title: Směrnice Rady 93/85/EHS ze dne 4. října 1993 o ochraně proti bakteriální kroužkovitosti bramboru

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0085

Úřední věstník L 259 , 18/10/1993 S. 0001 - 0025 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 53 S. 0036  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 53 S. 0036

		Směrnice Rady 93/85/EHSze dne 4. října 1993o ochraně proti bakteriální kroužkovitosti bramboruRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že produkce brambor zaujímá významné místo v zemědělství Společenství; že výnos z této produkce je soustavně ohrožován škodlivými organismy;vzhledem k tomu, že ochranou pěstování brambor proti těmto škodlivým organismům by měla nejen být zachována jejich produkční kapacita, ale také zvýšena zemědělská produktivita;vzhledem k tomu, že ochranná opatření proti zavlékání škodlivých organismů do jednotlivých členských států by měla pouzeomezený účinek, pokud by proti těmto organismům neexistovala souběžná a metodicky řízená ochrana v celém Společenství a nezamezovalo se jejich rozšiřování;vzhledem k tomu, že jedním z nejnebezpečnějších škodlivých organismů pro brambory je Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al., původce bakteriální kroužkovitosti bramboru; že se tato choroba vyskytla v určitých částech Společenství a dosud existují některé menší zdroje choroby;vzhledem k tomu, že dokud nebudou přijata účinná opatření k ochraně proti této chorobě a k zamezení jejího šíření, je pěstování brambor v celém Společenství trvale ohroženo;vzhledem k tomu, že k dosažení tohoto cíle je nezbytné, aby Společenství přijalo některá opatření; že by kromě opatření uvedených ve směrnici Rady 77/93/EHS ze dne 21. prosince 1976 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do členských států [4] mělo být členským státům umožněno přijmout v případě potřeby doplňující nebo přísnější opatření, pokud jsou taková opatření nezbytná a nejsou překážkou obchodu s bramborami uvnitř Společenství; že tato opatření musí být oznámena ostatním členským státům a Komisi;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 80/665/EHS ze dne 24. června 1980 o ochraně proti bakteriální kroužkovitosti bramboru [5] stanovila minimální opatření, která mají členské státy učinit proti bakteriální kroužkovitosti bramboru;vzhledem k tomu, že od té doby byl v poznatcích o bakteriální kroužkovitosti bramboru a o zjišťování patogenů bakteriální kroužkovitosti bramboru učiněn výrazný pokrok;vzhledem k tomu, že použití rostlinolékařského režimu Společenství pro Společenství jako prostor bez vnitřních hranic si vyžádalo přezkoumání a revizi některých ustanovení směrnice 80/665/EHS;vzhledem k tomu, že v důsledku tohoto přezkoumání byla ustanovení směrnice 80/665/EHS shledána nedostatečnými a je nezbytné stanovená opatření dále upřesnit;vzhledem k tomu, že by za této situace měla být zrušena směrnice 80/665/EHS a měla by být přijata nezbytná opatření;vzhledem k tomu, že opatření musí přihlédnout ke skutečnosti, že choroba může zůstat skrytá a nepozorovaná jak v rostoucí plodině, tak i ve skladovaných hlízách, a může se jí účinně předcházet pouze pěstováním a používáním sadbových brambor, které jsou prosté infekce, a že pro určení ohnisek choroby jsou nezbytná pravidelná úřední šetření; že rozšíření patogenu v rostoucí plodině není nejdůležitějším faktorem, ale že patogen může přečkat zimu v bramborových rostlinách, které se vysemenily přirozeným způsobem (planě rostoucí rostliny), a ty jsou hlavním zdrojem choroby, která se přenáší z jednoho období do druhého; že se patogen většinou rozšiřuje při kontaktu brambor s napadenými bramborami a sázecím, sklízecím a manipulačním zařízením nebo dopravními a skladovacími kontejnery, které byly zamořeny při dřívějším kontaktu s napadenými bramborami; že tyto předměty mohou zůstat zamořenými po určitou dobu po tomto zamoření; že může být rozšíření patogenu sníženo nebo mu lze předejít dezinfekcí těchto předmětů; že každá takové zamoření sadbových brambor přináší velmi velké nebezpečí rozšíření patogenu;vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby členské státy úzce spolupracovaly s Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru (dále jen "výbor") při stanovení podrobností těchto obecných, jakož přísnějších nebo doplňujících opatření, učiněných členskými státy na ochranu proti zavlečení patogenu na jejich území,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice se týká opatření, která mají být přijata členskými státy proti Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al., vyvolávající bakteriální kroužkovitost bramboru (dále jen "organismus"), aby:a) se zjistilo ohnisko choroby a určilo její rozšíření;b) se předešlo výskytu choroby a jejímu rozšíření; ac) se v případě výskytu předešlo rozšíření a prováděla se ochranná opatření za účelem její eradikace.Článek 21. Členské státy provádějí za účelem potvrzení nepřítomnosti organismu pravidelná úřední šetření organismu zaměřená na zjištění organismu na hlízách a v případě potřeby na rostlinách bramboru (Solanum tuberosum L.) pocházejících z jejich území.Pro tato šetření se v případě hlíz odebírají vzorky sadbových i ostatních brambor, především ze skladovaných zásilek, a podrobují se úředním nebo úředně kontrolovaným laboratorním testům pomocí metody na zjištění a určení organismu uvedené v příloze I. Kromě toho může být v případě potřeby u ostatních vzorků provedena úřední nebo úředně kontrolovaná vizuální kontrola rozříznutím hlíz.U rostlin se tato šetření provádějí podle odpovídajících metod a vzorky se podrobují příslušným úředním nebo úředně kontrolovaným testům.O počtu, původu, složení a časovém rozvrhu při shromažďování vzorků rozhodnou příslušné úřední subjekty podle směrnice 77/93/EHS na základě uznávaných vědeckých a statistických zásad a biologie organismu a s přihlédnutím k zvláštním systémům produkce brambor příslušných členských států. Podrobnosti týkající se těchto šetření se předkládají ročně ostatním členským státům a Komisi, aby se zajistily srovnatelné úrovně záruk členských států pro potvrzení nepřítomnosti organismu.2. Výsledky úředních šetření stanovených v odstavci 1 se oznamují nejméně jednou ročně ostatním členským státům a Komisi. Podrobnosti těchto oznámení jsou důvěrné. Mohou být předloženy výboru postupem podle článku 16a směrnice 77/93/EHS.3. Postupem podle článku 16a směrnice 77/93/EHS mohou být přijata:- pravidla pro šetření stanovená v odstavci 1, která se provádějí na základě uznávaných vědeckých a statistických zásad,- pravidla pro oznámení uvedená v odstavci 2.4. Postupem podle článku 16a směrnice 77/93/EHS se přijmou tato ustanovení:- vhodná metoda pro šetření a testy uvedené v odst. 1 třetím pododstavci.Článek 3Členské státy zajistí, aby bylo jakékoli podezření z výskytu nebo potvrzená přítomnost organismu v rostlinách bramboru a hlízách nebo v hlízách sklízených, skladovaných nebo uváděných na trh na jejich území sděleny příslušným úředním subjektům těchto členských států.Článek 41. V případě podezření z výskytu zajistí příslušné úřední subjekty členského státu, ve kterém byly tyto případy ohlášeny, provedení úředních nebo úředně kontrolovaných laboratorních testů pomocí metody uvedené v příloze I a za podmínek uvedených v bodě 1 přílohy II, aby potvrdily nebo vyvrátily podezření z výskytu. Je-li potvrzena přítomnost organismu, použije se bod 2 přílohy II.2. Až do potvrzení nebo vyvrácení podezření z výskytu podle odstavce 1, v případech, kdy byly zjištěny:i) diagnostické vizuální příznaky choroby; neboii) pozitivní reakce na imunofluorescenční test podle přílohy I nebo jiný odpovídající test;příslušné úřední subjekty členských států:a) zakážou pohyb všech partií nebo zásilek, ze kterých byly odebrány vzorky, s výjimkou partií nebo zásilek, které jsou pod jejich kontrolou, a u nichž bylo stanoveno, že neexistuje zjistitelné nebezpečí rozšíření organismu;b) učiní nezbytná opatření, aby zjistily původ podezřelého výskytu;c) zavedou vhodná doplňující bezpečnostní opatření založená na stupni odhadovaného nebezpečí, aby předešly jakémukoli rozšíření organismu. Mezi tato opatření může být zahrnuta úřední kontrola pohybu všech ostatních hlíz nebo rostlin v rámci prostor nebo mimo prostory spojené s podezřelým výskytem.3. Postupem podle článku 16a směrnice 77/93/EHS mohou být přijata tato ustanovení:- ustanovení uvedená v odst. 2 písm. c).4. Postupem podle článku 16a směrnice 77/93/EHS se přijímají tato ustanovení:- jiný odpovídající test stanovený v odst. 2 bodu ii).Článek 51. Pokud úřední nebo úředně kontrolovaný laboratorní test pomocí metody uvedené v příloze I potvrdí přítomnost organismu ve vzorku hlíz, rostlin nebo částí rostlin, příslušné úřední subjekty členského státu na základě uznávaných vědeckých zásad, biologie organismu a zvláštních systémů produkce, uvádění na trh nebo zpracování v daném členském státě:a) označí hlízy nebo rostliny, zásilku a/nebo partii, a zařízení, vozidlo, plavidlo, sklad nebo jejich jednotky a veškeré jiné předměty včetně obalového materiálu, z něhož byl vzorek odebrán, a v případě potřeby místo(a) produkce a pozemky, na nichž se hlízy nebo rostliny sklízely, za zamořené;b) s přihlédnutím k bodu 1 přílohy III určí rozsah pravděpodobného zamoření, které vzniklo předsklizňovým nebo posklizňovým kontaktem s prvky označenými za zamořené nebo vztahem s nimi v rámci produkčního systému;c) vymezí oblast na základě označení zamoření podle písmene a), určí rozsah pravděpodobného zamoření podle písmene b) a možného rozšíření organismu s přihlédnutím k bodu 2 přílohy III.2. Členské státy neprodleně oznámí postupem podle bodu 3 přílohy III ostatním členským státům a Komisi jakékoli zamoření označené podle odst. 1 písm. a), jakož i podrobné informace o vymezení oblasti podle odst. 1 písm. c).Podrobnosti tohoto oznámení jsou důvěrné. Mohou být předloženy výboru postupem podle článku 16a směrnice 77/93/EHS.3. V důsledku oznámení podle odstavce 2 a podle prvků v něm uvedených označí ostatní členské státy, které jsou v oznámení uvedeny, přiměřeným způsobem zamoření podle odst. 1 písm. a), stanoví rozsah pravděpodobného zamoření podle odst. 1 písm. b) a vymezí oblast podle odst. 1 písm. c).Článek 6Členské státy nařídí, aby se v případě označení hlíz nebo rostlin za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a) provedlo v souladu s čl. 4 odst. 1 testování zásob brambor klonově příbuzných zamořeným bramborám. Testování se provede na takovém množství hlíz nebo rostlin, které je potřeba ke stanovení prvotního zdroje choroby a rozsahu pravděpodobného zamoření, a zejména podle stupně nebezpečí.V důsledku testování se v případě potřeby provede další označení zamoření podle čl. 5 odst. 1 písm. a), určení rozsahu pravděpodobného zamoření podle čl. 5 odst. 1 písm. b) a vymezení oblasti podle čl. 5 odst. 1 písm. c).