title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0071

Úřední věstník L 018 , 21/01/1997 S. 0001 - 0006

		Směrnice Evropského parlamentu A Rady 96/71/ESze dne 16. prosince 1996o vysílání pracovníků v rámci poskytování služebEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 a článek 66 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],(1) vzhledem k tomu, že podle čl. 3 písm. c) Smlouvy představuje odstranění překážek volného pohybu osob a služeb mezi členskými státy jeden z cílů Společenství;(2) vzhledem k tomu, že podle Smlouvy jsou u poskytování služeb od konce přechodného období zakázana jakákoli omezení založená na státní příslušnosti či podmínkách bydliště;(3) vzhledem k tomu, že dotvoření vnitřního trhu nabízí dynamické prostředí pro nadnárodní poskytování služeb, které vede stále větší počet podniků k vysílání zaměstnanců, aby dočasně pracovali na území jiného členského státu, než ve kterém svou práci vykonávají obvykle;(4) vzhledem k tomu, že poskytování služeb může spočívat buď v provedení prací podnikem na jeho účet a pod jeho vedením, na základě smlouvy uzavřené mezi tímto podnikem a stranou, pro kterou jsou služby určeny, nebo v poskytnutí pracovníků pro jejich využití podnikem v rámci veřejné či soukromé zakázky;(5) vzhledem k tomu, že předpokladem této podpory nadnárodního poskytování služeb je volná soutěž a opatření zaručující dodržování práv pracovníků;(6) vzhledem k tomu, že vnášení nadnárodního prvku do pracovního poměru přináší obtíže týkající se práva rozhodného pro pracovní poměr a že je v zájmu zúčastněných stran stanovit pracovní podmínky platné pro uvažovaný pracovní poměr;(7) vzhledem k tomu, že Římská úmluva ze dne 19. června 1980 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy [4], podepsaná dvanácti členskými státy, vstoupila ve většině členských států v platnost 1. dubna 1991;(8) vzhledem k tomu, že článek 3 této úmluvy stanoví jako obecné pravidlo svobodnou volbu práva pro smluvní strany; že v případě neexistence této volby se smlouva podle čl. 6 odst. 2 řídí právem země, v níž zaměstnanec při plnění smlouvy obvykle vykonává svou práci, a to i v případě, je-li dočasně zaměstnán v jiné zemi, anebo právem země, v níž se nachází provozovna, u které je zaměstnán, nevykonává-li zaměstnanec obvykle svou práci v téže zemi, avšak pokud z celkových okolností vyplývá, že pracovní smlouva úžejí souvisí s jinou zemí, použije se v takovém případě právo této země;(9) vzhledem k tomu, že podle čl. 6 odst. 1 zmíněné úmluvy nesmí být zaměstnanec v důsledku volby rozhodného práva stranami zbaven ochrany, kterou mu poskytují kogentní ustanovení práva, které se použije podle odstavce 2 uvedeného článku v případě neexistence volby rozhodného práva;(10) vzhledem k tomu, že článek 7 zmíněné úmluvy stanoví s výhradou určitých podmínek, že kromě práva prohlášeného za rozhodné lze uplatnit kogentní ustanovení práva jiné země, zejména práva členského státu, na jehož území byl pracovník dočasně vyslán;(11) vzhledem k tomu, že podle zásady přednosti práva Společenství stanovené v článku 20 úmluvy, není zmíněnou úmluvou dotčeno použití kolizních norem pro smluvní závazkové vztahy ve zvláštních oblastech, které jsou nebo budou obsaženy v právních aktech orgánů Evropských společenství nebo ve vnitrostátním právu, které bylo harmonizováno při provádění takových právních aktů;(12) vzhledem k tomu, že právo Společenství nevylučuje, aby členské státy uplatňovaly své právní předpisy či kolektivní smlouvy uzavřené mezi zaměstnavateli a pracovníky vůči každé osobě, která je zaměstnaná, byť dočasně, na jejich území, i když je její zaměstnavatel usazen v jiném členském státě; že právo Společenství nezakazuje členským státům, aby zajistily dodržování těchto ustanovení vhodným způsobem;(13) vzhledem k tomu, že je třeba koordinovat právní předpisy členských států, aby byl určen základ kogentních ustanovení pro účely minimální ochrany, jež musí v hostitelské zemi dodržovat zaměstnavatelé, kteří vysílají pracovníky za účelem vykonávání dočasné práce na území členského státu, kde jsou služby poskytovány; že této koordinace může být dosaženo pouze prostřednictvím práva Společenství;(14) vzhledem k tomu, že by poskytovatelé služeb měli dodržovat základ jasně vymezených ochranných ustanovení, bez ohledu na dobu trvání vyslání pracovníka;(15) vzhledem k tomu, že