title: Směrnice Rady 96/62/ES ze dne 27. září 1996 o posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0062

Úřední věstník L 296 , 21/11/1996 S. 0055 - 0063

		Směrnice Rady 96/62/ESze dne 27. září 1996o posuzování a řízení kvality vnějšího ovzdušíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130s odst. 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že pátý akční program pro životní prostředí z roku 1992, jehož celkové zaměření bylo schváleno Radou a zástupci vlád členských států zasedajících v Radě v usnesení 93/C 138/01 ze dne 1. února 1993 [4], předpokládá změny ve stávajících právních předpisech v oblasti látek znečišťujících ovzduší; že uvedený program doporučuje stanovení dlouhodobých cílů v oblasti kvality ovzduší;vzhledem k tomu, že by se za účelem ochrany životního prostředí jako celku a ochrany lidského zdraví mělo zabraňovat a předcházet koncentracím škodlivých látek znečišťujících ovzduší nebo tyto koncentrace snižovat a měly by se stanovit mezní hodnoty nebo výstražné prahové hodnoty pro znečištění vnějšího ovzduší;vzhledem k tomu, že z důvodu zohlednění specifických mechanismů vzniku ozonu může být nutné doplnit nebo nahradit uvedené mezní hodnoty a výstražné prahové hodnoty cílovými hodnotami;vzhledem k tomu, že číselné vyjádření mezních hodnot a výstražných prahových hodnot, a v případě ozonu cílových hodnot nebo mezních hodnot a výstražných prahových hodnot, má být založeno na výsledcích práce mezinárodních vědeckých skupin působících v této oblasti;vzhledem k tomu, že Komise má provádět studie analyzující účinky kombinovaného působení různých znečišťujících látek nebo zdrojů znečištění a rovněž vliv podnebí na působení různých znečišťujících látek, kterými se zabývá tato směrnice;vzhledem k tomu, že kvalita vnějšího ovzduší musí být posuzována na základě mezních hodnot nebo výstražných prahových hodnot, a v případě ozonu na základě cílových hodnot nebo mezních hodnot, s ohledem na počet obyvatel a velikost ekosystémů vystavených znečištění ovzduší, jakož i na životní prostředí;vzhledem k tomu, že má-li být posuzování kvality vnějšího ovzduší na základě měření prováděných v členských státech porovnatelné, měla by být spolu se stanovením výstražných prahových hodnot a mezních a cílových hodnot též stanovena kritéria pro umístění a počet míst odběru vzorků, jakož i referenční metody měření;vzhledem k tomu, že k umožnění použití dalších postupů posuzování kvality vnějšího ovzduší vedle měření je nezbytné stanovit kritéria pro použití a požadovanou přesnost těchto postupů;vzhledem k tomu, že obecná opatření podle této směrnice musí být doplněna zvláštními opatřeními pro jednotlivé látky, na které se vztahuje tato směrnice;vzhledem k tomu, že za účelem splnění obecných cílů této směrnice je potřeba přijmout uvedená zvláštní opatření co nejdříve;vzhledem k tomu, že by se měly nashromáždit předběžné reprezentativní údaje o hodnotách znečišťujících látek;vzhledem k tomu, že za účelem ochrany životního prostředí jako celku a ochrany lidského zdraví je nezbytné, aby v případě překročení mezních hodnot členské státy podnikly ve stanovené lhůtě kroky k dosažení souladu s těmito hodnotami;vzhledem k tomu, že opatření přijatá členskými státy musí přihlížet k požadavkům nařízení týkajících se provozu průmyslových zařízení podle práva Společenství v oblasti integrované prevence a omezování znečištění, jestliže se toto právo používá;vzhledem k tomu, že uvedená opatření vyžadují čas na provedení a nabytí účinku, a proto může být nutné stanovit u mezních hodnot přechodné meze tolerance;vzhledem k tomu, že v členských státech mohou existovat oblasti s vyšší úrovní znečištění než stanovuje mezní hodnota, ale v rámci přípustné meze tolerance; vzhledem k tomu, že ve stanovené lhůtě musí být dosaženo dodržování mezní hodnoty;vzhledem k tomu, že členské státy musí vzájemně konzultovat situaci, kdy následkem významného znečištění vzniklého v jiném členském státě hodnota znečišťující látky překročí nebo hrozí překročit součet mezní hodnoty a meze tolerance, případně výstražnou prahovou hodnotu;vzhledem k tomu, že stanovení výstražných prahových hodnot, při jejichž dosažení by měla být přijímána preventivní opatření, umožní omezit dopad případů znečištění na lidské zdraví;vzhledem k tomu, že v oblastech a aglomeracích, kde jsou koncentrace znečišťujících látek nižší než mezní hodnoty, musí členské státy usilovat o zachování nejlepší možné kvality vnějšího ovzduší slučitelné s udržitelným rozvojem;vzhledem k tomu, že za účelem snazšího zpracování a porovnání získaných údajů by uvedené údaje měly být poskytnuty Komisi ve standardizované formě;vzhledem k tomu, že provádění rozsáhlé a komplexní politiky posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší musí být postaveno na pevných technických a vědeckých základech a na trvalé výměně názorů mezi členskými státy;vzhledem k tomu, že je nutné vyvarovat se zbytečného nárůstu množství informací, které musí členské státy předávat; že informace shromážděné Komisí v rámci provádění této směrnice jsou využitelné Evropskou agenturou pro životní prostředí (EEA), a Komise je tudíž může agentuře předávat;vzhledem k tomu, že by mohlo být žádoucí přizpůsobit kritéria a metody pro posuzování kvality vnějšího ovzduší vědeckotechnickému pokroku a stanovit opatření nutná k výměně informací na základě této směrnice; že z důvodu usnadnění práce nezbytné pro tento účel by měl být stanoven postup, na