Článek 71. Členské státy nařídí, že hlízy nebo rostliny označené za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a) nesmí být sázeny a musí být pod kontrolou jejich příslušných úředních subjektů:- zničeny nebo- odstraněny jiným způsobem v rámci opatření prováděných pod úřední kontrolou v souladu s bodem 1 přílohy IV, pokud bylo stanoveno, že neexistuje zjistitelné nebezpečí rozšíření organismu2. Členské státy nařídí, že se hlízy nebo rostliny označené jako pravděpodobně zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. b) nesmí sázet a musí být pod kontrolou příslušných úředních subjektů, aniž jsou dotčeny výsledky testů uvedených v článku 6 pro klonově příbuzné hlízy nebo rostliny, použity nebo odstraněny vhodným způsobem uvedeným v bodě 2 přílohy IV tak, aby mohlo být stanoveno, že neexistuje zjistitelné nebezpečí rozšíření organismu.3. Členské státy nařídí, že každé zařízení, vozidlo, plavidlo, sklad nebo jejich jednotky a veškeré jiné předměty včetně obalového materiálu, které byly označeny za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a) nebo označeny za pravděpodobně zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. b), se buď zničí, nebo vyčistí a dezinfikují příslušnými metodami uvedenými v bodu 3 přílohy IV. Po vydezinfikování se takové předměty již nepovažují za zamořené.4. Aniž jsou dotčena ustanovení provedená podle odstavců 1, 2 a 3, členské státy nařídí, aby byla v oblasti vymezené podle čl. 5 odst. 1 písm. c) provedena různá opatření podle bodu 4 přílohy IV.Článek 81. Členské státy nařídí, že sadbové brambory musí splňovat požadavky směrnice 77/93/EHS a musí v přímé linii pocházet z materiálu získaného podle úředně schváleného programu, který byl při úředním nebo úředně kontrolovaném testu pomocí metody uvedené v příloze I shledán prostým organismu.Uvedené testování se provádí:- v případech, kdy se zamoření týká produkce sadbových brambor na rostlinách původního klonového výběru,- v ostatních případech buď na rostlinách původního klonového výběru, nebo na reprezentativních vzorcích základní kategorie sadbových brambor nebo dřívějších stupňů množení.2. Postupem podle článku 16a směrnice 77/93/EHS mohou být přijata tato ustanovení:- prováděcí pravidla k odst. 1 druhému pododstavci první odrážce,- pravidla týkající se reprezentativních vzorků stanovených v odst. 1 druhém pododstavci tohoto článku.Článek 9Členské státy zakážou držení organismu a nakládání s ním.Článek 10Aniž jsou dotčena ustanovení směrnice 77/93/EHS, členské státy jsou oprávněny povolit odchylky od opatření uvedených v článcích 6, 7 a 9 této směrnice k pokusným nebo vědeckým účelům a k šlechtitelské práci, pokud tyto odchylky nejsou na újmu ochrany proti organismu a nevyvolávají nebezpečí jeho rozšíření.Článek 11Členské státy mohou přijmout doplňující nebo přísnější pravidla k ochraně proti organismu nebo k zabránění jeho rozšíření, pokud jsou tato opatření v souladu se směrnicí 77/93/EHS.Doplňující opatření uvedená v prvním pododstavci mohou zahrnovat povinnost sázet pouze sadbové brambory, které jsou certifikované nebo úředně prověřené a které splňují požadované rostlinolékařské normy. Tyto rostlinolékařské normy lze použít zejména v případě, kdy jsou zemědělci ve svých podnicích oprávněni k používání sadbových brambor získaných z vlastní sklizně, jakož i v ostatních případech, kdy se sázejí sadbové brambory vypěstované producentem.Podrobnosti o těchto opatřeních se oznamují ostatním členským státům a Komisi.Článek 12Změny příloh této směrnice na základě vývoje vědeckých nebo technických znalostí se přijmou postupem podle článku 16a směrnice 77/93/EHS.Článek 131. Členské státy přijmou a zveřejní ustanovení nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 15. listopadu 1993. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním zveřejnění. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Členské státy použijí tato ustanovení ode dne 16. listopadu 1993.2. Členské státy neprodleně sdělí Komisi znění všech ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy.Článek 14Směrnice 80/665/EHS se zrušuje ode dne 16. listopadu 1993.Článek 15Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 4. října 1993.Za RadupředsedaW. Claes[1] Úř. věst. C 93, 2.4.1993, s. 12.[2] Úř. věst. C 176, 28.6.1993, s. 210.[3] Úř. věst. C 161, 14.6.1993, s. 18.[4] Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 20. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 92/103/EHS (Úř. věst. L 363, 11.12.1992, s. 1).[5] Úř. věst. L 180, 14. 7.1980, s. 30.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IMETODA PRO ZJIŠTĚNÍ A URČENÍ BAKTERIÁLNÍ KROUŽKOVITOSTI BRAMBORU, CLAVIBACTER MICHIGANENSIS (Smith) Davis et al. ssp. SEPEDONICUS (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. VE SVAZCÍCH BRAMBOROVÝCH HLÍZ1. Odstranění výkrojků z pupkové části hlízy1.1. Omyjte 200 hlíz pod tekoucí vodou a pomocí řádně vydezinfikovaného skalpelu nebo škrabky na brambory odstraňte epidermis okolo pupkového konce každé hlízy; dezinfekci lze provést tak, že se nástroj smočí v 70 % roztoku ethanolu a ožehne.1.2. Pečlivě odstraňte nožem nebo škrabkou na brambory konické výkrojky pletiva z pupkové části konců brambor. Omezte na minimum nadbytečnou část pletiva nezahrnující cévní svazky. Po vykrojení by měly být výkrojky z pupkových konců zpracovány do 24 hodin (viz odstavec 3) nebo konzervovány při –20 °C po dobu nejdéle dvou týdnů.2. Vizuální vyšetření na přítomnost příznaků kroužkovitostiPo odebrání výkrojků z pupkových konců rozřízněte každou hlízu napříč a prohlédněte, zda vykazuje příznaky kroužkovitosti.Zmáčkněte hlízy a sledujte, zda z vodivých pletiv vystupuje macerovaná hmota.Nejranějšími příznaky jsou slabá sklovitost nebo průsvitnost pletiva bez měknutí v okolí cévního systému, zejména blízko pupku. Prstenec svazků cévních na pupkovém konci hlízy může mít nepatrně tmavší zbarvení než normálně. Prvním dobře identifikovaným příznakem je žlutavé zabarvení prstence cévních svazků a při jemném zmáčknutí hlízy vystupují z cév sloupky sýrové hmoty. Tento exsudát obsahuje milióny bakterií. V tomto stadiu mohou vodivá pletiva hnědnout. Zpočátku mohou být tyto příznaky omezeny na jednu část prstence, nemusí se vyskytovat jen blízko pupkové části a mohou se postupně šířit na celý prstenec. S postupem infekce dochází k destrukci vodivých pletiv: vnější korová část se v tomto místě může oddělit od vnitřní korové části. V pokročilých stadiích infekce se objevují na povrchu hlízy praskliny, často s červenohnědými okraji. Druhotná houbová nebo bakteriální infekce může příznaky maskovat a může být obtížné, ne-li nemožné, rozlišit pokročilé příznaky kroužkovitosti od jiných hnilob bramboru.3. Příprava vzorků pro Gramovo barvení, imunofluorescenci (IF) a test na lilku vejcoplodém3.1. Homogenizujeme pupkové konce hlíz až do úplné macerace v kapalině netoxické pro Corynebacterium sepedonicum (např. 0,05 M fosfátový pufr ve fyziologickém roztoku (PBS) pH 7,0) při teplotě nižší než 30 °C; lze doporučit přidání netoxického prostředku proti vločkování (deflokulant) a netoxický protipěnový prostředek (dodatky 1 a 2). Neměla by se připustit nadměrná macerace.3.2. Bakterie z homogenátu extrahujte jedním z následujících postupů [1]:A. a) Odstřeďujte při nejvýše 180 g po dobu 10 minut.b) Odstřeďujte supernatant při zrychlení nepřesahujícím 4000 g po dobu 10 min. Dekantujte a odstraňte supernatant.B. a) Nechte macerát stát 30 min., aby se usadila drť pletiv. Dekantujte supernatant, aniž by se rozvířil sediment.b) Supernatant přefiltrujte přes filtrační papír (Whatman No 1) umístěný v sintrovaném skleněném filtru (č. 2 = 40–100 μm) pomocí vodní vývěvy. Filtrát seberte do centrifugačních zkumavek. Filtr promyjte sterilním PBS až do maximálního objemu filtrátu 35 ml.c) Odstřeďujtefiltrát při nejméně 4000 g po dobu 20 minut.3.3. Suspendujte peletu ve sterilním 0,1 M fosfátovém pufru pH 7,2 (Dodatek 2), abyste získali celkový objem přibližně 1 ml. Suspenzi rozdělte na dvě stejné části a jednu část uschovejte pro účely srovnávání (referenční vzorek) zmrazením při –20 °C [2] nebo lyofilizací. Druhou část suspenze rozdělte na dvě poloviny. Jednu použijte na IF test a barvení podle Grama, druhou pro test na lilku vejcoplodém.3.4. Je nezbytně nutné, aby se se všemi pozitivními kontrolami a vzorky C. sepedonicum zacházelo odděleně, aby se předešlo zamoření. To se týká i sklíček na IF testy a testů na lilku vejcoplodém.4. Gramovo zbarvení4.1. Připravte Gramovo barvení pro všechna ředění pelety (5.2.1) a pro veškeré rozříznuté hlízy (2), které vykazují sklovitost, hnitít nebo jiné podezřelé příznaky. Vzorky by měly být odebrány z okraje napadených pletiv.4.2. Připravte Gramovo barvení pro známé kultury C. sepedonicum, a pokud je to možné pro pletivo infikované přirozenou cestou (5.1).4.3. Určete, které vzorky obsahují typické gramopozitivní koryneformní buňky. Buňky C. sepedonicum jsou obvykle 0,8 až 1,2 μm dlouhé a 0,4 až 0,6 μm široké.Vhodná metoda barvení je uvedena v dodatku 3.Preparáty z přirozených infekcí nebo z čerstvě izolovaných kultur často převládají kokovité tyčinky, které jsou poněkud menší než buňky ze starších agarových kultur. Buňky C. sepedonicum jsou na většině živých médií pleomorfními koryneformními tyčinkami a mohou vykazovat proměnlivou reakci podle Gramai. Buňky jsou jednotlivé, ve dvojicích s charakteristickými zahnutími do "V" nebo "Y" typickým pro dělení kroutivým ohybem a příležitostně v nepravidelných skupinách často označovaných jako palisády a čínská písmena.5. Schéma pro IF test5.1. Použijte antisérum proti známému kmenu C. sepedonicum kroužkovitosti - ATCC33113 (NCPPB 2137) nebo NCPPB 2140. Toto antisérum by mělo mít větší IF titr než 1: 600. Zařaďte jednu kontrolu PBS na testovací podložní sklíčko ke stanovení, zda nedojde k nespecifické kombinaci bakteriálních buněk s konjugátem fluorescenčního isothiokyanátu a antikráličího imunoglobulinu (FITC). Corynebacterium sepedonicum (ATCC 33113, NCPPB 2137, NCPPB 2140) by se měla použít jako homologická kontrola antigenů na jiném podložním sklíčku. Na stejném podložním sklíčku by se měla jako paralelní kontrola používat přirozeně infikovaná pletiva (uchovávaná lyofilizací nebo zmrazením při –20 °C) (obr. 2).5.2. Postup5.2.1. Připravte řadu tři desetinásobných ředění (101,102,103) výsledné pelety v destilované vodě (obr. 1).5.2.2. Do jamek vícejamkového sklíčka napipetujte z každého ředění pelety nebo suspenze C. sepedonicum (přibližně 106 buněk/ml) změřený standardní objem dostačující k naplnění jamky (přibližně 25 ml) (obr. 1)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++5.2.4. Zaplňte příslušné jamky antisérem C. sepedonicum v doporučených ředěních roztokem 0,01 M PBS pH 7,2 (Dodatek 2), jak je uvedeno na obrazku 1 (Použijte PBS pro kontrolu FITC). Pracovní ředění antiséra by mělo mít přibližně polovinu titru IF. Jestliže se má pracovat s jinými ředěními antiséra, měla by se připravit pro každé ředění, s nímž se má pracovat, samostatná sklíčka.5.2.5. Inkubujte ve vlhké komůrce při pokojové teplotě po dobu 30 minut.5.2.6. Pečlivě opláchněte roztokem 0,01 M PBS pH 7,2. Promývejte po dobu pěti minut ve třech vždy vyměněných roztocích 0,01 M PBS pH 7,2.5.2.7. Pečlivě odstraňte přebytečnou vlhkost.5.2.8. Do každé jamky přidáme konjugát FITC ve zředění používaném ke stanovení titru a necháme inkubovat ve tmavé vlhké komůrce při pokojové teplotě po dobu 30 minut.5.2.9. Opláchněte a omývejte jako v předcházejícím případě.5.2.10. Do každé jamky přidejte přibližně 5 – 10 ml 0,1 M fosfátového pufru pH 7,6 s glycerinem (nebo podobnou látkou o pH neklesajícím pod 7,6) a přikryjeme krycím sklíčkem (Dodatek 2).5.2.11. Prohlédněte pod mikroskopem, vybaveným zdrojem epifluorescenčního světla a filtry vhodnými pro práci s FITC. Vhodné je zvětšení od 400 do 1000. Pečlivě prohlédneme jamky v přímkách jdoucích v pravých úhlech středem a po obvodu jamky.Pozorujte fluoreskující buňky v pozitivních kontrolách a určete titr. Pozorujte fluoreskující buňky v jamce s kontrolou FITC/PBS a pokud se zde nevyskytují, přejděte k jamkám testovacích vzorků. V nejméně 10 mikroskopových polích určete průměrný počet morfologicky typických fluoreskujících buněk v jednom poli a vypočítejte jejich počet na 1 ml neředěné pelety (dodatek 4).Existuje několik problémů podstatných pro imunofluorescenční test.