je třeba stanovit, že na určité vymezené případy montáže nebo instalace zboží se nevztahují předpisy o minimální mzdě a minimální délce placené dovolené;(16) vzhledem k tomu, že by při použití předpisů o minimální mzdě a minimální délce placené dovolené měla být zajištěna určitá pružnost; že není-li doba vyslání delší než jeden měsíc, mohou se členské státy za určitých podmínek odchýlit od předpisů o minimální mzdě nebo mohou stanovit možnost odchylky prostřednictvím kolektivních smluv; že pokud se jedná o malý rozsah práce, kterou je třeba vykonat, mohou se členské státy odchýlit od předpisů o minimální mzdě a minimální délce placené dovolené;(17) vzhledem k tomu, že kogentní ustanovení pro minimální ochranu platná v hostitelské zemi nesmí bránit použití pracovních podmínek, pokud jsou pro pracovníky výhodnější;(18) vzhledem k tomu, že je třeba dodržet zásadu, podle které nemůže být podnikům usazeným mimo Společenství poskytováno lepší zacházení než podnikům usazeným na území členských států;(19) vzhledem k tomu, že tato směrnice, aniž jsou dotčena ostatní ustanovení práva Společenství, neukládá povinnost právního uznání existence podniků pro dočasnou práci, ani jí není dotčeno právo členských států uplatňovat své právní předpisy o poskytování pracovníků a o podnicích pro dočasnou práci na ty podniky, které nejsou usazeny na jejich území, ale vykonávají na jejich území činnost v rámci poskytování služeb;(20) vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčeny ani dohody uzavřené Společenstvím se třetími zeměmi, ani právní předpisy členských států o přístupu poskytovatelů služeb ze třetích zemích na jejich území; že se tato směrnice rovněž nedotýká vnitrostátních právních předpisů upravujících podmínky vstupu, bydliště a přístupu k zaměstnání pro pracovníky ze třetích zemí;(21) vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství [5] vymezuje ustanovení použitelná ve věci dávek a příspěvků sociálního zabezpečení;(22) vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy členských států o kolektivních akcích na obranu profesních zájmů;(23) vzhledem k tomu, že příslušné orgány různých členských států musí vzájemně spolupracovat při uplatňování této směrnice; že členské státy musí stanovit vhodná opatření pro případ nevyhovění této směrnici;(24) vzhledem k tomu, že je nutné zajistit řádné uplatňování této směrnice, a k tomuto účelu založit úzkou spolupráci mezi Komisí a členskými státy;(25) vzhledem k tomu, že nejpozději do pěti let po přijetí této směrnice musí Komise přezkoumat prováděcí pravidla k této směrnici, aby případně navrhla potřebné změny,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Oblast působnosti1. Tato směrnice se vztahuje na podniky usazené v některém členském státě, které vysílají v rámci nadnárodního poskytování služeb v souladu s odstavcem 3 pracovníky na území jiného členského státu.2. Tato směrnice se nevztahuje na podniky obchodního loďstva a jejich posádky.3. Tato směrnice se použije, pokud podniky uvedené v odstavci 1 učiní některé z následujících nadnárodních opatření:a) vyšlou pracovníka na území členského státu na vlastní účet a pod svým vedením na základě smlouvy uzavřené mezi podnikem pracovníky vysílajícím a stranou, pro kterou jsou služby určeny, činnou v tomto členském státě, jestliže po dobu vyslání existuje pracovní poměr mezi vysílajícím podnikem a pracovníkem, nebob) vyšlou pracovníka do provozovny nebo podniku náležejícího ke skupině podniků na území členského státu, jestliže po dobu vyslání existuje pracovní poměr mezi vysílajícím podnikem a pracovníkem, neboc) jako podnik pro dočasnou práci či podnik poskytující pracovníky vyšlou pracovníka do podniku, který jej využije, se sídlem nebo vykonávajícího činnost na území některého členského státu, jestliže po dobu vyslání existuje pracovní poměr mezi podnikem pro dočasnou práci či podnikem poskytujícím pracovníky na straně jedné a pracovníkem na straně druhé.4. Podnikům usazeným ve třetím státě nesmí být poskytováno lepší zacházení, než podnikům usazeným v některém členském státě.Článek 2Definice1. Pro účely této směrnice se "vyslaným pracovníkem" rozumí pracovník, který po omezenou dobu vykonává práci na území jiného členského státu než státu, ve kterém obvykle pracuje.2. Pro účely této směrnice je pojem "pracovník" vymezen podle právních předpisů členského státu, na jehož území byl pracovník vyslán.