státy již po nějakou dobu omezují uvádění osiva obilovin na trh na vysoce jakostní osivo; že tyto členské státy využívají výsledků systematického šlechtění probíhajícího již po několik desetiletí, jímž byly získány dostatečně stálé a uniformní odrůdy obilovin, od nichž lze s ohledem na jejich vlastnosti očekávat značné výhody pro zamýšlené použití;vzhledem k tomu, že vyšší výnosnosti při pěstování obilovin ve Společenství bude dosaženo tím, že členské státy budou při výběru odrůd povolených pro uvádění na trh uplatňovat jednotná a co nejpřísnější pravidla;vzhledem k tomu, že omezení uvádění na trh na určité odrůdy je však důvodné jen tehdy, je-li současně zajištěno, že zemědělci mohou osivo těchto odrůd také skutečně získat;vzhledem k tomu, že některé členské státy uplatňují k tomuto účelu systémy uznávání, jehož účelem je prostřednictvím úředních zkoušek zajišťovat odrůdovou pravost a odrůdovou čistotu;vzhledem k tomu, že takové systémy již existují na mezinárodní úrovni; že Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství doporučila minimální normy pro uznávání osiva kukuřice v evropských a středomořských zemích; že Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj dále vytvořila systém pro odrůdové uznávání osiva pícnin, které je určeno pro mezinárodní obchod;vzhledem k tomu, že je žádoucí vytvořit na základě zkušeností s těmito systémy jednotný systém uznávání pro Společenství;vzhledem k tomu, že tento systém by se měl vztahovat jak na obchod mezi členskými státy, tak na uvádění na domácí trhy;vzhledem k tomu, že obecně by mělo být možné uvádět osivo obilovin na trh pouze tehdy, pokud bylo v souladu s pravidly pro uznávání úředně přezkoušeno a uznáno jako základní osivo nebo jako certifikované osivo; že volba termínů "základní osivo" a "certifikované osivo" vychází ze stávající mezinárodní terminologie;vzhledem k tomu, že osivo obilovin, které není uváděno na trh, by mělo být pro malý hospodářský význam vyloučeno z oblasti působnosti pravidel Společenství; že právo členských států přijmout pro toto osivo zvláštní předpisy nesmí být dotčeno;vzhledem k tomu, že by se pravidla Společenství neměla vztahovat na osivo, které je prokazatelně určeno k vývozu do třetích zemí;vzhledem k tomu, že ke zlepšení genetické hodnoty i vnější jakosti osiva obilovin ve Společenství by měly být stanoveny některé podmínky týkající se technické čistoty, klíčivosti a zdravotního stavu;vzhledem k tomu, že k zajištění pravosti osiva musí být stanovena pravidla Společenství pro balení, odběry vzorků, uzavírání a označovaní; že k tomuto účelu musí návěsky uvádět údaje nezbytné pro výkon úřední kontroly a pro informování zemědělců a musí odkazovat na uznání na úrovni Společenství;vzhledem k tomu, že některé členské státy potřebují pro zvláštní výsevní účely směsi osiva obilovin několika druhů; že je třeba k této potřebě přihlédnout a povolit členským státům připouštět takové směsi za určitých podmínek;vzhledem k tomu, že členské státy by měly přijmout vhodná kontrolní opatření, aby bylo při uvádění osiva na trh zajištěno dodržování požadavků na jakost a předpisů o zachování pravosti;vzhledem k tomu, že uvádění na trh osiva, které tyto podmínky splňuje, by mělo podléhat pouze těm omezením, která stanoví pravidla Společenství, aniž je dotčen článek 36 Smlouvy, s výjimkou případů, kdy pravidla Společenství stanovují tolerance pro výskyt škodlivých organismů;vzhledem k tomu, že v první etapě, až do vytvoření společného katalogu odrůd, by měla tato omezení zahrnovat zejména právo členských států omezit uvádění osiva na trh pouze na osivo odrůd, které mají krajinnou a užitnou hodnotu pro jejich území;vzhledem k tomu, že je nezbytné uznat za určitých podmínek osivo, které bylo v jiných zemích získáno množením základního osiva uznaného v některém členském státě, za rovnocenné s osivem množeným v uvedeném členském státě;vzhledem k tomu, že je na druhé straně žádoucí stanovit, že osivo obilovin sklizené ve třetích zemích může být uváděno na trh ve Společenství pouze tehdy, pokud poskytuje stejnou záruku jako osivo, které bylo úředně uznáno ve Společenství a které je v souladu s pravidly Společenství;vzhledem k tomu, že v obdobích, kdy dochází k obtížím v zásobování uznaným osivem různých kategorií, je třeba přechodně připustit osivo vyhovující méně přísným požadavkům;vzhledem k tomu, že za účelem harmonizace technických metod uznávání v jednotlivých členských státech a z toho důvodu, aby bylo v budoucnu možné porovnávat osiva uznaná ve Společenství a osiva pocházející ze třetích zemí, by měla být v členských státech zřízena zkušební pole Společenství pro každoroční následné kontroly certifikovaného osiva různých kategorií;vzhledem k tomu, že by Komisi mělo být svěřeno přijímání některých prováděcích opatření; že pro snazší provádění zamýšlených opatření je třeba stanovit postup úzké spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na osivo obilovin uváděné na trh ve Společenství.