- V peletách bramboru se pravděpodobně vyskytnou doprovodné populace fluoreskujících buněk s atypickou morfologií a křížově reagující saprofytické bakterie s rozměry a morfologií podobnou Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus. V úvahu bereme pouze fluoreskující buňky s typickou velikostí a morfologií.Vzhledem k možnosti křížových reakcí by měly být vzorky s pozitivním imunofluorescenčním testem opětovně testovány pomocí odlišného antiséra.- Technický limit zjištění touto metodou je mezi 103 a 104 buněk/ml neředěné pelety. Vzorky s počtem IF typických buněk na hranici detekčního limitu jsou obvykle pro C. m. ssp. sepedonicus negativní, ale mohou být postoupeny do testu na lilku vejcoplodém.Imunofluorescenční test se považuje za negativní u kteréhokoliv vzorku, kde nebyly nalezeny morfologicky typické fluoreskující buňky. Vzorky se považují za "nezamořené"Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus.Test na lilku není požadován.Imunofluorescenční test se považuje za pozitivní u kteréhokoliv vzorku, kdebyly nalezeny morfologicky typické fluoreskující buňky.Vzorky, u kterých byl pozitivní imunofluorescenční test u obou užitých antisér, se považují za "pravděpodobně zamořené"Clavibacter michiganensis ssp. sepedonicus.Test na lilku je požadován pro všechny vzorky považované za pravděpodobně zamořené6. Test na lilku vejcoplodémPodrobnosti o pěstování jsou uvedeny v dodatku 5.6.1. Peletu podle 3.3. rozdělíme mezi alespoň 25 rostlin lilku vejcoplodého ve fázi tří listů (dodatek 5) jednou z níže uvedených metod (6.2, 6.3 nebo 6.4).6.2. Inokulace zářezemI6.2.1. Každý květináč horizontálně podepřeme (pro 10 cm květináč je vhodný blok pěnového polystyrénu s vyhloubenou částí o rozměrech 5 cm hloubky, 10 cm šířky a 15 cm délky, viz obr. 3). Pro každý testovaný vzorek by se měl mezi stonek a blok umístit proužek sterilní hliníkové fólie. Rostlinu je možno fixovat na místě gumovým páskem kolem bloku.6.2.2. Pomocí skalpelu proveďte mezi děložními lístky a prvním pravým listem podélný nebo mírně úhlopříčný řez dlouhý 0,5 až 1,0 cm a hluboký přibližně jako tři čtvrtiny průměru stonku.6.2.3. Držte zářez otevřený pomocí špičky čepele skalpelu a naneste do něj inokulum štětečkem na oční linky nebo jemným malířským štětečkem namočeným do pelety. Rozdělte zbytek pelety mezi všechny testovací rostliny lilku.6.2.4. Překryjte řez sterilní vazelínou aplikovanou 2 ml injekční stříkačkou.+++++ TIFF +++++6.3. Inokulace zářezem II6.3.1. Držte rostlinu dvěma prsty, na stonek napipetujte mezi děložními lístky a prvním pravým listem kapku (přibližně 5 až 10 μl) suspendované pelety.6.3.2. Pomocí sterilního skalpelu udělejte sešikměný zářez (v úhlu přibližně 5o), dlouhý 1,0 cm a hluboký přibližně jako 2/3 tloušťky stonku, přičemž s řezem začneme v místě kapky suspendované pelety.6.3.3. Zakryjte řez sterilní vazelínou z injekční stříkačky.6.4. Inokulace injekční stříkačkou6.4.1. Nezalévejte lilky den před inokulací, aby se snížilo vnitřní napětí buňky (turgor).6.4.2. Stonky lilku vejcoplodého inokulujte těsně nad děložními lístky pomocí injekční stříkačky s podkožní jehlou (ne méně než 23G). Peletu rozdělte mezi testovací rostliny lilku vejcoplodého.6.5. Inokulujte 25 rostlin stejnou inokulační metodou (6.2, 6.3 nebo 6.4) známou kulturou C. sepedonicuma a v případě potřeby i pletivem z přirozeně infikovaných hlíz bramboru (5.1).6.6. Inokulujte 25 rostlin sterilním 0,05 M PBS stejnou inokulační metodou (6.2, 6.3 nebo 6.4).6.7. Nechte inokulovat rostliny ve vhodných podmínkách (dodatek 5) po dobu 40 dní. Pravidelně po osmi dnech prověřujte přítomnost příznaků. Spočítejte rostliny vykazující příznaky. C. sepedonicum působí u lilku vejcoplodého vadnutí listů, které může začít jako okrajová nebo mezižilková ochablost (ztráta turgoru). Zvadlé pletivo může zprvu být tmavozelené nebo strakaté, ale než znekrotizuje, zesvětlí. Povadlá místa mezi žilnatinou mívají často mastně vodnatý vzhled. Nekrotická pletiva mívají často jasně žlutý okraj. Rostliny vždy neodumírají; čím déle trvá období do vyvinutí příznaků, tím je větší naděje na přežití. Rostliny mohou infekci odrůst. Náchylné mladé rostliny lilku vejcoplodého jsou mnohem citlivější vůči nízkým koncentracím C. sepedonicum než starší rostliny, proto je nezbytné používat rostliny ve fázi tří listů a nebo krátce před ní.Vadnutí mohou také způsobovat populace jiných bakterií nebo hub přítomných v peletě z pletiv hlízy. Patří k nim Erwinia carotovora subsp. carotovora a E. carotovora subsp. atroseptica, Phoma exigua var. foveata, jakož i velké koncentrace saprofytických bakterií. Tyto případy vadnutí lze odlišit od případů způsobených kroužkovitostí, jelikož rychle vadnou celé listy nebo celé rostliny.6.8. Připravte Gramovo barvení (4) pro všechny partie lilku vejcoplodého vykazující příznaky napadení. Použijte části zvadlých listových pletiv a pletivo ze stonků rostlin a izolujte je na vhodných živných médiích (7). Listy a stonky lilku vejcoplodého dezinfikujte povrchově otřením 70 % ethanolem.6.9. Za určitých okolností, zejména pokud nejsou růstové podmínky optimální, se může stát, že C. sepedonicum zůstává jako latentní infekce v rostlinách lilku vejcoplodého dokonce i po 40 denní inkubací. Takové infekce mohou mít případně za následek zakrnělost a ztrátu vitality inokulovaných rostlin. Pokud je IF test považován za pozitivní, může být považováno za nezbytné další testovat. Je proto důležité porovnávat rychlost růstu všech testovacích rostlin lilku vejcoplodého s kontrolami inokulovanými sterilním 0,05 M PBS a sledovat podmínky prostředí ve skleníku.Pro další testování se stanoví tato doporučení:6.9.1. Odřízněte stonky nad místem inokulace a odstraňte listy.6.9.2. Macerujte stonky v roztoku 0,05 M PBS s pH 7,0, jak je uvedeno v bodech 3.1 až 3.2.6.9.3. Použijte polovinu pelety k provedení Gramova barvení (4) a testu IF (5).6.9.4. Použijte druhou polovinu pelety k provedení dalšího testu na lilku vejcoplodém (6), pokud je Gramovo barvení a/nebo IF test pozitivní. Jako kontroly použijte známou kulturu C. sepedonicum a sterilní 0,05 M PBS. Pokud v následující testu nejsou příznaky napadení pozorovány, považuje se vzorek za negativní.7. Izolace C. sepedonicumDiagnóza může být potvrzena pouze tehdy, je-li C. sepedonicum izolována a takto identifikována (8). Ačkoliv je C. sepedonicum náročným organismem, je možno ji izolovat z pletiv projevujících příznaky napadení. Mohou ji však přerůst rychle rostoucí saprofytické bakterie, a proto se nedoporučují provádět izolaci přímo z pelety pletiva hlízy (3.3). Lilek vejcoplodý je výtečným selektivním obohacovacím živným médiem pro růst C. sepedonicum a zároveň je také vhodný pro použití k potvrzujícímu testu pomocí hostitelské rostliny.Izolace by se měly provádět ze všech hlíz bramboru a rostlin lilku vejcoplodého vykazující příznaky napadení (4.6). Kde je to nezbytné, je třeba provést maceraci stonků lilku jako v bodech 3. a 6.9.7.1. Rozetřete suspenzi na jedno z následujících médií: (složení uvedena v dodatku 6):živný dextrózový agar (pouze pro subkultury),kvasničný pepton glukózový agar,živný kvasničný dextrózový agar,agar z kvasničného extraktu s minerálními solemiInkubujte po dobu maximálně 20 dní při teplotě 21 °CC. sepedonicum pomalu roste a obvykle vytváří za 10 dnů kolonie velikosti špendlíkové hlavičky, vyklenuté, smetanově zbarvené.Pro zaručení čistoty kultury znovu rozetřeteU subkultur se zlepšuje rychlost růstu. Typické kolonie jsou smetanově bílé nebo barvy slonoviny, jsou okrouhlé, hladké, vyvýšené, konvexně vyklenuté, slizovitě tekuté, s rovnými okraji a obvykle mají v průměru 1–3 mmIdentifikaceZe zdravých i nemocných brambor a lilku je možné izolovat mnohé grampozitivní koryneformní bakterie se znaky kolonií podobnými jako u kroužkovitosti. V této souvislosti musí být kroužkovitost identifikována následujícími testy:IF test (5.1),test na lilku vejcoplodém,nutriční a fyziologické testy (dodatek 7),- oxidačněfermentační testy (O/F),- oxidasový test,- růst při 37 °C,- tvorba ureasy,- hydrolýza eskulinu,- hydrolýza škrobu,- tolerance k 7 % roztoku NaCl,- indolový test,- katalasový test,- tvorba H2S,- využití citrátu,- hydrolýza želatiny,- tvorba kyseliny z: glycerolu, laktosy, rhamnosy a salicinu,- Gramovo barvení.Všechny testy by měly zahrnovat kontrolu se známým kmenem C. sepedonicum. Nutriční a fyziologické testy by měly být provedeny s inokulem ze subkultur na živým agaru. Morfologická srovnání by se měla provádět z kultur z živného dextrosového agaru.Pro IF test by hustota populace buněk měla být upravena na 106 buněk/ml. IF titr by měl být podobný známé kultuře C. sepedonicum.Pro test na lilku vejcoplodém by měla být hustota populace buněk upravena na 107 buněk/ml. Testy na lilku vejcoplodém by měly zahrnovat 10 rostlin pro každý testovaný organismus, opět za použití kontrol tvořených známou kulturou C. sepedonicum a sterilní vodou. U čistých kultur by mělo během 20 dnů nastat typické vadnutí, avšak rostliny, které nevykazují žádné příznaky napadení po této době, je nutno inkubovat celkem 30 dní při teplotách příznivých pro růst lilku, ale nepřesahujících 30 oC (dodatek 5). Jestliže se po 30 dnech příznaky napadení nevyskytují, nemůže být kultura považována za patogenní formu Corynebacterium sepedonicum.Test | C. sepedonicum |O/F | inertní nebo slabě oxidační |Oxidasa | – |Katalasa | + |Redukce nitrátů | – |Aktivitat ureasy | – |Tvorba H2S | – |Tvorba indolu | – |Využívání citrátu | – |Hydrolýza škrobu | –nebo slabá |Růst při 37 °C | – |Růst v 7 % NaCl | – |Hydrolýza želatiny | – |Hydrolýza eskulinu | + |Tvorba kyseliny z: | |–glycerolu | – |–laktosy | –nebo slabá |–rhamnosy | – |–salicinu | – |[1] Alternativní metoda extrakce uvádí Dinesen, 1984.