Článek 3Pracovní podmínky1. Členské státy zajistí, aby podniky uvedené v čl. 1 odst. 1 zaručovaly bez ohledu na právo rozhodné pro pracovní poměr pracovníkům vyslaným na jejich území pracovní podmínky týkající se dále uvedených záležitostí, které jsou v členském státě, ve kterém je práce vykonávána, stanoveny- právními či správními předpisy a/nebo- kolektivními smlouvami nebo rozhodčími nálezy, které byly prohlášeny za všeobecně použitelné ve smyslu odstavce 8, jestliže se týkají činností uvedených v příloze:a) maximální délky pracovní doby a minimální doby odpočinku,b) minimální délka dovolené za kalendářní rok,c) minimální mzda, včetně sazeb za přesčasy; tento bod se nevztahuje na doplňkové podnikové systémy zaopatření v důchodu,d) podmínky poskytování pracovníků, zejména prostřednictvím podniků pro dočasnou práci,e) ochrana zdraví, bezpečnosti a hygieny při práci,f) ochranná opatření týkající se pracovních podmínek těhotných žen nebo žen krátce po porodu, dětí a mladistvých,g) rovné zacházení pro muže a ženy a ostatní ustanovení o nediskriminaci.Pro účely této směrnice vymezují pojem "minimální mzda" uvedený v odst. 1 druhé odrážce písm. c) vnitrostátní právní předpisy a/nebo zvyklosti členského státu, na jehož území je pracovník vyslán.2. V případě první montáže a/nebo první instalace zboží, pokud tvoří podstatnou část smlouvy o dodávce zboží a jsou nezbytné pro uvedení dodaného zboží do provozu a provádějí je zkušení a/nebo specializovaní pracovníci dodavatelského podniku, se odst. 1 druhá odrážka písm. b) a c) nepoužije, pokud doba vyslání nepřesáhne 8 dnů.Toto ustanovení se nevztahuje na stavební činnosti uvedené v příloze.3. Členské státy se mohou po konzultaci se sociálními partnery v souladu s obvyklými postupy a zvyklostmi každého členského státu rozhodnout, že se odst. 1 druhá odrážka písm. c) nevztahuje na případy uvedené v čl. 1 odst. 3 písm. a) a b), pokud doba vyslání nepřesáhne jeden měsíc.4. Členské státy mohou v souladu s vnitrostátními právními předpisy a/nebo zvyklostmi stanovit odchylky od odst. 1 druhé odrážky písm. c) v případech uvedených v čl. 1 odst. 3 písm. a) a b) a z rozhodnutí členského státu ve smyslu odstavce 3 tohoto článku, a to prostřednictvím kolektivních smluv ve smyslu odstavce 8 tohoto článku, vztahujících se na jednu nebo více oblastí činnosti, pokud doba vyslání nepřesáhne jeden měsíc.5. Členské státy mohou stanovit poskytnutí odchylek od odst. 1 druhé odrážky písm. b) a c) v případech uvedených v čl. 1 odst. 3 písm. a) a b) z důvodu malého rozsahu prací, které se mají vykonat.Členské státy využívající možnosti uvedené v prvním pododstavci stanoví kritéria, která musí splňovat vykonávaná práce, aby byla považována za "práci malého rozsahu".6. Doba vyslání se vypočítává na základě referenčního období jednoho roku od počátku vyslání.Pro účely tohoto výpočtu se přihlíží k době vyslání případně splněné nahrazeným pracovníkem.7. Odstavce 1 až 6 nebrání použití pracovních podmínek, které jsou pro pracovníky výhodnější.Zvláštní příplatky za vyslání se považují za součást minimální mzdy, pokud se nevyplácejí jako náhrada výdajů skutečně vynaložených v důsledku vyslání, například výdaje za cestovné, ubytování a stravu.8. "Kolektivními smlouvami či rozhodčími nálezy, které byly prohlášeny za všeobecně použitelné" se rozumějí kolektivní smlouvy či rozhodčí nálezy, kterými se musí řídit všechny podniky dotyčného odvětví nebo povolání v dané zeměpisné oblasti.Jestliže neexistuje systém, který by prohlásil kolektivní smlouvy či rozhodčí nálezy za všeobecně použitelné ve smyslu prvního pododstavce, mohou členské státy, pokud se tak rozhodnou, považovat za základ- kolektivní smlouvy či rozhodčí nálezy, které mají všeobecný účinek na všechny podobné podniky dotyčného odvětví nebo povolání v dané zeměpisné oblasti, a/nebo- kolektivní smlouvy, které byly uzavřeny nejvíce reprezentativními organizacemi zaměstnavatelů a zaměstnanců na úrovni členského státu a které se uplatňují na celém vnitrostátním území,jestliže použití těchto smluv na podniky uvedené v čl. 1 odst. 1 zajišťuje rovné zacházení v záležitostech vyjmenovaných v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku mezi těmito podniky a ostatními podniky uvedenými v tomto pododstavci, které se nacházejí v podobné situaci.O rovné zacházení