Článek 21. A. "obilovinami"rostliny těchto druhů:Avena sativa L. | oves, |Hordeum distichum L. | ječmen dvouřadý, |Hordeum polystichum L. | ječmen šestiřadý, |Oryza sativa L. | rýže, |Secale cereale L. | žito, |Triticum aestivum L. | pšenice obecná, |Triticum durum L. | pšenice tvrdá, |Triticum spelta L. | pšenice špalda, |Zea mays L. | kukuřice; |B. "odrůdami, hybridy a inbredními liniemi kukuřice":a) "volně sprašovanou odrůdou" dostatečně uniformní a stálá odrůda;b) "inbrední linií" dostatečně uniformní a stálá linie, která byla získána z několika po sobě následujících generací umělým samosprášením doprovázeným selekcí nebo rovnocennými opatřeními;c) "jednoduchým hybridem" první generace pocházející z křížení mezi dvěma inbredními liniemi, definovaného pěstitelem;d) "dvojitým hybridem" první generace pocházející z křížení mezi dvěma jednoduchými hybridy, definovaného pěstitelem;e) "tříliniovým hybridem" první generace pocházející z křížení mezi inbrední linií a jednoduchým hybridem, definovaným pěstitelem;f) "hybridem top-cross" první generace pocházející z křížení mezi inbrední linií nebo jednoduchým hybridem a volně sprašovanou odrůdou, definovaného pěstitelem;g) "meziodrůdovým hybridem" první generace pocházející z křížení mezi rostlinami vypěstovanými ze základního osiva dvou volně sprašovaných odrůd, definovaného pěstitelem;C. "základním osivem" (oves, ječmen, rýže, pšenice, pšenice špalda, žito) osivo,a) které bylo vypěstováno na odpovědnost pěstitele podle zásad udržovacího šlechtění odrůdy;b) které je určeno k produkci buď osiva kategorie "certifikované osivo", nebo kategorií "certifikované osivo první generace" nebo "certifikované osivo druhé generace";c) které, s výhradou čl. 4 odst. 1 písm. a), vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v přílohách I a II ad) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;D. "základním osivem" (kukuřice):1. volně sprašovaných odrůd: osivo,a) které bylo vypěstováno na odpovědnost pěstitele podle zásad udržovacího šlechtění odrůdy;b) které je určeno k produkci osiva této odrůdy kategorie "certifikované osivo", hybridů top-cross nebo meziodrůdových hybridů;c) které, s výhradou článku 4, vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v přílohách I a II ad) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;2. inbredních linií: osivo,a) které, s výhradou článku 4, vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v přílohách I a II ab) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;3. jednoduchých hybridů: osivo,a) které je určeno k produkci dvojitých hybridů, tříliniových hybridů nebo hybridů "Top-cross";b) které, s výhradou článku 4, vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v přílohách I a II ac) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;E. "certifikovaným osivem" (žito, kukuřice) osivo,a) které pochází bezprostředně ze základního osiva;b) které je určeno pro jiné účely než k produkci osiva obilovin;c) které, s výhradou čl. 4 odst. 1 písm. b) a odst. 2, vyhovuje požadavkům stanoveným na certifikované osivo stanoveným v přílohách I a II ad) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;F. "certifikovaným osivem první generace" (oves, ječmen, rýže, pšenice, pšenice špalda) osivo,a) které pochází bezprostředně ze základního osiva určité odrůdy;b) které je určeno buď k produkci osiva kategorie "certifikované osivo druhé generace", nebo k jiným účelům k produkci osiva obilovin;c) které vyhovuje požadavkům na certifikované osivo první generace stanoveným v přílohách I a II ad) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;G. "certifikovaným osivem druhé generace" (oves, ječmen, rýže, pšenice, pšenice špalda) osivo,a) které pochází bezprostředně ze základního osiva nebo z certifikovaného osiva první generace určité odrůdy;b) které je určeno k jiným účelům než k produkci osiva obilovin;c) které vyhovuje požadavkům na certifikované osivo druhé generace stanoveným v přílohách I a II ad) u kterého bylo úřední zkouškou ověřeno splnění výše uvedených požadavků;H. "úředními opatřeními" opatření, která provádějía) státní orgány nebob) veřejnoprávní nebo soukromoprávní právnické osoby jednající jménem státu neboc) v případě pomocných činností, které rovněž podléhají dohledu státu, přísežné fyzické osoby za podmínky, že osoby uvedené v písmenech b) a c) nemají osobní zájem na výsledku těchto opatření.2. Členské státy mohoua) zahrnout do kategorie "základní osivo" více generací a tuto kategorii dále rozdělit podle generací;b) stanovit, že úřední zkoušky klíčivosti a technické čistoty se při uznávacím řízení neprovádějí u všech partií, pokud neexistují pochybnosti o dodržení příslušných požadavků stanovených v příloze II.