[2] Existuje důkaz (Janse a Vaerenberg, 1987), že zmražení může snížit životnost Corynebacterium sepedonicum. Tento problém lze vyřešit suspendováním pelety v 10 % roztoku glycerolu.--------------------------------------------------PŘÍLOHA II1. Při každém podezření z výskytu, pro který byla imunofluorescenčním testem uvedeným v příloze I zjištěna pozitivní reakce a dokončením této metody by mělo být podezření potvrzeno nebo vyvráceno, je třeba až do dokončení dané metody zadrženy a vhodným způsobem konzervovány:- všechny hlízy nebo rostliny, které jsou součástí vzorku, a- jakýkoli zbývající výluh a dodatečně připravená imunofluorescenční sklíčka.2. V případě potvrzení organismu by měly být zadrženy a vhodným způsobem konzervovány:- materiál uvedený v odstavci 1 a- vzorek napadeného materiálu lilku vejcoplodého naočkovaného hlízou nebo rostlinným výluhem a- izolované kultury organismu,nejméně do jednoho měsíce od oznamovacího postupu podle čl. 5 odst. 2.--------------------------------------------------PŘÍLOHA III1. Pro určení rozsahu pravděpodobného zamoření podle čl. 5 odst. 1 písm. b) je třeba zohlednit tyto činitele:- hlízy nebo rostliny pěstované v místě produkce označeném za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a),- místo(a) produkce nebo zařízení, které mají v rámci produkčního systému vztah k hlízám nebo rostlinám označeným za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a), včetně těch, které mají společné pěstitelské zařízení a vybavení přímo nebo prostřednictvím společného smluvního partnera,- hlízy nebo rostliny pěstované v místě(ech) produkce uvedeném(ých) v předchozí odrážce nebo nacházející se v takovém(ých) místě(ech) produkce během období, kdy se hlízy nebo rostliny označené za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a) nacházely v takovém zařízení nebo místech produkce uvedených v první odrážce,- ústřední sklady skladující brambory z uvedených míst produkce,- jakékoli zařízení, vozidlo, plavidlo, sklad nebo jejich jednotky a jakékoli jiné předměty včetně obalového materiálu, které mohly přijít do styku s hlízami nebo rostlinami označenými za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a) během předcházejících 12 měsíců nebo jiného odpovídajícího období,- jakékoli hlízy nebo rostliny, které se skladují nebo jsou v kontaktu s jakýmikoli stavbami nebo předměty vyjmenovanými v předcházející odrážce před čištěním a dezinfekcí těchto předmětů nebo staveb, a- v důsledku testů uvedených v článku 6 hlízy nebo rostliny, které mají stejný klonový původ jako hlízy nebo rostliny označené za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a) a u nichž testy označily zamoření za pravděpodobné.2. Pro stanovení možného rozšíření podle čl. 5 odst. 1 písm. c) je třeba zohlednit tyto činitele:- blízkost ostatních míst produkce, kde se pěstují brambory nebo jiné hostitelské rostliny,- společný původ zásob sadbových brambor.3. Podrobnosti oznámení uvedeného v čl. 5 odst. 2 prvním pododstavci zahrnují:- osvědčení stanovená v článcích 7 nebo 8 směrnice 77/93/EHS, pas nebo podle potřeby evidenční číslo pro každou zásilku nebo partii brambor označenou za zamořenou,- název odrůdy pro zásoby sadbových brambor a v případě potřeby ve všech ostatních případech,- činitele označeného zamoření a vymezené oblasti,- existence výluhu, připravených imunofluorescenčních sklíček, materiálu napadených lilků vejcoplodých a izolované kultury organismu z testu, při kterém bylo organismu potvrzen.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IV1. Úředně kontrolovaná opatření uvedená v čl. 7 odst. 1 a týkající se zacházení s hlízami nebo rostlinami označenými za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a), jsou:- využívána při průmyslovém zpracování prostřednictvím přímé a okamžité dodávky na zpracovatelský závod s příslušným zařízením na zpracování odpadu, u kterého bylo stanoveno, že v něm neexistuje zjistitelné nebezpečí rozšíření organismu, a se systémem dezinfekce skladovacích prostor a odvozových vozidel, nebo- jiná opatření, pokud bylo stanoveno, že neexistuje zjistitelné nebezpečí rozšíření organismu; tato opatření se oznamují Komisi a ostatním členským státům.2. Použití nebo příslušnými úředními subjekty členských států úředně kontrolované odstranění hlíz nebo rostlin označených za pravděpodobně zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. b) a uvedených v čl. 7 odst. 2 zahrnuje:- jejich použití jako konzumních brambor určených ke spotřebě, balených pro přímou dodávku a použití, které nevyžadují změnu obalu, a určených pro takovou přímou dodávku a použití, nebo- jejich použití jako konzumních brambor určených k průmyslovému zpracování po přímé a okamžité dodávce zpracovatelskému závodu s vhodným zařízením na odstranění odpadu, nebo- jiné přiměřené využití nebo odstranění, pokud je stanoveno, že neexistuje zjistitelné nebezpečí rozšíření organismu.3. Příslušnými metodami pro čištění a dezinfekci předmětů uvedených v čl. 7 odst. 3 se rozumějí takové metody, u kterých bylo stanoveno, že neexistuje zjistitelné nebezpečí rozšíření organismu, a tyto metody se použijí pod kontrolou příslušných úředních subjektů členských států.4. Opatření, která mají členské státy provést uvnitř vymezené oblasti podle čl. 5 odst. 1 písm. c) a uvedené v čl. 7 odst. 4, zahrnují:4.1. v místech produkce označených za zamořená podle čl. 5 odst. 1 písm. a):a) v poli označeném za zamořené podle čl. 5 odst. 1 písm. a):i) - během nejméně tří pěstitelských let následujících po roce označení zamoření,- se přijmou opatření na odstranění planě rostoucích rostlin bramboru a ostatních planě rostoucích hostitelských rostlin organismu, a- se nesázejí žádné bramborové hlízy, rostliny ani pravá semena či jiné planě rostoucí hostitelské rostliny organismu, případně plodiny, pro které existuje zjištěné nebezpečí přežití nebo rozšíření organismu, dokud není po dobu nejméně dvou po sobě následujících pěstitelských let stanoveno, že je pozemek prostý planě rostoucích rostlin bramboru,- v prvním sklizňovém období brambor následujícím po období upřesněném v předchozí odrážce se sázejí pouze certifikované sadbové brambory pro pěstování jako konzumní brambory a provede se úřední šetření podle čl. 2 odst. 1,- v sklizňovém období brambor následujícím po období uvedeném v předchozí odrážce a následujícím po příslušném rotačním cyklu se certifikované sadbové brambory použijí buď na sadbu, nebo jako konzumní brambory a provede se úřední šetření podle čl. 2 odst. 1; neboii) - během čtyř pěstitelských let následujících po roce označení zamoření,- se přijmou opatření na odstranění planě rostoucích rostlin bramboru a ostatních planě rostoucích hostitelských rostlin organismu, a- pozemek se ponechá a udržuje ladem nebo jako stálá pastvina s častým nízkým sečením nebo intenzivní pastvou,- v prvním sklizňovém období brambor následujícím po období uvedeném v předchozí odrážce se certifikované brambory použijí buď na sadbu, nebo pro pěstování jako konzumní brambory a provede se úřední šetření podle čl. 2 odst. 1;b) na ostatních pozemcích:- v pěstitelském roce následujícím po označení zamoření:- se žádné bramborové hlízy, rostliny ani pravá semena nebo jiné planě rostoucí hostitelské rostliny nesázejí a podle potřeby se provedou opatření na odstranění planě rostoucích rostlin bramboru, nebo- se certifikované sadbové brambory mohou sázet pouze jako konzumní za podmínky, že jsou příslušné úřední subjekty nabyly jistoty, že nebezpečí spojené s planě rostoucími rostlinami bramboru a ostatními planě rostoucími hostitelskými rostlinami organismu bylo odstraněno,- po dobu nejméně dvou pěstitelských let následujících po roce uvedeném v předchozí odrážce se sázejí pouze certifikované sadbové brambory na sadbu nebo jako konzumní brambory,- v každém pěstitelském roce uvedeném v předchozí odrážce se provedou opatření na odstranění planě rostoucích rostlin bramboru a planě rostoucích hostitelských rostlin organismu a provede se úřední šetření podle čl. 2 odst. 1,- pokud se certifikované sadbové brambory sázejí jako konzumní brambory v pěstitelském roce následujícím po označení zamoření, rostoucí plodina se v přiměřených lhůtách kontroluje a planě rostoucí rostliny se testují na přítomnost organismu;c) neprodleně po označení zamoření podle čl. 5 odst. 1 písm. a) a v každém z následujících pěstitelských roků až do prvního povoleného sklizňového období brambor a včetně tohoto období na pozemku(cích) označeném(ých) za zamořený(é), jak je uvedeno pod písmenem a), se veškeré stroje a skladovací prostory v místě produkce vyčistí a dezinfikují podle potřeby a pomocí příslušných metod podle bodu 3;d) v systémech produkce, kde je možné úplně nahradit pěstební substrát,- se nesázejí žádné hlízy, rostliny ani pravá semena, dokud nebyla produkce podrobena úředně sledovaným opatřením na odstranění organismu a nebyly odstraněny všechny brambory nebo jiný lilkovitý materiál včetně přinejmenším celkové výměny pěstebního substrátu a vyčištění a dezinfekce produkční jednotky a veškerého zařízení a dokud následně nebyl příslušnými úředními subjekty udělen souhlas k pěstování brambor, a- se brambory pěstují z certifikovaných sadbových brambor nebo z minihlíz či mikrorostlin získaných z testovaných zdrojů.4.2. Aniž je dotčen bod 4.1, členské státy uvnitř vymezené oblasti:a) neprodleně po označení zamoření a po dobu nejméně tří pěstitelských období:- zajistí vlastními příslušnými úředními subjekty kontrolu zařízení, ve kterých se pěstují nebo skladují bramborové hlízy nebo se s těmito hlízami nakládá, jakož i prostor, které pronajímají mechanizaci používanou k produkci brambor,- vyžadují vyčištění a dezinfekci zařízení a skladů v těchto prostorách podle potřeby a pomocí příslušných metod podle bodu 3,- vyžadují, aby k výsadbě všech porostů bramboru uvnitř této oblasti byla použita jen certifikovaná sadba,- vyžadují ve všech prostorách uvnitř oblasti oddělené nakládání se sklizenými zásobami sadby od nakládání s konzumními bramborami,- provádí úřední šetření podle čl. 2 odst. 1;b) vytvoří v případě potřeby program na náhradu všech zásob sadbových brambor po přiměřenou dobu.Opatření provedená podle bodu 4.2 se spolu s registračními čísly producentů, společných skladů a středisek odeslání uvnitř vymezené oblasti oznamují každý rok ostatním členským státům a Komisi.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 28. září 1978, kterou se přizpůsobují technickému pokroku přílohy směrnic Rady 75/106/EHS a 76/211/EHS o hotovém balení

