title: Směrnice Komise ze dne 18. dubna 1979, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/483/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vnějších výčnělků motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31979L0488

Úřední věstník L 128 , 26/05/1979 S. 0001 - 0011 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 9 S. 0230  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0112  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 9 S. 0230  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 10 S. 0073  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 10 S. 0073

		Směrnice Komiseze dne 18. dubna 1979,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/483/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vnějších výčnělků motorových vozidel(79/488/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí 78/547/EHS [2], a zejména na články 11, 12 a 13 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 74/483/EHS ze dne 17. září 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vnějších výčnělků motorových vozidel [3],vzhledem k tomu, že podle získaných zkušeností a stavu technologie je nyní možné stanovit přísnější požadavky a přiblížit je skutečným podmínkám zkoušek;vzhledem k tomu, že na trhu jsou držáky zavazadel, nosiče lyží a antény pro rádiový příjem a vysílání a tyto výrobky jsou prodávány samostatně nebo již namontované na vozidle; že pokud je možné zkontrolovat je před namontováním na vozidlo, lze jejich volný oběh usnadnit zavedením EHS schválení typu pro tyto systémy jako samostatné technické celky ve smyslu článku 9a směrnice 70/156/EHS;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 74/483/EHS se mění takto:1. Články 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:"Článek 2Členské státy nesmějí z důvodů týkajících se vnějších výčnělků odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla nebo určitý typ držáků zavazadel, nosičů lyží nebo antén pro rádiový příjem a vysílání jako samostatný technický celek, pokud- vozidlo splňuje požadavky příloh I a II z hlediska vnějších výčnělků,- držáky zavazadel, nosiče lyží nebo antény pro rádiový příjem a vysílání jako samostatné technické celky ve smyslu článku 9a směrnice 70/156/EHS splňují požadavky přílohy I.Článek 31. Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat registraci, prodej, uvedení do provozu nebo užívání vozidla z důvodů týkajících se vnějších výčnělků, pokud tyto výčnělky splňují požadavky příloh I a II.2. Členské státy nesmějí zakázat uvedení na trh nosičů zavazadel, nosičů lyží nebo antén pro rádiový příjem a vysílání jako samostatných technických celků ve smyslu článku 9a směrnice 70/156/EHS z důvodů týkajících se vnějších výčnělků, jestliže odpovídají ve smyslu článku 2 typu, pro který bylo uděleno schválení typu.Článek 4Členský stát, který udělí schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby byl informován o každé úpravě konstrukční části nebo vlastností uvedených v bodě 2.2 přílohy I. Příslušné orgány dotyčného členského státu posoudí, zda je nutné provést na změněném typu nové zkoušky a vystavit nový protokol. Změna se nepovolí, jestliže se při těchto zkouškách prokáže nesplnění požadavků této směrnice."2. Přílohy I, II a III směrnice 74/483/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 1980 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se vnějších výčnělků- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, ani- odmítnout udělit EHS schválení typu pro typ držáků zavazadel, nosičů lyží nebo antén pro rádiový příjem a vysílání jako samostatný technický celek ve smyslu článku 9a směrnice 70/156/EHS, ani- zakázat první uvedení vozidla do provozu,pokud vnější výčnělky takového typu vozidla nebo takových vozidel nebo uvedené samostatné technické celky splňují požadavky směrnice 74/483/EHS naposledy pozměněné touto směrnicí.2. Od 1. října 1981 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ motorového vozidla, jehož vnější výčnělky nesplňují požadavky směrnice 74/483/EHS naposledy pozměněné touto směrnicí,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, jehož vnější výčnělky nesplňují požadavky směrnice 74/483/EHS naposledy pozměněné touto směrnicí.3. Od 1. října 1983 členské státy mohou zakázat první uvedení do provozu vozidel, jejichž vnější výčnělky nesplňují požadavky směrnice 74/483/EHS naposledy pozměněné touto směrnicí.4. Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1980 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 3Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 18. dubna 1979.Za KomisiÉtienne Davignončlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 168, 26.6.1978, s. 39.[3] Úř. věst. L 266, 2.10.1974, s. 4.--------------------------------------------------PŘÍLOHAZměny v přílohách směrnice 74/483/EHSPŘÍLOHA IOBECNÉ DEFINICE, ŽÁDOSTI O EHS SCHVÁLENÍ TYPU, EHS SCHVÁLENÍ TYPU, OBECNÉ POŽADAVKY, ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY, SHODNOST VÝROBYBod 1.1 se nahrazuje tímto:"1.1 Tato příloha se nevztahuje na vnější zpětná zrcátka nebo kouli tažných zařízení."V bodu 1.2 se doplňuje nová věta, která zní: "Toto platí, když vozidlo stojí i když se pohybuje."Bod 2.3 se nahrazuje tímto:"2.3 "vnějším povrchem" se rozumí vnějšek vozidla zahrnující kapotu, víko zavazadlového prostoru, dveře, blatníky, střechu, zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci a viditelné výztužné komponenty;"Bod 2.4 se nahrazuje tímto:"2.4 "podlahovou čárou" se rozumí čára definovaná takto:kolem naloženého vozidla se postupně posunuje kužel se svislou osou, jehož výška není stanovena, a s polovičním vrcholovým úhlem 30° takovým způsobem, že se dotýká stále a co možno nejníže vnějšího povrchu vozidla. Podlahová čára je geometrickým místem těchto bodů dotyku. Při stanovení podlahové čáry se neberou v úvahu opěry pro zvedák, výfukové trubky nebo kola. Mezery podběhů kol se předpokládají vyplněné imaginárním povrchem tvořícím plynulé pokračování okolního vnějšího povrchu. Při stanovení podlahové čáry se berou v úvahu nárazníky na obou koncích vozidla. V případě konkrétního vozidla může stopa podlahové čáry probíhat na kraji průřezu nárazníku nebo na panelu karoserie pod nárazníkem. Vyskytnou-li se dva nebo více bodů styku současně, použije se ke stanovení podlahové čáry nižší bod styku;"Bod 2.5 se nahrazuje tímto:"2.5 "poloměrem zaoblení" se rozumí poloměr oblouku kružnice, která se co nejvíce blíží zaoblenému tvaru uvažované součásti;"Vkládají se nové body, které znějí:"2.6 "naloženým vozidlem" se rozumí vozidlo naložené na maximální technicky přípustnou hmotnost. Vozidla vybavená hydropneumatickým, hydraulickým nebo pneumatickým zavěšením kol nebo zařízením pro automatickou regulaci výšky podle nákladu musí být zkoušena při nejnepříznivějším stavu pro běžnou jízdu uvedeném výrobcem;2.7 "vnějším okrajem" vozidla se rozumí, ve vztahu k bokům vozidla, rovina rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla dotýkající se jeho vnějšího bočního okraje a ve vztahu k přednímu a zadnímu konci vertikální příčná rovina vozidla dotýkající se jeho vnějšího předního a zadního okraje, přičemž se nebere v úvahu vyčnívání2.7.1 pneumatik blízko jejich bodu styku s vozovkou a přípojky pro měřiče huštění pneumatik;2.7.2 jakéhokoliv protiskluzového zařízení, které smí být montováno na kola;2.7.3 zpětných zrcátek;2.7.4 bočních směrových svítilen, doplňkových obrysových svítilen, předních a zadních obrysových svítilen a parkovacích svítilen;2.7.5 ve vztahu ke koncům přídě a zádě částí montovaných na náraznících, tažných zařízení a výfukových trubek;2.8 "rozměrem vyčnívání" součásti montované na panelu se rozumí rozměr stanovený metodou popsanou v příloze II bodu 2;2.9 "jmenovitou čárou panelu" se rozumí čára jdoucí dvěma body reprezentovanými polohou středu koule, když se její povrch poprvé a pak naposledy dotýká součástí při postupu měření popsaném v příloze II bod 2.2."Bod 3 se nahrazuje tímto:"3. ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU3.1 Žádost o EHS schválení typu z hlediska jeho vnějších výčnělků3.1.1 Žádost o EHS schválení typu pro typ vozidla z hlediska jeho vnějších výčnělků podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.3.1.2 K žádosti musejí být přiloženy následující dokumenty v trojím vyhotovení:3.1.2.1 fotografie přední, zadní a boční části vozidla pořízené v úhlu 30° až 45° ke svislé podélné střední rovině vozidla;3.1.2.2 výkresy nárazníků;3.1.2.3 v případě potřeby výkresy specifických vnějších výčnělků a určitých řezů vnějšího povrchu uvedených v bodě 6.9.1.3.1.3 Technické zkušebně se předloží vozidlo představující typ vozidla, který se má schvalovat. Na žádost technické zkušebny se rovněž předloží specifické součásti nebo vzorky použitých materiálů.3.2 Žádost o EHS schválení typu držáků zavazadel, nosičů lyží a antén pro rádiový příjem a vysílání, považovaných