jehož základě by probíhala úzká spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci společného výboru;vzhledem k tomu, že za účelem podpory vzájemné výměny informací mezi členskými státy a EEA má Komise vydávat ve spolupráci s EEA každé tři roky zprávu o kvalitě vnějšího ovzduší ve Společenství;vzhledem k tomu, že nejprve by měly být řešeny látky, na něž se vztahují směrnice Rady 80/779/EHS ze dne 15. července 1980 o mezních a směrných hodnotách kvality ovzduší pro oxid siřičitý a suspendované částice [5], směrnice Rady 82/884/EHS ze dne 3. prosince 1982 o mezních hodnotách pro olovo v ovzduší [6], směrnice Rady ze dne 7. března 1985 o normách kvality ovzduší pro oxid dusičitý (85/203/EHS) [7] a směrnice Rady 92/72/EHS ze dne 21. září 1992 o znečišťování ovzduší ozonem [8],PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1CíleObecným účelem této směrnice je vymezit základní zásady společné strategie s tímto cílem:- definovat a stanovit cíle pro kvalitu vnějšího ovzduší ve Společenství, jejichž smyslem je zabraňovat a předcházet škodlivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí jako celek nebo tyto účinky snižovat,- posuzovat kvalitu vnějšího ovzduší v členských státech na základě společných metod a kritérií,- získávat odpovídající informace o kvalitě vnějšího ovzduší a zajišťovat přístupnost informací veřejnosti, mimo jiné prostřednictvím výstražných prahových hodnot,- udržovat kvalitu vnějšího ovzduší tam, kde je dobrá, a v ostatních případech ji zlepšovat.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se rozumí:1. "vnějším ovzduším" venkovní ovzduší v troposféře s výjimkou pracovních prostředí;2. "znečišťující látkou" každá látka člověkem přímo nebo nepřímo vnesená do vnějšího ovzduší, která má pravděpodobně škodlivé účinky na lidské zdraví nebo na životní prostředí jako celek;3. "hodnotou" koncentrace znečišťující látky ve vnějším ovzduší nebo její depozice na zemský povrch v dané době;4. "posuzováním" všechny metody měření, výpočtu, prognózy nebo odborného odhadu hodnoty znečišťující látky ve vnějším ovzduší;5. "mezní hodnotou" hodnota stanovená na základě vědeckých poznatků za účelem zabránění, předcházení nebo snižování škodlivých účinků na lidské zdraví nebo na životní prostředí jako celek, které je třeba dosáhnout ve stanovené lhůtě a která poté nesmí být překročena;6. "cílovou hodnotou" hodnota stanovená za účelem zabránění většímu množství dlouhodobých škodlivých účinků na lidské zdraví nebo na životní prostředí jako celek, které je třeba dosáhnout pokud možno ve stanovené lhůtě;7. "výstražnou prahovou hodnotou" hodnota, jejíž překročení znamená, že i krátká expozice dané látce ohrožuje lidské zdraví, a při jejímž dosažení podniknou členské státy okamžitě kroky podle této směrnice;8. "mezí tolerance" procento mezní hodnoty, o které může být tato hodnota za podmínek stanovených v této směrnici překročena;9. "oblastí" členskými státy vymezená část jejich státního území;10. "aglomerací" oblast s více než 250000 obyvateli nebo, je-li počet obyvatel roven 250000 nebo nižší, s takovou hustotou obyvatel na km2, která je pro členské státy dostatečným důvodem k posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší.Článek 3Uplatňování a odpovědnostČlenské státy pověří uplatňováním této směrnice příslušné orgány a subjekty na patřičné úrovni, které jsou odpovědné za:- uplatňování této směrnice,- posuzování kvality vnějšího ovzduší,- schvalování měřicích mechanismů a přístrojů (metod, vybavení, sítí, laboratoří),- zajištění přesnosti měření pomocí měřicích přístrojů a kontroly dodržování přesnosti těchto přístrojů, zejména prostřednictvím interních kontrol jakosti prováděných mimo jiné v souladu s požadavky evropských norem pro zabezpečení jakosti,- analýzu metod posuzování,- koordinaci Komisí organizovaných programů Společenství pro zabezpečování jakosti na jejich území.Členské státy zpřístupní veřejnosti informace podle prvního pododstavce zároveň s jejich předáním Komisi.Článek 4Stanovení mezních hodnot a výstražných prahových hodnot pro vnější ovzduší1. Komise předkládá Radě návrhy na stanovení mezních hodnot a případně výstražných prahových hodnot pro znečišťující látky uvedené v příloze I podle tohoto harmonogramu:- pro znečišťující látky 1 až 5 nejpozději do 31. prosince 1996,- pro ozon v souladu s článkem 8 směrnice 92/72/EHS,- pro znečišťující látky 7 a 8 nejpozději do 31. prosince 1997,- pro znečišťující látky 9 až 13 co nejdříve, ale nejpozději do 31. prosince 1999.Při stanovení mezních hodnot a případně výstražných prahových hodnot se zohledňují faktory, jejichž orientační výčet je uveden v příloze II.Pokud jde o ozon, budou uvedené návrhy brát v úvahu specifické mechanismy tvorby této znečišťující látky a v této souvislosti budou moci stanovit cílové nebo mezní hodnoty.Dojde-li k překročení cílové hodnoty stanovené pro ozon, členské státy informují Komisi o opatřeních přijatých k jejímu opětovnému dosažení. Na základě této informace Komise posoudí, zda jsou nezbytná dodatečná opatření na úrovni Společenství, a v případě potřeby předloží návrhy Radě.Co se týče jiných znečišťujících látek, Komise předloží Radě návrhy na stanovení mezních hodnot a případně výstražných prahových hodnot, ukáže-li se na základě vědeckého pokroku a s ohledem na kritéria stanovená v příloze III, že je ve Společenství nezbytné zabraňovat a předcházet škodlivým účinkům uvedených znečišťujících látek na lidské zdraví nebo životní