ve smyslu tohoto článku se jedná, pokud vnitrostátní podniky nacházející se v podobné situaci,- mají v daném místě nebo v dotyčném odvětví stejné povinnosti jako vysílající podniky v záležitostech vyjmenovaných v odst. 1 prvním pododstavci a- musí plnit tyto povinnosti se stejným účinkem.9. Členské státy mohou stanovit, že podniky uvedené v čl. 1 odst. 1 musí zajistit svým pracovníkům uvedeným v čl. 1 odst. 3 písm. c) podmínky, které se vztahují na dočasné pracovníky v tom členském státě, ve kterém se práce vykonává.10. Tato směrnice nevylučuje, aby členské státy na základě rovného zacházení a v souladu se Smlouvou uplatňovaly na vnitrostátní podniky a na podniky ostatních států- pracovní podmínky vztahující se na jiné záležitosti, než které jsou uvedeny v odst. 1 prvním pododstavci, pokud jsou dodržovány předpisy o veřejném pořádku,- pracovní podmínky stanovené v kolektivních smlouvách nebo rozhodčích nálezech ve smyslu odstavce 8, týkající se jiných činností, než které jsou uvedeny v příloze.Článek 4Spolupráce v oblasti informací1. Pro účely provádění této směrnice určí členské státy v souladu s vnitrostátními právními předpisy a/nebo zvyklostmi jedno nebo více kontaktních míst nebo jeden nebo více příslušných vnitrostátních orgánů.2. Členské státy upraví spolupráci mezi veřejnými orgány, které jsou v souladu s vnitrostátními právními předpisy příslušné pro dohled nad pracovními podmínkami uvedenýmiww v odstavci 3. Tato spolupráce zejména spočívá v odpovědích na odůvodněné žádosti těchto orgánů o informace o nadnárodním poskytování pracovníků, včetně informací o otevřeném zneužívání nebo o možných případech nezákonných nadnárodních aktivit.Komise a veřejné orgány uvedené v prvním pododstavci úzce spolupracují s cílem prošetřit všechny obtíže, které mohou nastat při uplatňování čl. 3 odst. 10.Vzájemná administrativní pomoc se poskytuje zdarma.3. Každý členský stát učiní vhodná opatření, aby všeobecně zpřístupnil informace o pracovních podmínkách uvedených v článku 3.4. Každý členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o kontaktních místech a/nebo příslušných orgánech uvedených v odstavci 1.Článek 5OpatřeníČlenské státy přijmou vhodná opatření pro případ nedodržení této směrnice.Členské státy zejména zajistí, aby pracovníkům a/nebo jejich zástupcům byly k dispozici vhodné postupy pro plnění povinností stanovených touto směrnicí.Článek 6Soudní pravomocPro uplatnění práva na pracovní podmínky zaručené článkem 3 je možné zahájit soudní řízení v členském státě, na jehož území pracovník je nebo byl vyslán, aniž je popřípadě dotčeno právo zahájit soudní řízení v jiném státě podle stávajících mezinárodních úmluv o soudní pravomoci.Článek 7ProváděníČlenské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 16. prosince 1999. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 8Přezkoumání KomisíNejpozději do 16. prosince 2001 Komise přezkoumá provádění této směrnice s cílem navrhnout Radě v případě potřeby nezbytné změny.Článek 9Tato směrnice je určena všem členským státům.V Bruselu dne 16. prosince 1996.Za Evropský parlamentpředsedaK. HänschZa RadupředsedaI. Yates[1] Úř. věst. C 225, 30.8.1991, s. 6 a Úř. věst. C 187, 9.7.1993, s. 5.[2] Úř. věst. C 49, 24.2.1992, s. 41.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 10. února 1993 (Úř. věst. C 72, 15.3.1993, s. 78), společný postoj Rady ze dne 3. června 1996 (Úř. věst. C 220, 29.7.1996, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. září 1996 (dosud nevyhlášeno v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 24. září 1996.[4] Úř. věst. L 266, 9.10.1980, s. 1[5] Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 3096/95 (Úř. věst. L 335, 30.12.1995, s. 10).--------------------------------------------------PŘÍLOHAČinnosti zmiňované v čl. 3 odst. 1 druhé odrážce zahrnují všechny stavební práce týkající se výstavby, oprav, údržby, přestavby nebo stržení budov, a zejména těchto prací:1 výkopové práce2 přemísťování zeminy3 vlastní stavební práce4 montáž a demontáž prefabrikovaných dílců5 zařízení nebo vybavení6 úpravy7 renovace8 opravy9 demontáž10 demolice11 údržba12 malířské a úklidové práce v rámci údržby13 asanace.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 96/35/ES ze dne 3. června 1996 o jmenování a odborné způsobilosti bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0035