text:
Důležité právní upozornění

|

31978L0891

Úřední věstník L 311 , 04/11/1978 S. 0021 - 0028 Finské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 2 S. 0112  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0181  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 15 Svazek 2 S. 0112  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 9 S. 0074  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 9 S. 0074

		Směrnice Komiseze dne 28. září 1978,kterou se přizpůsobují technickému pokroku přílohy směrnic Rady 75/106/EHS a 76/211/EHS o hotovém balení(78/891/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 71/316/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro měřicí přístroje a pro metody metrologické kontroly [1], ve znění aktu o přistoupení [2], a zejména na články 17, 18 a 19 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 75/106/EHS ze dne 19. prosince 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zhotovení některých kapalných výrobků v hotovém balení podle objemu [3],s ohledem na směrnici Rady 76/211/EHS ze dne 20. ledna 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zhotovení některých výrobků v hotovém balení podle hmotnosti nebo objemu [4],vzhledem k tomu, že provádění požadavků uvedených ve směrnici 76/211/EHS ukázalo potřebu revize hodnot přípustných záporných chyb a třídění výrobků;vzhledem k tomu, že jednodušší třídění výrobků v hotovém balení nepochybně usnadní přípravu k obchodování a nabízí spotřebiteli širší výběr výrobků v hotovém balení;vzhledem k tomu, že značení na malých hotových baleních mohou být v některých případech menší než výška uvedená ve směrnicích 75/106/EHS a 76/211/EHS, a přitom stále dostatečně viditelná a čitelná;vzhledem k tomu, že moderní metody statistické kontroly umožňují snížit rozsah přejímacích plánů uvedených v těchto dvou směrnicích;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic, které se týkají odstranění technických překážek obchodu s měřicími přístroji technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Body 3.1, 4 a 5 přílohy I směrnice 75/106/EHS se nahrazují odpovídajícími body přílohy I této směrnice.Článek 2Body 2.4, 3.1 a 5 přílohy I směrnice 76/211/EHS se nahrazují odpovídajícími body přílohy II této směrnice.Body 2.5 a 2.6 přílohy I uvedené směrnice se zrušují.Článek 3Přílohy II směrnic Rady 75/106/EHS a 76/211/EHS se nahrazují, až do bodů 2.2 včetně, zněním uvedeným v příloze III této směrnice.Článek 41. Členské státy přijmout právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí tak, aby nabyly účinku dnem 1. ledna 1980.Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 28. září 1978.Za KomisiÉtienne Davignončlen Komise[1] Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 1.[2] Úř. věst. L 73, 27.3.1972, s. 14.[3] Úř. věst. L 42, 15.2.1975, s. 1.[4] Úř. věst. L 46, 21.2.1976, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IZMĚNY PŘÍLOHY I SMĚRNICE RADY 75/106/EHS3.1 Jmenovitý objem obsahu vyjádřený v litrech, centilitrech nebo mililitrech a označený číslicemi, které jsou alespoň 6 mm vysoké, pokud je jmenovitý objem obsahu větší než 100 cl, alespoň 4 mm vysoké, pokud je roven nebo menší než 100 cl, ale větší než 20 cl, alespoň 3 mm vysoké, pokud je roven nebo menší než 20 cl, ale větší než 5 cl, a alespoň 2 mm vysoké, pokud není větší než 5 cl, následovaný symbolem použié jednotky měření nebo tam, kde to je vhodné, názvem jednotky v souladu se směrnicí 71/354/EHS naposledy pozměněnou směrnicí 76/770/EHS.Do uplynutí přechodného období, v průběhu kterého je ve Společenství povoleno používat britské jednotky měření, které jsou uvedeny v příloze II směrnice Rady 71/354/EHS, může být údaj o jmenovitém objemu obsahu, který je vyjádřen v jednotkách SI podle předchozího odstavce, doprovázen uvedením odpovídající hodnoty v britských (UK) jednotkách měření vypočítané na základě těchto převodních součinitelů:jeden mililitr = 0,0352 objemové uncejeden litr = 1,760 pinty nebo 0,220 galonu.Členské státy mohou v případech, kdy to považují za nutné, trvat na uvedení tohoto druhého údaje pro výrobky uváděné do prodeje na jejich státním území. Označení v britských (UK) jednotkách měření musí být provedena písmeny a číslicemi, jejichž rozměry nejsou větší než rozměry odpovídajících označení v jednotkách SI.4. ODPOVĚDNOST BALÍRNY NEBO DOVOZCEBalírna nebo dovozce odpovídá za to, že hotová balení splňují požadavky uvedené v této směrnici.Množství kapaliny obsažené v hotovém balení označované jako skutečný objem obsahu se měří nebo kontroluje na odpovědnost balírny nebo dovozce. Měření nebo kontrola musí být uskutečněny použitím stanoveného měřidla vhodného k provedení potřebných operací.Kontrola může být provedena statistickou přejímkou pomocí výběru vzorků.V případech, kdy se skutečný objem obsahu neměří, musí být kontrola prováděná balírnou organizována tak, aby byl jmenovitý objem daného obsahu účinným způsobem zajištěn v souladu s požadavky této směrnice.Pro splnění tohoto požadavku musí balírna uskutečňovat výrobní kontroly podle postupů uznávaných příslušnými orgány daného členského státu a uchovávat pro tyto orgány doklady obsahující výsledky takových kontrol za účelem potvrzení, že tyto kontroly byly společně se všemi opravami a úpravami, které se ukázaly jako nutné, provedeny řádným a přesným způsobem.V případě dovozu ze zemí, které nejsou členskými státy EHS, může dovozce místo měření a kontroly prokázat, že má k dispozici veškeré potřebné záruky, které mu umožňují převzít odpovědnost.Jednou z několika metod pro splnění požadavků na měření a kontrolování je použít při zhotovení výrobku v hotovém balení odměrnou obalovou nádobu takového typu definovaného ve směrnici, která se na tyto odměrné obalové nádoby vztahuje, naplněnou za podmínek stanovených touto směrnicí a směrnicí týkající se odměrných obalových nádob.5. KONTROLY, KTERÉ MAJÍ BÝT PROVÁDĚNY PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V PROSTORÁCH BALÍRNY NEBO DOVOZCE NEBO JEHO ZÁSTUPCE USAZENÉHO VE SPOLEČENSTVÍKontroly k zajištění toho, aby hotová balení splňovala požadavky této směrnice, musí provádět příslušné orgány členských států statistickou přejímkou pomocí výběru vzorků provedenou v prostorách balírny, nebo není-li to prakticky proveditelné, v prostorách dovozce nebo jeho zástupce usazeného ve Společenství.Tato statistická výběrová kontrola musí být provedena v souladu s přijatými metodami přejímací kontroly jakosti. Její účinnost musí být srovnatelná s účinností referenční metody, která je vymezena v příloze II.Pokud se jedná o kritérium minimálního přijatelného obsahu, považuje se z tohoto důvodu přejímací plán, který používá daný členský stát, za srovnatelný s přejímacím plánem, který se doporučuje v příloze II, jestliže se úsečka bodu, jehož pořadnice je 0,10 na křivce provozní charakteristiky prvního plánu (pravděpodobnost přijetí dávky = 0,10) odchyluje o méně než 15 % od úsečky odpovídajícího bodu na křivce provozní charakteristiky přejímacího plánu doporučovaného v příloze II.V− ms [1], se úsečka bodu, jehož pořadnice je 0,10 na křivce prvního plánu (pravděpodobnost přijetí dávky = 0,10), odchyluje o méně než 0,05 od úsečky odpovídajícího bodu na křivce přejímacího plánu doporučovaného v příloze II.[1] m = skutečná střední hodnota dávky.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZMĚNY PŘÍLOHY I SMĚRNICE 76/211/EHS2.4 Přípustná záporná chyba obsahu hotového balení se stanoví podle následující tabulky:Jmenovité množství Qn v gramech nebo mililitrech | Přípustná záporná chyba |jako % Qn | g nebo ml |od 5 do 50 | 9 | — |od 50 do 100 | — | 4,5 |od 100 do 200 | 4,5 | — |od 200 do 300 | — | 9 |od 300 do 500 | 3 | — |od 500 do 1000 | — | 15 |od 1000 do 10000 | 1,5 | — |Při používání tabulky se hodnoty přípustných záporných chyb uvedené v tabulce v procentech po převedení na jednotky hmotnosti nebo objemu zaokrouhlí nahoru na nejbližší desetinu gramu nebo mililitru.3.1 Jmenovité množství (jmenovitá hmotnost nebo jmenovitý objem) vyjádřené v kilogramech, gramech, litrech, centilitrech nebo mililitrech a označené číslicemi, které jsou alespoň 6 mm vysoké, pokud je jmenovité množství obsahu větší než 1000 g nebo 100 cl, alespoň 4 mm vysoké, pokud je rovno nebo menší než 1000 g nebo 100 cl, ale větší než 200 g nebo 20 cl, alespoň 3 mm vysoké, jestliže je rovno nebo menší než 200 g nebo 20 cl, ale větší než 50 g nebo 5 cl, a alespoň 2 mm vysoké, pokud není větší než 50 g nebo 5 cl, následované symbolem použité jednotky měření nebo tam, kde je to vhodné, názvem jednotky v souladu se směrnicí 71/354/EHS, naposledy pozměněnou směrnicí 76/770/EHS.Označení v britských (UK) jednotkách měření musí být provedena písmeny a číslicemi, jejichž rozměry nejsou větší než rozměry odpovídajících označení v jednotkách SI.5. KONTROLY, KTERÉ MAJÍ BÝT PROVÁDĚNY PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY V PROSTORÁCH BALÍRNY NEBO DOVOZCE NEBO JEHO ZÁSTUPCE USAZENÉHO VE SPOLEČENSTVÍKontroly k zajištění toho, aby hotová balení splňovala požadavky této směrnice, musí provádět příslušné orgány členských států statistickou přejímkou pomocí výběru vzorků provedenou v prostorách balírny, nebo není-li to prakticky proveditelné, v prostorách dovozce nebo jeho zástupce usazeného ve Společenství.Tato statistická výběrová kontrola musí být provedena v souladu s přijatými metodami přejímací kontroly jakosti. Její účinnost musí být srovnatelná s účinností referenční metody, která je vymezena v příloze II.Pokud se jedná o kritérium minimálního obsahu, považuje se z tohoto důvodu přejímací plán, který používá daný členský stát, za srovnatelný s přejímacím plánem, který se doporučuje v příloze II, jestliže se úsečka bodu, jehož pořadnice je 0,10 na křivce provozní charakteristiky prvního plánu (pravděpodobnost přijetí dávky = 0,10), odchyluje o méně než 15 % od úsečky odpovídajícího bodu na křivce provozní charakteristiky přejímacího plánu doporučovaného v příloze II.Q− ms [1], se úsečka bodu, jehož pořadnice je 0,10 na křivce prvního plánu (pravděpodobnost přijetí dávky = 0,10), odchyluje o méně než 0,05 od úsečky odpovídajícího bodu na křivce přejímacího plánu doporučovaného v příloze II.[1] m = skutečná střední hodnota dávky.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIZMĚNY PŘÍLOH II SMĚRNIC 75/106/EHS A 76/211/EHSPŘÍLOHA IITato příloha stanoví postupy referenční metody pro statistickou kontrolu dávek hotových balení za účelem splnění požadavků článku 3 a bodu 5 přílohy I této směrnice.1. POŽADAVKY NA MĚŘENÍ SKUTEČNÝCH OBSAHŮ VÝROBKŮ V HOTOVÉM BALENÍSkutečné obsahy výrobků v hotovém balení se mohou měřit buď přímo použitím vah nebo přístrojů pro měření objemu, nebo, v případě kapalin, nepřímo prostřednictvím vážení hotově baleného výrobku a měření jeho hustoty.Nezávisle na použité metodě nesmí být chyba při měření skutečných obsahů výrobků v hotovém balení větší než jedna pětina odpovídající přípustné záporné chyby pro jmenovité množství obsahu výrobku v hotovém balení.Postup měření skutečných obsahů výrobků v hotovém balení může být v každém členském státě předmětem vnitrostátních předpisů.2. POŽADAVKY NA KONTROLU DÁVEK HOTOVÝCH BALENÍKontrola hotových balení se uskutečňuje statistickou přejímkou výběrem vzorků a musí být rozdělena do dvou částí:- kontrola skutečného obsahu každého hotového balení ve vzorku,- další kontrola zaměřená na průměrnou hodnotu skutečných obsahů výrobků v hotovém balení ve vzorku.Dávka hotových balení se považuje za přijatelnou, jestliže výsledky obou těchto kontrol splňují kritéria pro přijetí.Pro každou z těchto kontrol existují dva přejímací plány:- jeden pro nedestruktivní zkoušení, tj. zkoušení, při kterém nedochází k otevření obalu,- druhý pro destruktivní zkoušení, tj. zkoušení, při kterém je obal otevřen nebo zničen.Z ekonomických a praktických důvodů musí být destruktivní zkoušené omezeno na zcela nezbytné minimum; je méně účinné než nedestruktivní zkoušení.Destruktivní zkoušení musí být proto použito pouze tehdy, je-li nedestruktivní zkoušení prakticky neproveditelné. Jako obecné pravidlo platí, že se destruktivní zkoušení nepoužije pro dávky, které obsahují méně než 100 jednotek.2.1 Složení dávky hotových balení2.1.1 Dávka musí obsahovat všechna hotová balení stejného jmenovitého množství, stejného typu a stejné výrobní šarže, která byla zabalena ve stejném místě a která mají být kontrolována. Velikost dávky se omezuje na množství, která jsou uvedena dále.2.1.2 Jsou-li hotová balení kontrolována na konci balicí linky, musí být počet v každé dávce roven maximální hodinové výkonnosti balicí linky bez jakéhokoli omezení velikosti dávky.V ostatních případech je velikost dávky omezena na 10000 jednotek.2.1.3 V případě dávek, které obsahují menší počet hotových balení než 100, se musí nedestruktivní zkouška, pokud je prováděna, týkat 100 % hotových balení.2.1.4 Před uskutečněním zkoušek podle bodů 2.2 a 2.3 musí být náhodným způsobem odebrán dostatečný počet hotových balení z dávky, aby mohla být uskutečněna kontrola vyžadující větší vzorek.Vzorek potřebný pro druhou kontrolu musí být náhodným způsobem odebrán z prvního vzorku a musí se označit.Toto označování musí být ukončeno před zahájením postupů měření.2.2 Kontrola skutečného obsahu hotového baleníMinimální přijatelný obsah se vypočítá odečtením přípustné záporné chyby pro daný obsah od jmenovitého množství obsahu hotového balení.Hotová balení v dávce, jejichž skutečný obsah je menší než minimální přijatelný obsah, jsou považována za vadná.2.2.1 Nedestruktivní zkoušeníNedestruktivní zkoušení se provádí podle přejímacího plánu dvojím výběrem, jak je uveden v tabulce.První počet kontrolovaných hotových balení musí být roven počtu jednotek v prvním vzorku, jak je uvedeno v plánu:- pokud je počet vadných jednotek zjištěných v prvním vzorku roven nebo menší než první kritérium přijetí, je dávka hotových balení pro účely této kontroly považována za přijatelnou,- pokud je počet vadných jednotek zjištěných v prvním vzorku roven nebo větší než první kritérium odmítnutí, musí být dávka odmítnuta,- pokud je počet vadných jednotek zjištěných v prvním vzorku mezi prvním kritériem přijetí a prvním kritériem odmítnutí, provede se kontrola druhého vzorku, jehož počet jednotek je uveden v plánu.Vadné jednotky zjištěné v prvním a druhém vzorku se sečtou dohromady a:- pokud je souhrnný počet vadných jednotek roven nebo menší než druhé kritérium přijetí, je dávka hotových balení pro účely této kontroly považována za přijatelnou,- pokud je souhrnný počet vadných jednotek roven nebo větší než druhé kritérium odmítnutí, musí být dávka odmítnuta.Počet kusů v dávce | Vzorky | Počet vadných jednotek |Pořadí | Počet | Počet celkem | Kritérium přijetí | Kritérium odmítnutí |100 až 500 | První | 30 | 30 | 1 | 3 || Druhý | 30 | 60 | 4 | 5 |501 až 3200 | První | 50 | 50 | 2 | 5 || Druhý | 50 | 100 | 6 | 7 |3201 a více | První | 80 | 80 | 3 | 7 || Druhý | 80 | 160 | 8 | 9 |2.2.2 Destruktivní zkoušeníDestruktivní zkoušení se provádí podle níže uvedeného přejímacího plánu jedním výběrem a použije se jen pro dávky, které mají 100 nebo více jednotek.Počet kontrolovaných hotových balení musí být 20 jednotek.- Pokud je počet vadných jednotek zjištěných ve vzorku roven nebo menší než kritérium přijetí, je dávka hotových balení považována za přijatelnou.- Pokud je počet vadných jednotek zjištěných ve vzorku roven nebo větší než kritérium odmítnutí, musí být dávka hotových balení odmítnuta.Počet kusů v dávce | Počet kusů ve vzorku | Počet vadných jednotek |Kritérium přijetí | Kritérium odmítnutí |Jakýkoli počet (≥ 100) | 20 | 1 | 2 |--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zadních mlhových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31977L0538