prostředí jako celek nebo tyto škodlivé účinky omezovat.2. Komise odpovídá za přezkoumání údajů, na jejichž základě byly stanoveny mezní hodnoty a výstražné prahové hodnoty uvedené v odstavci 1, přičemž vezme v úvahu aktuální výsledky vědeckého výzkumu v oblasti životního prostředí a epidemiologie, stejně jako aktuální vývoj v oblasti metrologie.3. Společně se stanovením mezních hodnot a výstražných prahových hodnot se stanovují také kritéria a metody pro:a) měření používaná při uplatňování právních předpisů podle odstavce 1:- výběr míst odběru vzorků,- minimální počet míst odběru vzorků,- referenční metody a způsoby odběru vzorků;b) používání jiných metod posuzování kvality vnějšího ovzduší, zvláště modelování:- prostorové rozlišení pro modelování a metody objektivního hodnocení,- referenční metody modelování.Tato kritéria a metody se stanovují pro každou znečišťující látku s ohledem na velikost aglomerací nebo na hodnoty znečišťujících látek v posuzovaných oblastech.4. S ohledem na skutečné hodnoty příslušné znečišťující látky při stanovení mezních hodnot, jakož i na čas potřebný k provedení opatření za účelem zlepšení kvality vnějšího ovzduší, může Rada pro mezní hodnotu rovněž stanovit přechodnou mez tolerance.Tato mez bude snižována podle pravidel, jež budou určena pro každou znečišťující látku tak, aby bylo dosaženo mezní hodnoty nejpozději do konce období, které bude pro každou znečišťující látku stanoveno současně se stanovením mezní hodnoty.5. V souladu se Smlouvou přijme Rada právní předpisy podle odstavce 1 a ustanovení podle odstavců 3 a 4.6. Přijme-li členský stát přísnější opatření, než jaká jsou uvedena v předpisech podle odstavce 5, uvědomí o těchto opatřeních Komisi.7. Hodlá-li členský stát stanovit mezní hodnoty nebo výstražné prahové hodnoty pro znečišťující látky, které nejsou uvedeny v příloze I a na které se nevztahují předpisy Společenství o kvalitě vnějšího ovzduší ve Společenství, uvědomí včas Komisi o svém záměru. Komise poskytne včas odpověď na otázku, zda je nutno přijímat na úrovni Společenství opatření podle kritérií v příloze III.Článek 5Předběžné posouzení kvality vnějšího ovzdušíČlenské státy, které nedisponují reprezentativními hodnotami znečišťujících látek naměřenými pro všechny oblasti a aglomerace, provedou sérii reprezentativních měření, šetření nebo posouzení, aby měly včas k dispozici údaje nezbytné k uplatňování předpisů podle čl. 4 odst. 1.Článek 6Posuzování kvality vnějšího ovzduší1. Po stanovení mezních hodnot a výstražných prahových hodnot bude v souladu s tímto článkem posuzována kvalita vnějšího ovzduší na celém území členských států.2. V souladu s kritérii v čl. 4 odst. 3 je měření příslušných znečišťujících látek podle čl. 4 odst. 3 povinné v těchto oblastech:- v aglomeracích ve smyslu čl. 2 odst. 10,- v oblastech, v nichž se hodnoty pohybují mezi mezními hodnotami a hodnotami stanovenými v odstavci 3,- v jiných oblastech, v nichž hodnoty přesahují mezní hodnoty.Stanovená opatření mohou být doplněna metodami modelování s cílem zajištění odpovídajícího množství informací o kvalitě vnějšího ovzduší.3. K posouzení kvality vnějšího ovzduší lze použít kombinaci měření a modelování, jsou-li hodnoty v určitém reprezentativním období nižší než hodnota, která je nižší než mezní hodnota a která má být stanovena v souladu s předpisy přijatými podle čl. 4 odst. 5.4. Jsou-li hodnoty nižší než hodnota, která má být stanovena v souladu s předpisy přijatými podle čl. 4 odst. 5, je případně možné použít k posouzení úrovně znečištění pouze modelování nebo odborný odhad. Toto ustanovení se nevztahuje na aglomerace v případě znečišťujících látek, pro které byly stanoveny výstražné prahové hodnoty v souladu s předpisy přijatými podle čl. 4 odst. 5.5. V místech, kde musí být koncentrace znečišťujících látek měřeny, se měření provádějí na určených místech měření, a to buď kontinuálně, nebo jednorázovým odběrem vzorků; počet měření musí být dostatečný pro stanovení sledovaných hodnot.Článek 7Zlepšování kvality vnějšího ovzdušíObecné požadavky1. Členské státy učiní nezbytná opaření k zajištění dodržování mezních hodnot.2. Opatření činěná k dosažení cílů této směrnice:a) zohledňují integrovaný přístup k ochraně ovzduší, vody a půdy;b) nejsou v rozporu s právem Společenství v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci;c) nemají žádné významné nepříznivé účinky na životní prostředí v ostatních členských státech.3. Členské státy vypracují akční plány, v nichž uvedou krátkodobá opatření, která mají být přijata v případě rizika překročení mezních hodnot nebo výstražných prahových hodnot s cílem snížení tohoto rizika a zkrácení doby trvání takové situace. V některých případech mohou uvedené plány stanovit opatření na kontrolu a v nezbytném případě i na pozastavení činností, které přispívají k překračování mezních hodnot, včetně provozu motorových vozidel.