title: Směrnice Komise ze dne 19. května 1978, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/60/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vnitřní výbavy motorových vozidel (vnitřní části prostoru pro cestující kromě vnitřních zpětných zrcátek, uspořádání ovládačů, střechy nebo posuvné střechy, opěradel a zadní části sedadel)

text:
Důležité právní upozornění

|

31978L0632

Úřední věstník L 206 , 29/07/1978 S. 0026 - 0042 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0175  Řecké zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 7 S. 0155  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0175  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 8 S. 0225  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 8 S. 0225

		Směrnice Komiseze dne 19. května 1978,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/60/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vnitřní výbavy motorových vozidel (vnitřní části prostoru pro cestující kromě vnitřních zpětných zrcátek, uspořádání ovládačů, střechy nebo posuvné střechy, opěradel a zadní části sedadel)(78/632/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], ve znění aktu o přistoupení, a zejména na články 11, 12 a 13 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 74/60/EHS ze dne 17. prosince 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vnitřní výbavy motorových vozidel (vnitřní části prostoru pro cestující kromě vnitřních zpětných zrcátek, uspořádání ovládačů, střechy nebo posuvné střechy, opěradel a zadní části sedadel) [2],vzhledem k tomu, že na základě získaných zkušeností a současného stavu techniky je nyní možné lépe přizpůsobit požadavky skutečným podmínkám zkoušek;vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v oblasti motorových vozidel technickému pokroku,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy směrnice 74/60/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 1979 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se vnitřní výbavy motorových vozidel (vnitřní části prostoru pro cestující kromě vnitřních zpětných zrcátek, uspořádání ovládačů, střecha nebo posuvná střecha, opěradla a zadní části sedadel)- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, ani- zakázat první uvedení vozidla do provozu, pokud vnitřní výbava (vnitřní části prostoru pro cestující kromě vnitřních zpětných zrcátek, uspořádání ovládačů, střecha nebo posuvná střecha, opěradla a zadní části sedadel) tohoto typu vozidla nebo těchto vozidel splňuje požadavky směrnice 74/60/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. ledna 1979 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ vozidla, jehož vnitřní výbava (vnitřní části prostoru pro cestující kromě vnitřních zpětných zrcátek, uspořádání ovládačů, střecha nebo posuvná střecha, opěradla a zadní části sedadel) nesplňuje požadavky směrnice 74/60/EHS ve znění této směrnice,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, jehož vnitřní výbava (vnitřní části prostoru pro cestující kromě vnitřních zpětných zrcátek, uspořádání ovládačů, střecha nebo posuvná střecha, opěradla a zadní části sedadel) nesplňuje požadavky směrnice 74/60/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. října 1982 mohou členské státy zakázat první uvedení do provozu vozidel, jejichž vnitřní výbava (vnitřní části prostoru pro cestující kromě vnitřních zpětných zrcátek, uspořádání ovládačů, střecha nebo posuvná střecha, opěradla a zadní části sedadel) nesplňuje požadavky směrnice 74/60/EHS ve znění této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 1979 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 19. května 1978.Za KomisiÉtienne Davignončlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 38, 11.2.1974, s. 2.--------------------------------------------------PŘÍLOHAZMĚNY PŘÍLOH SMĚRNICE RADY 74/60/EHS ZE DNE 17. PROSINCE 1973PŘÍLOHA IDEFINICE, ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU A POŽADAVKYBod 2.6 zní:"čárou obvodu" se rozumí čára tvořená průhledným spodním obrysem bočních oken vozidla;Bod 2.7 zní:"kabrioletem" se rozumí vozidlo, u něhož při určitém provozním uspořádání není nad čárou obvodu žádná tuhá část karoserie vozidla s výjimkou předních podpěr střechy nebo ochranných oblouků nebo kotevních úchytů pro bezpečnostní pásy;Bod 2.8 zní:"vozidlem s posuvnou střechou" se rozumí vozidlo, u něhož pouze střecha nebo její část může být složena v záhybech dozadu nebo otevřena nebo posunuta, přičemž nad čárou obvodu zůstávají tuhé konstrukční prvky vozidla;Bod 2.9 zní:"sklopným sedadlem" se rozumí pomocné sedadlo určené k příležitostnému použití, které je běžně odklopeno, aby nebránilo průchodu;Bod 5.3 zní:Ostatní vnitřní části v prostoru pro cestující nacházející se před příčnou rovinou procházející vztažnou čárou trupu zařízení 3DH umístěného na nejzadnějších sedadlech.Bod 5.3.1 zní:Oblast působnostiPožadavky bodu 5.3.2 se vztahují na ovládací rukojeti, páčky a knoflíky a ostatní vyčnívající části neuvedené v bodech 5.1 a 5.2 (viz též bod 5.3.2.2).Bod 5.3.2 zní:PožadavkyČásti podle bodu 5.3.1 umístěné tak, že cestující vozidla s nimi mohou přijít do styku, musí splňovat požadavky bodů 5.3.2.1 až 5.3.4. Za části, s nimiž cestující mohou přijít do styku, se pokládají prvky, kterých se může dotknout koule o průměru 165 mm a které se nacházejí nad nejnižším H-bodem předních sedadel (viz přílohu IV) a před příčnou rovinou procházející vztažnou čárou trupu zařízení 3DH na nejzadnějším sedadle a vně oblastí definovaných v bodech 2.3.1 a 2.3.2.Bod 5.3.3 zní:Požadavky bodu 5.3.2.3 se nevztahují na ovládací orgán ruční brzdy přimontované k podlaze; jestliže kterákoli část tohoto ovládacího orgánu v uvolněné poloze svou výškou zasahuje nad vodorovnou rovinu, která prochází nejnižším H-bodem předních sedadel (viz přílohu IV), musí mít tento ovládací orgán plochu průřezu nejméně 6,5 cm2, měřenou ve vodorovné rovině vzdálené od nejdále vyčnívající části nejvýše 6,5 mm (měřeno ve svislém směru). Poloměr zaoblení nesmí být menší než 3,2 mm.Za bod 5.3.4 se vkládá nový bod, který zní:5.3.4.1 Části namontované na střeše, které však nejsou součástí konstrukce střechy, jako držadla, svítilny, sluneční clony apod., musí mít poloměr zaoblení nejméně 3,2 mm. Mimo to šířka vyčnívajících částí nesmí být menší než vzdálenost, do které vyčnívají směrem dolů; alternativně musí tyto části vyhovět při zkoušce pohlcování energie v souladu s požadavky přílohy III.Bod 5.4.2.1 zní:Na vnitřní straně střechy nad cestujícími nebo před nimi nesmí být nebezpečné nerovnosti nebo ostré hrany směřující dozadu nebo dolů. Šířka vyčnívajících částí nesmí být menší než vzdálenost, do které vyčnívají směrem dolů, a hrany musí být zaobleny poloměrem nejméně 5 mm. Zejména tuhé střešní výztuhy nebo žebra, s výjimkou horního rámu zasklených ploch a dveřních rámů, nesmějí vyčnívat směrem dolů více než 19 mm.Bod 5.4.2.2 zní:Jestliže střešní výztuhy nebo žebra nesplňují požadavky bodu 5.4.2.1, musí vyhovět při zkoušce pohlcování energie v souladu s požadavky přílohy III.Za bod 5.4.2 se vkládá nový bod, který zní:5.4.2.3 Dráty, které napínají obložení střechy a rámy slunečních clon, musí mít průměr nejvýše 5 mm nebo musí být schopny pohlcovat energii podle přílohy III. Netuhé upevňovací prvky rámů slunečních clon musí splňovat požadavky bodu 5.3.4.1.Bod 5.5 zní:Vozidla s posuvnou střechou.Bod 5.5.1.1 zní:Níže uvedené požadavky a požadavky bodu 5.4 se vztahují na vozidla s posuvnou střechou, která je v uzavřené poloze.Bod 5.5.1.2.2 zní:Jejich povrch musí být ohraničen zaoblenými hranami o poloměru zaoblení nejméně 5 mm.Bod 5.6 zní:KabrioletyBod 5.6.1 zní:Požadavky bodu 5.4 se u kabrioletů vztahují pouze na spodek horní části ochranného oblouku a horní část rámu čelního okna ve všech polohách jejich běžného použití. Skládací tyče a klouby sloužící k vyztužení netuhé střechy, které se nacházejí nad cestujícími nebo před nimi, nesmějí mít nebezpečné nerovnosti nebo ostré hrany orientované směrem dolů nebo dozadu.Bod 5.6.2 se zrušuje.Bod 5.7 zní:Zadní části sedadel ukotvených k vozidlu.Bod 5.7.1.2.3 zní:V zóně nárazu hlavy vně hranic uvedených v bodech 5.7.1.2.1 až 5.7.1.2.2 včetně musí být nosná konstrukce sedadla čalouněná, aby byl vyloučen přímý styk hlavy s částmi této konstrukce, které musí mít v dotyčných oblastech poloměr zaoblení nejméně 5 mm. Alternativně mohou tyto části splňovat požadavky týkající se pohlcování energie podle přílohy III.Bod 5.7.2 zní:Tyto požadavky se nevztahují na nejzadnější sedadla, na sedadla směřující do stran nebo dozadu, na sedadla uspořádaná opěradly k sobě nebo na sklopná sedadla. Jsou-li v zónách nárazu u sedadel, opěrek hlavy a jejich nosných konstrukcí části potažené materiálem tvrdosti menší než 50 Shore A, vztahují se výše uvedené požadavky pouze na tuhé části, s výjimkou požadavků týkajících se pohlcování energie podle přílohy III.Dosavadní bod 5.8 se označuje jako bod 5.8.1.Vkládá se nový bod, který zní:5.8 Jiná neuvedená zařízení.PŘÍLOHA IISTANOVENÍ ZÓNY NÁRAZU HLAVYBod 2.2 zní:Pro každou vzdálenost od otočného bodu k vrcholu hlavy, kterou umožňuje měřicí zařízení v mezích vnitřních rozměrů vozidla, se stanoví všechny body dotyku, které se nacházejí před H-bodem.Jestliže při nastavení na minimální vzdálenost otočného bodu od vrcholu hlavy přesahuje maketa hlavy měřicího zařízení od zadního H-bodu přední sedadlo, nestanoví se pro tento zvláštní případ žádný bod dotyku.Bod 2.3 zní:Při svislé poloze měřicího zařízení se stanoví možné body dotyku jeho otáčením dopředu a dolů při opisování všech oblouků ve svislých rovinách až do roviny, která svírá s podélnou svislou rovinou vozidla na obě strany úhel 90° a prochází H-bodem.PŘÍLOHA IIIPOSTUP ZKOUŠENÍ MATERIÁLŮ POHLCUJÍCÍCH ENERGIIZrušuje se bod 1.3.3. Číslo bodu se vkládá do závorek.Bod 1.4.1 zní:V každém bodě nárazu na zkoušený povrch je směr nárazu určen tečnou k dráze makety hlavy měřicího zařízení podle přílohy II.Při zkoušení částí uvedených v bodech 5.3.4.1 a 5.4.2.2 přílohy I se rameno měřicího zařízení prodlužuje do krajní vzdálenosti 1000 mm mezi otočným bodem a vrcholem hlavy, až se dosáhne styku s příslušnou částí. Na střešní výztuhy a žebra podle bodu 5.4.2.2, s nimiž nelze styku dosáhnout, se však nadále vztahují požadavky bodu 5.4.2.1 přílohy I, s výjimkou požadavku týkajícího se výšky výčnělku.PŘÍLOHA IVZnění této přílohy se