Článek 31. Členské státy stanoví, že na trh lze uvádět pouze osivo obilovin, které bylo úředně uznáno jako základní osivo, certifikované osivo, certifikované osivo první generace nebo certifikované osivo druhé generace a které vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze II.2. Členské státy stanoví pro účely uznávání a uvádění na trh maximální vlhkosti pro základní osivo a certifikované osivo všech kategorií.3. Členské státy zajistí, aby úřední zkoušky osiva probíhaly v souladu s obvyklými mezinárodními metodami, pokud tyto metody existují.4. Členské státy mohou stanovit odchylky od odstavců 1 a 2a) pro šlechtitelské osivo generací předcházejících základnímu osivu;b) pro pokusy nebo pro vědecké účely;c) pro účely šlechtění;d) pro nezpracované osivo, které se uvádí na trh ke zpracování, pokud je zajištěna pravost tohoto osiva.Článek 41. Členské státy však mohou odchylně od článku 3 povolit,a) aby bylo úředně uznáno a uváděno na trh základní osivo obilovin, které nevyhovuje požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II; za tímto účelem přijmou veškerá nezbytná opatření, aby dodavatel zaručil určitou klíčivost, kterou při uvádění na trh uvede na zvláštní návěsce, která musí obsahovat jeho jméno, adresu a číslo partie;b) aby v zájmu rychlejšího zásobování osivem kukuřice bylo úředně uznáno a uváděno na trh až po prvního obchodního příjemce osivo kategorií "základní osivo" nebo "certifikované osivo", u kterého dosud nebyly ukončeny úřední zkoušky týkající se vyhovění požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II. Uznání se provede pouze po předložení předběžného protokolu o analýze osiva a za podmínky, že je uvedeno jméno a adresa prvního příjemce. Budou přijata veškerá nezbytná opatření, aby dodavatel zaručil klíčivost vyplývající z předběžné analýzy. Tuto klíčivost uvede dodavatel při uvádění na trh na zvláštní návěsce, která musí obsahovat jeho jméno a adresu a číslo partie.S výjimkou případů množení mimo Společenství uvedených v článku 15 se tato ustanovení nevztahují na osivo dovážené ze třetích zemí.2. Členské státy mohou pro osivo kukuřice snížit minimální klíčivost stanovenou v příloze II až na 85 % čistého osiva.Článek 5Pokud jde o požadavky stanovené v přílohách I a II, mohou členské státy stanovit pro uznávání tuzemské produkce dodatečné nebo přísnější požadavky.Článek 61. Každý členský stát sestaví seznam odrůd obilovin, které jsou na jeho území úředně přijaty pro uznávání osiva.2. Odrůda se povolí teprve tehdy, pokud bylo úředními zkouškami nebo zkouškami pod úředním dohledem, zejména pěstitelskými zkouškami, během dvou a u žita a volně sprašovaných odrůd kukuřice během tří po sobě následujících let ověřenoa) u ovsa, ječmene, rýže, pšenice a pšenice špaldy, že odrůda je dostatečně uniformní a stálá. Seznam musí zachycovat podstatné morfologické nebo fyziologické znaky, podle kterých lze odrůdu identifikovat;b) u žita a volně sprašovaných odrůd kukuřice, že tato odrůda je dostatečně uniformní a stálá; seznam musí zachycovat podstatné morfologické nebo fyziologické znaky, podle kterých lze mezi sebou rozlišit odrůdy rostlin pocházejících bezprostředně z osiva kategorie "certifikované osivo";c) u hybridních odrůd kukuřice, že základní inbrední linie jsou dostatečně uniformní a stálé a že odrůda je výsledkem křížení definovaného pěstitelem. Seznam musí zachycovat podstatné morfologické nebo fyziologické znaky, podle kterých lze mezi sebou rozlišit odrůdy rostlin pocházejících bezprostředně z osiva kategorie "certifikované osivo". Je-li u genetických komponent hybridů, syntetických a podobných odrůd požadováno uznání základního osiva, musí být popsány podstatné morfologické nebo fyziologické znaky těchto komponent.3. U hybridů a syntetických odrůd je třeba sdělit genetické komponenty orgánům příslušným povolovat odrůdy a uznávat osivo. Členské státy zajistí, aby výsledky zkoušek genetických komponent a jejich popis byly na žádost pěstitele považovány za důvěrné.4. Povolené odrůdy se pravidelně úředně kontrolují. Není-li již některá z podmínek pro povolení pro uznávání osiva splněna, povolení odrůdy se zruší a odrůda se ze seznamu vymaže. Pokud se jeden nebo více nepodstatných znaků některé odrůdy žita nebo volně sprašované odrůdy kukuřice změní, změní se neprodleně popis v seznamu.5. Znění seznamu a veškeré jeho změny se neprodleně oznámí Komisi, která je sdělí ostatním členským státům.