Úřední věstník L 220 , 29/08/1977 S. 0060 - 0071 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0200  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 6 S. 0199  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0200  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0212  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 7 S. 0212

		Směrnice Radyze dne 28. června 1977o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zadních mlhových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(77/538/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí motorová vozidla podle vnitrostátních právních předpisů splňovat, se mimo jiné vztahují na zadní mlhové svítilny;vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší; že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo namísto svých stávajících právních předpisů, zejména aby bylo možné použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který je předmětem směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [3];vzhledem k tomu, že směrnicí 76/756/EHS [4] stanovila Rada společné požadavky na montáž zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci motorových vozidel a jejich přípojných vozidel;vzhledem k tomu, že harmonizovaný postup schvalování typu zadních mlhových svítilen umožní každému členskému státu ověřovat plnění společných požadavků na konstrukci a zkoušení a informovat o výsledku ostatní členské státy zasláním kopie certifikátu schválení typu vystaveného pro každý typ zadní mlhové svítilny; že umístění značky EHS schválení typu konstrukční části na všechny zadní mlhové svítilny, které byly vyrobeny ve shodě se schváleným typem, vyloučí nutnost technického ověření těchto zadních mlhových svítilen v ostatních členských státech;vzhledem k tomu, že je žádoucí formulovat technické požadavky tak, aby směřovaly ke stejnému cíli jako práce vykonané v této oblasti v Evropské hospodářské komisi Organizace spojených národů;vzhledem k tomu, že sbližování vnitrostátních právních předpisů týkajících se motorových vozidel předpokládá, že členské státy budou vzájemně uznávat kontroly provedené kterýmkoli z nich podle společných požadavků,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Každý členský stát udělí EHS schválení typu konstrukční části pro každý typ zadní mlhové svítilny, který splňuje požadavky na konstrukci a zkoušení stanovené v přílohách 0, II a III.2. Členský stát, který uděluje EHS schválení typu konstrukční části, přijme podle potřeby a popřípadě ve spolupráci s příslušnými orgány ostatních členských států nezbytná opatření k ověření, že vyráběné typy jsou shodné se schváleným typem. Toto ověření se omezí na namátkovou kontrolu.Článek 2Pro každý typ zadní mlhové svítilny, který schválí podle článku 1, přidělí členské státy výrobci nebo jeho pověřenému zástupci značku EHS schválení typu konstrukční části podle vzoru uvedeného v příloze II.Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zabránily užívání značek, které by mohly vést k záměně zadních mlhových svítilen, jejichž typ byl schválen podle článku 1, s jinými zařízeními.Článek 31. Členské státy nesmějí zakázat uvedení zadních mlhových svítilen na trh z důvodů týkajících se jejich konstrukce nebo funkčního principu, jestliže jsou opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části.2. Členský stát však může zakázat uvedení zadních mlhových svítilen opatřených značkou EHS schválení typu konstrukční části na trh, jestliže soustavně nevykazují shodu se schváleným typem.O přijatých opatřeních dotyčný členský stát neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.Článek 4Příslušný orgán každého členského státu zašle do jednoho měsíce příslušným orgánům ostatních členských států kopie certifikátu schválení typu konstrukční části, jehož vzor je uveden v příloze I, pro každý typ zadní mlhové svítilny, pro který schválení typu udělil nebo udělit odmítl.Článek 51. Pokud členský stát, který udělil EHS schválení typu konstrukční části, zjistí, že se více zadních mlhových svítilen opatřených touž značkou EHS schválení typu konstrukční části neshoduje s typem, který byl schválen, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost vyráběných zařízení se schváleným typem. O přijatých opatřeních, která mohou při trvalé neshodnosti vést až k odejmutí EHS schválení typu konstrukční části, uvědomí příslušný orgán dotyčného státu příslušné orgány ostatních členských států. Stejná opatření tento orgán přijme, jestliže je o takové neshodnosti informován příslušnými orgány jiného členského státu.2. Příslušné orgány členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EHS schválení typu konstrukční části s uvedením důvodů.Článek 6Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí schválení typu konstrukční části pro typ zadní mlhové svítilny nebo o zákazu jeho uvedení na trh nebo jeho užívání, učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice, musí být podrobně odůvodněna. Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, která jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.Článek 7Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určitý typ vozidla z důvodů týkajících se zadních mlhových svítilen, jestliže jsou tyto svítilny opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části a jestliže jsou namontovány v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 76/756/EHS.Článek 8Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání vozidla z důvodů týkajících se zadních mlhových svítilen, jestliže jsou tyto svítilny opatřeny značkou EHS schválení typu konstrukční části a jestliže jsou namontovány v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 76/756/EHS.Článek 9Pro účely této směrnice se "vozidlem" rozumí každé motorové vozidlo určené k provozu na pozemních komunikacích, s karoserií nebo bez karoserie, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h, s výjimkou kolejových vozidel, zemědělských a lesnických traktorů a strojů a strojů pro veřejné práce.Článek 10Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků příloh technickému pokroku se přijímají postupem stanoveným v článku 13 směrnice 70/156/EHS.Článek 111. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy zajistí, aby bylo Komisi sděleno znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 12Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 28. června 1977.Za RadupředsedaW. Rodgers[1] Úř. věst. C 118, 16.5.1977, s. 29.[2] Úř. věst. C 114, 11.5.1977, s. 2.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[4] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 1.--------------------------------------------------SEZNAM PŘÍLOHPříloha 0: | Definice, obecné požadavky, svítivost vyzařovaného světla, zkušební postup, zkouška odolnosti teplu, barva vyzařovaného světla, shodnost výroby |Příloha I: | Vzor osvědčení o EHS schválení typu konstrukční části |Příloha II: | Požadavky na EHS schválení typu konstrukční části a na značení |Příloha III: | Fotometrická měření |--------------------------------------------------PŘÍLOHA 0DEFINICE, OBECNÉ POŽADAVKY, SVÍTIVOST VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA, ZKUŠEBNÍ POSTUP, ZKOUŠKA ODOLNOSTI TEPLU, BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA, SHODNOST VÝROBY1. DEFINICE1.1 "Zadní mlhovou svítilnou" se rozumí svítilna užívaná pro zlepšení viditelnosti vozidla zezadu při husté mlze.1.2 "Vztažnou osou" se rozumí charakteristická osa světelného signálu, kterou určuje výrobce pro fotometrická měření a pro montáž svítilny na vozidlo jako vztažný směr (H = 0o, V = 0o).1.3 "Vztažným středem" se rozumí bod, který stanoví výrobce svítilny a který je průsečíkem vztažné osy s vnějším povrchem plochy výstupu světla.1.4 "Vnějším povrchem plochy výstupu světla" pro definovaný směr pozorování se rozumí kolmý průmět plochy výstupu světla na rovinu, kolmou na směr pozorování.1.5 "Typem zadní mlhové svítilny" se rozumějí zadní mlhové svítilny, které se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:1.5.1 výrobní nebo obchodní značka;1.5.2 vlastnosti optického systému;1.5.3 začlenění částí schopných měnit optický účinek odrazem, rozptylem nebo absorpcí;1.5.4 typ žárovky.2. OBECNÉ POŽADAVKY2.1 Každý vzorek předložený podle bodu 1.2.3 přílohy II musí splňovat požadavky stanovené v níže uvedených částech.2.2 Zadní mlhové svítilny musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby za běžných podmínek užívání a bez ohledu na vibrace, kterým mohou být během takového užívání vystaveny, zůstala zajištěna jejich uspokojivá funkce a aby si zachovaly vlastnosti, stanovené touto směrnicí.3. SVÍTIVOST VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA3.1 Světlo vyzařované každým z obou vzorků, o kterých se hovoří v bodě 1.2.3 přílohy II a které splnily požadavky níže uvedeného bodu 5, nesmí mít nižší než minimální svítivost a vyšší než maximální svítivost podle dále uvedených specifikací a musí být měřeno v níže stanovených směrech vůči vztažné ose (vyjádřeno ve stupních vůči vztažné ose).3.2 Ve směru os H a V a v rozsahu 10° vlevo a 10° vpravo a v rozsahu 5° nahoru a 5° dolů nesmí být svítivost menší než 150 cd. Mezi osami nesmí být svítivost menší než 75 cd.3.3 Ve všech směrech ve kterých je světlo viditelné nesmí svítivost vyzařovaného světla překročit 300 cd.3.4 Vnější povrch plochy výstupu světla ve směru vztažné osy nesmí být větší než 140 cm3.3.5 Detaily užité metody měření podává příloha III.4. ZKUŠEBNÍ POSTUPVe všech případech se měří s bezbarvou zkušební žárovkou typu doporučeného pro zadní mlhovou svítilnu a seřízenou tak, aby vytvářela normální světelný tok předepsaný pro tento typ žárovky.5. ZKOUŠKA ODOLNOSTI TEPLU5.1 Svítilna se podrobí hodinové zkoušce trvalého svícení, následovanou stabilizační periodou 20 min. Okolní teplota musí být 23 ± 5 °C. Užita musí být žárovka kategorie, která je pro svítilnu doporučená, a musí být proudově napájena tak, aby dávala pro odpovídající zkušební napětí stanovený střední výkon.5.2 Pokud je udán jen maximální výkon, zkouší se při takovém nastavení napětí, aby se dosáhlo výkonu rovného 90 % stanoveného výkonu. Výše uvedený střední nebo maximální výkon musí být ve všech případech vybrán z napěťového rozsahu 6, 12 nebo 24 V, při kterém dosahuje výkon nejvyšší hodnotu.5.3 Po stabilizaci svítilny při okolní teplotě nesmí být patrno žádné poškození, deformace, trhliny nebo změny v barvě.6. BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA6.1 Zařízení musí vyzařovat červené světlo. Barva vyzařovaného světla musí při měření zdrojem světla s barevnou teplotou 2854 K, který odpovídá svítidlu A podle Mezinárodní komise pro osvětlení (CIE), být v mezích těchto trichromatických souřadnic:limit ke žluté : y ≤ 0,335,limit k purpurové : x ≤ 0,008.7. KONTROLA SHODNOSTI VÝROBYKaždá zadní mlhová svítilna označená EHS značkou schválení typu konstrukční části se musí shodovat se schváleným typem a musí splňovat fotometrické požadavky stanovené v bodu 3 a 6. U zadní mlhové svítilny náhodně vybrané ze sériové výroby však mohou být požadavky na minimální svítivost vyzařovaného světla (měřeno se zkušební žárovkou podle bodu 4) omezeny v každém příslušném směru na 80 % minimální hodnoty podle bodu 3.--------------------------------------------------PŘÍLOHA I+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPOŽADAVKY NA EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI A ZNAČENÍ1. ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI1.1 Žádost o EHS schválení typu konstrukční části podává držitel výrobní nebo obchodní značky nebo jeho pověřený zástupce.1.2 K žádosti musí být pro každou zadní mlhovou svítilnu přiložen:1.2.1 stručný technický popis, který uvádí zvláště doporučený typ žárovky (žárovek), které musí splňovat požadavky Mezinárodní komise pro osvětlení (CEI);1.2.2 výkresy (ve trojím vyhotovení) dostatečně podrobné pro možnost určení typu zadní mlhové svítilny, který udává geometricky polohu, ve které má být zadní mlhová svítilna montována na vozidlo, osu pozorování, která se má při zkouškách považovat za vztažnou osu (horizontální úhel H = 0°, vertikální úhel V = 0°) a bod, který se při zkouškách považuje za vztažný střed;1.2.3 dva vzorky; pokud může být zadní mlhová svítilna montována pouze na jedné straně vozidla, mají být oba dodané vzorky identické a být vhodné pro montáž jen na levé nebo jen na pravé straně vozidla;1.2.4 jeden další vzorek, který se uchová v laboratoři pro následná ověření, která se mohou stát nezbytnými.2. ZNAČENÍ2.1 Vzorky typu zadní mlhové svítilny předložené k EHS schválení typu konstrukční části musí být označeny:2.1.1 výrobní nebo obchodní značkou žadatele, která jsou zřetelně čitelná a nesmazatelná;2.1.2 zřetelně čitelným a nesmazatelným označením typu doporučené žárovky (žárovek);2.1.3 a musí mít dostatečně rozměrnou plochu pro EHS značku schválení typu konstrukční části, která musí zahrnovat doplňkový symbol podle požadavku bodu 4; tato plocha musí být označena na výkresech podle bodu 1.2.2.3. EHS SCHVÁLENÍ TYPU KONSTRUKČNÍ ČÁSTI3.1 Pokud všechny vzorky dodané podle bodu 1.2.3 plní požadavky příloh 0, II a III, udělí se EHS schválení typu konstrukční části a přidělí se EHS číslo schválení typu konstrukční části.3.2 Toto číslo nesmí být přiděleno žádnému jinému typu zadní mlhové svítilny.3.3 Pokud je požadováno EHS schválení typu konstrukční části typu zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, které obsahuje zadní mlhovou svítilnu a jiné svítilny/světlomety, může být přidělena jediná EHS značka schválení typu konstrukční části za předpokladu, že zadní mlhová svítilna vyhovuje požadavkům této směrnice a každá z ostatních svítilen/světlometů, které tvoří část zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, pro které je EHS schválení typu konstrukční části požadováno, vyhovuje zvláštní směrnici, která se na ni vztahuje.4. ZNAČKY4.1 Každá zadní mlhová svítilna, která je shodná s typem schváleným podle této směrnice, musí být opatřena EHS značkou schválení typu konstrukční části.4.2 Tuto značka tvoří obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno "e" a rozlišovací písmeno (písmena) nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu:1  pro Německo,2  pro Francii,3  pro Itálii,4  pro Nizozemsko,6  pro Belgii,11  pro Spojené království,13  pro Lucembursko,18  pro Dánsko,IRL  pro Irsko.Značka musí obsahovat také EHS číslo schválení typu konstrukční části shodné s číslem EHS certifikátu schválení typu uděleným pro typ dané zadní mlhové svítilny.4.3 EHS značka schválení typu konstrukční části musí být doplněna dodatkovým symbolem "F".4.4 EHS číslo schválení typu musí být umístěno v kterékoliv vhodné poloze blízko obdélníku s písmenem "e".4.5 EHS značka schválení typu konstrukční části a doplňkový symbol musí být umístěny na rozptylovém skle světlometu nebo na jednom z rozptylových skel tak, aby byly nesmazatelné a zřetelně čitelné i po namontování zadní mlhové svítilny (svítilen) na vozidlo.4.6 Příklad EHS značky schválení typu konstrukční části a doplňkového symbolu uvádí dodatek 1.4.7 Pokud je podle bodu 3.3 vydáno jediné EHS číslo schválení typu zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, které sestává ze zadní mlhové svítilny a jiných svítilen/světlometů, může být na tomto zařízení umístěna jediná EHS značka schválení typu konstrukční části, kterou tvoří:- obdélník, ve kterém je vepsáno malé písmeno "e" a rozlišovací písmeno (písmena) nebo číslo členského státu, který udělil schválení typu,- EHS číslo schválení typu konstrukční části,- doplňkové symboly podle zvláštních směrnic, podle kterých bylo uděleno EHS schválení typu konstrukční části.4.8 Rozměry jednotlivých součástí této značky nesmějí být menší, než je největší z minimálních rozměrů stanovených pro jednotlivá značení zvláštními směrnicemi, podle kterých bylo EHS schválení typu konstrukční části uděleno.4.9 Příklady značky schválení typu konstrukční části zařízení zahrnujícího několik svítilen/světlometů udává dodatek 2.--------------------------------------------------Dodatek 1Příklad EHS značky schválení typu konstrukční části+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené výše uvedenou EHS značkou schválení typu konstrukční části je zadní mlhová svítilna, pro kterou bylo uděleno EHS schválením typu ve Spojeném království (e11) pod číslem 1471.--------------------------------------------------Dodatek 2Příklad EHS značky schválení typu konstrukční části+++++ TIFF +++++Zařízení opatřené výše uvedenou EHS značkou schválení typu konstrukční části je zařízením, které zahrnuje směrovou svítilnu kategorie 2, brzdovou svítilnu, zadní obrysovou svítilnu, odrazku třídy I a zadní mlhovou svítilnu, pro tyto svítilny bylo uděleno EHS schválení typu v Belgii (e6) pod číslem 270. Šipka ukazuje, ve které poloze má být montováno toto zařízení, které lze montovat jen na jedné straně vozidla. Šipka směřuje ke předku vozidla.Příklady značení EHS schváleného typu zařízení které obsahuje více svítilen (sloučených)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIFOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ1. Při fotometrických měřeních je třeba vhodným krytím zabránit rozptýleným odrazům.2. Měří se tak, aby byly splněny následující požadavky:2.1 vzdálenost musí být při měření taková, aby platilo pravidlo nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti;2.2 měřící zařízení musí mít při pohledu ze vztažného středu svítilny úhlový otvor snímače mezi 10’ a 1°;2.3 požadavky na svítivost jsou pro určitý směr pozorování splněny, je-li tento požadavek splněn ve vzdálenosti, která se od směru pozorování neodchyluje o více než 15’.3. Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose (u zařízení, které je namontováno na vozidle, musí být vztažná osa vodorovná, rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla a orientovaná v požadovaném směru viditelnosti). Vztažná osa prochází vztažným středem.+++++ TIFF +++++3.1 Svítivosti mimo osy se měří uvnitř kosočtverce vepsaného mezi kraje směrů měření (viz graf výše).--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 28. května 1969 o harmonizaci právních a správních předpisů týkajících se osvobození od daní z obratu a spotřebních daní při dovozu v rámci mezinárodního cestovního ruchu