Úřední věstník L 145 , 19/06/1996 S. 0010 - 0015

		Směrnice Rady 96/35/ESze dne 3. června 1996o jmenování a odborné způsobilosti bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestáchRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [3],vzhledem k tomu, že v průběhu let značně vzrostlo množství nebezpečných věcí přepravovaných ve vnitrostátní i mezinárodní dopravě, čímž se zvýšilo nebezpečí nehod;vzhledem k tomu, že některé nehody při přepravě nebezpečných věcí mohou být způsobeny nedostatečnou znalostí rizik spojených s touto přepravou;vzhledem k to mu, že v souvislosti s dotvořením vnitřního dopravního trhu je nezbytné přijmout opatření k lepšímu předcházení rizikům spojeným s touto přepravou;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [4] nestanoví opatření proti rizikům spojeným s přepravou nebezpečných věcí;vzhledem k tomu, že od podniků provozujících přepravu nebezpečných věcí nebo související nakládku nebo vykládku musí být vyžadováno, aby dodržovaly pravidla pro předcházení rizikům spojeným s přepravou nebezpečných věcí, ať jde o dopravu po silnici, železnici nebo vnitrozemských vodních cestách; že je proto třeba upravit jmenování bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí, kteří získali odpovídající odborné vzdělání;vzhledem k tomu, že cílem odborného vzdělávání těchto bezpečnostních poradců musí být získání znalostí základních právních a správních předpisů vztahujících se na tuto přepravu;vzhledem k tomu, že členské státy musí stanovit společný minimální rámec pro odborné vzdělávání, které bude prokázáno úspěšným složením zkoušky;vzhledem k tomu, že členské státy musí vydávat osvědčení o odborné způsobilosti poradců podle vzoru Společenství, na jehož základě smějí držitelé tohoto osvědčení vykonávat své povolání v celém Společenství;vzhledem k tomu, že odborná způsobilost bezpečnostních poradců pomůže zlepšit kvalitu služeb poskytovaných uživatelům; že tato odborná způsobilost rovněž pomůže snížit na nejnižší možnou míru riziko nehod, které mohou způsobit nenávratné škody životnímu prostředí a vážná zranění osobám, které přicházejí do styku s nebezpečnými věcmi,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1ÚčelČlenské státy přijmou v souladu s podmínkami stanovenými touto směrnicí nezbytná opatření, aby zajistily, že nejpozději do 31. prosince 1999 každý podnik, jehož činnost zahrnuje přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici nebo vnitrozemských vodních cestách nebo s touto přepravou související nakládku nebo vykládku, jmenuje jednoho nebo více bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí, jejichž úkolem je přispívat k předcházení rizikům pro osoby, majetek a životní prostředí, souvisejícím s těmito činnostmi.Článek 2DefinicePro účely této směrnice se:a) "podnikem" rozumí každá fyzická osoba, každá právnická osoba, bez ohledu na to, zda založená za účelem zisku, každé sdružení nebo seskupení osob bez právní subjektivity, ať již ziskové nebo neziskové, nebo každý subjekt veřejné moci, ať již s vlastní právní subjektivitou ne bo na orgánu s právní subjektivitou závislý, který provozuje přepravu, nakládku nebo vykládku nebezpečných věcí;b) "bezpečnostním poradcem pro přepravu nebezpečných věcí" (dále jen "poradce") rozumí každá osoba jmenovaná vedoucím podniku, která má vykonávat úkoly a plnit funkce podle článku 4 a která je držitelem osvědčení o odborném vzdělání podle článku 5;c) "nebezpečnými věcmi" rozumějí věci, které jsou tak definovány v příloze A směrnice Rady 94/55/ES ze dne 21. listopadu 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí [5];d) "činnostmi" rozumí přeprava nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách s výjimkou vnitrostátních vodních cest nenapojených na vnitrozemské vodní cesty ostatních členských států nebo nakládka a vykládka související s touto přepravou.Článek 3VýjimkyČlenské státy mohou stanovit, že se tato směrnice nevztahuje na podniky,a) jejichž činnosti se týkají přepravy nebezpečných věcí dopravními prostředky, které náležejí ozbrojeným silám nebo za něž ozbrojené síly odpovídají;b) jejichž činnosti se týkají omezených množství, která jsou v každé dopravní jednotce menší než množství definovaná v bodech 10010 a 10011 přílohy B směrnice 94/55/ES, neboc) jejichž hlavní ani vedlejší činností není přeprava nebo související nakládka nebo vykládka nebezpečných věcí, ale které se příležitostně zabývají vnitrostátní dopravou nebo související nakládkou nebo vykládkou nebezpečných věcí představující pouze velmi malé nebe zpečí nebo riziko znečištění.