Článek 71. Členské státy stanoví, že v průběhu kontroly odrůd a inbredních linií kukuřice a při zkouškách osiva pro uznání musí být vzorky odebírány úředně pomocí vhodných metod.2. Při zkouškách osiva pro uznání musí být vzorky odebírány z homogenních partií. Maximální hmotnost partie a minimální hmotnost vzorku jsou uvedeny v příloze III.Článek 81. Členské státy stanoví, že základní osivo a certifikované osivo všech kategorií smí být uváděno na trh pouze v dostatečně homogenních dodávkách a v uzavřených baleních, která jsou opatřena uzávěrem a označena podle článků 9 a 10.2. Členské státy mohou pro prodej malých množství konečnému spotřebiteli stanovit odchylky od odstavce 1 týkající se balení, uzávěru a označení.Článek 91. Členské státy stanoví, že balení základního osiva a certifikovaného osiva všech kategorií musí být úředně uzavřena tak, aby byl uzávěr při otevření znehodnocen a nemohl být znovu použit.2. Balení mohou být znovu uzavřena pouze úředně. V tomto případě se na návěsce podle čl. 10 odst. 1 uvede, že se jedná o opětovné uzavření, dále datum opětovného uzavření a orgán, který je provedl.Článek 101. Členské státy stanoví, že balení základního osiva a certifikovaného osiva všech kategoriía) musí být na vnější straně opatřena úřední návěskou podle přílohy IV v některém z úředních jazyků Společenství; návěska je připevněna úředním uzávěrem; barva návěsky je pro základní osivo bílá, pro certifikované osivo a pro certifikované osivo první generace modrá a pro certifikované osivo druhé generace červená; pro obchod mezi členskými státy musí být návěska opatřena datem úředního uzavření. Pokud v případech uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. a) a odstavci 2 základní osivo nebo osivo kukuřice nevyhovuje požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze II, vyznačí se tato skutečnost na návěsce;b) musí uvnitř obsahovat úřední doložku v barvě návěsky obsahující údaje stanovené pro návěsku v příloze IV. Tato doložka není požadována, pokud jsou údaje na balení vytištěny nesmazatelnou barvou.2. Členské státy mohoua) požadovat, aby na návěsce bylo ve všech případech uvedeno datum úředního uzavření;b) pro malá balení stanovit odchylky od odstavce 1.Článek 11Není dotčeno právo členských států stanovit, že balení tuzemského nebo dováženého základního osiva nebo certifikovaného osiva všech kategorií musí být při uvádění na trh na jejich území opatřena návěskou dodavatele i v jiných případech, než které jsou stanoveny v článku 4.Článek 12Členské státy stanoví, že každé chemické ošetření základního osiva nebo certifikovaného osiva všech kategorií musí být uvedeno buď na úřední návěsce, nebo na návěsce dodavatele, a na balení nebo uvnitř balení.Článek 131. Členské státy mohou povolit uvádění osiva obilovin na trh ve směsích osiva různých druhů, pokud jsou jednotlivé složky směsi před smícháním v souladu s pravidly pro uvádění na trh, která se na ně vztahují.2. Použijí se články 8, 9 a 11 a rovněž článek 10 s tím rozdílem, že barva návěsky je v případě směsí zelená.Článek 141. Členské státy zajistí, aby uvádění na trh základního osiva a certifikovaného osiva všech kategorií, které bylo úředně uznáno a jehož balení byla úředně označena a uzavřena v souladu s touto směrnicí, podléhalo pouze těm omezením na základě jeho vlastností, opatření o zkouškách, označování a uzavírání, která stanoví tato směrnice.2. Členské státy mohoua) omezit uvádění na trh certifikovaného osiva ovsa, ječmene, rýže, pšenice nebo pšenice špaldy na osivo první generace;b) až do zavedení společného katalogu odrůd, k čemuž musí dojít nejpozději dne 1. ledna 1970, omezit uvádění osiva obilovin na trh na osivo odrůd, které jsou zapsány ve vnitrostátním seznamu vycházejícím z krajinné a užitné hodnoty pro jejich území; podmínky pro zápis do tohoto seznamu jsou pro odrůdy pocházející z ostatních členských států stejné jako pro domácí odrůdy.Článek 15Členské státy stanoví, že osivo obilovin, které pochází bezprostředně ze základního osiva nebo z certifikovaného osiva první generace uznaného v některém členském státě a které bylo sklizeno v jiném členském státě nebo v některé třetí zemi, je rovnocenné certifikovanému osivu, případně certifikovanému osivu první nebo druhé generace, pokud toto osivo bylo sklizeno ve státě, který vyprodukoval základní osivo nebo certifikované osivo první generace, pokud bylo na jeho množitelském porostu podrobeno inspekci vyhovující požadavkům stanoveným v příloze I a pokud bylo úřední zkouškou ověřeno, že splňuje požadavky na certifikované osivo, případně na certifikované osivo první nebo druhé generace, stanovené v příloze II.