Článek 8Opatření pro oblasti, v nichž hodnoty překračují mezní hodnotu1. Členské státy vypracují seznam oblastí a aglomerací, v nichž hodnoty jedné nebo několika znečišťujících látek překračují součet mezní hodnoty a meze tolerance.Nebyla-li pro určitou znečišťující látku stanovena mez tolerance, postupuje se v oblastech a aglomeracích, v nichž hodnota uvedené znečišťující látky překračuje mezní hodnotu, stejným způsobem jako v oblastech a aglomeracích uvedených v prvním pododstavci a na tyto oblasti a aglomerace se vztahují odstavce 3, 4 a 5.2. Členské státy vypracují seznam oblastí a aglomerací, v nichž se hodnoty jedné nebo několika znečišťujících látek pohybují mezi mezní hodnotou a součtem mezní hodnoty a meze tolerance.3. Pro oblasti a aglomerace uvedené v odstavci 1 přijmou členské státy opatření k zajištění vypracování nebo uplatňování plánu či programu, na jehož základě bude ve stanovené lhůtě dosaženo mezní hodnoty.Uvedený plán nebo program musí být zpřístupněn veřejnosti a musí obsahovat přinejmenším informace vyjmenované v příloze IV.4. Pro oblasti a aglomerace uvedené v odstavci 1, v nichž je hodnota více než jedné znečišťující látky vyšší než mezní hodnoty, vypracují členské státy integrovaný plán zahrnující všechny takové znečišťující látky.5. Komise pravidelně kontroluje plnění plánů nebo programů předložených podle odstavce 3 posuzováním dosaženého pokroku a trendů v oblasti znečištění ovzduší.6. Pokud následkem významného znečištění vzniklého v jiném členském státě hodnota znečišťující látky překročí nebo hrozí překročit součet mezní hodnoty a meze tolerance nebo případně výstražnou prahovou hodnotu, musí dané členské státy vzniklou situaci vzájemně konzultovat a hledat řešení. Komise se může těchto konzultací účastnit.Článek 9Požadavky pro oblasti, v nichž jsou hodnoty nižší než mezní hodnotaČlenské státy vypracují seznam oblastí a aglomerací, v nichž jsou hodnoty znečišťujících látek nižší než mezní hodnoty.Členské státy udržují hodnoty znečišťujících látek v těchto oblastech a aglomeracích pod mezními hodnotami a usilují o zachování nejlepší možné kvality vnějšího ovzduší v souladu s udržitelným rozvojem.Článek 10Opatření v případě překročení výstražných prahových hodnotDojde-li k překročení výstražných prahových hodnot, členské státy zabezpečí přijetí nezbytných opatření k informování veřejnosti (např. prostřednictvím rozhlasu, televize a tisku). Členské státy také zasílají Komisi předběžné informace o naměřených hodnotách a délce trvání případů zvýšeného znečištění, a to nejpozději tři měsíce od jejich výskytu. Seznam základních údajů, které mají být poskytnuty veřejnosti, bude vypracován současně se stanovením výstražných prahových hodnot.Článek 11Předávání informací a zprávPoté, co Rada přijme první návrh podle první odrážky čl. 4 odst. 1:1. členské státy oznámí Komisi příslušné orgány, laboratoře a subjekty podle článku 3 aa) v souvislosti s oblastmi podle čl. 8 odst. 1:i) informují Komisi o výskytu hodnot překračujících součet mezní hodnoty a meze tolerance, o dnech nebo obdobích, kdy byly uvedené hodnoty naměřeny, a o hodnotách zaznamenaných v průběhu devíti měsíců následujících po skončení každého roku.Nebyla-li pro určitou znečišťující látku stanovena mez tolerance, postupuje se v oblastech a aglomeracích, v nichž hodnota uvedené znečišťující látky překračuje mezní hodnotu, stejným způsobem jako v oblastech a aglomeracích uvedených v prvním pododstavci;ii) informují Komisi o příčinách každého zaznamenaného případu v průběhu devíti měsíců následujících po skončení každého roku;iii) zasílají Komisi plány nebo programy podle čl. 8 odst. 3 nejpozději dva roky od konce roku, v jehož průběhu byly dané hodnoty naměřeny;iv) informují Komisi každé tři roky o stavu plnění plánu nebo programu;b) zasílají Komisi každoročně, ale nejpozději devět měsíců od konce každého roku, seznam oblastí a aglomerací podle čl. 8 odst. 1 a 2 a článku 9;c) zasílají Komisi v rámci zprávy za příslušný úsek péče o životní prostředí podle článku 4 směrnice Rady 91/692/EHS ze dne 23. prosince 1991, kterou se normalizují a racionalizují zprávy o provádění některých směrnic týkajících se životního prostředí [9], každé tři roky a nejpozději devět měsíců od konce každého tříletého období souhrnné informace o hodnotách naměřených nebo případně vyhodnocených v oblastech a aglomeracích podle článků 8 a 9;d) informují Komisi o používaných metodách předběžného posouzení kvality ovzduší podle článku 5.2. Komise zveřejňuje:a) každoročně seznam oblastí a aglomerací podle čl. 8 odst. 1;b) každé tři roky zprávu o kvalitě vnějšího ovzduší ve Společenství. Tato zpráva obsahuje souhrnné informace získané prostřednictvím mechanismu výměny informací mezi Komisí a členskými státy.3. Komise bude při sestavování zprávy podle odst. 2 písm. b) podle potřeby využívat odborné zázemí Evropské agentury pro životní prostředí.Článek 12Výbor a funkce výboru1. Změny nezbytné k přizpůsobení kritérií a metod podle čl. 4 odst. 2, pravidel předávání informací poskytovaných na základě článku 11, jakož i dalších úkolů uvedených v předpisech přijatých podle čl. 4 odst. 3 vědeckotechnickému pokroku se přijímají v souladu s postupem stanoveným v odstavci 2 tohoto článku.Uvedené přizpůsobení nesmí přímo ani nepřímo způsobit změnu mezních hodnot ani výstražných prahových hodnot.2. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 131. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 18 měsíců po vstupu této směrnice v platnost, co se týče předpisů týkajících se článků 1 až 4 a 12 a příloh I, II, III a IV, a nejpozději ke dni, od něhož se použijí předpisy podle čl. 4 odst. 5, co se týče předpisů týkajících se ostatních článků.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 14Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 15Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 27. září 1996.Za RadupředsedaM. Lowry[1] Úř. věst. C 216, 6.8.1994, s. 4.[2] Úř. věst. C 110, 2.5.1995, s. 5.