za samostatné technické celky3.2.1 Žádosti o EHS schválení typu držáků zavazadel, nosičů lyží nebo antén pro radiový příjem nebo vysílání považovaných za samostatné technické celky ve smyslu článku 9a směrnice 70/156/EHS podává výrobce vozidla nebo výrobce výše zmíněných technických celků nebo jejich pověřený zástupce.3.2.2 Pro každý typ kteréhokoli ze zařízení zmíněných v bodě 3.2.1 výše se k žádosti přiloží:3.2.2.1 trojmo vyhotovení dokumentů uvádějících technické vlastnosti samostatného technického celku a návody k montáži dodávanými s každým prodaným samostatným technickým celkem;3.2.2.2 vzorek typu samostatného technického celku. Pokud to příslušný orgán považuje za potřebné, může požadovat další vzorek. Vzorky musejí být jasně a nesmazatelně označeny značkou uvedenou v čl. 9a odst. 3 směrnice 701/156/EHS. Na držácích zavazadel a nosičů lyží musejí být místo pro pozdější povinné vyznačení čísla EHS schválení typu. Před číslem schválení typu musí být mezinárodní rozlišovací písmeno (písmena) státu, který udělil schválení typu [1].Bod 4.6 se nahrazuje tímto:"4.6.1 Jestliže bylo na žádost podle bodu 3.1 uděleno schválení typu, připojí se k certifikátu schválení typu formulář podle vzoru v příloze III.4.6.2 Jestliže bylo na žádost podle bodu 3.2 uděleno schválení typu, připojí se k certifikátu schválení typu formulář podle vzoru v příloze IV.4.6.3 Pokud je v žádosti podle bodu 3.1 odkaz na formulář podle vzoru v příloze IV, omezí se odpovídajícím způsobem rozsah zkoušky vozidla z hlediska vnějších výčnělků. V takových případech musí být k certifikátu schválení typu pro vozidlo přiloženo vyhotovení certifikátu schválení typu pro samostatný technický celek."Bod 5.1.3 se nahrazuje tímto:"5.1.3 umístěny tak, že jak za statických podmínek, tak i když jsou v činnosti, není možno se jich dotknout koulí o průměru 100 mm."Bod 5.4 se nahrazuje tímto:"5.4 Žádná vyčnívající část vnějšího povrchu nesmí mít poloměr zaoblení menší než 2,5 mm. Tento požadavek se netýká částí vnějšího povrchu, které vyčnívají méně než 5 mm, avšak rohy takových částí směřující ven musejí být ztupeny, kromě částí vyčnívajících méně než 1,5 mm."V bodu 5.5 se doplňují nové věty, které znějí: "Měření tvrdosti se provede na součásti tak, jak je instalována na vozidle. Pokud není možno provést měření tvrdosti postupem Shore A, použijí se k posouzení srovnatelná měření."Za bod 5.5 se vkládá nový bod, který zní:"5.6 Požadavky bodů 5.1 až 5.5 platí navíc ke zvláštním požadavkům následujícího bodu 6, není-li ve zvláštních požadavcích výslovně stanoveno jinak."V bodu 6.1.1 se doplňují nové věty, které znějí: "K působení sílou 10 daN se použije na konci zploštělé beranidlo o průměru nejvýše 50 mm. Pokud to není možné, použije se rovnocenná metoda. Po zatlačení, oddělení nebo ohnutí ozdob nesmějí zbývající výčnělky vyčnívat více než o 10 mm. Tyto výčnělky musejí v každém případě splňovat ustanovení bodu 5.2. Jestliže je ozdoba namontována na podklad, považuje se tento podklad za náležející k ozdobě, nikoli za nosný povrch."Zrušuje se bod 6.1.3.V bodu 6.2.1 se doplňují nové věty, které znějí: "V případě světlometu namontovaného za přídavný průhledný povrch se výčnělek měří od nejvzdálenějšího průhledného povrchu. Výčnělky se určují metodou popsanou v bodě 3 přílohy II."Za bod 6.2.2 se vkládá nový bod, který zní:"6.2.3 Bod 6.2.1 se nevztahuje na světlomety, které jsou zapuštěny do karoserie nebo které jsou karoserií "překryty", jestliže karoserie splňuje požadavky uvedené v bodě 6.9.1."Bod 6.3.1 se nahrazuje tímto:"6.3.1 Požadavky uvedené v bodě 5.4 se netýkají mezer mezi pevnými nebo pohyblivými prvky, včetně těch, které tvoří část mřížek pro vstup nebo výstup vzduchu a mřížek chladiče, za předpokladu, že vzdálenost mezi sousedními prvky nepřesahuje 40 mm, a za předpokladu, že mřížky a mezery jsou funkční. Pro mezery mezi 40 mm a 25 mm musí být poloměr zaoblení 1 mm nebo větší. Jestliže však vzdálenost mezi dvěma sousedními prvky je rovna 25 mm nebo menší, nesmí být poloměr zaoblení vnějších ploch prvků menší než 0,5 mm. Vzdálenost mezi dvěma sousedními prvky mřížek a mezerami se určuje metodou popsanou v bodě 4 přílohy II."Bod 6.4.1 se nahrazuje tímto:"6.4.1 Uchycení stíračů čelního skla musí být takové, že hřídel stírače je opatřen ochranným pouzdrem s poloměrem zaoblení splňujícím požadavky uvedené v bodě 5.4 a koncovou povrchovou plochou alespoň 150 mm2. Okrouhlé kryty musí mít průmět vyčnívající