Článek 161. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou určí,a) zda v případě uvedeném v článku 15 vyhovují inspekce prováděné v určité třetí zemi požadavkům stanoveným v příloze I;b) zda osivo obilovin sklizené v určité třetí zemi, které poskytuje stejné záruky vlastností a opatření provedených k jeho zkoušení, zajištění jeho pravosti, jeho označování a jeho kontroly, je v tomto ohledu rovnocenné základnímu osivu nebo certifikovanému osivu, případně certifikovanému osivu první nebo druhé generace, které bylo sklizeno ve Společenství a které odpovídá této směrnici.2. Členské státy mohou určení podle odstavce 1 provádět samy, dokud tak podle uvedeného odstavce neučiní Rada. Toto právo zaniká dnem 1. července 1969.Článek 171. K překonání přechodných obtíží ve všeobecném zásobování základním osivem nebo certifikovaným osivem kterékoli kategorie, které se vyskytnou alespoň v jednom členském státě a které nelze odstranit v rámci Společenství, zmocní Komise postupem podle článku 21 jeden nebo více členských států, aby povolily na určité období stanovené Komisí uvádění na trh osiva kategorie vyhovující méně přísným požadavkům.2. Pokud jde o kategorii osiva určité odrůdy nebo inbrední linie, má úřední návěska barvu stejnou jako ta, která je stanovena pro odpovídající kategorii, a v ostatních případech je tmavě žlutá. V každém případě musí být na návěsce uvedeno, že se jedná o osivo kategorie vyhovující méně přísným požadavkům.Článek 18Tato směrnice se nevztahuje na osivo obilovin, které je prokazatelně určeno k vývozu do třetích zemí.Článek 19Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby osivo obilovin mohlo být v průběhu uvádění na trh alespoň namátkově úředně kontrolováno s ohledem na dodržování požadavků stanovených touto směrnicí.Článek 201. Ve Společenství se založí srovnávací pole, na kterých se každý rok provede následná kontrola namátkově odebraných vzorků základního osiva a certifikovaného osiva všech kategorií. Tato pole podléhají kontrole prováděné výborem uvedeným v článku 21.2. V první etapě slouží srovnávací zkoušky k harmonizaci technických metod uznávání, aby bylo dosaženo srovnatelnosti výsledků. Jakmile bude tohoto cíle dosaženo, bude o srovnávacích zkouškách každoročně podávána zpráva o činnosti, která se důvěrně sdělí členským státům a Komisi. Komise stanoví postupem podle článku 21 datum, ke kterému bude zpráva podána poprvé.3. Komise vydá postupem podle článku 21 opatření nezbytná k provádění srovnávacích zkoušek. Do srovnávacích zkoušek lze zahrnout osivo obilovin sklizené ve třetích zemích.Článek 211. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví, zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 14. června 1966 [2] (dále jen "výbor") jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k opatřením ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijme většinou dvanácti hlasů.4. Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použití opatření, o kterých rozhodla.Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.Článek 22S výhradou tolerancí pro výskyt škodlivých organismů stanovených v příloze II bodě 2 nejsou touto směrnicí dotčeny vnitrostátní právní předpisy odůvodněné ochranou zdraví a života lidí, zvířat nebo rostlin nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví.Článek 23Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 14 odst. 1 nejpozději 1. července 1968 a s ostatními ustanoveními této směrnice a jejích příloh nejpozději 1. července 1969. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 24Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 14. června 1966.Za RadupředsedaP. Werner[1] Úř. věst. 109, 9.7.1964, s. 1760/64.[2] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2289/66.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPodmínky pro uznání množitelského porostu1. Množitelský porost vykazuje dostatečnou odrůdovou pravost a odrůdovou čistotu. Tento požadavek se přiměřeně použije na inbrední linie kukuřice.2. Provede se alespoň tento počet úředních inspekcí:A.u ovsa, ječmene, rýže, pšenice, pšenice špaldy, žita | 1 |B.u kukuřice v době květua)u volně sprašovaných odrůd | 1 |b)pro produkci certifikovaného osiva hybridních odrůd | 3 |c)pro produkci základního osiva jednoduchých hybridů | 4 |d)u inbredních linií | 4 |3. Pěstební stav a vývojový stupeň množitelského porostu umožňují dostatečnou kontrolu odrůdové pravosti, odrůdové čistoty, zdravotního stavu a u kukuřice kontrolu pravosti a čistoty inbredních linií a sterilizace pro produkci