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 16. června 1995 (Úř. věst. C 166, 3.7.1995, s. 173). Společný postoj Rady ze dne 30. listopadu 1995 (Úř. věst. C 59, 28.2.1996, s. 24) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 22. května 1996 (Úř. věst. C 166, 10.6.1996, s. 63).[4] Úř. věst. C 138, 17.5.1993, s. 1.[5] Úř. věst. L 229, 30.8.1980, s. 30. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/692/EHS (Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48).[6] Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 15. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/692/EHS.[7] Úř. věst. L 87, 27.3.1985, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/692/EHS.[8] Úř. věst. L 297, 13.10.1992, s. 1.[9] Úř. věst. L 377, 31.12.1991, s. 48.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISEZNAM LÁTEK ZNEČIŠŤUJÍCÍCH OVZDUŠÍ, KTERÉ JE NUTNO BRÁT V ÚVAHU PŘI POSUZOVÁNÍ A ŘÍZENÍ KVALITY VNĚJŠÍHO OVZDUŠÍI. Znečišťující látky, které musí být zkoumány v počáteční fázi, včetně znečišťujících látek, na které se vztahují stávající směrnice o kvalitě vnějšího ovzduší1. Oxid siřičitý2. Oxid dusičitý3. Částice jemné frakce jako např. saze (včetně PM 10)4. Suspendované částice5. Olovo6. OzonII. Jiné látky znečišťující ovzduší7. Benzen8. Oxid uhelnatý9. Polycyklické aromatické uhlovodíky10. Kadmium11. Arsen12. Nikl13. Rtuť--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIFAKTORY ZOHLEDŇOVANÉ PŘI STANOVOVÁNÍ MEZNÍCH HODNOT A VÝSTRAŽNÝCH PRAHOVÝCH HODNOTPři stanovování mezní hodnoty či případně výstražné prahové hodnoty je možné přihlédnout zejména k faktorům uvedeným v tomto orientačním výčtu:- stupeň expozice obyvatelstva, a zvláště citlivých podskupin,- klimatické podmínky,- citlivost živočichů a rostlin a jejich stanovišť,- historické dědictví vystavené působení znečišťujících látek,- ekonomická a technická proveditelnost,- dálkový přenos znečišťujících látek týkající se i sekundárních znečišťujících látek včetně ozonu.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIKRITÉRIA VÝBĚRU LÁTEK ZNEČIŠŤUJÍCÍCH OVZDUŠÍ, K NIMŽ SE MÁ PŘIHLÍŽET1. Možnost, závažnost a četnost účinků; co se týče lidského zdraví a životního prostředí jako celku, je třeba brát zvláštní zřetel na nezvratné účinky.2. Velká rozšířenost a vysoká koncentrace znečišťující látky v ovzduší.3. Přeměny znečišťujících látek v životním prostředí nebo metabolické změny, neboť tyto změny mohou vést ke vzniku chemikálií s vyšší toxicitou.4. Přetrvávání znečišťujících látek v životním prostředí, zvláště pokud znečišťující látka není biologicky rozložitelná a může se hromadit v lidském organismu, v životním prostředí nebo v potravinovém řetězci.5. Účinky znečišťující látky:- množství obyvatel, biologických zdrojů nebo ekosystémů vystavených působení znečišťující látky,- existence zvláště citlivých cílových organismů v dané oblasti.6. Je také možno použít metody hodnocení rizika.Při výběru znečišťujících látek musí být brána v úvahu příslušná kritéria nebezpečnosti stanovená směrnicí 67/548/EHS [1] a jejími následnými úpravami.[1] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1/670. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 91/632/EHS (Úř. věst. L 338, 10.12.1991, s. 23).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVINFORMACE, KTERÉ MAJÍ BÝT ZAHRNUTY DO MÍSTNÍCH, REGIONÁLNÍCH NEBO NÁRODNÍCH PROGRAMŮ ZLEPŠOVÁNÍ KVALITY VNĚJŠÍHO OVZDUŠÍInformace poskytované podle čl. 8 odst. 31. Místo překročení mezní hodnoty- region- město (mapa)- měřicí stanice (mapa, zeměpisné souřadnice).2. Všeobecné informace- typ oblasti (město, průmyslová nebo venkovská oblast)- odhadovaná znečištěná plocha (km2) a odhadovaný počet obyvatel vystavených znečištění- důležité klimatické údaje- důležité topografické údaje- dostatečné informace o druhu cílových organismů, které mají být v oblasti chráněny.3. Odpovědné orgányJména a adresy osob odpovědných za vypracování a uplatňování plánů zlepšování kvality vnějšího ovzduší.4. Povaha a posuzování znečištění- koncentrace naměřené v předešlých letech (před realizací opatření na zlepšování kvality vnějšího ovzduší)- koncentrace naměřené od zahájení projektu- používané metody posuzování.5. Původ znečištění- seznam hlavních zdrojů emisí odpovědných za znečištění (mapa)- celkové množství emisí z těchto zdrojů (tuny/rok)- informace o znečištění pocházejícím z jiných regionů.6. Rozbor situace- podrobnosti o faktorech, které vedly k překročení mezní hodnoty (přenos včetně přeshraničního dálkového přenosu znečišťujících látek, vznik sekundárních znečišťujících látek)- podrobnosti o možných opatřeních na zlepšení kvality vnějšího ovzduší.7. Podrobnosti o opatřeních nebo projektech zlepšování kvality vnějšího ovzduší, které existovaly před vstupem této směrnice v platnost- místní, regionální, národní, mezinárodní opatření- sledované účinky těchto opatření.8. Podrobnosti o opatřeních nebo projektech přijatých za účelem snížení znečištění po vstupu této směrnice v platnost- seznam a popis všech opatření stanovených v projektu- harmonogram realizace- očekávané zlepšení kvality ovzduší a předpokládaná lhůta dosažení uvedených cílů.9. Podrobnosti o plánovaných nebo dlouhodobě připravovaných opatřeních nebo projektech.10. Seznam publikací, dokumentů, prací atd., které doplňují informace požadované podle této přílohy.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 21. prosince 1977, kterou se mění směrnice 70/156/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31978L0315