plochy nejméně 150 mm2, měřeno nejvýše 6,5 mm od nejdále vyčnívajícího bodu. Tyto požadavky musejí splňovat stírače zadních skel a stírače světlometů."Bod 6.4.2 se nahrazuje tímto:"6.4.2 Bod 5.4 neplatí pro stírátka stíračů nebo pro jakékoli nosné členy. Tyto prvky však musejí být vyrobeny tak, aby neměly ostré hrany nebo špičaté nebo řezající části."Bod 6.5.1 se nahrazuje tímto:"6.5.1 Konce nárazníků musí být zahnuté dovnitř k vnějšímu povrchu za účelem minimalizace nebezpečí zachycení. Tento požadavek se považuje za splněný, je-li nárazník buď zapuštěn do vybrání nebo je součástí karoserie, nebo je konec nárazníku zahnut dovnitř tak, že se jej nelze dotknout koulí o průměru 100 mm a mezera mezi koncem nárazníku a přilehlými částmi karoserie nepřesahuje 20 mm."Za bod 6.5.2 se vkládá nový bod, který zní:"6.5.3 Bod 6.5.2 se nevztahuje na části na nárazníku nebo části nárazníku nebo pro vložky nárazníku, které vyčnívají méně než 5 mm, zejména pro kryty spojů a trysky ostřikovačů světlometů; hrany takových částí, které směřují ven, musejí však být ztupeny, kromě částí, které vyčnívají méně než 1,5 mm."Bod 6.6 se nahrazuje tímto:"6.6 Kliky, závěsy a tlačítka dveří, zavazadlových prostorů a vík, víčka a kryty plnicích hrdel palivových nádrží6.6.1 Výčnělky nesmějí přesahovat 40 mm v případě klik dveří nebo zavazadlového prostoru a 30 mm v ostatních případech.6.6.2 Jestliže se kliky bočních dveří otáčejí, když jsou v činnosti, musejí splňovat jeden nebo druhý z následujících požadavků:6.6.2.1 V případě klik, které se otáčejí rovnoběžně s rovinou dveří, musí otevřený konec klik směřovat dozadu. Konec takových klik musí být zahnut nazpět k rovině dveří a zabudován do ochranného prvku nebo do vybrání.6.6.2.2 Kliky, které se otáčejí směrem ven kterýmkoli směrem jiným než rovnoběžným s rovinou dveří, musí být, jsou-li v uzavřené poloze, obklopeny ochranným prvkem nebo být zapuštěny do vybrání. Otevřený konec musí směřovat buď dozadu, nebo dolů.Kliky, které nesplňují tuto poslední podmínku, mohou však být schváleny jestliže:- mají nezávislý vratný mechanismus,- selže-li vratný mechanismus, nesmějí vyčnívat více než 15 mm,- vyhovují v otevřené poloze ustanovením bodu 5.4 a- jejich zakončení má plochu, měřenou nejvýše 6,5 mm od nejdále vyčnívajícího bodu, nejméně 150 mm2."Bod 6.7 se nahrazuje tímto:"6.7 Kola, matice kol, víčka nábojů a disky kol"Bod 6.7.2 se nahrazuje tímto:"6.7.2 Kola, matice kol, víčka nábojů a disky kol nesmějí mít jakékoli špičaté nebo ostré výčnělky, které sahají za vnější rovinu ráfku kola. Křídlové matice nejsou přípustné."V bodu 6.8.1 se doplňuje nová věta, která zní: "Nechráněná hrana se považuje za přehnutou zpět, je-li přehnuta zpět přibližně o 180° nebo je přehnuta směrem ke karoserii takovým způsobem, že se jí nelze dotknout koulí o průměru 100 mm."V bodu 6.9.1 zní poslední řádek takto: "… v příloze II bodu 1" namísto "… v příloze II."Bod 6.11 se nahrazuje tímto:"6.11 Opěry pro zvedák a výfukové trubky6.11.1 Opěry pro zvedák a výfuková trubka (trubky) nesmějí vyčnívat více než 10 mm za svislý průmět podlahové čáry ležící svisle nad nimi. Jako výjimka k tomuto požadavku smí výfuková trubka vyčnívat více než 10 mm za svislý průmět podlahové čáry, pokud končí zaoblenými hranami, jejichž poloměr zaoblení je minimálně 2,5 mm."Za bod 6.11 se vkládají nové body, které znějí:"6.12 Klapky vstupu a výstupu vzduchu6.12.1 Klapky vstupu a výstupu vzduchu musejí splňovat požadavky bodů 5.2, 5.3 a 5.4 ve všech používaných polohách.6.13 Střecha6.13.1 Posuvné střechy se zkoušejí pouze v zavřené poloze.6.13.2 Vozidla se sklápěcí střechou musejí být zkoušena při sklopené a při vytažené poloze střechy.6.13.2.1 Při sklopené střeše se zkouška vnitřního prostoru vozidla neprovádí uvnitř myšlené plochy, kterou představuje střecha ve vytažené poloze.6.13.2.2 Jsou-li vzpěry sklápěcí střechy standardně opatřeny odnímatelným ochranným krytem, provádí se zkouška vozidla s tímto krytem.6.14 Okna6.14.1 Okna, která se pohybují směrem ven od vnějšího povrchu vozidla, musejí splňovat ve všech polohách užívání tyto požadavky:6.14.1.1 nechráněné hrany nesmějí směřovat dopředu;6.14.1.2 žádná část okna nesmí vyčnívat za vnější obrys vozidla.6.15 Držáky registrační tabulky6.15.1 Nosné držáky, které dodává výrobce vozidla k registračním tabulkám, musejí splňovat požadavky bodu 5.4 této přílohy, jestliže je možno se jich dotknout koulí o průměru 100 mm, je-li registrační