osiva hybridních odrůd.4. U žita a kukuřice činí nejmenší vzdálenosti od sousedních porostů jiných odrůd nebo inbredních linií téhož druhu a od porostů téže odrůdy druhu nebo inbrední linie, které nevyhovují požadavkům čistoty na produkci osiva téže kategorie, u| Základní osivo | Certifikované osivo |a)kukuřice | 200 m | 200 m |b)žita | 300 m | 250 m |Tyto vzdálenosti nemusí být dodrženy, pokud existuje dostatečná ochrana proti nežádoucímu cizosprášení.5. Výskyt chorob, které snižují užitnou hodnotu osiva, zejména Ustilagineae, je omezen na nejnižší míru.6. Zvláštní požadavky na kukuřici:A. Podíl rostlin s typickými odchylkami nepřekračuje tyto hodnoty:a )u základního osiva | 0,1 %, |b)pro produkci certifikovaného osiva hybridních odrůd | 0,2 %, |c)pro produkci osiva volně sprašovaných odrůd | 0,5 %. |B. Pokud jde o sterilizaci pro produkci osiva hybridních odrůd, nepřekračuje podíl mateřských prášících rostlin při každé úřední inspekci 1 % a v úhrnu provedených úředních inspekcí 2 %.C. Pro produkci osiva hybridních odrůd kvetou všechny rodičovské rostliny v dostatečné míře současně.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPožadavky na osivo1. Osivo vykazuje dostatečnou odrůdovou pravost a odrůdovou čistotu. Tato podmínka se použije přiměřeně na inbrední linie kukuřice.2. Výskyt chorob, které snižují užitnou hodnotu osiva, je omezen na nejnižší míru. U certifikovaného osiva jsou v 500 g tolerovány dvě sklerocia Claviceps purpurea nebo jejich úlomky.3. A. Osivo splňuje tyto normy:| Technická čistota |Druh | Kategorie | Odrůdová čistota nejméně | Klíčivost nejméně | Technická čistota nejméně | Nejvyšší povolený výskyt jiných druhů rostlin (počet semen v 500 g) |Celkově | Jiné druhy obilovin | Ostatní druhy rostlin |a)ovesječmenpšenicepšenice špalda | aa)základní osivo | 99,9 | 85 | 98 | 4 | 1 | 3, z toho 1 Raphanus raphanistrum nebo Agrostemma githago0 Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana nebo Lolium temulentum |bb)certifikované osivo první generace | 99,7 | 85 | 98 | 10 | 5 | 7, z toho 3 Raphanus raphanistrum nebo Agrostemma githago0 Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana nebo Lolium temulentum |cc)certifikované osivo druhé generace | 99 | 85 | 98 | 10 | 5 | 7, z toho 3 Raphanus raphanistrum nebo Agrostemma githago0 Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana nebo Lolium temulentum |b)rýže | aa)základní osivo | 99,9 | 80 | 98 | 4 | 1 červené zrno | 1 Panicum |bb)certifikované osivo první generace | 99,7 | 80 | 98 | 10 | 2 červená zrna | 3 Panicum |cc)certifikované osivo druhé generace | 99 | 80 | 98 | 10 | 3 červená zrna | 3 Panicum |c)žito | aa)základní osivo | | 85 | 98 | 4 | 1 | 3, z toho 1 Raphanus raphanistrum nebo Agrostemma githago0 Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana nebo Lolium temulentum |bb)certifikované osivo | | 85 | 98 | 10 | 5 | 7, z toho 3 Raphanus raphanistrum nebo Agrostemma githago0 Avena fatua, Avena sterilis, Avena ludoviciana nebo Lolium temulentum |d)kukuřice | aa)základní osivo | | 90 | 98 | 0 | | |bb)certifikované osivo hybridních odrůd | | 90 | 98 | 0 | | |cc)certifikované osivo volně sprašovaných odrůd | | 90 | 98 | 0 | | |B. Dodržení podmínek minimální odrůdové čistoty se ověřuje zejména u množitelského porostu.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIMaximální hmotnost partie: | 20 t |Minimální hmotnost vzorku: | 1000 g |250 g u inbredních linií kukuřice |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IV+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 10. září 1984 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy

text:
Důležité právní upozornění

|

31984L0450

Úřední věstník L 250 , 19/09/1984 S. 0017 - 0020 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0211  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 5 S. 0055  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 4 S. 0211  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 15 Svazek 5 S. 0055