Úřední věstník L 081 , 28/03/1978 S. 0001 - 0002 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0056  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0041  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0056  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0103  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 8 S. 0103

		Směrnice Radyze dne 21. prosince 1977,kterou se mění směrnice 70/156/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(78/315/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že některé systémy nebo části vozidla, které tvoří samostatný technický celek, jsou již uváděny na trh jak odděleně, tak po montáži na vozidla; že pokud lze ověřit tyto systémy nebo části před jejich montáží na vozidlo, měl by být jejich volný pohyb usnadněn zavedením EHS schválení typu pro tyto samostatné technické celky;vzhledem k tomu, že je proto žádoucí, aby směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližovaní právních předpisů členských států pro schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3] byla neprodleně doplněna ustanoveními, která takové schválení typu zavádějí, aniž by tím byly dotčeny jiné změny této směrnice, zvláště změny obsažené v návrhu Komise ze dne 5. ledna 1977;vzhledem k tomu, že EHS schválení typu samostatných technických celků, které se mají montovat na vozidla, zjednodušuje postup schválení typu motorového vozidla vyloučením opakování určitých ověření při schvalování typu; že však musí být při udělování EHS schválení typu pro samostatné technické celky možné stanovit omezení pro jejich užití nebo podmínky pro jejich montáž;vzhledem k tomu, že musí vždy zůstat možnost přizpůsobení zvláštních směrnic ve výrobě samostatných technických celků technickému pokroku; že je pro tento účel vhodný postup stanovený v článku 13 směrnice 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Vkládá se nový článek, který zní:"Článek 9a1. Pokud to zvláštní směrnice výslovně stanoví, lze EHS schválení typu udělit rovněž pro typy systémů nebo konstrukčních částí vozidel, které tvoří samostatný technický celek.2. Pokud samostatný technický celek, který se má schválit, plní funkci nebo poskytuje specifickou vlastnost pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, a proto lze vyhovění jednomu nebo více požadavkům ověřit, pouze pokud samostatný technický celek, který se má schvalovat, funguje pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, ať skutečnými, nebo simulovanými, rozsah EHS schválení typu samostatného technického celku se podle toho omezí. Certifikát EHS schválení typu samostatného technického celku pak uvádí omezení užití a případné podmínky pro montáž. Dodržení těchto omezení a podmínek se ověří při EHS schválení typu vozidla.3. Články 3 až 9 a 14 se použijí obdobně.Držitel EHS schválení typu samostatného technického celku uděleného podle tohoto článku však je povinen nejen vyplnit prohlášení uvedené v čl. 5 odst. 2, ale též ke každému celku vyrobenému ve shodě se schváleným typem připojit výrobní nebo obchodní značku, označení typu, a jestliže tak stanoví zvláštní směrnice, i číslo schválení typu."Článek 2V článku 11 se doplňuje nový pododstavec, který zní:"Tento postup se použije i při vkládání ustanovení o EHS schválení typu samostatných technických celků do zvláštních směrnic."Článek 31. Členské státy uvedou v účinnost právní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. prosince 1977.Za RadupředsedaJ. Chabert[1] Úř. věst. C 118, 16.5.1977, s. 29.[2] Úř. věst. C 114, 11.5.1977, s. 1.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/72/EU ze dne 14. září 2011 , kterou se mění směrnice 2000/25/ES, pokud jde o ustanovení o traktorech uváděných na trh v rámci přechodného režimu  Text s významem pro EHP