tabulka připevněna podle doporučení výrobce vozidla.6.16 Držáky zavazadel a nosiče lyží6.16.1 Držáky zavazadel a nosiče lyží musejí být upevněny na vozidle tak, aby byly alespoň v jednom směru nuceně blokovány a aby mohly přenášet vodorovné, podélné a příčné síly rovné nebo větší, než je svislá nosnost nosiče nebo držáku ve svislém směru udávaná jejich výrobcem. Při zkoušce držáku zavazadel nebo nosiče lyží připevněného k vozidlu podle návodu výrobce nesmí působit zkušební zatížení pouze v jednom bodě.6.16.2 Plochy, kterých je možno se po instalaci nosiče dotknout koulí o průměru 165 mm, nesmějí mít části s poloměrem zaoblení menším než 2,5 mm, kromě použití ustanovení bodu 6.3.6.16.3 Upevňovací prvky, jako jsou šrouby s hlavou, které jsou utahovány nebo povolovány bez nářadí, nesmějí vyčnívat o více než 40 mm nad plochy uvedené v bodě 6.16.2, přičemž vyčnívání se stanoví metodou předepsanou v příloze II bodu 2, ale za použití koule o průměru 165 mm v případech, že se použije metoda předepsaná v bodě 2.2 této přílohy.6.17 Antény pro rádiový příjem nebo vysílání6.17.1 Antény pro rádiový příjem nebo vysílání musejí být k vozidlu upevněny takovým způsobem, že je-li jejich nepřipevněný konec níže než 2 m od povrchu silnice v kterékoli používané poloze uvedené výrobcem antény, musí být uvnitř oblasti ohraničené svislými rovinami vzdálenými 10 cm směrem dovnitř od vnějšího obrysu vozidla definovaného v bodě 2.7.6.17.2 Dále musejí být antény upevněny k vozidlu tak a v případě nutnosti jejich nepřipevněné konce omezeny tak, že žádná jejich část nevyčnívá za vnější obrys vozidla definovaný v bodě 2.7.6.17.3 Dříky antén smějí mít poloměry zaoblení menší než 2,5 mm. Nepřipevněné konce antén však musejí být opatřeny upevněnými krytkami, jejichž poloměry zaoblení jsou nejméně 2,5 mm.6.17.4 Základny antén nesmějí podle postupu v příloze II bodu 2 vyčnívat o více než 30 mm. V případě antén se zesilovači vestavěnými do základny však smějí základny vyčnívat až do 40 mm.6.18 Návody k montáži6.18.1 Držáky zavazadel, nosiče lyží a antény pro rádiový příjem a vysílání, pro které bylo uděleno schválení typu jako pro samostatné technické celky, nesmějí být nabízeny k prodeji, prodávány nebo kupovány, pokud u nich nejsou návody k montáži. Návody k montáži musejí obsahovat dostatečné informace k umožnění montáže schválených částí na vozidlo způsobem, který vyhovuje příslušným ustanovením bodů 5 a 6. Zejména musí být uvedena místa pro použití teleskopických antén."PŘÍLOHA IINadpis se nahrazuje tímto:"METODY STANOVENÍ ROZMĚRŮ VÝČNĚLKŮ A MEZER"Bod 1 se nahrazuje tímto:"1. METODA STANOVENÍ VÝŠKY VÝČNĚLKU ZÁHYBŮ V PANELECH KAROSERIE"Dosavadní body 1, 2, 3 a 4 se označují jako body 1.1, 1.2, 1.3, a 1.4.Za bod 1 se vkládají nové body, které znějí:"2. METODA STANOVENÍ ROZMĚRU VÝČNĚLKU KOMPONENTU NAMONTOVANÉHO NA VNĚJŠÍM POVRCHU2.1 Rozměr výčnělku komponentu, který je namontován na vypuklém povrchu, je možno stanovit buď přímo, nebo ověřením podle výkresu vhodného řezu tímto komponentem v namontovaném stavu.2.2 Jestliže nemůže být jednoduchým měřením stanoven rozměr výčnělku komponentu namontovaného na povrchu jiném než vypuklém, stanoví se tento rozměr z maximální změny vzdálenosti středu koule o průměru 100 mm od jmenovité čáry panelu, pohybuje-li se koule nad ní a tohoto komponentu se trvale dotýká. Příklad tohoto postupu je na obrázku 3.3. METODA STANOVENÍ VÝČNĚLKU ŠTÍTKŮ A RÁMEČKŮ SVĚTLOMETŮ3.1 Vyčnívání nad vnějším povrchem světlometu se měří vodorovně od bodu styku koule o průměru 100 mm, jak ukazuje obrázek 4.4. METODA STANOVENÍ ROZMĚRU MEZERY NEBO PROSTORU MEZI PRVKY MŘÍŽKY4.1 Rozměr mezery nebo prostoru mezi prvky mřížky se stanoví ze vzdálenosti mezi dvěma rovinami procházejícími body styku koule a kolmé k čáře spojující tyto body styku. Příklady užití tohoto postupu jsou na obrázcích 5 a 6."Za obrázek 2 se připojují obrázky 3 až 6.+++++ TIFF +++++PŘÍLOHA IIINadpis se nahrazuje tímto:"PŘÍLOHA IIIVZOR"+++++ TIFF +++++Za přílohu III se vkládá nová příloha, která zní:"PŘÍLOHA IVVZOR[Maximální formát: A4 (210 × 297 mm)]+++++ TIFF +++++"[1] B = Belgie, D = Německo, DK = Dánsko, F = Francie, GB = Spojené království, I = Itálie, IRL = Irsko, L = Lucembursko, NL = Nizozemsko."--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2009/99/ES ze dne 4. srpna 2009 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky chlorofacinon do přílohy I uvedené směrnice (Text s významem pro EHP)