text:
Důležité právní upozornění

|

31969L0169

Úřední věstník L 133 , 04/06/1969 S. 0006 - 0008 Finské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0010  Dánské zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1969(I) S. 0218  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 9 Svazek 1 S. 0010  Anglické zvláštní vydání: Řada I Kapitola 1969(I) S. 0232  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 09 Svazek 1 S. 0017  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 09 Svazek 1 S. 0019  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 09 Svazek 1 S. 0019

		Směrnice Radyze dne 28. května 1969o harmonizaci právních a správních předpisů týkajících se osvobození od daní z obratu a spotřebních daní při dovozu v rámci mezinárodního cestovního ruchu(69/169/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 99 této smlouvy;s ohledem na návrh Komise,vzhledem k tomu, že bez ohledu na dosažení celní unie, jež zahrnuje odstranění cel a většiny poplatků s rovnocenným účinkem v obchodě mezi členskými státy, je nezbytné v tomto obchodě zachovat zdaňování při dovozu a vracení daně při vývozu, až do dosažení podrobné harmonizace nepřímých daní;vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby si ještě před harmonizací obyvatelstvo členských států silněji uvědomilo skutečnost společného trhu, a že by proto měla být přijata opatření pro větší liberalizaci zdaňování při dovozu v rámci cestovního ruchu mezi členskými státy; že potřebu takovýchto opatření opakovaně zdůrazňovali členové Shromáždění;vzhledem k tomu, že takové úlevy v cestovním ruchu představují další krok směrem ke vzájemnému otevírání trhů členských států a vytváření podmínek obdobných podmínkám vnitřního trhu;vzhledem k tomu, že se tyto úlevy musí omezit na neobchodní dovoz zboží cestujícími; že toto zboží je v zásadě možné nabýt pouze již zdaněné v zemi, ze které je dovážejí (země vývozu), takže pokud se země dovozu vzdá ve stanovených mezích vybírání daní z obratu a spotřebních daní při dovozu, zabrání se tím dvojímu zdanění, aniž by to vyústilo v nezdanění;vzhledem k tomu, že se systém daňových úlev při dovozu ve Společenství ukázal být stejně nezbytným i pro cestovní ruch mezi třetími zeměmi a Společenstvím,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Zboží dovážené v osobních zavazadlech cestujících je osvobozeno od daní z obratu a spotřebních daní při dovozu v rámci cestovního ruchu mezi třetími zeměmi a Společenstvím, pokud se jedná o dovoz neobchodní povahy a úhrnná hodnota zboží nepřesahuje 25 zúčtovacích jednotek na osobu.2. Členské státy mohou tuto částku snížit až na 10 zúčtovacích jednotek u cestujících mladších patnácti let.3. Pokud úhrnná hodnota více kusů zboží na osobu přesáhne 25 zúčtovacích jednotek nebo částku stanovenou podle odstavce 2, je od daní do výše této částky osvobozeno zboží, na které by se osvobození od daní vztahovalo, pokud by bylo dováženo odděleně, přičemž hodnotu jednoho kusu zboží nelze dělit.Článek 21. Zboží dovážené v osobních zavazadlech cestujících, které splňuje podmínky stanovené v článcích 9 a 10 Smlouvy, je osvobozeno od daní z obratu a spotřebních daní při dovozu v rámci cestovního ruchu mezi členskými státy, pokud se jedná o dovoz neobchodní povahy a úhrnná hodnota zboží nepřesahuje 75 zúčtovacích jednotek na osobu. Toto osvobození se poskytne též tehdy, pokud cesta zahrnuje tranzit přes území mimo některý členský stát.2. Členské státy mohou tuto částku snížit až na 20 zúčtovacích jednotek u cestujících mladších patnácti let.3. Pokud úhrnná hodnota více kusů zboží na osobu přesáhne 75 zúčtovacích jednotek nebo částku stanovenou podle odstavce 2, je od daní do výše této částky osvobozeno zboží, na které by se osvobození od daní vztahovalo, pokud by bylo dováženo odděleně, přičemž hodnotu jednoho kusu zboží nelze dělit.Článek 3Pro účely této směrnice:1. Při výpočtu částky osvobození od daní podle článků 1 a 2 se nepřihlíží k hodnotě osobního majetku, který je dočasně dovážen nebo zpětně dovážen po předchozím dočasném vývozu.2. Za dovoz neobchodní povahy se považuje dovoz zboží, kterýa) má jednorázovou povahu ab) je tvořen výhradně zbožím určeným k osobnímu užívání cestujícími nebo členy jejich rodiny nebo jako dar, přičemž toto zboží nesmí povahou ani množstvím svědčit o obchodním záměru.Článek 41. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní předpisy vztahující se v tomto ohledu na cestující s bydlištěm mimo Evropu, stanoví každý členský stát následující množstevní omezení pro osvobození níže uvedeného zboží od daní z obratu a spotřebních daní při dovozu:a) tabákové výrobky:200 kusů cigaretnebo 100 kusů doutníčků (doutníky o maximální hmotnosti 3 g na kus)nebo 50 kusů doutníkůnebo 250 gramů tabáku ke kouření;b) alkoholické nápoje:- destiláty a lihoviny se skutečným obsahem alkoholu vyšším než 22o: jedna standardní láhev (o obsahu 0,70 až 1 litr)nebo- destiláty a lihoviny, aperitivy vyrobené z vína nebo alkoholu se skutečným obsahem alkoholu nepřesahujícím 22o; šumivá vína, likérová vína: nejvýše 2 litry celkema- tichá vína: nejvýše 2 litry celkemc) parfémy: 50 gramůatoaletní vody: 1/4 litrud) káva: 500 gramůnebo kávové extrakty a esence: 200 gramůe) čaj: 100 gramůnebo čajové extrakty a esence: 40 gramů2. Osvobození od daní pro zboží uvedené odst. 1 písm. a), b) a d) se nevztahuje na cestující mladší patnácti let.3. V rámci množstevních omezení uvedených odstavci 1 a s ohledem na omezení v odstavci 2 se k hodnotě zboží vyjmenovaného v odstavci 1 nepřihlíží při stanovení osvobození od daní podle článků 1 a 2.Článek 51. Členské státy mohou snížit hodnotu a/nebo množství zboží osvobozeného od daní, pokud je dováženo- v rámci příhraničního styku,- posádkou dopravního prostředku používaného pro mezinárodní cesty,- příslušníky ozbrojených sil členských států včetně civilních zaměstnanců, jejich manželů, manželek a dětí, kteří se nacházejí v jiném členském státě.2. Členské státy mohou vyloučit z osvobození zboží čísel 71.07 a 71.08 společného celního sazebníku.3. Členské státy mohou snížit množství zboží uvedeného v čl. 4 odst. 1 písm. a) a d) pro cestující přijíždějící z třetí země, kteří vstupují do členského státu.Článek 6Členské státy přijmou vhodná opatření, aby zabránily vracení daně u dodávek cestujícím, jejichž trvalé bydliště, místo obvyklého pobytu nebo ústředí profesní činnosti je v některém členském státě a kteří využívají systému uvedeného v této směrnici.Článek 7Členské státy mohou zaokrouhlit částky v národních měnách vyplývající z přepočtu částek ve zúčtovacích jednotkách stanovených v článcích 1 a 2.Článek 81. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1970.2. Každý členský stát uvědomí Komisi o opatřeních, která přijal pro použití této směrnice.Komise předá tyto informace ostatním členským státům.Článek 9Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 28. května 1969.Za RadupředsedaG. Thorn--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady ze dne 17. prosince 1974 o právu státních příslušníků členského státu zůstat po skončení výkonu samostatně výdělečné činnosti na území jiného členského státu