Článek 4Úkoly a jmenování poradce1. Hlavním úkolem poradce je, při zachování odpovědnosti vedoucího podniku, usilovat v rámci činností podniku všemi vhodnými prostředky a způsoby o opatření, která usnadní provádění těchto činností za dodržení platných předpisů a co nejlepších bezpečnostních podmínek. Jeho úkoly přizpůsobené činnostem podniku jsou stanoveny v příloze I.2. Funkce poradce smí být rovněž vykonávána vedoucím podniku, osobou s jinými úkoly v podniku nebo osobou, která není zaměstnancem dotyčného podniku, pokud je tato osoba skutečně schopna plnit úkoly poradce.3. Podnik sdělí jméno poradce na žádost příslušného orgánu nebo subjektu určeného pro tento účel členským státem.Článek 5Osvědčení o odborném vzdělání1. Poradce musí být držitelem osvědčení o odborném vzdělání podle vzoru Společenství (dále jen "osvědčení") vztahujícího se k danému oboru nebo oborům dopravy. Toto osvědčení vydává příslušný orgán nebo subjekt určený k tomuto účelu členským státem.2. K zís kání osvědčení se uchazeč musí podrobit školení a složit zkoušku schválenou příslušným orgánem členského státu.3. Hlavním účelem školení je poskytnout uchazečům dostatečné znalosti o rizicích spojených s přepravou nebezpečných věcí, o právních a správních předpisech vztahujících se na dotyčné obory dopravy a o úkolech uvedených v příloze I.4. Zkouška musí zahrnovat alespoň oblasti uvedené v příloze II.5. Osvědčení se vystavuje podle vzoru v příloze III.6. Osvědčení uznávají všechny členské státy.Článek 6Platnost osvědčeníOsvědčení platí po dobu pěti let. Doba platnosti osvědčení se automaticky prodlužuje o pět let, jestliže se během posledního roku před uplynutím platnosti osvědčení jeho držitel zúčastnil doplňujícího školení schváleného příslušným orgánem nebo složil zkoušku schválenou příslušným orgánem.Článek 7Zpráva o nehoděJestliže dojde během přepravy, nakládky nebo vykládky prováděné dotyčným podnikem k nehodě poškozující osoby, majetek nebo životní prostředí, zajistí poradce po shromáždění všech příslušných informací vypracování zprávy o nehodě pro vedení podniku nebo případně pro místní orgán veřejné moci.Tato zpráva nenahrazuje žádnou zprávu vedení podniku, která je v členských státech případně vyžadována podle jakýchkoli jiných mezinárodních nebo vnitrostátních právních předpisů nebo právních předpisů Společenství.Článek 8Úpravy směrniceZměny nezbytné pro přizpůsobení této směrnice vědeckému a technickému pokroku v oblastech její působnosti se přijímají postupem podle článku 9.Článek 91. Komisi je nápomocen Výbor pro přepravu nebezpečných věcí zřízený v souladu s článkem 9 směrnice 94/55/ES (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům členských států je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců od předložení věci Radě, přijme navrhovaná opatření Komise.Článek 10Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení o bezpečnosti a zdraví pracovníků na pracovištích stanovená směrnicí 89/391/EHS a jednotlivými prováděcími směrnicemi k ní.Článek 111. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1999. Neprodleně o nich informují Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 12Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 3. června 1996.Za RadupředsedaT. Treu[1] Úř. věst. C 185, 17.7.1991, s. 5 a Úř. věst. C 233, 11.9.1992, s. 5.[2] Stanovisko ze dne 27. listopadu 1991 (Úř. věst. C 40, 17.2.1992, s. 46).[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 15. května 1992 (Úř. věst. C 150, 15.6.1992, s. 332), společný postoj Rady ze dne 6. října 1995 (Úř. věst. C 297, 10.11.1995, s. 13) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 17. ledna 1996 (Úř. věst. C 32, 5.2.1996, s. 49).[4] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1.[5] Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 7.