text:
               5.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 203/62

      SMĚRNICE KOMISE 2009/99/ES
   ze dne 4. srpna 2009,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES za účelem zařazení účinné látky chlorofacinon do přílohy I uvedené směrnice
   (Text s významem pro EHP)
   KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
   s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (1), a zejména na čl. 16 odst. 2 druhý pododstavec uvedené směrnice,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nařízením Komise (ES) č. 1451/2007 ze dne 4. prosince 2007 o druhé etapě desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (2) se zřizuje seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny vzhledem k možnému zařazení do přílohy I, I A nebo I B směrnice 98/8/ES. Tento seznam zahrnuje chlorofacinon.

               (2)

               Podle nařízení (ES) č. 1451/2007 byl chlorofacinon v souladu s čl. 11 odst. 2 směrnice 98/8/ES hodnocen pro použití v typu přípravku 14, rodenticidy, podle přílohy V směrnice 98/8/ES.

               (3)

               Španělsko bylo jmenováno členským státem zpravodajem a dne 31. ledna 2006 předložilo Komisi zprávu příslušného orgánu a doporučení v souladu s čl. 14 odst. 4 a 6 nařízení (ES) č. 1451/2007.

               (4)

               Zprávu příslušného orgánu přezkoumaly členské státy a Komise. V souladu s čl. 15 odst. 4 nařízení (ES) č. 1451/2007 byly závěry tohoto přezkoumání v rámci Stálého výboru pro biocidní přípravky dne 20. února 2009 zařazeny do hodnotící zprávy.

               (5)

               Z provedených přezkumů vyplynulo, že u biocidních přípravků používaných jako rodenticidy, které obsahují chlorofacinon, lze očekávat, že nepředstavují kromě náhodných nehod u dětí riziko pro lidi. Bylo zjištěno riziko u necílových zvířat. Chlorofacinon je však v současnosti považován za klíčový pro veřejné zdraví a hygienu. Je tedy odůvodněné zařadit chlorofacinon do přílohy I a zajistit tak, aby ve všech členských státech mohla být povolení pro biocidní přípravky používané jako rodenticidy, které obsahují chlorofacinon, udělována, měněna nebo odnímána v souladu s čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES.