text:
Důležité právní upozornění

|

31975L0034

Úřední věstník L 014 , 20/01/1975 S. 0010 - 0013 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 1 S. 0172  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 1 S. 0191  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 1 S. 0172  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 06 Svazek 1 S. 0183  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 06 Svazek 1 S. 0183

		Směrnice Radyze dne 17. prosince 1974o právu státních příslušníků členského státu zůstat po skončení výkonu samostatně výdělečné činnosti na území jiného členského státu(75/34/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 235 této smlouvy,s ohledem na Obecný program pro odstranění omezení svobody usazování [1], a zejména na oddíl II uvedeného programu,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že na základě směrnice Rady 73/148/EHS ze dne 21. května 1973 o odstranění omezení pohybu a pobytu státních příslušníků členských států uvnitř Společenství v oblasti usazování a pohybu služeb [4] přiznává každý členský stát státním příslušníkům ostatních členských států, kteří se usadí na jeho území za účelem výkonu samostatně výdělečné činnosti, právo trvalého pobytu, pokud byla na základě Smlouvy odstraněna omezení této činnosti;vzhledem k tomu, že trvalý pobyt na území členského státu obvykle vede k setrvání v členském státě po skončení činnosti; že za těchto okolností představuje nepřiznání práva zůstat překážku dosažení svobody usazování; že pro pracovníky byly podmínky pro uplatňování tohoto práva stanoveny již v nařízení (EHS) č. 1251/70 [5];vzhledem k tomu, že čl. 48 odst. 3 písm. d) Smlouvy přiznává pracovníkům právo zůstat po skončení zaměstnání na území členského státu; že čl. 54 odst. 2 výslovně nestanoví stejné právo pro osoby, které vykonávaly samostatně výdělečnou činnost; že z povahy usazení a z vazeb, které si vytvořily k zemi, kde vykonávaly svou činnost, však vyplývá jednoznačný zájem těchto osob, aby požívaly stejné právo zůstat jako pracovníci; že k odůvodnění tohoto opatření by však měl být uveden odkaz na ustanovení Smlouvy, které umožňuje přijetí opatření;vzhledem k tomu, že svoboda usazování ve Společenství znamená, že státní příslušníci členských států mohou vykonávat samostatně výdělečnou činnost postupně v několika členských státech, aniž by tím byli znevýhodněni;vzhledem k tomu, že je důležité zajistit státnímu příslušníkovi jednoho členského státu, který má bydliště na území jiného členského státu, právo zůstat na tomto území po skončení výkonu samostatně výdělečné činnosti z důvodu dosažení důchodového věku nebo z důvodu trvalé pracovní neschopnosti; že je mimo jiné nezbytné zajistit toto právo státnímu příslušníkovi členského státu, který po určité době, kdy vykonával na území druhého členského státu samostatně výdělečnou činnost a měl tam bydliště, vykonával činnost na území třetího členského státu, ale ponechal si bydliště na území druhého členského státu;vzhledem k tomu, že při stanovení podmínek pro vznik práva zůstat je třeba přihlédnout k důvodům, které vedly k ukončení činnosti na území dotyčného členského státu, a zejména k rozdílu mezi řádným a předvídatelným odchodem do důchodu a trvalou pracovní neschopností, která způsobí předčasné a nepředvídatelné ukončení činnosti; že v případě, kdy manžel je nebo byl státním příslušníkem dotyčného členského státu, nebo pokud skončení činnosti je následkem pracovního úrazu nebo nemoci z povolání, platí zvláštní podmínky;vzhledem k tomu, že státní příslušník členského státu, který vykonával samostatně výdělečnou činnost na území jiného členského státu a skončil svou pracovní činnost, musí mít dostatečnou lhůtu pro rozhodnutí, kde bude mít konečné bydliště;vzhledem k tomu, že výkon práva zůstat státním příslušníkem členského státu, který vykonává samostatně výdělečnou činnost, znamená, že se toto právo vztahuje i na jeho rodinné příslušníky; že pokud samostatně výdělečně činný státní příslušník členského státu zemře v produktivním věku, musí být právo zůstat přiznáno jeho rodinným příslušníkům, a to za zvláštních podmínek;vzhledem k tomu, že osoby, které mají právo zůstat, musí požívat stejného zacházení jako vlastní státní příslušníci daného členského státu, kteří skončí profesní činnost,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Členské státy odstraní za podmínek stanovených v této směrnici omezení práva zůstat na jejich území pro státní příslušníky jiného členského státu, kteří na tomto území vykonávali samostatně výdělečnou činnost, a pro jejich rodinné příslušníky vymezené v článku 1 směrnice 73/148/EHS.Článek 21. Členské státy přiznávají právo trvale zůstat na jejich území:a) osobě, která ke dni, kdy skončila svou činnost, dosáhla věku, ve kterém podle právních předpisů tohoto členského státu může uplatňovat právo na starobní důchod, a která v něm vykonávala svou činnost nejméně posledních dvanáct měsíců a má v něm bydliště nepřetržitě déle než tři roky.Nepřiznávají-li právní předpisy tohoto členského státu některým skupinám samostatně výdělečně činných osob nárok na starobní důchod, považuje se podmínka věku za splněnou, dosáhne-li oprávněná osoba věku 65 let;b) osobě, která má nepřetržitě více než dva roky na území tohoto členského státu bydliště a z důvodu trvalé pracovní neschopnosti skončí svou činnost.Pokud trvalá pracovní neschopnost vznikne v důsledku pracovního úrazu nebo nemoci z povolání, na jejichž základě vzniká nárok na důchod zcela nebo částečně hrazený institucí tohoto členského státu, podmínka trvání bydliště se nepožaduje;c) osobě, která po třech letech činnosti a nepřetržitého bydliště na území tohoto členského státu vykonává svou činnost na území jiného členského státu, ale bydliště má dále v prvním členském státě, kam se zpravidla vrací každý den nebo alespoň jednou týdně.Pro nabytí práv podle písmen a) a b) se doba činnosti na území jiného členského státu považuje za dobu činnosti na území členského státu bydliště.2. Podmínky doby bydliště a činnosti podle odst. 1 písm. a) a podmínka doby bydliště podle odst. 1 písm. b) se nevyžadují, pokud je manžel/ka samostatně výdělečné osoby státním příslušníkem dotyčného členského státu nebo pozbyl/a jeho státní příslušnost uzavřením manželství se zúčastněnou osobou.Článek 31. Každý členský stát přiznává rodinným příslušníkům osoby samostatně výdělečně činné uvedeným v článku 1, kteří mají na jeho území společné bydliště, právo zůstat tam trvale, pokud osoba samostatně výdělečně činná získala právo zůstat na území tohoto členského státu v souladu s článkem 2. Toto ustanovení se uplatní i po smrti dotyčné osoby.2. Pokud osoba samostatně výdělečně činná zemře v produktivním věku dříve, než získá právo zůstat na území dotyčného státu, přizná tento členský stát rodinným příslušníkům dotyčné osoby právo zůstat tam trvale za podmínky, že- zde tato osoba měla v okamžiku svého úmrtí nejméně dva roky nepřetržitě bydliště nebo- k úmrtí došlo následkem pracovního úrazu nebo nemoci z povolání nebo- pozůstalý/á manžel/ka je státním příslušníkem tohoto členského státu nebo pozbyl/a jeho státní příslušnost uzavřením manželství s dotyčnou osobou.Článek 41. Nepřetržité trvání bydliště podle čl. 2 odst. 1 a čl. 3 odst. 2 může být doloženo jakýmkoli důkazním prostředkem, který je v zemi bydliště obvyklý. Nemají na ně vliv ani dočasná nepřítomnost nepřesahující celkem tři měsíce ročně, ani delší nepřítomnost z důvodu plnění vojenské služby.2. Doby přerušení činnosti nezávislé na vůli zúčastněné osoby a přerušení v důsledku nemoci nebo úrazu se považují za doby činnosti ve smyslu čl. 2 odst. 1.Článek 51. Pro výkon práva zůstat poskytují členské státy oprávněné osobě od okamžiku vzniku tohoto práva podle čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) a článku 3 dvouletou lhůtu. Oprávněná osoba musí mít možnost v této lhůtě opustit území členského státu, aniž je dotčeno právo zůstat.2. Členské státy oprávněné osobě neukládají pro výkon práva zůstat žádné zvláštní formální podmínky.Článek 61. Členské státy přiznávají oprávněným osobám, které mají právo zůstat, právo na povolení k pobytu, kteréa) musí být vydáváno a jeho platnost prodlužována bezplatně nebo proti zaplacení částky, která nesmí překročit poplatky požadované od vlastních státních příslušníků za vydání nebo prodloužení platnosti průkazů totožnosti;b) musí platit pro celé území členského státu, který je vydal;c) musí být platné pět let s možností automatického prodloužení.2. Přerušení pobytu, které nepřesáhne šest po sobě jdoucích měsíců, a delší nepřítomnost z důvodu výkonu vojenské služby nemají vliv na platnost povolení k pobytu.Článek 7Členské státy ponechávají osobám oprávněným zůstat právo na rovné zacházení přiznané směrnicemi Rady o odstranění omezení svobody usazování na základě hlavy III obecného programu, který toto odstranění upravuje.Článek 81. Právní a správní předpisy členského státu, které jsou pro státní příslušníky ostatních členských států příznivější, nejsou touto směrnicí dotčeny.2. Členské státy podporují opětovné přijímání na své území samostatně výdělečně činných osob, které ho opustily, poté co tam měly po dlouhou dobu trvalé bydliště a vykonávaly tam činnost, a které se tam chtějí vrátit, pokud dosáhly důchodového věku stanoveného v čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo jsou trvale práce neschopnými.Článek 9Členské státy se mohou od této směrnice odchýlit pouze z důvodu veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti a veřejného zdraví.Článek 101. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do dvanácti měsíců od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Po oznámení této směrnice informují členské státy Komisi včas o všech pozdějších návrzích právních a správních předpisů, které hodlají přijmout v oblasti působnosti této směrnice, aby se k nim mohla vyjádřit.Článek 11Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 17. prosince 1974.Za RadupředsedaM. Durafour[1] Úř.věst. 2, 15.1.1962, s. 36/62.[2] Úř. věst. C 14, 27.3.1973, s. 20.[3] Úř. věst. C 142, 31.12.1972, s. 12.[4] Úř. věst. L 172, 28.6.1973, s. 14.[5] Úř. věst. L 142, 30.6.1970, s. 24.--------------------------------------------------