		Směrnice Radyze dne 10. září 1984o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klamavé reklamy(84/450/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že právní předpisy proti klamavé reklamě platné v současné době v členských státech se značně liší; že reklama přesahuje hranice jednotlivých členských států a má tak přímý vliv na vytvoření a fungování společného trhu;vzhledem k tomu, že klamavá reklama může vést k narušení soutěže v rámci společného trhu;vzhledem k tomu, že reklama se dotýká ekonomických zájmů spotřebitelů bez ohledu na to, zda vede k uzavření smlouvy či nikoli;vzhledem k tomu, že v důsledku klamavé reklamy může spotřebitel při nákupu zboží nebo jiného majetku nebo využívání služeb činit rozhodnutí, která ho poškozují, a že rozdíly v právních předpisech členských států nejenže mnohdy vedou k nedostatečné úrovni ochrany spotřebitele, ale rovněž brání provádění reklamních kampaní mimo území státu, a tím ovlivňují volný pohyb zboží a poskytování služeb;vzhledem k tomu, že druhý program Evropského hospodářského společenství pro politiku ochrany a informovanosti spotřebitele předpokládá, že budou přijata vhodná [4] opatření na ochranu spotřebitele proti klamavé a nepoctivé reklamě;vzhledem k tomu, že je v zájmu veřejnosti obecně, stejně jako v zájmu spotřebitelů a všech, kteří si při provozování obchodu, živnosti, řemesel nebo při výkonu svobodných povolání navzájem v rámci společného trhu konkurují, nejprve harmonizovat vnitrostátní ustanovení na ochranu proti klamavé reklamě a že je třeba se ve druhé etapě na základě příslušných návrhů Komise zabývat nepoctivou reklamou a v případě potřeby rovněž srovnávací reklamou;vzhledem k tomu, že je nezbytné za tímto účelem stanovit minimální a objektivní kritéria, na základě kterých se posoudí, zda je reklama klamavá;vzhledem k tomu, že právní předpisy, které mají být proti klamavé reklamě členskými státy vydány, musí být přiměřené a účinné;vzhledem k tomu, že osoby nebo organizace, o nichž vnitrostátní právo předpokládá, že mají oprávněný zájem na této záležitosti, musí mít možnost zahájit řízení proti klamavé reklamě u soudu nebo u správního orgánu, který má pravomoc rozhodovat o stížnostech nebo zahájit příslušné soudní řízení;vzhledem k tomu, že každému členskému státu přísluší rozhodnutí o tom, zda zmocní soudy nebo správní orgány požadovat, aby byly nejprve vyčerpány jiné platné prostředky pro vyřizování stížností;vzhledem k tomu, že soudy nebo správní orgány musí mít pravomoc umožňující jim nařídit nebo dosáhnout zastavení klamavé reklamy;vzhledem k tomu, že v určitých případech může být žádoucí zakázat klamavou reklamu ještě před jejím zveřejněním; že to však rozhodně neznamená, že členské státy jsou povinny zavést pravidla, která předpokládají systematickou předběžnou kontrolu reklamy;vzhledem k tomu, že by měla být přijata ustanovení o zkrácených řízeních, v rámci kterých lze přijímat předběžná nebo konečná opatření;vzhledem k tomu, že může být žádoucí nařídit zveřejnění rozhodnutí vydaných soudy nebo správními orgány nebo zveřejnění opravných prohlášení, aby se vyloučilo, že účinky klamavé reklamy budou pokračovat;vzhledem k tomu, že správní orgány musí být nestranné a výkon jejich pravomocí musí podléhat soudní kontrole;vzhledem k tomu, že dobrovolná kontrola prováděná samosprávnými orgány, která se zaměřuje na odstranění klamavé reklamy může předejít správnímu nebo soudnímu řízení, a měla by tedy být podporována;vzhledem k tomu, že zadavatel reklamy by měl být schopen přiměřenými prostředky prokázat správnost skutkových tvrzení obsažených v jeho reklamě a soud nebo správní orgán může v případech, kdy to považuje za vhodné, takový důkaz požadovat;vzhledem k tomu, že tato směrnice nesmí bránit členským státům, aby zachovaly nebo vydaly ustanovení zajišťující rozsáhlejší ochranu spotřebitele, osob provozujících obchod, živnost, řemeslo nebo vykonávajících svobodné povolání a široké veřejnosti,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Účelem této směrnice je chránit spotřebitele, osoby provozující obchod, živnost, řemeslo nebo vykonávající svobodné povolání, jakož i zájmy široké veřejnosti proti klamavé reklamě a jejím nekalým účinkům.Článek 2Pro účely této směrnice se:1. "reklamou" rozumí každé předvedení související s obchodem, živností, řemeslem nebo svobodným povoláním, jehož cílem je podpora odbytu zboží nebo poskytnutí služeb, včetně nemovitostí, práv a závazků;2. "klamavou reklamou" rozumí každá reklama, která jakýmkoli způsobem, včetně předvedení, klame nebo pravděpodobně může klamat osoby, kterým je určena nebo které zasáhne, a která pro svůj klamavý charakter pravděpodobně ovlivní jejich ekonomické chování, nebo která z těchto důvodů poškodí nebo může poškodit jiného soutěžitele;3. "osobou" rozumí každá fyzická nebo právnická osoba.Článek 3Při posuzování, zda je reklama klamavá, je nezbytné vzít v úvahu všechny její rysy, zejména v ní obsažené informace týkající se:a) vlastností zboží nebo služeb, jako je jejich dostupnost, charakter, provedení, složení, výrobní postup a datum výroby nebo dodávky, účel použití, možnosti použití, množství, specifikace, země původu nebo země výroby nebo očekávané výsledky použití, nebo výsledky a podstatné části zkoušek nebo prověrek provedených na zboží nebo službách;b) cena nebo způsob, jakým je cena vypočtena, a podmínky, za kterých je zboží dodáváno nebo služby poskytovány;c) podstata, charakteristické rysy a práva zadavatele reklamy, jako je jeho totožnost a majetek, způsobilost a práva průmyslového vlastnictví, práva hmotných a nehmotných statků nebo jeho ocenění a vyznamenání.