               (6)

               Vzhledem k výsledkům hodnotící zprávy je vhodné požadovat, aby se zvláštní opatření ke zmírnění rizik použila na úrovni povolení přípravku, a to na přípravky obsahující chlorofacinon a používané jako rodenticidy. Tato opatření by měla být určena k omezení rizika prvotní a druhotné expozice člověka, necílových zvířat a životního prostředí. Za tímto účelem by měla být stanovena určitá plošná omezení, týkající se například maximální koncentrace, zákazu uvádění na trh účinné látky v přípravcích, které nejsou připraveny pro používání, a používání averzivních činidel, zatímco ostatní podmínky by měly členské státy stanovit případ od případu.

               (7)

               Vzhledem ke zjištěným rizikům by měl být chlorofacinon zařazen do přílohy I pouze na pět let a před obnovením jeho zařazení by se mělo provést srovnávací hodnocení dopadů v souladu s čl. 10 odst. 5 písm. i) druhým pododstavcem směrnice 98/8/ES.

               (8)

               Je důležité, aby ustanovení této směrnice byla prováděna ve všech členských státech zároveň, aby se zajistilo stejné nakládání s biocidními přípravky s obsahem účinné látky chlorofacinon na trhu a rovněž aby se obecně usnadnily vlastní operace v rámci trhu s biocidními přípravky.

               (9)

               Před zařazením účinné látky do přílohy I je třeba poskytnout členským státům a zúčastněným stranám přiměřené období, aby se mohly připravit na plnění nových požadavků, které ze zařazení vyplynou, a zajistit, aby žadatelé, kteří vypracovali dokumentaci, mohli plně využívat desetileté lhůty pro ochranu údajů, která v souladu s čl. 12 odst. 1 písm. c) bodem ii) směrnice 98/8/ES začíná dnem zařazení účinné látky.

               (10)

               Po zařazení účinné látky by mělo být členským státům poskytnuto přiměřené období k provedení čl. 16 odst. 3 směrnice 98/8/ES, a zejména k udělení, změně nebo zrušení povolení biocidních přípravků typu 14 obsahujících chlorofacinon za účelem zajištění souladu se směrnicí 98/8/ES.

               (11)

               Směrnice 98/8/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (12)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro biocidní přípravky,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Příloha I směrnice 98/8/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou a zveřejní nejpozději do 30. června 2010 právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku těchto předpisů a uvedené směrnice.
   Použijí tyto předpisy ode dne 1. července 2011.
   Uvedené předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 4. srpna 2009.

            Za Komisi

         Stavros DIMAS

            člen Komise

      (1)  Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 325, 11.12.2007, s. 3.

      PŘÍLOHA
      V příloze I směrnice 98/8/ES se vkládá nová položka „č. 12“, která zní:

                     Číslo

                     Obecný název

                     Název podle IUPAC
                     Identifikační čísla

                     Minimální čistota účinné látky v biocidním přípravku při uvedení na trh

                     Datum zařazení

                     Lhůta k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3
                     (s výjimkou přípravků obsahujících více než jednu účinnou látku, pro něž budou lhůty k dosažení souladu s čl. 16 odst. 3 stanoveny v posledních rozhodnutích o zařazení, pokud jde o jejich účinné látky)

                     Datum skončení platnosti zařazení

                     Typ přípravku

                     Zvláštní ustanovení (1)

                     „12

                     Chlorofacinon

                     Chlorofacinon
                     č. ES: 223-003-0
                     Číslo CAS: 3691-35-8

                     978 g/kg

                     1. července 2011

                     30. června 2013

                     30. června 2016

                     14

                     Vzhledem k rizikům pro necílová zvířata by se u účinné látky před obnovením jejího zařazení mělo provést srovnávací hodnocení dopadů v souladu s čl. 10 odst. 5 písm. i) druhým pododstavcem směrnice 98/8/ES.
                     Členské státy zajistí, aby povolení splňovala tyto podmínky:

                                 1)

                                 Jmenovitá koncentrace účinné látky v přípravcích jiných než sledovací prášek nepřekročí 50 mg/kg a povolí se pouze předpřipravené produkty.

                                 2)

                                 Přípravky, které se mají používat jako sledovací prášek, se uvedou na trh s výhradou používání školenými odborníky.

                                 3)

                                 Přípravky obsahují averzivní činidlo, případně barvivo.