text:
               23.9.2011

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 246/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/72/EU
   ze dne 14. září 2011,
   kterou se mění směrnice 2000/25/ES, pokud jde o ustanovení o traktorech uváděných na trh v rámci přechodného režimu
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na článek 114 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/25/ES ze dne 22. května 2000 o opatřeních proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z motorů používaných k pohonu zemědělských a lesnických traktorů (3) upravuje emise z výfuku motorů zabudovaných do zemědělských a lesnických traktorů s cílem lépe chránit zdraví osob a životní prostředí. Směrnice 2000/25/ES stanovila, že mezní hodnoty emisí platné v roce 2010 pro schválení typu většiny vznětových motorů označené jako etapa III A měly být nahrazeny přísnějšími mezními hodnotami etapy III B, které měly vstoupit v platnost postupně od 1. ledna 2011, pokud jde o uvádění na trh, a od 1. ledna 2010, pokud jde o schvalování typu těchto motorů. Etapa IV stanovující přísnější mezní hodnoty emisí než etapa III B vstoupí v platnost postupně od 1. ledna 2013, pokud jde o schvalování typu těchto motorů, a od 1. ledna 2014, pokud jde o uvádění na trh.

               (2)

               Přechod na etapu III B vyžaduje skokovou změnu v technologii s významnými zaváděcími náklady na změnu konstrukce motorů a vývoj pokročilých technických řešení. Stávající celosvětová finanční a hospodářská krize ani jakýkoliv hospodářský pokles by však neměly vést ke snížení standardů v oblasti životního prostředí. Tato revize směrnice 2000/25/ES by proto měla být považována za výjimečnou. Navíc investice do technologií šetrných k životnímu prostředí jsou významné pro podporu budoucího růstu, zaměstnanosti a ochrany zdraví.

               (3)

               Směrnice 2000/25/ES stanoví přechodný režim, který výrobcům traktorů dovoluje v průběhu dané etapy nakoupit omezený počet motorů, jež nevyhovují mezním hodnotám emisí platným pro tuto etapu, ale jež byly schváleny podle požadavků platných pro etapu, jež předchází platné etapě.

               (4)

               Od roku 2005 stanoví směrnice 2000/25/ES hodnocení možné potřeby další pružnosti týkající se mezních hodnot emisí etap III B a IV. S cílem poskytnout průmyslu dočasnou úlevu při přechodu k další etapě je nutno přizpůsobit podmínky platné pro přechodný režim.

               (5)

               V průběhu etapy III B by počet traktorů uváděných na trh a do provozu neměl v žádné kategorii motorů překročit 40 % množství traktorů uvedených na trh výrobcem traktorů v dané kategorii motorů. Alternativní možnost povolit uvedení na trh a do provozu pevně stanoveného počtu traktorů v rámci přechodného režimu by měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Výrobci traktorů, které spadají do působnosti této směrnice, by měli mít možnost využívat evropských programů finanční podpory nebo příslušných podpůrných programů členských států. Tyto podpůrné programy mohou upřednostňovat projekty, které využívají dostupné technologie s nejvyššími emisními normami.

               (7)

               Směrnice 2000/25/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (8)

               Opatření stanovená v této směrnici odrážejí dočasné obtíže, jimž odvětví čelí. Proto by platnost těchto opatření měla být omezena na dobu trvání etapy III B.

               (9)

               Současné mezní hodnoty emisí by měly být zpřísněny, a to i s ohledem na velmi jemné uhlíkové částice, zejména zavedením mezních hodnot pro počet částic v budoucích právních předpisech, jestliže to příslušná posouzení dopadu označí za důvodné,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny směrnice 2000/25/ES
   Směrnice 2000/25/ES se mění takto:

               1)

               V článku 1 se doplňují nové odrážky, které znějí:

                           „—

                           „přechodným režimem“ postup udělení výjimky, kterým členský stát povolí uvést na trh a do provozu omezený počet traktorů v souladu s podmínkami stanovenými v článku 3a,

                           —

                           „kategorií motorů“ kategorie, do nichž se dělí motory způsobem, který spojuje třídu výkonu s etapou omezení výfukových emisí,

                           —

                           „dodáním na trh“ dodání traktoru nebo motoru k distribuci nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně,

                           —

                           „uvedením na trh“ první dodání traktoru nebo motoru na trh,

                           —

                           „uvedením do provozu“ první použití traktoru nebo motoru v Unii k určenému účelu. Za datum uvedení do provozu se považuje datum registrace, pokud je traktor registrován, nebo datum uvedení na trh.“

               2)

               Článek 3a nahrazuje tímto:
               „Článek 3a
               Přechodný režim
               Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 členské státy zajistí, aby mohl být na žádost výrobce traktorů a pod podmínkou, že schvalovací orgán vydal příslušné povolení pro uvedení na trh postupem stanoveným v příloze IV, uveden do provozu omezený počet traktorů vybavených motory schválenými podle požadavků na mezní hodnoty emisí platných pro etapu, jež předchází platné etapě.
               Přechodný režim začíná od počátku platnosti dané etapy a trvá tak dlouho jako daná etapa. Přechodný režim stanovený v bodě 1.2 přílohy IV je však omezen na dobu trvání etapy III B nebo na tři roky v případech, kdy následná etapa neexistuje.“

               3)

               Příloha IV se nahrazuje zněním obsaženým v příloze této směrnice.