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IÚKOLY PORADCE PODLE ČL. 4 ODST. 1Poradce má zejména tyto povinnosti:- sledovat dodržování předpisů pro přepravu nebezpečných věcí,- poskytovat svému podniku doporučení týkající se přepravy nebezpečných věcí,- vypracovávat pro vedení podniku nebo případně pro místní orgán veřejné moci výroční zprávu o činnostech podniku v přepravě nebezpečných věcí. Tyto výroční zprávy se musí uchovávat po dobu pěti let a musí být předloženy na žádost orgánů členských států.Kromě toho má poradce rovněž povinnost sledovat tyto činnosti a postupy vztahující se k činnostem podniku:- postupy pro dodržování pravidel týkajících se identifikace přepravovaných nebezpečných věcí,- pořizování dopravních prostředků podnikem s přihlédnutím ke zvláštním požadavkům souvisejícím s nebezpečnými věcmi, které se jimi mají přepravovat,- postupy týkající se kontrol zařízení užívaného při přepravě, nakládce nebo vykládce nebezpečných věcí,- řádné školení příslušných zaměstnanců podniku a vedení záznamů o tomto školení v jejich dokumentaci,- uplatňování vhodných nouzových postupů v případě jakékoli nehody nebo mimořádné události, která může nepříznivě ovlivnit bezpečnost přepravy, nakládky nebo vykládky nebezpečných věcí,- šetření a případně vypracovávání zpráv o vážných nehodách, mimořádných událostech nebo vážných rušivých zásazích zaznamenaných během přepravy, nakládky nebo vykládky nebezpečných věcí,- uplatňování vhodných opatření k zamezení opakování nehod, mimořádných událostí nebo vážných rušivých zásahů,- zohlednění právních předpisů a zvláštních požadavků spojených s přepravou nebezpečných věcí při výběru a využívání subdodavatelů nebo třetích stran,- ověřování, zda zaměstnanci zapojení do přepravy, nakládky nebo vykládky nebezpečných věcí mají k dispozici podrobné provozní postupy a pokyny,- zavádění opatření ke zvýšení vědomí o nebezpečích při přepravě, nakládce a vykládce nebezpečných věcí,- uplatňování kontrolních postupů s cílem zajistit, aby v dopravních prostředcích byly během přepravy k dispozici průvodní doklady a bezpečnostní výbava a aby tyto doklady a výbava byly v souladu s předpisy,- uplatňování postupu ke kontrole dodržování předpisů pro nakládku a vykládku.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIOblasti podle čl. 5 odst. 4Znalosti požadované pro vydání osvědčení musí zahrnovat nejméněI. Všeobecná preventivní a bezpečností opatření:- znalost následků nehod při přepravě nebezpečných věcí,- znalosti hlavních příčin nehod.II. Ustanovení vnitrostátních právních předpisů, právních předpisů Společenství, mezinárodních smluv a dohod, která se vztahují na jednotlivé obory dopravy Společenství, zejména pokud jde o1. klasifikaci nebezpečných věcí:- postupy pro klasifikaci roztoků a směsí,- strukturu výčtu látek,- třídy nebezpečných věcí a zásady jejich klasifikace,- vlastnosti přepravovaných nebezpečných látek a předmětů,- jejich fyzikální, chemické a toxikologické vlastnosti;2. obecné požadavky na obaly včetně cisteren, cisternových kontejnerů apod.:- druhy obalů, kódování a značení,- požadavky na obaly a předpisy pro zkoušení obalů,- stav obalů a pravidelné kontroly;3. nápisy a bezpečnostní značky:- nápisy na bezpečnostních značkách,- umísťování a odstraňování bezpečnostních značek,- označování;4. zápisy v přepravních dokladech:- informace v přepravních dokladech,- prohlášení odesílatele o shodě;5. způsob přepravy a omezení při odesílání:- vozová zásilka,- přeprava volně ložených zásilek,- přeprava ve velkých kontejnerech pro volně ložené zásilky,- přeprava v kontejnerech,- přeprava v nesnímatelných a snímatelných cisternách;6. přeprava cestujících;7. zákazy a bezpečnostní opatření při přepravě týkající se společné nakládky;8. vzájemné oddělování látek;9. omezení přepravovaných množství a osvobozená množství;10. manipulace a uložení nákladu:- nakládka a vykládka (stupeň plnění),- uložení a vzájemné oddělování;11. čištění nebo odplynování před nakládkou a po vykládce;12. osádku: odborné školení;13. průvodní doklady:- přepravní doklad,- písemné pokyny,- osvědčení o schválení vozidla,- osvědčení o školení řidiče vozidla,- potvrzení o školení ve vnitrozemské vodní dopravě,- kopie všech odchylek,- ostatní doklady;14. bezpečnostní pokyny: uplatňování pokynů a ochranné prostředky řidiče;15. povinnosti dozoru nad vozidly: stání a parkování;16. dopravní a plavební předpisy a omezení;17. únik znečišťujících látek během provozu a při nehodách;18. požadavky týkající se dopravních prostředků.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIFORMULÁŘ OSVĚDČENÍ PODLE ČL. 5 ODST. 5+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2008/78/ES ze dne 25. července 2008 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky propikonazol do přílohy I uvedené směrnice (Text s významem pro EHP)