                                 4)

                                 Prvotní, jakož i druhotná expozice lidí, necílových zvířat a životního prostředí bude minimalizována prostřednictvím zvážení, popř. přijetí všech dostupných opatření ke zmírnění rizik. Těmi jsou mimo jiné omezení použití přípravku pouze odborníky, stanovení horní hranice velikosti balení a stanovení povinností používat pro návnady bezpečnostní krabice odolné proti násilnému otevření.“

         (1)  Obsah a závěry hodnotících zpráv k provádění společných zásad přílohy VI jsou k dispozici na internetové stránce Komise: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) 2004/11/ES ze dne 11. února 2004, kterou se mění směrnice Rady 92/24/EHS o omezovačích rychlosti nebo podobných palubních systémech omezení rychlosti u některých kategorií motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

32004L0011

Úřední věstník L 044 , 14/02/2004 S. 0019 - 0020

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) 2004/11/ESze dne 11. února 2004,kterou se mění směrnice Rady 92/24/EHS o omezovačích rychlosti nebo podobných palubních systémech omezení rychlosti u některých kategorií motorových vozidelEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Měla by být přijata opatření zajišťující řádné fungování vnitřního trhu.(2) Směrnice Rady 92/24/EHS [2] je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu ES schvalování typu zavedeného směrnicí Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3]. Ustanovení a definice směrnice 70/156/EHS týkající se vozidel, systémů vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků se proto vztahují i na tuto směrnici.(3) Omezovače rychlosti ve vozidlech s maximální hmotností nad 10 tun používaných k přepravě osob a zboží prokázaly pozitivní vliv na bezpečnost silničního provozu, snížily závažnost zranění při nehodách a vedly rovněž k nižší spotřebě paliva a snížení znečištění ovzduší.(4) Působnost směrnice Rady 92/6/EHS ze dne 10. února 1992 o montáži a používání omezovačů rychlosti u určitých kategorií motorových vozidel ve Společenství [4] byla rozšířena na lehká motorová vozidla kategorií M2 a N2. Je proto nezbytné změnit oblast působnosti směrnice 92/24/EHS, která se týká požadavků na konstrukci omezovačů rychlosti tak, aby se vztahovala na stejné kategorie motorových vozidel.(5) Směrnice 92/24/EHS by proto měla být změněna,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 92/24/EHS se mění takto:1. Článek 1 se nahrazuje tímto:Pro účely této směrnice se rozumí- "vozidlem" každé motorové vozidlo kategorie M2, M3, N2 nebo N3 podle přílohy II směrnice 70/156/EHS určené pro užití na silnici, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost větší než 25 km/h,- "omezovačem rychlosti" zařízení omezující rychlost a určené pro užití ve vozidle v oblasti působnosti této směrnice, pro které může být uděleno schválení typu samostatného technického celku podle směrnice 70/156/EHS. Vestavěné systémy pro omezení maximální rychlosti vozidla, které jsou od počátku součástí konstrukce vozidel, musí splňovat stejné požadavky jako omezovače rychlosti."2. V příloze I bodě 1.1 třetím pododstavci se první věta nahrazuje tímto:"Účelem této směrnice je omezit maximální rychlost jízdy nákladních automobilů kategorií N2 a N3 a osobních automobilů kategorií M2 a M3 na určitou stanovenou hodnotu."Článek 21. Od 17. listopadu 2004 nesmějí členské státy z důvodů, které se týkají omezovačů rychlosti nebo podobných systémů,- odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu vozidla, omezovače rychlosti nebo palubního systému pro omezení rychlosti ani- zakázat registraci, prodej nebo uvedení vozidla do provozu nebo odmítnout prodej nebo uvedení omezovače rychlosti nebo palubního systému pro omezení rychlosti do provozu,jestliže vozidla, omezovače rychlosti nebo palubní systémy pro omezení rychlosti splňují požadavky směrnice 92/24/EHS.2. Od 1. ledna 2005 musí členské státy z důvodů, které se týkají omezovačů rychlosti nebo palubních systémů pro omezení rychlosti, zakázat prodej, registraci nebo uvedení do provozu vozidel, omezovačů rychlosti nebo palubních systémů pro omezení rychlosti, které nesplňují požadavky směrnice 92/24/EHS.Článek 31. Členské státy do 17. listopadu 2004 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Budou používat tyto předpisy ode dne 18. listopadu 2004.2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo takový odkaz musí být učiněn při jejich úředním zveřejnění. Způsob odkazu si stanoví členské státy.3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 4Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.Ve Štrasburku dne 11. února 2004.Za Evropský parlamentpředsedaP. CoxZa RadupředsedaM. McDowell[1] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 9. října 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 20. ledna 2004.[2] Úř. věst. L 129, 14.5.1992, s. 154.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 807/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36).[4] Úř. věst. L 57, 2.3.1992, s. 27. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/85/ES (Úř. věst. L 327, 4.12.2002, s. 8).--------------------------------------------------