         Článek 2
   Provedení
   1.   Členské státy do 24. září 2011 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 14. září 2011.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  Úř. věst. C 107, 6.4.2011, s. 26.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 23. června 2011 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 19. července 2011.

      (3)  Úř. věst. L 173, 12.7.2000, s. 1.

      PŘÍLOHA
      Příloha IV se nahrazuje tímto:

            „PŘÍLOHA IV

               USTANOVENÍ O TRAKTORECH A MOTORECH UVÁDĚNÝCH NA TRH V RÁMCI PŘECHODNÉHO REŽIMU STANOVENÉHO V ČLÁNKU

            1.   POSTUP VÝROBCE TRAKTORŮ

                        1.1

                        S výjimkou průběhu etapy III B požádá výrobce traktorů, který si přeje použít přechodný režim, schvalovací orgán o povolení uvést na trh traktory v souladu s příslušnými ustanoveními této přílohy. Počet těchto traktorů nesmí překročit hodnoty stanovené v bodech 1.1.1 a 1.1.2. Motory musí splňovat požadavky uvedené v článku 3a.

                        1.1.1

                        Počet traktorů uvedených na trh v rámci přechodného režimu nesmí v žádné kategorii motorů překročit 20 % ročního počtu traktorů s motory dotyčné kategorie (vypočteno jako průměr odbytu na trhu Unie v posledních pěti letech) uvedených výrobcem traktorů na trh. Pokud výrobce traktorů uváděl traktory na trh v Unii po dobu kratší než pět let, vypočte se průměr za období, během kterého uváděl traktory na trh v Unii.

                        1.1.2

                        Alternativně k bodu 1.1.1 nesmí počet traktorů uvedených na trh v rámci přechodného režimu v každé třídě výkonu motoru překročit tyto hodnoty:

                                    Třída výkonu motoru
                                    P (kW)

                                    Počet traktorů

                                    19 ≤ P < 37

                                    200

                                    37 ≤ P < 75

                                    150

                                    75 ≤ P < 130

                                    100

                                    130 ≤ P ≤ 560

                                    50

                        1.2

                        V průběhu etapy III B požádá výrobce traktorů, který si přeje použít přechodný režim, schvalovací orgán o povolení, aby mohl uvést na trh traktory v souladu s příslušnými ustanoveními této přílohy. Počet těchto traktorů nesmí překročit hodnoty stanovené v bodech 1.2.1 a 1.2.2. Motory musí splňovat požadavky uvedené v článku 3a.

                        1.2.1

                        Počet traktorů uvedených na trh v rámci přechodného režimu nesmí v žádné kategorii motorů překročit 40 % ročního počtu traktorů s motory dotyčné kategorie (vypočteno jako průměr odbytu na trhu Unie v posledních pěti letech) uvedených výrobcem traktorů na trh. Pokud výrobce traktorů uváděl traktory na trh v Unii po dobu kratší než pět let, vypočte se průměr za období, během kterého uváděl traktory na trh v Unii.

                        1.2.2

                        Alternativně k bodu 1.1.2 nesmí počet traktorů uvedených na trh v rámci přechodného režimu v každé třídě výkonu motoru překročit tyto hodnoty:

                                    Třída výkonu motoru
                                    P (kW)

                                    Počet traktorů

                                    37 ≤ P < 56

                                    200

                                    56 ≤ P < 75

                                    175

                                    75 ≤ P < 130

                                    250

                                    130 ≤ P ≤ 560

                                    125

                        1.3

                        Výrobce traktorů přiloží ke své žádosti podané schvalovacímu orgánu:

                                    a)

                                    vzorek štítků, které budou připojeny ke každému traktoru, v němž bude instalován motor uvedený na trh v rámci přechodného režimu. Na štítcích budou uvedena slova: ‚TRAKTOR Č … (výrobní číslo) Z … (celkový počet traktorů v příslušné třídě výkonu) S MOTOREM Č … PODLE SCHVÁLENÍ TYPU (směrnice 2000/25/ES) Č …‘; a

                                    b)

                                    vzorek doplňkového štítku připojeného k motoru s textem podle bodu 2.2.

                        1.4

                        Výrobce traktorů poskytne schvalovacímu orgánu veškeré nezbytné informace spojené s použitím přechodného režimu, které si schvalovací orgán vyžádá pro své rozhodnutí.

                        1.5

                        Výrobce traktorů předloží schvalovacím orgánům všech členských států, kde je traktor uváděn na trh, každých šest měsíců zprávu o provádění přechodného režimu, který používá. Zpráva musí obsahovat souhrnné údaje o počtu traktorů uvedených na trh v rámci přechodného režimu, výrobní čísla motorů a traktorů a přehled členských států, kde byly tyto traktory uvedeny do provozu. Tento postup musí pokračovat po celou dobu používání přechodného režimu bez jakýchkoli výjimek.

                  2.   POSTUP VÝROBCE MOTORŮ

                        2.1

                        Výrobce motorů může uvést na trh motory v rámci přechodného režimu, jenž je povolen v souladu s body 1 a 3 této přílohy.

                        2.2

                        Výrobce motorů označí tyto motory takto: ‚Motor uvedený na trh v rámci přechodného režimu‘ v souladu s požadavky uvedenými v oddíle 5 přílohy I.

                  3.   POSTUP SCHVALOVACÍHO ORGÁNU
            Schvalovací orgán vyhodnotí obsah žádosti o přechodný režim a přiložených dokumentů. Následně vyrozumí výrobce traktorů o svém rozhodnutí, zda povolit uplatnění požadovaného přechodného režimu.“