nahrazuje tímto:POSTUP STANOVENÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU OPĚRADLA SEDADLA A OVĚŘENÍ VZÁJEMNÉ POLOHY R-BODU A H-BODU A VZTAH MEZI KONSTRUKČNÍM A SKUTEČNÝM ÚHLEM OPĚRADLA SEDADLA1. DEFINICE1.1 H-bod"H-bodem", který udává polohu sedící osoby v prostoru pro cestující, se rozumí průsečík teoretické osy otáčení mezi stehny a trupem lidského těla, které je představováno zařízením 3DH podle bodu 3, s podélnou svislou rovinou.1.2 R-bod neboli vztažný bod místa k sedění"R-bodem" neboli "vztažným bodem místa k sedění" se rozumí výrobcem určený vztažný bod, který:1.2.1 má souřadnice vztažené k nosné konstrukci vozidla,1.2.2 odpovídá teoretické poloze bodu otáčení mezi trupem a stehny (H-bodu) při nejnižší a krajní zadní obvyklé poloze pro řízení nebo pro jízdu určené výrobcem vozidla pro každé jím stanovené místo k sedění.1.3 Úhel opěradla sedadla"Úhlem opěradla sedadla" se rozumí sklon opěradla sedadla vůči svislici.1.4 Skutečný úhel opěradla sedadla"Skutečným úhlem opěradla sedadla" se rozumí úhel mezi svislicí, která prochází H-bodem, a vztažnou čárou trupu lidského těla představovaného zařízením 3DH podle bodu 3.1.5 Konstrukční úhel opěradla sedadla"Konstrukčním úhlem opěradla sedadla" se rozumí výrobcem vozidla stanovený úhel, který:1.5.1 určuje úhel opěradla sedadla při nejnižší a krajní zadní obvyklé poloze pro řízení vozidla nebo pro jízdu určené výrobcem vozidla pro každé jím stanovené místo k sedění,1.5.2 je tvořen v R-bodě svislicí a vztažnou čárou trupu a1.5.3 teoreticky odpovídá skutečnému úhlu opěradla sedadla.2. STANOVENÍ H-BODŮ A SKUTEČNÝCH ÚHLŮ OPĚRADLA SEDADLA2.1 H-bod a skutečný úhel opěradla sedadla se stanoví pro každé místo k sedění určené výrobcem vozidla. Je-li možné považovat místa k sedění v téže řadě za podobná (u lavicového sedadla, shodných sedadel apod.), stanoví se pro každou řadu sedadel pouze jeden H-bod a jeden skutečný úhel opěradla sedadla, přičemž zařízení 3DH podle bodu 3 se usadí na místo považované pro dotyčnou řadu za reprezentativní. Tímto místem je:2.1.1 u přední řady sedadlo řidiče;2.1.2 u zadní řady nebo zadních řad některé z krajních sedadel.2.2 Ke stanovení H-bodu a skutečného úhlu opěradla sedadla se dotyčné sedadlo nastaví do nejnižší a krajní zadní obvyklé polohy pro řízení nebo pro jízdu určenou výrobcem vozidla. Je-li sklon opěradla seřiditelný, zajistí se v poloze určené výrobcem nebo, není-li určena, v poloze odpovídající skutečnému úhlu opěradla, co nejblíže úhlu 25° vůči svislici.3. POPIS ZAŘÍZENÍ 3DH3.1 Použije se trojrozměrné zařízení 3DH, jehož hmotnost a obrysy odpovídají dospělému muži střední postavy. Toto zařízení 3DH je znázorněno na obrázku 1 a 2 v dodatku k této příloze.3.2 Zařízení 3DH se skládá:3.2.1 ze dvou částí, z nichž jedna napodobuje zádovou část a druhá sedací část těla, které se otáčejí okolo osy představující osu otáčení mezi trupem a stehny. Průsečík této osy se svislou střední podélnou rovinou místa k sedění je H-bod,3.2.2 ze dvou částí, které napodobují bérce a jsou otočně spojeny s částí napodobující sedací část, a3.2.3 ze dvou částí, které napodobují chodidla a jsou spojeny s bérci otočnými klouby napodobujícími kotníky.3.2.4 Mimo to je součást, která napodobuje sedací část těla, opatřena libelou umožňující ověření její příčné polohy.3.3 Ve vhodných bodech odpovídajících příslušným těžištím jednotlivých částí těla se připojí závaží tak, aby celková hmotnost zařízení 3DH byla 75 kg ± 1 %. Bližší údaje o hmotnosti jednotlivých závaží jsou uvedeny v tabulce na obrázku 2 v dodatku k této příloze.3.4 Vztažnou čáru trupu zařízení 3DH představuje přímka, která prochází spojem stehna s trupem a teoretickým spojem krku s hrudníkem (viz obrázek 1 v dodatku k této příloze).4. USAZENÍ ZAŘÍZENÍ 3DHTrojrozměrné zařízení 3DH se usadí tímto způsobem:4.1 vozidlo se umístí na vodorovnou rovinu a sedadlo se seřídí podle bodu 2.2;4.2 zkoušené sedadlo se pokryje kusem látky k usnadnění správného usazení zařízení 3DH;4.3 zařízení 3DH se usadí na příslušné sedadlo tak, aby jeho osa otáčení byla kolmá ke střední podélné rovině vozidla;4.4 chodidla zařízení 3DH se umístí takto:4.4.1 u předních sedadel tak, aby se libela, kterou se ověřuje příčná poloha sedací části zařízení 3DH, ustálila ve vodorovné poloze;4.4.2 u zadních sedadel pokud možno tak, aby se chodidla dotýkala předních sedadel. Jestliže chodidla spočívají na částech podlahy, které jsou v různé úrovni, slouží jako vztažný bod chodidlo, které se nejdříve dotkne předního sedadla, a druhé chodidlo se nastaví tak, aby se libela, kterou se ověřuje příčná poloha sedací části zařízení 3DH, ustálila ve vodorovné poloze;4.4.3 určuje-li se H-bod na některém z prostředních sedadel, umístí se chodidla po jednom po obou stranách tunelu;4.5 na bérce se umístí závaží, libela, kterou se ověřuje příčná poloha sedací části zařízení 3DH, se uvede do vodorovné polohy a na součást představující sedací část zařízení 3DH se umístí závaží stehen;4.6 zařízení 3DH se pomocí tyče spojující kolenní klouby odsune od opěradla a zádová část zařízení 3DH se sklopí dopředu. Zařízení 3DH se znovu usadí na sedadlo posouváním její sedací části dozadu, až se narazí na odpor, načež se zádová část zařízení 3DH znovu opře o opěradlo sedadla;4.7 na zařízení 3DH se dvakrát působí vodorovnou silou (10 ± 1) daN. Směr a místo působení síly jsou vyznačeny na obrázku 2 v dodatku černou šipkou;4.8 na pravý a levý bok se zavěsí závaží a poté se umístí závaží na trup. Libela, kterou se ověřuje příčná poloha zařízení 3DH, musí zůstat ve vodorovné poloze;4.9 za udržování zařízení 3DH ve vodorovné příčné poloze se zádová část zařízení 3DH sklopí dopředu, až se závaží trupu nacházejí nad H-bodem tak, aby bylo vyloučeno tření o opěradlo sedadla;4.10 zádová část zařízení 3DH se lehce posune dozadu, čímž se usazování zařízení 3DH dokončí. Příčná poloha zařízení 3DH musí být vodorovná. Jestliže není, popsaný postup se opakuje.5. VÝSLEDKY5.1 Po usazení zařízení 3DH postupem podle bodu 4 jsou H-bodem a skutečným úhlem opěradla příslušného sedadla H-bod a úhel sklonu vztažné čáry trupu zařízení 3DH.5.2 Změří se souřadnice H-bodu vzhledem ke třem vzájemně kolmým rovinám a skutečný úhel opěradla sedadla pro srovnání s údaji výrobce vozidla.6. OVĚŘENÍ VZÁJEMNÉ POLOHY R-BODU H-BODU A VZTAHU MEZI KONSTRUKČNÍM A SKUTEČNÝM ÚHLEM OPĚRADLA6.1 Výsledky měření H-bodu a skutečného úhlu opěradla podle bodu 5.2 se porovnají se souřadnicemi R-bodu a konstrukčním úhlem opěradla uvedenými výrobcem vozidla.6.2 Vzájemná poloha R-bodu a H-bodu a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem opěradla se považují pro dotyčné místo k sedění za vyhovující, jestliže H-bod určený svými souřadnicemi se nachází uvnitř obdélníku, jehož vodorovné strany jsou dlouhé 30 mm a svislé strany 20 mm a jehož úhlopříčky se protínají v R-bodě, a jestliže se skutečný úhel opěradla neodchyluje od konstrukčního úhlu opěradla o více než 3°.6.2.1 Jsou-li tyto podmínky splněny, použije se R-bod a konstrukční úhel opěradla pro účely zkoušky; v případě nutnosti se zařízení 3DH seřídí tak, aby se H-bod shodoval s R-bodem a skutečný úhel opěradla s konstrukčním úhlem opěradla sedadla.6.3 Jestliže H-bod nebo skutečný úhel opěradla nevyhovují požadavkům bodu 6.2, stanoví se H-bod nebo skutečný úhel opěradla ještě dvakrát (celkem tedy třikrát). Vyhoví-li požadavkům výsledky dvou z těchto tří stanovení, považují se výsledky zkoušky za uspokojivé.6.4 Jestliže nejméně dva ze tří výsledků zkoušek nevyhovují požadavkům bodu 6.2, považuje se výsledek zkoušky za neuspokojivý.6.5 Jestliže nastane případ podle bodu 6.4 nebo nelze provést ověření, protože výrobce vozidla neposkytl údaje týkající se polohy R-bodu nebo konstrukčního úhlu opěradla, je možno použít průměr výsledků všech tří stanovení a považovat jej za použitelný ve všech případech, kdy je v této směrnici uveden R-bod nebo konstrukční úhel opěradla.6.6 Při ověřování vzájemné polohy R-bodu a H-bodu a vztahu mezi konstrukčním a skutečným úhlem opěradla u sériově vyrobeného vozidla se obdélník podle bodu 6.2 nahradí čtvercem o straně 50 mm, přičemž skutečný úhel opěradla se nesmí lišit od konstrukčního úhlu opěradla o více než 5°.Dodatek+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++PŘÍLOHA VMETODA MĚŘENÍ VÝČNĚLKŮBod 1 zní:Stanovení vzdálenosti, do které určitý prvek vyčnívá nad panelem, k němuž je přimontován, je založeno na posouvání koule o průměru 165 mm podél dotyčného prvku ve stálém styku s ním, počínaje místem jejího prvního dotyku s tímto prvkem. Velikost výčnělku je největší možná hodnota změny y v měřené kolmé vzdálenosti středu koule od panelu.Jsou-li panely, části apod. potaženy materiálem tvrdosti menší než 50 Shore A, použije se výše popsaný postup měření výčnělků až po odstranění takového materiálu.DODATEK K PŘÍLOHÁM I, II, III, IV A VIPOZNÁMKYK PŘÍLOZE IDEFINICE, ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU A POŽADAVKYK bodu 2.2:Vztažná zóna se uvažuje bez vnitřního zpětného zrcátka. Zkouška pohlcování energie se provádí bez vnitřního zpětného zrcátka. Kyvadlo nesmí na držák zrcátka narazit.K bodům 2.3 a 2.3.1:Výjimka podle těchto bodů pro oblast za volantem se rovněž týká zóny nárazu hlavy u cestujícího (cestujících) na předních sedadlech.V případě seřiditelných volantů se vyjmutá oblast omezuje na celkový prostor vyjmutých oblastí pro každou z poloh pro řízení, které může volant zaujmout.V případě, kdy je možné volit mezi různými volanty, je vyjmutá oblast určena použitím nejméně vhodného volantu s nejmenším průměrem.K bodu 2.4:Úroveň přístrojové desky se prostírá přes celou šířku prostoru pro cestující a je definována krajními zadními body dotyku svislé přímky, která se pohybuje podél šířky vozidla, s povrchem přístrojové desky. Tam, kde existují dva nebo více bodů dotyku současně, je pro úroveň přístrojové desky směrodatný nejnižší bod dotyku. V případě konzol, kdy není možno stanovit úroveň přístrojové desky podle bodů dotyku svislé přímky, je pro úroveň přístrojové desky směrodatné místo, kde konzolu protíná vodorovná přímka ve výši 25,4 mm nad H-bodem předních sedadel.K bodu 2.5:Na bocích vozidla střecha začíná u horního okraje dveřního otvoru. V běžném případě je střecha na bocích ohraničena spodním okrajem (při pohledu ze strany) karoserie po otevření dveří. Nad okny je střecha na bocích ohraničena spojitým obrysem jejich průhledné části (obrysem průniku bočních okenních tabulí). U sloupků je boční hranicí střechy čára spojující horní obrys průhledných částí oken. Definice podle bodu 2.5 platí též pro veškeré zavřené otvory ve střeše u vozidla podle bodu 2.7 nebo 2.8.Pro účely měření se neberou v úvahu dolů směřující lemované okraje. Považují se za část boční stěny vozidla.+++++ TIFF +++++K bodu 2.7:Neodnímatelné zadní okno se považuje za tuhý konstrukční prvek.Automobily s neodnímatelnými zadními okny z tuhého materiálu se považují za vozidla s posuvnou střechou podle bodu 2.8.K bodu 5.1.1:Za ostrou hranu se pokládá hrana z tuhého materiálu o poloměru zaoblení menším než 2,5 mm, s výjimkou výčnělku menšího než 3,2 mm, měřeno od panelu. V tomto případě se požadavek minimálního poloměru zaoblení nepoužije, jestliže výška výčnělku není větší než polovina jeho šířky a jeho hrany jsou ztupeny.Mřížky se považují za vyhovující, jestliže splňují požadavky podle tabulky(údaje v mm): |Mezera mezi prvky | Ploché prvky | Zaoblené prvky (minimální poloměr) |emin | Minimální poloměr |0 až 10 | 1,5 | 0,25 | 0,50 |10 až 15 | 2,0 | 0,33 | 0,75 |15 až 20 | 3,0 | 0,50 | 1,25 |+++++ TIFF +++++K bodu 5.1.2:V průběhu zkoušky se stanoví, zda části sloužící k vyztužení, které se nacházejí v zóně nárazu, se mohou posunout nebo vyčnívat tak, že zvyšují riziko nebo vážnost poranění cestujících.K bodu 5.1.3:Oba použité pojmy – úroveň a spodní okraj přístrojové desky – mohou být odlišné. Bod 5.1.3 je však součástí bodu 5.1 (… nad úrovní přístrojové desky…), a je tudíž použitelný pouze tam, kde se oba pojmy ztotožňují. V případě, kdy oba pojmy nejsou totožné, tj. kde se spodní okraj přístrojové desky nachází pod úrovní přístrojové desky, se použije bod 5.3.2.1 s odkazem na bod 5.8.K bodu 5.1.4:Má-li rukojeť nebo knoflík táhla šířku 50 mm nebo větší a nachází se v oblasti, kde při šířce menší než 50 mm by bylo nutno stanovit maximální velikost výčnělku měřicím přístrojem s maketou hlavy podle bodu 2 přílohy V, stanoví se maximální velikost výčnělku podle bodu 1 přílohy V, tj. s použitím koule průměru 165 mm a stanovením maximální hodnoty změny výšky na ose y.Plocha průřezu se měří v rovině rovnoběžné s povrchem, na němž je součást namontována.K bodu 5.1.5:Body 5.1.4 a 5.1.5 se vzájemně doplňují; v návaznosti na první větu bodu 5.1.5 (tj. zatlačení nebo oddělení výčnělku působením síly 37,8 daN) se v případě zatlačení výčnělku na velikost 3,2 mm až 9,5 mm použije bod 5.1.4 nebo v případě oddělení poslední dvě věty bodu 5.1.5 (plocha průřezu se měří před aplikací síly). Je-li však z praktických důvodů nutno použít bod 5.1.4 (zatlačení výčnělku na velikost 3,2 mm až 9,5 mm), může být na základě volby výrobce vhodnější ověřit požadavky bodu 5.1.4, dříve než se aplikuje síla 37,8 daN podle bodu 5.1.5.+++++ TIFF +++++K bodu 5.1.6:Protože při použití měkkých materiálů se požadavky vztahují pouze na tuhý podklad, měří se velikost výčnělku pouze u tohoto tuhého podkladu.Při měření tvrdosti podle Shoreho je vzorkem přímo zkoušený předmět. Jestliže v důsledku stavu materiálu nelze tvrdost podle Shoreho měřit, provede se vyhodnocení na základě srovnatelného měření.K bodu 5.2.1:Výjimka se vztahuje na pedály, jejich ramena a bezprostřední mechanismus jejich uložení, avšak nikoli na okolní kovový podklad.K bodu 5.2.2:Kritériem pro stanovení, zda je možný dotyk s pákou parkovací brzdy, je použití:- makety hlavy podle přílohy II, jestliže se ovládací orgán nachází na úrovni přístrojové desky nebo nad ní (zkouší se podle bodu 5.1 a uvnitř zóny nárazu);- kolena podle přílohy VI, jestliže se ovládací prvek nachází pod úrovní přístrojové desky (v tomto případě se ovládací orgán zkouší podle bodu 5.3.2.3).K bodu 5.2.3:Technické požadavky bodu 5.2.3 se vztahují rovněž na odkládací poličky a části konzol, které se nacházejí pod úrovní přístrojové desky mezi předními sedadly, jestliže jsou umístěny před H-bodem. Požadavky se nevztahují na uzavřenou dutinu, která se považuje za schránku na rukavice.K bodu 5.2.3.1:Předepsané rozměry se týkají povrchu před potažením materiálem o tvrdosti menší než 50 Shore A (viz bod 5.2.4). Zkoušky pohlcování energie se provedou v souladu s přílohou III.K bodu 5.2.3.2:Jestliže se polička oddělí nebo rozbije, nesmějí v důsledku toho vzniknout nebezpečné útvary; tento požadavek se vztahuje nejen na okraje, ale též na jiné hrany, které následkem působení aplikované síly směřují do prostoru pro cestující.Za nejpevnější část poličky se považuje část přiléhající k upevňovacímu prvku. Výraz "podstatně zdeformovat" znamená, že se polička působením aplikované síly, měřeno od počátečního bodu dotyku se zkušebním válcem, ohne nebo zdeformuje způsobem viditelným prostým okem. Přípustná je pružná deformace.Délka zkušebního válce musí být nejméně 50 mm.K bodu 5.3:K "ostatním částem" patří takové prvky, jako je aretace oken, horní kotevní úchyty bezpečnostních pásů a ostatní části nacházející se v prostoru pro nohy a na boku dveří, pokud se na ně nevztahují dříve stanovené požadavky nebo nebyly z oblasti působnosti směrnice vyňaty.K bodu 5.3.2:Požadavky bodu 5.3 se nevztahují na prostor mezi přední přepážkou a přístrojovou deskou, který je výše než spodní okraj přístrojové desky.K bodu 5.3.2.1:Požadavek poloměru 3,2 mm se vztahuje na veškeré části podle bodu 5.3, s nimiž je možno přijít do styku při kterékoli z poloh, ve kterých se používají.Výjimku tvoří schránky rukavic, které se ověřují pouze v uzavřené poloze; bezpečnostní pásy se běžně uvažují pouze v poloze připoutání, avšak všechny jejich části, které mají při svinutém pásu pevnou polohu, musí v této poloze rovněž splňovat požadavek zaoblení poloměrem 3,2 mm.K bodu 5.3.2.2:Vztažný povrch se zjistí pomocí přístroje podle bodu 2 přílohy V při aplikaci síly 2 daN. Není-li to možné, použije se metoda podle bodu 1 přílohy V při aplikaci síly 2 daN.Rozhodnutí, které výčnělky jsou nebezpečné, přísluší orgánu odpovědnému za zkoušky.V případě nutnosti se použije síla 37,8 daN, i když původní výčnělek je menší než 35 mm, po případě než 25 mm. Výčnělek se měří v zatíženém stavu.Vodorovně podélně působící síla 37,8 daN se běžně vyvozuje pístem s plochým koncem průměru nejvýše 50 mm, pokud to však není možné, může být použita rovnocenná metoda; například mohou být odstraněny překážející části.K bodu 5.3.2.3:Nejdále vyčnívající částí je u řadicí páky ta část rukojeti nebo knoflíku, které se prvně dotkne svislá příčná rovina pohybující se v podélném vodorovném směru. Je-li kterákoli část řadicí páky nebo ruční brzdy nad úrovní H-bodu, považuje se celý ovládací orgán za prvek, který se nachází nad úrovní H-bodu.K bodu 5.3.4:Nejsou-li vodorovné roviny, které procházejí H-body nejnižších předních sedadel a zadních sedadel, shodné, stanoví se svislá rovina kolmá k podélné ose vozidla a procházející H-bodem předního sedadla. Vyčleněná oblast se pak posuzuje odděleně pro přední prostor a zadní prostor pro cestující od příslušného H-bodu až po výše definovanou svislou rovinu.K bodu 5.3.4.1:Pohyblivé sluneční clony se ověřují ve všech polohách, ve kterých se používají. Rámy slunečních clon se nepovažují za tuhé nosníky (viz bod 5.3.5).K bodu 5.4:Při ověřování střechy z hlediska výčnělků a částí, kterých se může dotknout koule o průměru 165 mm, musí být odstraněno obložení střechy. Při ověřování zaoblení se zřetelem k předepsaným poloměrům se berou v úvahu rozměry a vlastnosti materiálů obložení střechy. Ověřovaná oblast střechy se prostírá před a nad příčnou rovinou ohraničenou vztažnou čárou trupu zařízení 3DH umístěného na nejzadnějším sedadle.K bodu 5.4.2.1: (definice "ostrých hran" podle bodu 5.1.1):Výčnělek směřující dolů se měří kolmo ke střeše podle bodu 1 přílohy V.Šířka vyčnívající části se měří v pravém úhlu ke směru výčnělku; zejména střešní výztuhy nebo žebra nesmějí vyčnívat z vnitřního povrchu střechy více než 19 mm.K bodu 5.5:Veškerá žebra posuvné střechy, kterých je možno se dotknout koulí průměru 165 mm, musí splňovat požadavky bodu 5.4.K bodům 5.5.1.2, 5.5.1.2.1 a 5.5.1.2.2:Otvírací a ovládací zařízení nacházející se při uzavřené střeše v klidové poloze musí splňovat všechny předepsané podmínky.K bodu 5.5.1.2.3:Síla 37,8 daN se aplikuje, i když původní velikost výčnělku je 25 mm nebo méně. Velikost výčnělku se měří v zatíženém stavu.Síla 37,8 daN působící ve směru nárazu, definovaném v příloze III jako tečna k dráze makety hlavy, se běžně vyvozuje pístem s plochým koncem o průměru nejvýše 50 mm, pokud to však není možné, může být použita rovnocenná metoda; například mohou být odstraněny překážející části."Klidovou polohou" se rozumí poloha ovládacího zařízení v zajištěném stavu.K bodu 5.6:Systém tyčí střechy kabrioletu není ochranným obloukem.K bodu 5.6.1:Horní část rámu čelního skla začíná nad průhledným obrysem čelního skla.K bodu 5.7.1.1:Definice "ostré hrany" podle bodu 5.1.1.K bodu 5.7.1.2:Při definování zóny nárazu hlavy u opěradla předních sedadel se jakákoli nosná konstrukce nutná k vyztužení opěradla považuje za jeho součást.K bodu 5.7.1.2.3:Čalounění nosné konstrukce sedadla musí rovněž vyloučit nebezpečné nerovnosti a ostré hrany, které by mohly zvýšit riziko nebo vážnost poranění cestujících.K PŘÍLOZE IISTANOVENÍ ZÓNY NÁRAZU HLAVYK bodu 2.1.1.2:Volba mezi oběma možnostmi stanovení výšky se ponechává výrobci.K bodu 2.2:Při stanovování bodů dotyku se v průběhu jednotlivých operací nemění délkový rozměr měřicího zařízení. Každá operace začíná ve svislé poloze.K bodu 3:Rozměrem 25,4 mm se rozumí vzdálenost vodorovné roviny procházející H-bodem od vodorovné tečny ke spodnímu obrysu makety hlavy.K PŘÍLOZE IIIPOSTUP ZKOUŠENÍ MATERIÁLŮ POHLCUJÍCÍCH ENERGIIK bodu 1.4:Pokud se týká lomu jakékoli součásti při zkoušce pohlcování energie, viz poznámku k bodu 5.1.2 v příloze I.K PŘÍLOZE IVPOSTUP STANOVENÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU OPĚRADLA SEDADLA A OVĚŘENÍ VZÁJEMNÝCH POLOH R-BODU A H-BODU A VZTAH MEZI KONSTRUKČNÍM A SKUTEČNÝM ÚHLEM OPĚRADLA SEDADLAK bodu 4:Při stanovování H-bodu kteréhokoli sedadla mohou být v případě potřeby ostatní sedadla odstraněna.K PŘÍLOZE VIPŘÍSTROJ A POSTUP PRO POUŽITÍ BODU 5.2.1 PŘÍLOHY IK první větě:Ovládače obsluhované nohou se posuzují jako pedály.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/96/ES ze dne 13. prosince 1999 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem a o změně směrnice Rady 88/77/EHS

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0096

Úřední věstník L 044 , 16/02/2000 S. 0001 - 0155

		Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/96/ESze dne 13. prosince 1999o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem a o změně směrnice Rady 88/77/EHSEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrhy Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],(1) vzhledem k tomu, že by měla být přijata opatření v rámci vnitřního trhu;(2) vzhledem k tomu, že první akční program Evropského společenství pro ochranu životního prostředí [4] schválený Radou dne 22. listopadu 1973 vyzval k využití nejnovějších vědeckých poznatků v boji proti znečišťování ovzduší plyny emitovanými z motorových vozidel a tomu odpovídajícím změnám dříve přijatých směrnic; že pátý akční program, jehož celkové zaměření schválila Radou usnesením ze dne 1. února 1993 [5], stanoví další úsilí, které je nutné vynaložit k podstatnému snížení stávající úrovně emisí znečišťujících látek z motorových vozidel;(3) vzhledem k tomu, že se uznává, že rozvoj dopravy ve Společenství vedl k závažnému zatížení životního prostředí; že se ukázalo, že řada úředně vyhlášených prognóz o nárůstu hustoty provozu udávala nižší hodnoty, než byly hodnoty skutečné; že tím je dán důvod ke stanovení přísných norem pro emise všech motorových vozidel;(4) vzhledem k tomu, že směrnice 88/77/EHS [6] stanovila mezní hodnoty emisí oxidu uhelnatého, nespálených uhlovodíků a oxidů dusíku ze vznětových motorů motorových vozidel na základě postupu zkoušky s reprezentativními jízdními podmínkami v Evropě; že uvedená směrnice byla poprvé změněna směrnicí 91/542/EHS [7] ve dvou etapách, přičemž první etapa (1992/1993) má shodný termín s termínem zavedení nových evropských mezních hodnot emisí pro osobní automobily; že druhá etapa (1995/1996) vedla k vytvoření dlouhodobé orientace evropského průmyslu motorových vozidel tím, že stanovila mezní hodnoty založené na očekávaných výsledcích dosud rozvíjené techniky, přičemž však ponechala průmyslu potřebný čas ke zdokonalení této techniky; že směrnice 96/1/ES [8] požadovala, aby pro malé vznětové motory se zdvihovým objemem menším než 0,7 dm3 a s otáčkami při jmenovitém výkonu vyššími než 3000 min-1 byla zavedena mezní hodnota pro emise znečišťujících částic stanovená ve směrnici 91/542/EHS teprve od roku 1999; že z technického hlediska je vhodné zachovat rozdíl pro emise znečišťujících částic z malých rychloběžných vznětových motorů, které mají zdvihový objem menší než 0,75 dm3 a otáčky při jmenovitém výkonu vyšší než 3000 min-1, avšak tento rozdíl odstranit v roce 2005;(5) vzhledem k tomu, že čl. 5 odst. 3 směrnice 91/542/EHS uložil Komisi, aby podala Radě do konceroku 1996 zprávu o pokroku v revizi mezních hodnot kombinace emisí znečišťujících látek, a popřípadě zároveň s revizí postupu zkoušky; že takové revidované mezní hodnoty nebudou používány pro nová schválení typu před 1. říjnem 1999;(6) vzhledem k tomu, že Komise se zřetelem k plnění požadavků článku 4 směrnice 94/12/ES [9] zavedla evropský program pro kvalitu ovzduší, emise z provozu na pozemních komunikacích, paliva a techniky motorů (program Auto-oil); že studie efektivnosti nákladů v rámci programu Auto-oil ukázala, že je potřebné další zdokonalování techniky vznětového motoru pro těžká nákladní vozidla, aby se dosáhlo v roce 2010 kvality ovzduší popsané ve zprávě Komise o programu Auto-oil;(7) vzhledem k tomu, že zpřísňování požadavků na nové vznětové motory ve směrnici 88/77/EHS je součástí celkové strategie Společenství, která obsahuje od roku 2000 také revizi norem pro lehká nákladní vozidla a osobní automobily, zlepšení motorových paliv a přesnější vyhodnocování hodnot emisí vozidel v provozu;(8) vzhledem k tomu, že směrnice 88/77/EHS je jednou ze zvláštních směrnic týkajících se postupu schvalování typu zavedeného směrnicí Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [10]; že cíle snížit úroveň emisí znečišťujících látek z motorových vozidel nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států a může jej být proto lépe dosaženo sbližováním právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší motorovými vozidly;(9) vzhledem k tomu, že snížení mezních hodnot emisí, kterých se bude používat od roku 2000 a která odpovídají snížení emisí oxidu uhelnatého, součtu emisí uhlovodíků a oxidů dusíku a emisí znečišťujících částic o 30 %, byla v programu Auto-oil opatření k dosažení uspokojivé kvality ovzduší ve střednědobém termínu označena jako klíčová; že snížení opacity kouře ve výfukových plynech o 30 % proti hodnotám naměřeným na běžných typech motorů a doplnění směrnice Rady 72/306/EHS [11] bude příspěvkem ke snížení množství znečišťujících částic; že další snížení mezních hodnot emisí, které bude použitelné od roku 2005 a bude znamenat snížení oxidu uhelnatého a součtu emisí uhlovodíků a oxidů dusíku o 30 % a snížení znečišťujících částic o 80 %, což velmi přispěje ke zlepšení kvality ovzduší ve střednědobém výhledu; že tato snížení budou zahrnovat ovlivnění emisí novými zkušebními cykly lépe představujícími modely jízdy získané ze zkušeností na vozidlech v provozu; že výsledkem nové mezní hodnoty pro oxidy dusíku, která se použije od roku 2008, bude další snížení mezní hodnoty pro tuto znečišťující látku o 43 %; že nejpozději do konce roku 2002 Komise posoudí dostupný stav techniky, aby potvrdila povinnou normu pro oxidy dusíku pro rok 2008 ve zprávě pro Evropský parlament a Radu, ke které v případě potřeby přiloží odpovídající návrhy;(10) vzhledem k tomu, že se zavádějí přípustné mezní hodnoty emisí, které budou použitelné pro vozidla definovaná jako "vozidla zvláště šetřící životní prostředí" (EEV);(11) vzhledem k tomu, že palubní diagnostické systémy (OBD) nejsou ještě zcela vyvinuty pro těžká nákladní vozidla, ale musí být zavedeny od roku 2005, aby bylo umožněno rychlé zjišťování poruch součástí a systémů kritických z hlediska emisí, a tím došlo zlepšenou kontrolou a údržbou k významnému zdokonalení udržování počáteční úrovně emisí způsobovaných vozidly v provozu; že od roku 2005 by měly být zavedeny specifické požadavky na životnost nových motorů pro těžká nákladní vozidla a na zkoušení shody těžkých nákladních vozidel v provozu;(12) vzhledem k tomu, že se zavádějí nové zkušební cykly pro schvalování typu pro plynné znečišťující látky a znečišťující částice a opacitu kouře, které umožní reprezentativnější vyhodnocení emisních vlastností vznětových motorů v podmínkách zkoušek více podobných podmínkám vozidel v provozu; že se pro konvenční vznětové motory a pro vznětové motory vybavené oxidačními katalyzátory zavádí nový kombinovaný postup zkoušky (se dvěma cykly); že se zavádí nový kombinovaný postup zkoušky (se dvěma cykly) pro motory na plyn a také pro vznětové motory vybavené moderními zařízeními ke snižování emisí; že od roku 2005 se budou všechny vznětové motory zkoušet oběma použitelnými zkušebními cykly; že Komise bude sledovat pokrok v jednáních o zavedení celosvětově harmonizovaného postupu zkoušky;(13) vzhledem k tomu, že členským státům by mělo být umožněno prostřednictvím daňových pobídek podpořit uvedení na trh vozidel, která splňují požadavky přijaté na úrovni Společenství, přičemž tyto pobídky musí vyhovovat ustanovením Smlouvy a splňovat určité podmínky umožňující vyhnout se narušení vnitřního trhu; že touto směrnicí není dotčeno právo členských států zahrnout emise znečisťujících látek a jiných látek do základu pro stanovení silniční daně pro motorová vozidla;(14) vzhledem k tomu, že při vývoji právních předpisů Společenství týkajících se emisí z motorových vozidel by se měly brát v úvahu výsledky probíhajícího výzkumu vlastností znečišťujících částic;(15) vzhledem k tomu, že do 31. prosince 2000 musí Komise předložit zprávu o vývoji zařízení pro omezení emisí z těžkých nákladních vozidel se vznětovými motory a o vztahu k jakosti paliva, o potřebě zlepšit přesnost a reprodukovatelnost měření znečišťujících částic a postupů odběru a o vývoji celosvětově harmonizovaného zkušebního cyklu;(16) vzhledem k tomu, že směrnici 88/77/EHS je proto třeba změnit,PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 88/77/EHS se mění takto:1. Název se nahrazuje tímto:"Směrnice Rady 88/77/EHS ze dne 3. prosince 1987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem".2. Článek 1 se nahrazuje tímto:"Článek 1"vozidlem"  se rozumějí všechna vozidla definovaná v části A přílohy II směrnice 70/156/EHS poháněná vznětovým motorem nebo plynovým motorem, kromě vozidel kategorie M1 s maximální technicky přípustnou hmotností nepřekračující 3,5 t,"vznětovým motorem nebo plynovým motorem"  se rozumí zdroj motorického pohonu vozidla, pro který se může udělit schválení typu jako samostatného technického celku ve smyslu článku 2 směrnice 70/156/EHS,"EEV"  se rozumí vozidlo zvláště šetřící životní prostředí, což znamená vozidlo poháněné motorem, který splňuje volitelné mezní hodnoty emisí uvedené v řádku C tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I."3. Přílohy I až VIII se nahrazují přílohami I až VII obsaženými v příloze této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 2000 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic a opacity kouře emitovaných z motoru- odmítnout udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla poháněného vznětovým motorem nebo plynovým motorem, ani- zakázat registraci, prodej, uvedení do provozu nebo užívání nového vozidla tohoto typu, ani- odmítnout udělit ES schválení typu pro typ vznětového motoru nebo plynového motoru, ani- zakázat prodej nebo užívání nového vznětového motoru nebo plynového motoru,pokud jsou splněny odpovídající požadavky příloh směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice, zejména pokud emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic a opacita kouře z motorů splňují mezní hodnoty stanovené buď v řádku A, nebo v řádku B1 nebo B2, nebo mezní hodnoty stanovené v řádku C tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. října 2000 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS a- odmítnou udělit vnitrostátní schválení typupro typy vznětových motorů nebo plynových motorů a typy vozidel poháněných vznětovými motory nebo plynovými motory, pokud emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic opacity kouře z motoru nesplňují mezní hodnoty stanovené v řádku A tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. října 2001, kromě vozidel a motorů určených k vývozu do třetích zemí a kromě náhradních motorů pro vozidla v provozu, členské státy- považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla nebo nové motory podle směrnice 70/156/EHS za neplatná pro účely odst. 1 čl. 7 uvedené směrnice a- zakáží registraci, prodej, uvádění do provozu nebo užívání nových vozidel poháněných vznětovým motorem nebo plynovým motorem a prodej a užívání nových vznětových motorů nebo plynových motorů,pokud emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic a opacita kouře z motoru nesplňují mezní hodnoty stanovené v řádku A tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice.4. Od 1. října 2005 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS a- odmítnou vnitrostátní schválení typupro typy vznětových motorů nebo plynových motorů a typy vozidel poháněných vznětovým motorem nebo plynovým motorem, pokud emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic a opacita kouře z motoru nesplňují mezní hodnoty stanovené v řádku B1 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice.5. Od 1. října 2006, kromě vozidel a motorů určených k vývozu do třetích zemí a kromě náhradních motorů pro vozidla v provozu, členské státy- považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla nebo nové motory podle směrnice 70/156/EHS za neplatná pro účely odst. 1 čl. 7 uvedené směrnice a- zakáží registraci, prodej, uvádění do provozu nebo užívání nových vozidel poháněných vznětovým motorem nebo plynovým motorem a prodej a užívání nových vznětových motorů nebo plynových motorů,pokud emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic a opacita kouře z motoru nesplňují mezní hodnoty stanovené v řádku B1 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice.6. Od 1. října 2008 členské státy- nesmějí již udělit ES schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS a- odmítnou udělit vnitrostátní schválení typupro typy vznětových motorů nebo plynových motorů a typy vozidel poháněných vznětovým motorem nebo plynovým motorem, pokud emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic a opacita kouře z motoru nesplňují mezní hodnoty stanovené v řádku B2 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice.7. Od 1. října 2009, kromě vozidel a motorů určených k vývozu do třetích zemí a kromě náhradních motorů pro vozidla v provozu, členské státy- považují prohlášení o shodě doprovázející nová vozidla nebo nové motory podle směrnice 70/156/EHS za neplatná pro účely odst. 1 čl. 7 uvedené směrnice a- zakáží registraci, prodej, uvádění do provozu nebo užívání nových vozidel poháněných vznětovým motorem nebo plynovým motorem a prodej a užívání nových vznětových motorů nebo plynových motorů,pokud emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic a opacita kouře z motoru nesplňují mezní hodnoty stanovené v řádku B2 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice.8. V souladu s odstavcem 1 se pokládá motor, který splňuje odpovídající požadavky příloh směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice a splňuje mezní hodnoty stanovené v řádku C tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice, za splňující požadavky uvedené v odstavcích 2 až 7.Článek 31. Členské státy mohou stanovit daňové pobídky pouze pro motorová vozidla splňující požadavky směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice. Tyto pobídky musí být v souladu se Smlouvou a musí dále splňovat podmínky stanovené v písmenech a) a b):a) musí se vztahovat všechna nová vozidla, která jsou uváděna na trh členského státu a která splňují v předstihu mezní hodnoty stanovené v řádku A tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice a následně od 1. října 2000 mezní hodnoty stanovené v řádku B1 nebo B2 uvedených tabulek;musí skončit dnem použitelnosti povinného uplatňování mezních hodnot stanovených v odst. 3 čl. 2 pro nová vozidla nebo dnem stanoveným pro povinné uplatňování mezních hodnot emisí stanovených v řádku B1 nebo B2 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice;b) musí se vztahovat na všechna nová vozidla, která jsou uváděna na trh členského státu a která splňují volitelné mezní hodnoty stanovené v řádku C tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice.2. Ve vztahu ke každému typu vozidla nesmějí pobídky převýšit dodatečné náklady na technická řešení potřebná pro dosažení mezních hodnot stanovených buď v řádku A, nebo v řádku B1, nebo B2, nebo mezních hodnot stanovených v řádku C tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS ve znění této směrnice, a náklady na jejich instalaci do vozidla.3. Komise musí být včas informována o záměrech zavést nebo změnit daňové pobídky podle tohoto článku, aby mohla předložit své připomínky.Článek 4Od 1. října 2005 musí být všechny nové typy vozidel a od 1. října 2006 všechny typy vozidel vybaveny palubním diagnostickým systémem (OBD) nebo palubním měřicím systémem (OBM) k monitorování emisí z výfuku v provozu.Komise navrhne k tomuto účelu Evropskému parlamentu a Radě opatření. Tato opatření musí obsahovat- neomezený a normalizovaný přístup do palubního diagnostického systému OBD při kontrole, diagnostice, údržbě a opravách,- normalizaci chybových kódů,- kompatibilitu náhradních dílů k usnadnění oprav, výměn dílů a údržby vozidel vybavených systémem OBD.Článek 5Od 1. října 2005 pro nové typy a od 1. října 2006 pro všechny typy musí schválení typu udělená pro vozidla a motory potvrzovat také správnou činnost zařízení pro kontrolu emisí po dobu normální životnosti vozidla nebo motoru.Komise posoudí rozdíly v normální životnosti různých kategorií těžkých nákladních vozidel a uváží, zda navrhne vhodné požadavky na životnost specifické pro každou kategorii.Článek 6Od 1. října 2005 pro nové typy a od 1. října 2006 pro všechny typy musí schválení typu udělená pro vozidla a motory potvrzovat také správnou činnost zařízení pro kontrolu emisí po dobu normální životnosti vozidla za běžných podmínek používání (kontrola shodnosti vozidel v provozu, která jsou správně udržována a používána).Komise musí potvrdit a doplnit toto opatření podle článku 7.Článek 7Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 12 měsíců ode dne vstupu této směrnice v platnost nebo do 31. prosince 2000, podle toho, co nastane dříve, návrh na potvrzení nebo doplnění této směrnice.V návrhu bude přihlédnuto- k postupu přezkoumání stanoveném v článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/69/ES [12] a v článku 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES [13],- k vývoji techniky kontroly emisí pro vznětové motory a plynové motory, včetně techniky následného zpracování, se zřetelem na vzájemnou závislost této techniky a jakosti paliva,- k potřebě zlepšit přesnost a reprodukovatelnost stávajícího postupu měření a odběru vzorků pro velmi nízké úrovně znečišťujících částic z motorů,- k vývoji celosvětově harmonizovaného zkušebního cyklu pro zkoušky ke schválení typu,a tento návrh bude obsahovat- ustanovení, která stanoví zavedení palubního diagnostického systému OBD pro těžká nákladní vozidla od 1. října 2005 v souladu s článkem 4 této směrnice obdobně k ustanovením směrnice 98/69/ES o snižování emisí z výfuku osobních automobilů a lehkých nákladních vozidel,- ustanovení o životnosti zařízení k regulaci emisí od 1. října 2005 v souladu s článkem 5 této směrnice,- ustanovení k zajištění shodnosti vozidel v provozu s postupem schvalování typu vozidel od 1. října 2005 v souladu s článkem 6 této směrnice, se zřetelem na zvláštní povahu zkoušek motorů těchto vozidel a na specifické informace z palubního diagnostického systému (OBD), v rámci zaměření na efektivnost nákladů,- přiměřené mezní hodnoty pro znečišťující látky, které nejsou v současnosti regulovány, jako důsledek rozšířeného zavádění nových alternativních paliv.Do 31. prosince 2001 podá Komise zprávu o pokroku v jednáních týkajících se celosvětově harmonizovaného zkušebního cyklu.Do 30. června 2002 podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o požadavcích na používání palubního měřicího systému OBM. Na základě této zprávy předloží Komise návrh na opatření, která vstoupí v platnost nejpozději 1. ledna 2005 a budou obsahovat technické požadavky a odpovídající přílohy pro schvalování typu palubních měřicích systémů (OBM), kterými se zajistí nejméně rovnocenná úroveň monitorování jako u palubních diagnostických systémů (OBD) a které budou s těmito systémy kompatibilní.Nejpozději do 31. prosince 2002 posoudí Komise ve zprávě pro Evropský parlament a Radu dostupný stav techniky z hlediska potvrzení povinné normy pro NOx pro rok 2008 a v případě potřeby tuto zprávu doprovodí vhodnými návrhy.Článek 81. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 2000. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 9Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 10Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 13. prosince 1999.Za Evropský parlamentpředsedkyněN. FontaineZa RaduPředsedkyněS. Hassi[1] Úř. věst. C 173, 8.6.1998, s. 1a Úř. věst. C 43, 17.2.1999, s. 25.[2] Úř. věst. C 407, 28.12.1998, s 27.[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 21. října 1998 (Úř. věst. C 341, 9.11.1998, s. 74), společný postoj Rady ze dne 22. dubna 1999 (Úř. věst. C 296, 15.10.1999, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. listopadu 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[4] Úř. věst. C 112, 20.12.1973, s. 1.[5] Úř. věst. C 138, 17.5.1993, s. 1.[6] Úř. věst. L 36, 9.2.1988, s. 33.[7] Úř. věst. L 295, 25.10.1991, s. 1.[8] Úř. věst. L 40, 17.2.1996, s. 1.[9] Úř. věst. L 100, 19.4.1994, s. 42.[10] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/91/ES (Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 25).[11] Úř. věst. L 190, 20.8.1972, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 97/20/ES (Úř. věst. L 125, 16.5.1997, s. 21).[12] Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 1.[13] Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 58.--------------------------------------------------PŘÍLOHAOBSAH| | Strana |PŘÍLOHA I | OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE A ZKRATKY, ŽÁDOST O ES SCHVÁLENÍ TYPU, POŽADAVKY A ZKOUŠKY A SHODNOST VÝROBY… | 278 |1. Oblast působnosti… | 278 |2. Definice a zkratky… | 278 |3. Žádost o ES schválení typu… | 284 |4. ES schválení typu… | 285 |5. Označení motoru… | 287 |6. Požadavky a zkoušky… | 289 |7. Montáž do vozidla… | 291 |8. Rodina motorů… | 291 |9. Shodnost výroby… | 293 |Dodatek 1 | Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby pokud je směrodatná odchylka vyhovující… | 296 |Dodatek 2 | Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby pokud je směrodatná odchylka nevyhovující nebo není k dispozici… | 298 |Dodatek 3 | Postup ověření kontroly shodnosti výroby na žádost výrobce… | 300 |PŘÍLOHA II | INFORMAČNÍ DOKUMENT č… | 302 |Dodatek 1 | Podstatné vlastnosti základního motoru a informace o provedení zkoušky… | 303 |1. Popis motoru… | 303 |2. Opatření proti znečišťování ovzduší… | 304 |3. Dodávka paliva… | 305 |4. Časování ventilů… | 308 |5. Systém zapalování (jen u zážehových motorů)… | 308 |6. Zařízení poháněná motorem… | 308 |7. Doplňkové informace o podmínkách zkoušky… | 309 |8. Výkon motoru… | 310 |Dodatek 2 | Podstatné vlastnosti rodiny motorů… | 312 |1. Společné parametry… | 312 |2. Seznam rodiny motorů… | 312 |Dodatek 3 | Podstatné vlastnosti typu motoru v rodině motorů… | 314 |1. Popis motoru… | 314 |2. Opatření proti znečišťování ovzduší… | 315 |3. Dodávka paliva… | 316 |4. Časování ventilů… | 319 |5. Systém zapalování (jen zážehové motory)… | 319 |Dodatek 4 | Vlastnosti částí vozidla majících vztah k motoru… | 320 |PŘÍLOHA III | POSTUP ZKOUŠKY… | 321 |1. Úvod… | 321 |2. Podmínky zkoušek… | 322 |Dodatek 1 | Zkušební cykly ESC a ELR… | 324 |1. Seřízení motoru a dynamometru… | 324 |2. Provedení zkoušky ESC… | 325 |3. Provedení zkoušky ELR… | 327 |4. Výpočet plynných emisí… | 329 |5. Výpočet emisí částic… | 332 |6. Výpočet hodnot kouře… | 334 |Dodatek 2 | Zkušební cyklus ETC… | 336 |1. Postup mapování vlastností motoru… | 336 |2. Generování referenčního zkušebního cyklu… | 336 |3. Zkoušky emisí… | 337 |4. Výpočet plynných emisí… | 341 |5. Výpočet emisí částic (jen u vznětových motorů)… | 345 |Dodatek 3 | Plán průběhu zkoušky ETC s motorem na dynamometru… | 347 |Dodatek 4 | Postupy měření a odběru vzorků… | 357 |1. Úvod… | 357 |2. Dynamometr a vybavení zkušební komory… | 357 |3. Určení plynných složek… | 358 |4. Určení částic… | 360 |5. Určení kouře… | 362 |Dodatek 5 | Postup kalibrace… | 364 |1. Kalibrace analytických přístrojů… | 364 |2. Kalibrace systému CVS… | 370 |3. Kalibrace systému k měření částic… | 372 |4. Kalibrace zařízení k měření kouře… | 373 |PŘÍLOHA IV | TECHNICKÉ VLASTNOSTI REFERENČNÍHO PALIVA PŘEDEPSANÉHO PRO SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY A K OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBY… | 374 |1. Motorová nafta1… | 374 |2. Zemní plyn (NG)… | 375 |3. Zkapalněný ropný plyn (LPG)… | 376 |PŘÍLOHA V | ANALYTICKÉ SYSTÉMY A SYSTÉMY PRO ODBĚR VZORKŮ… | 377 |1. Určení plynných emisí… | 377 |2. Ředění výfukového plynu a určení částic… | 384 |3. Určení kouře… | 399 |PŘÍLOHA VI | CERTIFIKÁT EHS SCHVÁLENÍ TYPU… | 403 |PŘÍLOHA VII | PŘÍKLAD POSTUPU VÝPOČTU… | 405 |SEZNAM OBRÁZKŮ| | strana |Obrázek 1 | Zvláštní definice zkušebních cyklů… | 280 |Obrázek 2 | Schéma zkoušek shodnosti výroby… | 295 |Obrázek 3 | Sled zkoušky ELR… | 328 |Obrázek 4 | Interpolace kontrolního bodu NOx… | 331 |Obrázek 5 | Plán průběhu zkoušky ETC s motorem na dynamometru… | 356 |Obrázek 6 | Schéma zařízení k určení účinnosti konvertoru NOx… | 367 |Obrázek 7 | Schéma systému analýzy surového výfukového plynu pro CO, NOx a HC jen pro zkoušku ESC… | 377 |Obrázek 8 | Schéma systému analýzy zředěného výfukového plynu pro CO, CO2, NOx a HC pro zkoušku ETC a volitelně pro zkoušku ESC… | 378 |Obrázek 9 | Schéma analýzy methanu (metoda GC)… | 381 |Obrázek 10 | Schéma analýzy methanu separátorem uhlovodíků jiných než methan (NMC)… | 383 |Obrázek 11 | Systém s ředěním části toku s izokinetickou sondou a s odběrem dílčího vzorku (řízení SB)… | 385 |Obrázek 12 | Systém s ředěním části toku s izokinetickou sondou a s odběrem dílčího vzorku (řízení PB)… | 385 |Obrázek 13 | Systém s ředěním části toku s měřením koncentrace CO2 nebo NOx a s odběrem dílčího vzorku… | 386 |Obrázek 14 | Systém s ředěním části toku s měřením koncentrace CO2, s bilancí uhlíku a s odběrem celkového vzorku… | 386 |Obrázek 15 | Systém s ředěním části toku s jednoduchou Venturiho clonou a s odběrem dílčího vzorku… | 387 |Obrázek 16 | Systém s ředěním části toku s dvojitou Venturiho clonou nebo s dvojitouVenturiho trubicí, s měřením koncentrace a s odběrem dílčího vzorku… | 388 |Obrázek 17 | Systém s ředěním části toku s rozdělením do více trubek, s měřením koncentrace a s odběrem dílčího vzorku… | 389 |Obrázek 18 | Systém s ředěním části toku s řízením průtoku a s odběrem celkového vzorku… | 390 |Obrázek 19 | Systém s ředěním části toku s řízením průtoku a s odběrem dílčího vzorku… | 390 |Obrázek 20 | Systém s ředěním plného toku… | 394 |Obrázek 21 | Systém k odběru vzorku částic… | 397 |Obrázek 22 | Systém s dvojitým ředěním (jen u systémů s plným tokem)… | 397 |Obrázek 23 | Plnoprůtočný opacimetr… | 400 |Obrázek 24 | Opacimetr s dílčím tokem… | 401 |SEZNAM TABULEKTabulka 1 | Mezní hodnoty — zkoušky ESC a ELR… | 290 |Tabulka 2 | Mezní hodnoty — zkoušky ETC… | 290 |Tabulka 3 | Hodnoty kritérií vyhovění a nevyhovění pro plán odběru vzorků podle dodatku 1… | 297 |Tabulka 4 | Hodnoty kritérií vyhovění a nevyhovění pro plán odběru vzorků podle dodatku 2… | 299 |Tabulka 5 | Hodnoty kritérií vyhovění a nevyhovění pro plán odběru vzorků podle dodatku 3… | 301 |Tabulka 6 | Mezní odchylky regresní přímky… | 340 |Tabulka 7 | Přípustná vypuštění bodů z regresní analýzy… | 341 |Tabulka 8 | Přesnost měřicích přístrojů… | 357 |Tabulka 9 | Doprvčená Zatízení filtrů… | 361 |--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise ze dne 9. září 1987, kterou se mění směrnice Rady 66/401/EHS a 69/208/EHS o uvádění osiva pícnin a osiva olejnin a přadných rostlin na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

31987L0480

Úřední věstník L 273 , 26/09/1987 S. 0043 - 0044 Finské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 24 S. 0131  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 3 Svazek 24 S. 0131

		Směrnice Komiseze dne 9. září 1987,kterou se mění směrnice Rady 66/401/EHS a 69/208/EHS o uvádění osiva pícnin a osiva olejnin a přadných rostlin na trh(87/480/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 87/120/EHS [2], a zejména na článek 21a uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 69/208/EHS ze dne 30. června 1969 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh [3], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 87/120/EHS, a zejména na článek 20a uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že s ohledem na vývoj vědeckých a technických poznatků by měly být příloha II směrnice 66/401/EHS a příloha II směrnice 69/208/EHS změněny tak, aby byly zpřísněny normy pro osivo některých druhů pícnin a některých druhů olejnin a přadných rostlin, pokud jde o nejvyšší povolený výskyt obsah semen rodu Rumex spp., kromě Rumex acetosella a v případě pícnin Rumex maritimus;vzhledem k tomu, že opatření uvedená v této směrnici jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 66/401/EHS se mění takto:1. U druhů uvedených v levém sloupci se údaje v příloze II části I bodě 2 oddíle A sloupci 14 tabulky nahrazují údaji uvedenými v pravém sloupci:Alopecurus pratensis | 5(n) |Arrhenatherum elatius | 5(n) |Dactylis glomerata | 5(n) |Festuca arundinacea | 5(n) |Festuca ovina | 5(n) |Festuca pratensis | 5(n) |Festuca rubra | 5(n) |Lolium multiflorum | 5(n) |Lolium perenne | 5(n) |Lolium x boucheanum | 5(n) |Phalaris aquatica | 5 |Hedysarum coronarium | 5 |Lupinus albus | 5(n) |Lupinus angustifolius | 5(n) |Lupinus luteus | 5(n) |Medicago lupulina | 10 |Medicago sativa | 10 |Medicago x varia | 10 |Onobrychis viciifolia | 5 |Pisum sativum | 5(n) |Trifolium alexandrinum | 10 |Trifolium incarnatum | 10 |Trifolium pratense | 10 |Trigonella foenum-graecum | 5 |Vicia faba | 5(n) |Vicia pannonica | 5(n) |Vicia sativa | 5(n) |Vicia villosa | 5(n) |Brassica napus var. napobrassica | 5 |Brassica oleracea convar. acephala var. medullosa + var. viridis | 10 |Raphanus sativus var. oleiformis | 5. |2. U druhů uvedených v levém sloupci se údaje v příloze II části II bodě 2 oddíle A sloupci 4 tabulky nahrazují údaji uvedenými v pravém sloupci tabulky:Alopecurus pratensis | 2 |Arrhenatherum elatius | 2 |Dactylis glomerata | 2 |Festuca arundinacea | 2 |Festuca ovina | 2 |Festuca pratensis | 2 |Festuca rubra | 2 |Lolium multiflorum | 2 |Lolium perenne | 2 |Lolium x boucheanum | 2 |Phalaris aquatica | 2 |Hedysarum coronarium | 2 |Loyus corniculatus | 3 |Lupinus albus | 2 |Lupinus angustifolius | 2 |Lupinus luteus | 2 |Medicago sativa | 3 |Medicago x varia | 3 |Onobrychis viciifolia | 2 |Pisum sativum | 2 |Trifolium alexandrinum | 3 |Trifolium hybridum | 3 |Trifolium incarnatum | 3 |Trifolium resupinatum | 3 |Trigonella foenum-graecum | 2 |Vicia faba | 2 |Vicia pannonica | 2 |Vicia sativa | 2 |Vicia villosa | 2 |Brassica napus var. napobrassica | 2 |Brassica oleracea convar. acephala var. medullosa + var. viridis | 3 |Raphanus sativus var. oleiformis | 2. |Článek 2Směrnice 69/208/EHS se mění takto:U druhů uvedených v levém sloupci se údaje v příloze II části I bodě 2 oddíle A sloupci 9 tabulky nahrazují údaji uvedenými v pravém sloupci:Brassica spp.—základní osivo | 2, |—certifikované osivo | 5; |Sinapis alba—základní osivo | 2, |—certifikované osivo | 5. |Článek 3Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději 1. července 1990. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 9. září 1987.Za KomisiFrans Andriessenmístopředseda[1] Úř. věst. L 125, 11.7.1966, s. 2298/66.[2] Úř. věst. L 49, 18.2.1987, s. 39.[3] Úř. věst. L 169, 10.7.1969, s. 3.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 93/33/EHS ze dne 14. června 1993 o ochranných zařízeních bránících neoprávněnému použití dvoukolových a tříkolových motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31993L0033

Úřední věstník L 188 , 29/07/1993 S. 0032 - 0037 Finské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 4 S. 0238  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 7 Svazek 4 S. 0238

		Směrnice Rady 93/33/EHSze dne 14. června 1993o ochranných zařízeních bránících neoprávněnému použití dvoukolových a tříkolových motorových vozidelRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvys ohledem na směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [1],s ohledem na návrh Komise [2],ve spolupráci s Evropským parlamentem [3],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],vzhledem k tomu, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu; že je pro tyto účely nutné přijmout opatření;vzhledem k tomu, že z hlediska ochranných zařízení bránících neoprávněnému použití musí mít dvoukolová a tříkolová vozidla v každém členském státu určité závazně předepsané technické vlastnosti, jež se v jednotlivých členských státech liší; že v důsledku odlišností představují tyto požadavky překážky obchodu ve Společenství;vzhledem k tomu, že tyto překážky ve funkci vnitřního trhu lze odstranit tím, že všechny členské státy přijmou místo svých vnitrostátních předpisů stejné požadavky;vzhledem k tomu, že je nutné vypracovat harmonizované požadavky na ochranná zařízení bránící neoprávněnému použití dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, aby se mohly na každý typ takových vozidel použít postupy schválení typu a dílčího schválení typu stanovené ve směrnici 92/61/EHS;vzhledem k tomu, že vezmou-li se v úvahu rozsah a důsledky navrhované akce v této oblasti, jsou opatření Společenství, která jsou předmětem této směrnice, nejen nutná, ale i nezbytná k tomu, aby se dosáhlo vytčeného cíle, jímž je zavedení schválení typu vozidla v rámci Společenství; že tohoto cíle nemohou členské státy dosáhnout jednotlivě;vzhledem k tomu, že k usnadnění přístupu na trhy zemí, které nejsou členy Společenství, se jeví jako nutné zajistit rovnocennost požadavků této směrnice a požadavků předpisu Evropské hospodářské komise OSN č. 62,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice a její přílohy se vztahují na ochranná zařízení bránící neoprávněnému použití všech typů vozidel definovaných v článku l směrnice 92/61/EHS.Článek 2Postupy pro udělování dílčího schválení typu dvoukolového nebo tříkolového motorového vozidla z hlediska ochranného zařízení bránícího neoprávněnému použití a podmínky volného pohybu těchto vozidel jsou stanoveny v kapitolách II a III směrnice 92/61/EHS.Článek 3V souladu s článkem 11 směrnice 92/61/EHS se uznává rovnocennost požadavků stanovených v této směrnici s požadavky stanovenými v předpisu EHK/OSN č. 62 (E/ECE/TRANS/505 — Add. 61/Amend. 1).Orgány členských států, které udělují dílčí schválení typu, uznávají schválení udělená podle požadavků výše uvedeného předpisu č. 62 a rovněž značky schválení typu jako alternativu k odpovídajícím schválením dílčího schválení typu podle požadavků této směrnice.Článek 4Tuto směrnici lze změnit postupem podle článku 13 směrnice 70/156/EHS [5] tak, aby- zahrnula změny předpisu EHK/OSN uvedeného v článku 3,- se její přílohy přizpůsobily technickému pokroku.Článek 51. Členské státy přijmou a zveřejní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 14. prosince 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy.Ode dne uvedeného v prvním pododstavci nesmějí členské státy z důvodů týkajících se ochranných zařízení bránících neoprávněnému použití zakázat první uvedení vozidel, která vyhovují této směrnici, do provozuPoužijí předpisy uvedené v prvním pododstavci od 14. června 1995.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 14. června 1993.Za RadupředsedaJ. Trøjborg[1] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 72.[2] Úř. věst. C 293, 9.11.1992, s. 32.[3] Úř. věst. C 337, 21.12.1992, s. 103 a Úř. věst. C 176, 28.6.1993.[4] Úř. věst. C 73, 15.3.1993, s. 22.[5] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 92/53/EHS (Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 1).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IOBLAST PŮSOBNOSTI — DEFINICE — VŠEOBECNÉ A SPECIFICKÉ POŽADAVKY1. OBLAST PŮSOBNOSTI1.1 Tato směrnice platí pro ochranná zařízení bránící neoprávněnému použití dvoukolových motorových vozidel s přívěsným vozíkem nebo bez přívěsného vozíku a tříkolových motorových vozidel.2. DEFINICE2.1 Pro účely této směrnice:2.2 "dílčím schválením typu" se rozumí schválení typu vozidla z hlediska ochrany proti neoprávněnému použití;2.3 "typem vozidla" se rozumějí motorová vozidla, která se vzájemně neliší v těchto podstatných ohledech:2.3.1 údaje výrobce o druhu vozidla;2.3.2 uspořádání a tvar konstrukční části nebo částí vozidla, na které působí ochranné zařízení;2.3.3 druh ochranných zařízení;2.4 "ochranným zařízením" se rozumí systém určený pro zabránění neoprávněnému užití vozidla tím, že se spolehlivě uzavírá řízení a/nebo převodové ústrojí; tento systém může:2.4.1 působit samostatně a výhradně aktivně na řízení (zařízení typu l);2.4.2 působit na řízení a současně vypínat motor vozidla (zařízení typu 2);2.4.3 s předpětím působit na řízení současně jako zařízení, které vypíná motor vozidla (zařízení typu 3);2.4.4 působit na převodové ústrojí (zařízení typu 4).2.5 "řízením" se rozumí řídicí ústrojí (řídítka), hlava řízení a kryt jejího příslušenství, hřídel řízení a všechny ostatní součásti přímo ovlivňující účinnost ochranného zařízení;2.6 "kombinací" se rozumí některá z variant blokovacího systému, pro daný účel zvlášť řešená a provedená, která je-li vhodným způsobem uvedena v činnost, dovoluje funkci blokovacího systému;2.7 "klíčem" se rozumí jakékoliv zařízení konstruované a vyráběné tak, aby zajistilo funkci blokovacího systému konstruovaného a vyrobeného tak, aby se dal ovládat pouze tímto zařízením.3. VŠEOBECNÉ POŽADAVKY3.1 Všechna dvoukolová a tříkolová motorová vozidla s výjimkou mopedů musí být vybavena ochranným zařízením bránícím neoprávněnému použití podle požadavků obsažených v této směrnici. Je-li zařízení bránící neoprávněnému použití namontováno do mopedu, musí odpovídat požadavkům obsaženým v této směrnici.3.2 Ochranné zařízení musí být takové, aby:3.2.1 bylo nutné je vyřadit z činnosti, má-li se umožnit řízení vozidla, jeho jízda nebo pohyb dopředu v přímém směru;3.2.2 bylo nutné je, v případě ochranných zařízení typu 4, k uvolnění převodového ústrojí vyřadit z činnosti. Je-li toto zařízení aktivováno ovládačem parkovacího ústrojí, musí působit ve spojení se zařízením, jež vypíná chod motoru vozidla;3.2.3 bylo možné vytáhnout klíč jen tehdy, když je západka v plně zasunuté nebo plně vysunuté poloze. Jakákoliv mezilehlá poloha klíče s nebezpečím následného zasunutí západky, i když je zasunut klíč ochranného zařízení, musí být vyloučena.3.3 Požadavkům bodu 3.2 musí být vyhověno jedinou manipulací jedním klíčem.3.4 Ochranné zařízení zmíněné v bodu 3.1 a součásti vozidla, na které působí, musí být konstruovány tak, aby se zařízení nedalo rychle, aniž by to vzbudilo pozornost, vypnout, vyřadit z provozu nebo zničit, například použitím levných nástrojů, které lze snadno skrýt, nebo prostředků běžně dostupných veřejnosti.3.5 Ochranné zařízení musí být na vozidle namontováno jako součást původního vybavení (tj. jako zařízení instalované výrobcem vozidla před prvním prodejem). Zámek musí být bezpečně zamontován v ochranném zařízení. (Dá-li se zámek vyjmout použitím klíče a po odejmutí krytu nebo jakéhokoli jiného zadržovacího zařízení, není to v rozporu s požadavkem).3.6 Klíč k uzamknutí systému musí mít alespoň 1000 různých kombinací nebo ekvivalentní množství kombinací k počtu ročně vyrobených vozidel, je-li toto číslo menší než 1000. Opakování kombinací pro daný typ vozidla musí být zhruba 1 na 1000.3.7 Kód klíče a zámku nesmí být zjevný.3.8 Zámek musí být konstruován, vyroben a namontován tak, aby otáčení vložkou zámku, je-li v blokovací poloze, momentem menším než 0,245 daN nebylo možné ničím jiným než příslušným klíčem, a3.8.1 u vložek zámků s kolíčkovými západkami nebyly vedle sebe umístěny více než dvě shodné západky působící týmž směrem a v zámku nebylo více než 60 % shodných západek,3.8.2 u vložek zámků s kotoučovými západkami nebyly vedle sebe umístěny více než dvě shodné západky působící týmž směrem a v zámku nebylo více než 50 % shodných západek.3.9 Ochranná zařízení musejí být taková, aby za pohybu vozidla s běžícím motorem bylo vyloučeno nebezpečí náhodného zablokování, jež by mohlo ohrozit zejména bezpečnost.3.10 Pokud se jedná o ochranné zařízení typu 1, typu 2 nebo typu 3, musí při poloze, v níž je uvedeno do funkce, být dostatečně pevné, aby bez poškození řídicího ústrojí, které by mohlo ohrozit bezpečnost, odolalo momentu 20 daN působícímu za statických podmínek v kterémkoliv z obou směrů na osu hřídele řízení.3.11 Pokud se jedná o ochranné zařízení typu 1, typu 2 nebo typu 3, musí být konstruováno tak, aby se řízení dalo zablokovat jen v úhlu od přímé dopředné polohy nejméně 20° vlevo nebo vpravo, popřípadě v obou směrech.3.12 V uzamknuté poloze musí ochranné zařízení typu 4 zabránit otáčení hnacího kola i při maximálním točivém momentu trakčního motoru.4. SPECIFICKÉ POŽADAVKY4.1 Kromě všeobecných specifikací předepsaných v bodu 3 musí ochranné zařízení vyhovovat níže uvedeným zvláštním podmínkám:4.1.1 u ochranných zařízení typu 1 nebo typu 2 se zámek smí dát uzamknout jen pohybem klíče, přičemž řídítka musejí být v poloze vhodné pro zasunutí západky do příslušného vybrání;4.1.2 u ochranných zařízení typu 3 smí být umožněno předpětí západky jen zvláštním zásahem uživatele vozidla provedeným v kombinaci s otočením klíčem nebo následně; po předpětí západky se klíč již nesmí dát vytáhnout, vyjma za podmínek uvedených v bodu 3.2.3;4.2 u ochranných zařízení typu 2 a typu 3 se západka nesmí dát zasunout, dokud je zařízení nastaveno na polohu dovolující spuštění motoru vozidla;4.3 u ochranných zařízení typu 3 nesmí být možné zabránit jeho funkci, je-li zařízení nastaveno k činnosti;4.4 u ochranných zařízení typu 3 musí ochranné zařízení zůstat v dobrém provozním stavu a musí zejména nadále vyhovovat požadavkům podle bodů 3.8, 3.9, 3.10 a 4.3, když bylo podrobeno 2500 blokovacích cyklů v obou směrech podle zkoušky popsané v příloze II.--------------------------------------------------PŘILOHA IITEST NA ZÁBĚH U OCHRANNÝCH ZAŘÍZENÍCH TYPU 31. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ1.1 Zkušební zařízení se skládá z těchto částí:1.1.1 z přípravku vhodného k namontování vzorku kompletního řízení s připojeným ochranným zařízením podle definice v bodu 2.4 přílohy I;1.1.2 zařízení k zapínání a vypínání ochranného zařízení, jež musí zahrnovat použití klíče;1.1.3 zařízení k otáčení hřídele řízení vzhledem k ochrannému zařízení.2. ZKUŠEBNÍ METODA2.1 vzorek kompletního řízení s ochranným zařízením se upevní do přípravku zmíněného v bodu 1.1.1;2.2 celý cyklus zkušebního postupu se skládá z těchto operací:2.2.1 výchozí postavení:ochranné zařízení se vyřadí z činnosti a hřídel řízení se otáčením uvede do polohy zabraňující zapojení ochranného zařízení;2.2.2 uvedení do stavu schopného činnosti:ochranné zařízení se z vyřazeného stavu uvede do stavu schopného činnosti použitím klíče;2.2.3 uvedení v činnost:hřídel řízení se otáčí tak, aby moment síly působící na něj, činil v okamžiku zapojení ochranného zařízení 5,88 ± 0,25 Nm;2.2.4 vyřazení z činnosti:ochranné zařízení se vyřadí z činnosti normálními prostředky, přičemž moment síly se zmenší na nulovou hodnotu, aby se usnadnilo vypnutí;2.2.5 vrácení:hřídel řízení se stočí do polohy zabraňující zapojení ochranného zařízení;2.2.6 otáčení opačným směrem:postupy popsané v bodech 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 a 2.2.5 se opakují, avšak v opačném směru otáčení hřídele řízení;2.2.7 časový interval mezi dvěma po sobě následujícími zapojeními ochranného zařízení musí být nejméně 10 sekund;2.3 cyklus vyvolávající opotřebení se musí opakovat v počtu stanoveném v bodu 4.4 přílohy I.--------------------------------------------------PŘÍLOHA III--------------------------------------------------


title: Směrnice komise 2003/19/ES ze dne 21. března 2003, kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/27/ES o hmotnostech a rozměrech určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32003L0019

Úřední věstník L 079 , 26/03/2003 S. 0006 - 0013

		Směrnice komise 2003/19/ESze dne 21. března 2003,kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/27/ES o hmotnostech a rozměrech určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2001/116/ES [2], a zejména na čl. 13 odst. 2 uvedené směrnice;vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/27/ES ze dne 22. července 1997 o hmotnostech a rozměrech určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a o změně směrnice 70/156/EHS [3] ve znění směrnice 2001/85/ES [4] je jednou ze zvláštních směrnic postupu ES schvalování typu zavedeného směrnicí 70/156/EHS. Ustanovení směrnice 70/156/EHS týkající se systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků vozidel se proto vztahují i na směrnici 97/27/ES.(2) Na základě zkušeností získaných při uplatňování směrnice 97/27/ES je třeba změnit a upřesnit některá ustanovení, aby se zajistil jednotný výklad ve všech členských státech.(3) Směrnice Rady 96/53/ES ze dne 25. července 1996, kterou se pro určitá silniční vozidla provozovaná v rámci Společenství stanoví maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz a maximální přípustné hmotnosti pro mezinárodní provoz [5], ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/7/ES [6], zvětšuje přípustné rozměry určitých motorových vozidel, a především maximální délku autobusů a autokarů. Aby se umožnilo ES schválení typu pro vozidla dosahující maximální přípustnou délku, je nezbytné změnit požadavky směrnice 97/27/ES.(4) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem výboru pro přizpůsobování technickému pokroku, zřízeného směrnicí 70/156/EHS,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Přílohy I až IV směrnice 97/27/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.Článek 21. Od 1. října 2003 nesmějí členské státy u vozidel, která splňují požadavky směrnice 97/27/ES ve znění této směrnice, z důvodů týkajících se hmotností a rozměrů:a) odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro motorové vozidlo kategorie M2, M3, N nebo O, anib) odmítnout určit maximální přípustnou hmotnost pro registraci nebo provoz pro motorové vozidlo kategorií M2, M3, N nebo O podle přílohy IV (pokud se vyžaduje), anic) zakázat registraci, prodej nebo uvedení takového vozidla do provozu.2. Od 1. října 2004 členské státy nesmějí již udělit ES schválení typu a mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla kategorií M2, M3, N nebo O z důvodů týkajících se rozměrů a hmotností, pokud nejsou splněny požadavky směrnice 97/27/ES ve znění této směrnice.Článek 3Tato směrnice neukončuje platnost schválení typu udělených podle směrnice 97/27/ES, ani nezabraňuje prodloužení těchto schválení typu v souladu se směrnicí, podle které byly uděleny.Článek 4Spojené království a Portugalsko mohou do 9. března 2005 na svém území odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu vozidla nebo odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo používání vozidla nebo pokládat za neplatný jeho certifikát shody podle čl. 7 odst. 1 směrnice 70/156/EHS, pokud vozidlo nesplňuje kritéria manévrovacích schopností podle článku 8a směrnice 96/53/ES ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/7/ES.Článek 51. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. září 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 6Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Článek 7Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 21. března 2003.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 18, 21.1.2002, s. 1.[3] Úř. věst. L 233, 25.8.1997, s. 1.[4] Úř. věst. L 42, 13.2.2002, s. 1.[5] Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 59.[6] Úř. věst. L 67, 9.3.2002, s. 47.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPŘÍLOHY I AŽ IV SMĚRNICE 97/27/ES SE MĚNÍ TAKTO:A. Příloha I se mění takto:1. Pod nadpis bodu 2 se vkládá nová věta, která zní:"Definice stanovené v příloze I (včetně poznámek pod čarou) a v příloze II směrnice 70/156/EHS se použijí pro tuto směrnici."2. Bod 2.4.1 se mění takto:a) šestá a sedmá odrážka se nahrazují tímto:"— zrcátka a jiná zařízení pro nepřímý výhled,— pomocné prostředky pro výhled,";b) desátá, jedenáctá a dvanáctá odrážka se nahrazují tímto:"— přístupové schůdky a držadla,— pryžové nárazníky a podobná zařízení,— zvedací plošiny, přístupové rampy a podobná zařízení v provozním stavu, jejichž rozměr nepřesahuje 300 mm, pokud nezvětšují ložný prostor vozidla;";c) doplňují se čtrnáctá a patnáctá odrážka, které znějí:"— trolejové sběrače elektricky poháněných vozidel,— vnější sluneční clony."3. Bod 2.4.2 se mění takto:a) sedmá odrážka se nahrazuje tímto:"— zrcátka a jiná zařízení pro nepřímý výhled,";b) doplňují se jedenáctá a dvanáctá odrážka, které znějí:"— pomocné prostředky pro výhled,– boční zasouvatelná vodicí zařízení na autobusech a autokarech určená k použití ve vodicích systémech autobusů, nejsou-li zasunuta."4. V bodě 2.4.3 se druhá odrážka nahrazuje tímto:"— pantografy nebo trolejové sběrače v jejich zdvižené poloze."5. V bodě 2.4.4 se druhá odrážka nahrazuje tímto:"— zařízení uvedená v bodě 2.4.1".6. Bod 2.5 se nahrazuje tímto:"2.5 "Provozní hmotností vozidla" se rozumí hmotnost definovaná v příloze I směrnice 70/156/EHS."7. V bodě 2.6 se druhá věta nahrazuje tímto:"Kategorie vozidla se určuje podle přílohy II směrnice 70/156/EHS."8. Body 2.7, 2.8 a 2.9 se nahrazují tímto:"2.7 "Maximální technicky přípustnou hmotností m na nápravu" se rozumí výrobcem uvedená hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení působícímu nápravou na povrch silnice, danému konstrukcí vozidla a nápravy.U vozidel kategorie N1 smí být maximální technicky přípustná hmotnost na nápravu (nápravy) překročena nejvýše o 15 % a maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla smí být překročena nejvýše o 10 % nebo 100 kg, podle toho, která hodnota je menší, přičemž toto ustanovení platí jen pro vozidlo táhnoucí přívěs, za podmínky, že provozní rychlost je omezena na 80 km/h nebo na menší hodnotu.Výrobce vozidla uvede každé takové omezení rychlosti nebo jiné provozní podmínky v příručce pro uživatele.2.8 "Maximální technicky přípustnou hmotností μ na skupinu náprav" se rozumí výrobcem uvedená hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení působícímu skupinou náprav na povrch silnice a danému konstrukcí vozidla a skupiny náprav.2.9 "Přípojnou hmotností" se rozumí celkové zatížení působící na povrch silnice nápravou (nápravami) taženého vozidla (vozidel)."9. Bod 2.11 se nahrazuje tímto:"2.11 "Maximální technicky přípustnou hmotností působící v bodě spojení na motorové vozidlo" se rozumí výrobcem uvedená hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení v bodě spojení danému konstrukcí motorového vozidla a/nebo spojovacího zařízení. Podle definice tato hmotnost nezahrnuje hmotnost spojovacího zařízení motorového vozidla."10. Bod 2.13 se nahrazuje tímto:"2.13 "Maximální technicky přípustnou hmotností MC naložené jízdní soupravy" se rozumí výrobcem uvedená celková hmotnost jízdní soupravy motorového vozidla a přípojného vozidla (vozidel). U jízdních souprav s návěsem nebo s přívěsem s nápravami uprostřed se místo maximální technicky přípustné hmotnosti M naloženého vozidla použije maximální technicky přípustná hmotnost na nápravu přípojného vozidla."11. Bod 2.19 se nahrazuje tímto:"2.19 "Typem vozidla" se rozumějí vozidla, která se neliší v takových podstatných vlastnostech, jako je:- výrobce,- podstatné aspekty konstrukce a provedení, jako jsou:- u vozidel kategorie M2 a M3:- karoserie na nosném rámu/samonosná karoserie, jedno podlaží/dvě podlaží, tuhá konstrukce/kloubová konstrukce (zřejmé a základní rozdíly),- počet náprav,- u vozidel kategorie N:- karoserie na nosném rámu/s podlahovým panelem (zřejmé a základní rozdíly),- počet náprav,- u vozidel kategorie O:- karoserie na nosném rámu/samonosná karoserie (zřejmé a základní rozdíly), přívěs/návěs/přívěs s nápravami uprostřed,- brzdový systém: nebrzděno/nájezdový/průběžný,- počet náprav.Pro účely tohoto bodu se za podstatné nepovažují takové aspekty konstrukce a provedení, jako je zejména rozvor náprav, konstrukce náprav, pérování, řízení, pneumatiky a odpovídající úpravy zařízení k rozdělování brzdného účinku na nápravy nebo přidání nebo odebrání redukčních ventilů podle konfigurací tahačů návěsu a nákladních automobilů, jakož i zařízení, která navazují na podvozek (např. motor, palivové nádrže, převodové ústrojí apod.)."12. Bod 7.2 se nahrazuje tímto:"7.2 Měření rozměrůCelková délka, šířka a výška se měří podle ustanovení bodu 2.4 na vozidle (vozidlech) v provozním stavu předaných podle bodu 3.3.Jestliže se změřené rozměry liší o více než 1 % od rozměrů uvedených výrobcem pro odpovídající technické konfigurace v rámci typu, použijí se pro účel níže uvedených požadavků změřené rozměry a technická zkušebna pak může podle potřeby provést další měření na vozidlech jiných, než která byla předána podle bodu 3.3. Mezní hodnoty podle přílohy I směrnice 96/53/ES však nesmějí být překročeny."13. Body 7.4.2.5 a 7.4.2.5.1 se nahrazují tímto:"7.4.2.5 Je-li vozidlo zatíženo na svou hmotnost M podle některého z případů popsaných v bodech 7.4.2.5.1 nebo 7.4.2.5.2, nesmí hmotnost, která odpovídá zatížení nápravy i, překročit hmotnost Mi na této nápravě, a hmotnost, která odpovídá zatížení jednotlivé nápravy nebo skupiny náprav j, nesmí překročit hmotnost μj.7.4.2.5.1 Rovnoměrným rozložením hmotnosti se rozumí vozidlo v provozním stavu s hmotností 75 kg na každém sedadle pro cestující, které je zatíženo na svou hmotnost M, přičemž náklad je rovnoměrně rozložen na ploše určené pro přepravu zboží."14. Body 7.4.2.5.1.1 a 7.4.2.5.1.2 se zrušují.15. Bod 7.4.2.5.2 se nahrazuje tímto:"7.4.2.5.2 Pro extrémní rozložení hmotnosti (nerovnoměrné zatížení) je výrobce povinen určit krajní přípustné možné polohy těžiště užitečného zatížení a/nebo karoserie a/nebo zařízení nebo vnitřní výbavy (např. od 0,50 m do 1,30 m před první zadní nápravou) pro vozidlo v provozním stavu, které má na každém sedadle pro cestujícího zátěž o hmotnosti 75 kg a je zatíženo na svou hmotností M."16. Body 7.4.2.5.2.1 až 7.4.2.5.3.2 se zrušují.17. Bod 7.4.3.2 se nahrazuje tímto:"7.4.3.2 Součet hmotnosti vozidla v provozním stavu, hmotnosti Q vynásobené počtem sedících a stojících cestujících, hmotností WP, B a BX definovaných v bodu 7.4.3.3.1 a maximální technicky přípustné hmotnosti v bodě spojení, pokud je spojovací zařízení namontováno výrobcem, nesmí překročit hmotnost M."18. Bod 7.4.3.3.1 se nahrazuje tímto:"7.4.3.3.1 Vozidlo v provozním stavu je zatíženo: počtem P hmotností Q sedících cestujících, počtem SP hmotností Q stojících cestujících rovnoměrně rozložených na ploše S1 určené pro stojící cestující; popřípadě též hmotností WP rovnoměrně rozloženou na každé ploše pro invalidní vozík; hmotností B (kg) rovnoměrně rozloženou v zavazadlových prostorech hmotností BX (kg) rovnoměrně rozloženou na ploše povrchu střechy vybavené pro přepravu zavazadel, kde:P je počet míst k sedění;S1 je plocha určená pro stojící cestující. U vozidel třídy III nebo B je S1 = 0;SP je hodnota uvedená výrobcem a nesmí překročit hodnotu S1/Ssp, kde Sspje konvenční prostor určený pro jednoho stojícího cestujícího podle níže uvedené tabulky;WP (kg) je počet míst pro invalidní vozíky vynásobený hodnotou 250 kg reprezentující hmotnost invalidního vozíku a uživatele;B (kg) je uvedeno výrobcem a nesmí být číselně menší než 100 × V. V tom jsou zahrnuty zavazadlové prostory nebo střešní nosiče zavazadel, jež mohou být upevněny na vnější straně vozidla;V je celkový objem zavazadlových prostorů v m3. Pokud se schvaluje vozidlo třídy I nebo A, neuvažuje se objem zavazadlových prostorů přístupných pouze z vnějšku vozidla;BX je uvedeno výrobcem a musí mít číselnou hodnotu nejméně 75 kg/m2. Dvoupodlažní vozidla nesmějí být vybavena pro přepravu zavazadel na střeše, a proto hodnota BX pro dvoupodlažní vozidla bude nulová;hodnoty Q a Sspjsou uvedeny v tabulce:Třída vozidla | Q (kg) hmotnost jednoho cestujícího | Ssp(m2/cestující) konvenční prostor pro jednoho stojícího cestujícího |Třída I a A | 68 | 0,125 |Třída II | 71 | 0,15 |Třída III a B | 71 | bez stojících cestujících". |19. Vkládají se nové body, které znějí:"7.4.3.3.2 U vozidel upravených pro proměnnou kapacitu míst k sedění, s plochou pro stojící cestující S1 a/nebo plochou upravenou pro přepravu invalidních vozíků se požadavky bodů 7.4.3.2 a 7.4.3.3 stanoví vždy jednotlivě pro každou z následujících podmínek:7.4.3.3.2.1 při obsazení všech sedadel a následném obsazení zbylé plochy pro stojící cestující (do maximálního počtu míst pro stání podle prohlášení výrobce, jestliže je ho dosaženo) a pokud ještě zbývá volná plocha, při obsazení všech míst pro invalidní vozíky;7.4.3.3.2.2 při obsazení všech míst pro stojící cestující (do maximálního počtu míst pro stání podle prohlášení výrobce) a následném obsazení zbylých sedadel, která jsou k dispozici pro sedící cestující a pokud ještě zbývá plocha, při obsazení všech míst pro invalidní vozíky;7.4.3.3.2.3 při obsazení všech míst pro invalidní vozíky a následně při obsazení zbylé plochy pro stojící cestující (do maximálního počtu míst pro stání podle prohlášení výrobce, jestliže je ho dosaženo) a posléze při obsazení všech zbylých sedadel, která jsou k dispozici."20. Bod 7.4.3.4 se nahrazuje tímto:"7.4.3.4 Je-li vozidlo v provozním stavu zatíženo podle bodu 7.4.3.3.1, nesmí být hmotnost odpovídající zatížení přední nápravy nebo skupiny náprav menší než procentuální podíl provozní hmotnosti vozidla nebo maximální technicky přípustné hmotnosti M naloženého vozidla uvedený v tabulce:Třídy I a A | Třída II | Třídy III a B |Tuhé | Kloubové | Tuhé | Kloubové | Tuhé | Kloubové |20 | 20 | 25 | 20 | 25 | 20" |21. Vkládá se nový bod, který zní:"7.4.3.5 Pokud má být vozidlo schváleno pro více než jednu třídu, použijí se body 7.4.3.2 a 7.4.3.3 pro každou třídu."22. V bodě 7.4.4 se nadpis nahrazuje tímto:"7.4.4 Požadavky na obytné přívěsy".23. V bodě 7.6.1 se druhá věta nahrazuje tímto:"U motorových vozidel a návěsů se zařízením pro zdvihání nápravy (viz bod 2.14) se tento požadavek vztahuje též na zdvihatelnou nápravu (nápravy) ve zdvižené poloze nebo na zatížitelnou nápravu (nápravy) při nenaloženém stavu. Pomocná zařízení k usnadnění rozjezdu, jako jsou zdvihatelné nápravy splňující požadavky bodu 3.5 přílohy IV, jsou z tohoto požadavku vyjmuty."24. Body 7.6.2, 7.6.3 a 7.6.4. se nahrazují tímto:"7.6.2 Doplňkové požadavky na vozidla kategorie NStojí-li vozidlo a jeho řízená kola jsou natočena tak, aby vozidlo za pohybu opisovalo svým krajním předním bodem kružnici o poloměru 12,50 m, určí se vyznačením čáry na zemi svislá rovina tečná k boku vozidla, který směřuje vně kružnice.Pohybuje-li se vozidlo vpřed kterýmkoli směrem po kružnici o poloměru 12,50 m, nesmí žádná jeho část překročit tuto svislou rovinu o více než 0,80 m (viz obrázek B).U vozidel se zařízením pro zdvihání nápravy platí tento požadavek také tehdy, je-li náprava (nápravy) ve zdvižené poloze (ve smyslu bodu 2.14). U vozidel kategorie N se zdvihatelnými nápravami ve zdvižené poloze nebo se zatížitelnými nápravami při nenaloženém stavu se hodnota 0,80 m nahradí hodnotou 1,00 m.7.6.3 Doplňkové požadavky na vozidla kategorií M2 nebo M3Stojí-li vozidlo, určí se vyznačením čáry na zemi svislá rovina tečná k boku vozidla, který směřuje vně kružnice. V případě kloubového vozidla se obě tuhé části vyrovnají rovnoběžně s touto rovinou. Pohybuje-li se vozidlo z přímého směru do kruhové plochy popsané v bodu 7.6.1, nesmí se žádná jeho část pohybovat vně této svislé roviny o více než 0,60 m (viz obrázky C a D).7.6.4 Na žádost výrobce mohou být požadavky bodů 7.6.1 až 7.6.3 ověřeny též vhodným rovnocenným výpočtem nebo geometrickým důkazem.Jestliže jsou na žádost výrobce vozidla kategorie N bez řízených zadních náprav ověřována podle jejich geometrických charakteristik: vozidlo je považováno za splňující požadavky bodu 7.6.2 výše, pokud jeho zadní převis není větší než 60 % rozvoru vozidla."25. V bodě 7.6.3 se obrázek C nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++Obrázek CR = 12,5 mr = 5,3 mU = 0,6 m maximálně26. V bodě 7.6.3 se za obrázek C vkládá nový obrázek D:+++++ TIFF +++++Obrázek DR = 12,5 mr = 5,3 mU = 0,6 m maximálně27. Vkládá se nový bod, který zní:"7.6.5 V případě nedokončených vozidel je výrobce povinen uvést maximální přípustné rozměry, pro které má být vozidlo ověřeno podle požadavků bodů 7.6.1 až 7.6.3."28. Body 7.8.1 a 7.8.2 se nahrazují tímto:"7.8.1 Maximální technicky přípustná hmotnost působící v bodě spojení na motorové vozidlo, které je určeno k tažení přívěsu s nápravami uprostřed a jehož maximální technicky přípustná přípojná hmotnost překračuje 3,5 t, musí být rovna nejméně 10 % jeho maximální technicky přípustné přípojné hmotnosti nebo 1000 kg, podle toho, která hodnota je menší.7.8.2 Maximální technicky přípustná hmotnost působící v bodě spojení na motorové vozidlo, které je určeno k tažení přívěsu s nápravami uprostřed a jehož maximální technicky přípustná přípojná hmotnost nepřekračuje 3,5 t, musí být rovna nejméně 4 % jeho maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla nebo 25 kg, podle toho, která hodnota je větší."29. Bod 7.10 se nahrazuje tímto:"7.10 Poměr výkonu motoru k maximální hmotnostiMotorová vozidla musí mít výkon motoru nejméně 5 kW na tunu maximální technicky přípustné hmotnosti naložené jízdní soupravy. U silničního tahače musí být výkon motoru nejméně 2,2 kW na tunu. Výkon motoru se měří podle ustanovení směrnice Rady 80/1269/EHS [3]B. Příloha II se mění takto:1. Bod 0.2 se nahrazuje tímto:"0.2 Typ"2. Bod 13 se nahrazuje tímto:+++++ TIFF +++++C. Příloha III se mění takto:V dodatku se vkládá nový bod, který zní:"1.24.3 Počet míst pro invalidní vozíky u vozidel kategorie M2 a M32:"D. Příloha IV se mění takto:1. Bod 1.3.3 se zrušuje.2. Bod 2.2.1 se mění takto:a) písmeno c) se nahrazuje tímto:"c) u vozidel s maximální hmotností nepřekračující 3,5 t určených k tažení pouze přípojných vozidel vybavených nájezdovými brzdovými systémy: maximální přípustná hmotnost naloženého vozidla pro registraci nebo provoz, nebo u terénních vozidel (viz bod 7.5 přílohy I) 1,5násobek této hmotnosti, nejvýše však 3,5 t;",b) písmeno e) se nahrazuje tímto:"e) u vozidel určených k tažení přípojných vozidel, kromě návěsů, vybavených průběžnými brzdovými systémy: 1,5násobek maximální přípustné hmotnosti naloženého vozidla pro registraci nebo provoz."3. V bodě 2.2.1 se poslední řádek prvního odstavce znějící "za předpokladu splnění všech odpovídajících technických požadavků směrnice 96/53/ES" zrušuje.4. V bodě 3.2 se druhá věta nahrazuje tímto:"Za tím účelem se zdvihatelná nebo zatížitelná náprava musí samočinně spustit k zemi nebo být automaticky zatížena, je-li nejbližší náprava (nápravy) skupiny nebo přední náprava motorového vozidla zatížena na svou maximální přípustnou hmotnost pro registraci nebo provoz."5. Bod 3.3 se zrušuje.6. V bodě 3.5.1 se čtvrtá odrážka nahrazuje tímto:"- jakmile se motorové vozidlo rozjede a dříve než přesáhne rychlost 30 km/h, musí se náprava samočinně spustit na zem nebo se musí opět zatížit."[3] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 46.".--------------------------------------------------