Článek 41. Členské státy musí zajistit, aby v zájmu spotřebitelů, soutěžitelů a široké veřejnosti existovaly vhodné a účinné prostředky pro kontrolu klamavé reklamy.Tyto prostředky musí zahrnovat právní předpisy, jež umožní osobám nebo organizacím, které mají podle vnitrostátních právních předpisů oprávněný zájem na zákazu klamavé reklamy, aby:a) podaly žalobu ohledně takové reklamy anebob) napadly takovou reklamu u správního orgánu, který je příslušný rozhodovat o stížnostech nebo dát podnět k zahájení příslušného soudního řízení.Každému členskému státu by mělo být vyhrazeno rozhodnutí o tom, která z těchto možností bude existovat a zda mají být soudy nebo správní orgány zmocněny požadovat, aby byly nejprve vyčerpány jiné platné prostředky pro vyřizování stížností, včetně prostředků uvedených v článku 5.2. Na základě právních předpisů uvedených v odstavci 1 přenesou členské státy na soudy nebo správní orgány pravomoci, které je v nezbytných případech s ohledem na všechny dotčené zájmy, a zejména veřejný zájem, zmocňují, aby:- nařídily zastavení nebo zahájily příslušné soudní řízení, které přikazuje zastavení klamavé reklamy, nebo- pokud klamavá reklama nebyla dosud uveřejněna, avšak k jejímu uveřejnění má bezprostředně dojít, zakázaly takovou reklamu nebo zahájily příslušné řízení směřující k jejímu zákazu,a to i bez důkazu prokazujícího skutečnou ztrátu či škodu nebo úmysl či nedbalost na straně zadavatele reklamy.Členské státy dále stanoví, že opatření uvedená v prvním pododstavci mohou být přijata ve zkráceném řízení jako:- opatření předběžná nebo- opatření konečná,přičemž každý členský stát sám rozhodne, kterou z těchto dvou možností zvolí.Nadto členské státy mohou udělit soudům nebo správním orgánům pravomoci zmocňující je k tomu, aby za účelem odstranění přetrvávajících vlivů klamavé reklamy, jejíž zastavení bylo nařízeno konečným rozhodnutím, mohly:- vyžadovat zveřejnění tohoto rozhodnutí v plném nebo zkráceném znění a ve formě, kterou považují za vhodnou,- vyžadovat kromě toho zveřejnění opravného prohlášení.3. Správní orgány uvedené v odstavci 1 musí:a) být složeny tak, aby nevznikaly pochybnosti o jejich nestrannosti;b) mít při rozhodování o stížnostech dostatečné pravomoci k tomu, aby mohly účinně kontrolovat a prosazovat dodržování svých rozhodnutí;c) zpravidla svá rozhodnutí odůvodňovat.Jsou-li pravomoci uvedené v odstavci 2 vykonávány výhradně správním orgánem, musí být jeho rozhodnutí vždy odůvodněno. V tomto případě musí být dále existovat řízení, jejichž prostřednictvím se předmětem soudního přezkoumání může stát nesprávný nebo nevhodný výkon pravomocí správním orgánem nebo nesprávné či nevhodné zanedbání výkonu uvedených pravomocí.Článek 5Tato směrnice nevylučuje dobrovolnou kontrolu klamavé reklamy prováděnou samosprávnými subjekty ani možnost osob nebo organizací uvedených v článku 4 odvolat se k těmto subjektům, jsou-li vedle toho přípustná i soudní nebo správní řízení uvedená v článku 4.Článek 6Členské státy přenesou na soudy nebo správní orgány pravomoci, které je v občanském soudním řízení nebo správním řízení uvedeném v článku 4 zmocňují:a) požadovat na zadavateli reklamy, aby prokázal správnost skutkových tvrzení obsažených v reklamě, jestliže se takový požadavek, s ohledem na oprávněné zájmy zadavatele reklamy a jiného účastníka řízení, jeví jako přiměřený vzhledem k okolnostem daného případu ab) považovat skutková tvrzení za nesprávná, není-li důkaz požadovaný v souladu s písmenem a) předložen nebo je-li soudem nebo správním orgánem považován za nedostatečný.Článek 7Tato směrnice nebrání členským státům, aby zachovaly nebo přijaly opatření zajišťující rozsáhlejší ochranu spotřebitele, osob provozujících obchod, živnost, řemeslo nebo vykonávajících svobodné povolání i široké veřejnosti.Článek 8Členské státy přijmou nezbytná opatření pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1986. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Členské státy sdělí Komisi znění všech ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 9Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 10. září 1984.Za RadupředsedaP. O'Toole[1] Úř. věst. C 70, 21. 3. 1978, s. 4.[2] Úř. věst. C 140, 5. 6. 1979, s. 23.[3] Úř. věst. C 171, 9. 7. 1979, s. 43.[4] Úř. věst. C 133, 3. 6. 1981, s. 1.--------------------------------------------------