text:
               26.7.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 198/44

      SMĚRNICE KOMISE 2008/78/ES
   ze dne 25. července 2008,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky propikonazol do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, I A nebo I B směrnice 98/8/ES. Uvedený seznam zahrnuje propikonazol.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byl propikonazol v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 8, konzervační přípravky pro dřevo, podle přílohy V směrnice 98/8/ES.

               (3)

               Finsko bylo jmenováno členským státem zpravodajem a předložilo Komisi dne 5. dubna 2006 zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky dne 29. listopadu 2007 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z přezkoumání propikonazolu nevyplynuly žádné otevřené otázky ani obavy, kterými by se měl zabývat Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika.

               (6)

               Z provedených zkoumání vyplývá, že u biocidních přípravků používaných jako konzervační přípravky pro dřevo, které obsahují propikonazol, lze očekávat, že splňují požadavky stanovené v článku 5 směrnice 98/8/ES. Je tedy vhodné zařadit propikonazol do přílohy I k přípravkům typu 8, a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení pro biocidní přípravky používané jako konzervační přípravky pro dřevo, které obsahují propikonazol, udělována, změněna nebo zrušena v souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES. Byla však zjištěna nepřijatelná rizika při ošetřování dřeva in situ ve venkovním prostředí a u ošetřeného dřeva vystaveného vlivům počasí. Povolení pro taková užití si vyžádá předložení údajů prokazujících, že přípravky mohou být používány, aniž by hrozilo nepřijatelné riziko pro životní prostředí.

               (7)

               Vzhledem k výsledkům hodnotící zprávy je vhodné požadovat, aby přípravky obsahující propikonazol, které se používají jako konzervační přípravky pro dřevo, byly používány s vhodnými osobními ochrannými pomůckami, aby byla uplatňována opatření ke zmírnění rizika za účelem ochrany půdního a vodního prostředí a aby byly vydány příslušné pokyny v souladu s čl. 10 odst. 2 bodem i) písm. d) směrnice 98/8/ES.

               (8)

               Je důležité, aby ustanovení této směrnice byla prováděna ve všech členských státech zároveň, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky propikonazol na trhu a rovněž aby se obecně usnadnily vlastní operace v rámci trhu s biocidními přípravky.

               (9)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřené období, aby se mohly připravit na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (10)

               Po zařazení účinné látky by mělo být členským státům poskytnuto přiměřené období k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES, a zejména k udělení, změně nebo zrušení povolení biocidních přípravků typu 8 obsahujících propikonazol za účelem zajištění souladu se směrnicí 98/8/ES.

               (11)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (12)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Provedení do vnitrostátních právních předpisů
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 31. března 2009 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí.
   Použijí uvedené předpisy ode dne 1. dubna 2010.
   Uvedené předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 25. července 2008.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2008/31/ES (Úř. věst. L 81, 20.3.2008, s. 57).

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 98/8/ES se vkládá nová položka „č. 8“, která zní:

                     Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3
                     (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „8

                     propikonazol:

                     1-{[2-(2,4-dichlorfenyl)-4-propyl-1,3-dioxolan-2-yl]methyl}-1H-1,2,4-triazol
                     č. ES: 262-104-4
                     č. CAS: 60207-90-1

                     930 g/kg

                     1. dubna 2010

                     31. března 2012

                     31. března 2020

                     8

                     Členské státy zajistí, aby povolení splňovala tyto podmínky:
                     Vzhledem k předpokladům učiněným při hodnocení rizika přípravky povolené pro průmyslové a/nebo odborné použití musí být používány s vhodnými osobními ochrannými pomůckami, ledaže žádost o povolení přípravku prokazuje, že rizika pro průmyslové a/nebo odborné uživatele mohou být snížena na přijatelnou úroveň jinými způsoby.
                     Vzhledem k rizikům pro půdní a vodní prostředí je třeba přijmout vhodná opatření na zmírnění rizika za účelem ochrany těchto prostředí. Etikety a/nebo bezpečnostní listy přípravků povolených pro průmyslové použití zejména musí uvádět, že čerstvě ošetřené dřevo musí být po ošetření skladováno pod ochranným krytem nebo na nepropustném pevném podloží, aby se předešlo přímým únikům do půdy nebo vody, a že se unikající přípravek musí shromažďovat pro opětovné využití nebo zneškodnění.
                     Přípravky navíc nemohou být povoleny pro ošetřování dřeva in situ ve venkovním prostředí nebo pro dřevo, které bude vystaveno vlivům počasí, ledaže předložené údaje prokazují, že přípravek splní požadavky článku 5 a přílohy VI s použitím přiměřených opatření na zmírnění rizika, bude-li to nezbytné.“

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm