title: Směrnice Rady 96/48/ES ze dne 23. července 1996 o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému

text:
Důležité právní upozornění

|

31996L0048

Úřední věstník L 235 , 17/09/1996 S. 0006 - 0024

		Směrnice Rady 96/48/ESze dne 23. července 1996o interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systémuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na třetí odstavec článku 129d této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],s ohledem na stanovisko Výboru regionů [3],v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy [4],vzhledem k tomu, že za účelem umožnit občanům Unie, hospodářským subjektům a regionálním a místním orgánům plné využití výhod vyplývajících z vytváření prostoru bez vnitřních hranic je na místě zejména podporovat propojení a interoperabilitu vnitrostátních vysokorychlostních železničních sítí, jakož i přístup k těmto sítím;vzhledem k tomu, že pracovní skupina na vysoké úrovni, skládající se ze zástupců vlád členských států, evropských železnic a evropského železničního průmyslu a svolaná Komisí v zájmu vyhovět požadavku vyjádřenému Radou v jejím usnesení ze dnů 4. a 5. prosince 1989, vypracovala rámcový plán pro evropskou vysokorychlostní železniční síť;vzhledem k tomu, že Komise v prosinci 1990 zaslala Radě sdělení týkající se vysokorychlostní železniční sítě a že Rada ve svém usnesení ze dne 17. prosince 1990 [5] toto sdělení příznivě přijala;vzhledem k tomu, že článek 129c Smlouvy stanoví, že Společenství provede akce, které se případně ukáží nezbytné pro zajištění interoperability sítí, zejména v oblasti harmonizace technických norem;vzhledem k tomu, že komerční provoz vysokorychlostních vlaků vyžaduje dokonalou kompatibilitu vlastností infrastruktury a kolejových vozidel; že na této kompatibilitě závisí úroveň výkonnosti, bezpečnost, kvalita služeb a náklady, a tímzejména interoperabilita transevropského vysokorychlostního železničního systému;vzhledem k tomu, že v souladu se směrnicí Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství [6] musí mít železniční společnosti lepší přístup k železničním sítím členských států, což vyžaduje interoperabilitu infrastruktury, zařízení a kolejových vozidel;vzhledem k tomu, že členské státy odpovídají za dodržování pravidel bezpečnosti, ochrany zdraví a ochrany spotřebitele obecně platných pro železniční sítě při jejich projektování, výstavbě, uvádění do provozu a provozování; že spolu s místními orgány nesou právní odpovědnost spojenou s vlastnickými právy k pozemkům, územním plánováním a ochranou životního prostředí; že se tato odpovědnost rovněž týká zejména vysokorychlostních železničních sítí;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí [7] vyžaduje posouzení vlivu výstavby tratí dálkové železniční dopravy na životní prostředí;vzhledem k tomu, že vnitrostátní předpisy a vnitřní řády železničních společností a technické specifikace uplatňované železničními společnostmi vykazují velké rozdíly; že tyto vnitrostátní předpisy a vnitřní řády obsahují technické zvláštnosti příznačné pro průmysl v jednotlivých zemích; že předepisují určité rozměry, zařízení a zvláštní vlastnosti; že tento stav brání zejména tomu, aby vysokorychlostní vlaky byly běžně schopné jízdy po celém území Společenství;vzhledem k tomu, že tento stav v průběhu několika let vytvořil velmi těsné vazby mezi železničním průmyslem a vnitrostátními železnicemi v jednotlivých zemích na úkor skutečného otevření trhů; že v zájmu posílení konkurenceschopnosti tohoto průmyslu na světové úrovni je třeba, aby evropský trh byl otevřený a konkurenceschopný;vzhledem k tomu, že je tudíž účelné definovat základní požadavky pro celé Společenství, které budou platit pro transevropský vysokorychlostní železniční systém;vzhledem k tomu, že z hlediska rozsahu a složitosti transevropského vysokorychlostního železničního systému se z praktických důvodů ukázalo nezbytné rozčlenit tento systém do subsystémů; že v zájmu uspokojení základních požadavků musí být pro každý z těchto subsystémů přesně stanoveny základní požadavky, uvedeny parametry a určeny technické specifikace pro celé Společenství, zejména s ohledem na prvky a na rozhraní; že určité subsystémy (životní prostředí, uživatelé a provoz) však budou podléhat technickým specifikacím pro interoperabilitu (TSI) jen do té míry, pokud to je nezbytné k zajištění interoperability v oblasti infrastruktury, energie, řízení a zabezpečení provozu a kolejových vozidel;vzhledem k tomu, že zavedení opatření vztahujících se k interoperabilitě transevropského vysokorychlostního železničního systému nesmí z hlediska nákladů a výnosů nepřípustně ovlivňovat zachování soudržnosti existující železniční sítě v jednotlivých členských státech, ale musí přitom trvat na dosažení cíle umožnit provoz vysokorychlostních vlaků na celém území Společenství;vzhledem k tomu, že jednotlivým členským státům má být ve zvláštních případech povoleno neuplatňovat určité technické specifikace pro interoperabilitu za předpokladu, že existují postupy zajišťující oprávněnost možných odchylek; že článek 129c Smlouvy vyžaduje, aby Společenství zohlednilo ve svých opatřeních v oblasti interoperability potenciální hospodářskou životnost projektů;vzhledem k tomu, že v zájmu vyhovět odpovídajícím předpisům o postupech zadávání zakázek v odvětví železnic, a zejména směrnici 93/38/EHS [8], musí zadavatelé zahrnout technické specifikace do obecných dokladů nebo do smluvních dokumentů týkajících se každé zakázky; že je nezbytné vytvořit soubor evropských specifikací, na které budou tyto technické specifikace odkazovat;vzhledem k tomu, že ve smyslu směrnice 93/38/EHS je evropská specifikace společnou technickou specifikací, evropským technickým schválením nebo vnitrostátní normou provádějící evropskou normu; že z příkazu Komise mají být harmonizované evropské normy vypracovány evropským normalizačním subjektem jako je Evropský výbor pro normalizaci (CEN), Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) nebo Evropský institut pro normalizaci v telekomunikacích (ETSI) a odkazy na tyto normy mají být zveřejněny v Úředním věstníku Evropských společenství;vzhledem k tomu, že je v zájmu Společenství, aby existoval mezinárodní systém normalizace schopný vytvářet normy, které jsou skutečně používané mezinárodními obchodními partnery a které vyhovují požadavkům politiky Společenství; že evropské normalizační subjekty musí proto pokračovat ve své spolupráci s mezinárodními normalizačními subjekty;vzhledem k tomu, že zadavatelé definují tyto dodatečné požadavky jako nezbytné pro doplnění evropských specifikací nebo jiných norem; že tyto specifikace nesmějí bránit splnění základních požadavků harmonizovaných na úrovni Společenství, jimž musí transevropský vysokorychlostní železniční systém vyhovovat;vzhledem k tomu, že postupy upravující posuzování shody nebo vhodnosti pro použití jednotlivých prvků musí být založeny na použití modulů obsažených v rozhodnutí 93/465/EHS [9]; že pokud je to možné, je v zájmu podpory rozvoje daného průmyslu vhodné rozšířit postupy zahrnující systém zabezpečení jakosti; že pojem prvku zahrnuje jak hmotné, tak nehmotné předměty, jako je programové vybavení počítače;vzhledem k tomu, že by měla být posouzena vhodnost pro použití u prvků rozhodujících z hlediska bezpečnosti, dostupnosti nebo hospodárnosti systému;vzhledem k tomu, že zadavatelé ve svých smluvních dokumentech odkazem na evropské specifikace stanoví, zejména pro prvky, vlastnosti, které musí podle smluvních podmínek výrobci dodržet; že v tomto případě je shoda prvků především vázána na oblast jejich použití v zájmu zajistit a zaručit interoperabilitu systému, a nikoliv jen jejich volný pohyb na trhu Společenství;vzhledem k tomu, že proto není nezbytné, aby výrobce opatřil označením CE prvky, na které se vztahuje tato směrnice, ale že na základě posouzení shody nebo vhodnosti pro použití provedeného podle postupů uvedených v této směrnici stačí prohlášení výrobce o shodě; že tím není dotčena povinnost výrobců opatřit označením CE určité konstrukční části, aby osvědčili jejich shodu s ostatními předpisy Společenství, která se na tyto konstrukční části vztahují;vzhledem k tomu, že subsystémy tvořící transevropský vysokorychlostní železniční systém musí podléhat postupu ověřování; že toto ověřování musí umožnit orgánům, které jsou odpovědné za povolení uvedení těchto subsystémů do provozu, ujistit se, že ve fázích návrhu, výstavby a uvedení do provozu budou výsledky ve shodě s platnými právními, technickými a provozními předpisy; že toto ověřování musí výrobcům rovněž zajistit, že se mohou spoléhat na rovné zacházení ve všech zemích; že je proto nezbytné stanovit modul definující zásady a podmínky použitelné pro ES ověřování subsystémů;vzhledem k tomu, že postup ES ověřování je založen na technických specifikacích pro interoperabilitu; že tyto specifikace z pověření Komise vypracovává společný orgán zastupující provozovatele infrastruktury, železniční podniky a průmysl; že v zájmu zajištění interoperability transevropského vysokorychlostního železničního systému je odkaz na tyto specifikace povinný a že tyto specifikace podléhají článku 18 směrnice 93/38/EHS;vzhledem k tomu, že oznámené subjekty odpovědné za přezkoumání postupů posuzování shody nebo vhodnosti prvků pro použití, spolu s postupem posuzování subsystémů, musí co nejúžeji koordinovat svá rozhodnutí, zejména pokud žádné evropské specifikace neexistují;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 91/440/EHS požaduje účetně oddělit poskytování dopravních služeb od správy železniční infrastruktury; že ve stejném duchu mají být specializované služby, které provozovatelé železniční infrastruktury jako oznámené subjekty poskytují, členěny takovým způsobem, aby splňovaly kritéria platná pro tento druh subjektu; že další specializované subjekty mohou být také oznámeny, pokud splňují stejná kritéria;vzhledem k tomu, že interoperabilita transevropského vysokorychlostního železničního systému je záležitostí celého Společenství; že členské státy nejsou jednotlivě schopny učinit opatření potřebná k dosažení této interoperability; že je proto nezbytné, aby v souladu se zásadou subsidiarity byla tato opatření učiněna na úrovni Společenství,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IObecná ustanoveníČlánek 11. V souladu s články 129b a 129c Smlouvy je cílem této směrnice stanovit podmínky, které je třeba splnit pro dosažení interoperability transevropského vysokorychlostního železničního systému na území Společenství tak, jak je popsáno v příloze I.2. Tyto podmínky se týkají projektů, výstavby, modernizace a provozování infrastruktury a kolejových vozidel přispívajících k funkčnosti systému a určených k uvedení do provozu po dni vstupu této směrnice v platnost.Článek 2Pro účely této směrnice se:a) "transevropským vysokorychlostním železničním systémem" rozumí soustava popsaná v příloze I a sestávající z železničních infrastruktur, které zahrnují tratě a pevná zařízení transevropské dopravní sítě a jsou vybudovány nebo modernizovány tak, aby umožňovaly jízdu vysokými rychlostmi, a z kolejových vozidel určených pro provoz na těchto infrastrukturách,b) "interoperabilitou" rozumí schopnost transevropského vysokorychlostního železničního systému umožnit bezpečný a nepřerušovaný provoz vysokorychlostních vlaků dosahujících stanovených úrovní výkonnosti. Tato schopnost je založena na všech předpisových, technických a provozních podmínkách, které musí být dodrženy v zájmu splnění základních požadavků,c) "subsystémy" rozumí, že transevropský vysokorychlostní železniční systém je rozčleněn, jak popisuje příloha II, na strukturální a funkční subsystémy, pro něž musí být stanoveny základní požadavky,d) "prvky interoperability" rozumějí veškeré základní konstrukční části, skupiny konstrukčních částí, podsestavy nebo úplné sestavy zařízení, která jsou nebo mají být v budoucnu zahrnuta do subsystému a na nichž přímo nebo nepřímo závisí interoperabilita transevropského vysokorychlostního železničního systému,e) "základními požadavky" rozumějí veškeré podmínky stanovené v příloze III, které transevropský vysokorychlostní železniční systém, subsystémy a jejich prvky interoperability musí splňovat,f) "evropskou specifikací" rozumí společná technická specifikace, evropské technické schválení nebo vnitrostátní norma provádějící evropskou normu, jak je stanoveno v čl. 1 bodech 8 až 12 směrnice 93/38/EHS,g) "technickými specifikacemi pro interoperabilitu" (dále jen TSI) rozumějí specifikace, které se vztahují na každý subsystém tak, aby vyhověl základním požadavkům, které vytvářejí nutné vzájemné funkční vazby mezi subsystémy transevropského vysokorychlostního železničního systému a zajišťují jejich kompatibilitu,h) "společným zastupitelským orgánem" rozumí subjekt sdružující zástupce provozovatelů infrastruktury, železničních podniků a průmyslu, pověřený vypracováním technických specifikací pro interoperabilitu. "Provozovateli infrastruktury" se rozumí ti, kteří jsou uvedeni v článcích 3 a 7 směrnice 91/440/EHS,i) "oznámenými subjekty" rozumějí subjekty pověřené posuzováním shody nebo vhodnosti pro použití prvků interoperability nebo posuzováním postupů ES ověřování subsystémů.Článek 31. Tato směrnice se vztahuje na ustanovení týkající se parametrů, prvků interoperability, rozhraní a postupů u každého subsystému, jakož i podmínek celkové kompatibility transevropského vysokorychlostního železničního systému požadovaných pro dosažení jeho interoperability.2. Tato směrnice je použitelná, aniž jsou dotčeny jiné související předpisy Společenství. V případě prvků interoperability však může splnění základních požadavků této směrnice vyžadovat užití zvláštních evropských specifikací vypracovaných pro tento účel.Článek 41. Transevropský vysokorychlostní železniční systém, subsystémy a jejich prvky interoperability musí vyhovovat odpovídajícím základním požadavkům.2. Další technické specifikace uvedené v čl. 18 odst. 4 směrnice 93/38/EHS, které jsou nezbytné k doplnění evropských specifikací nebo jiných norem používaných ve Společenství, nesmějí být v rozporu se základními požadavky.KAPITOLA IITechnické specifikace pro interoperabilituČlánek 51. Pro každý subsystém bude vypracována TSI. V případě subsystémů týkajících se životního prostředí, provozu nebo uživatelů budou TSI vypracovány pouze v rozsahu nezbytném k zajištění interoperability transevropského vysokorychlostního železničního systému v oblasti infrastruktury, energie, řízení a zabezpečení provozu a kolejových vozidel.2. Subsystémy musí být ve shodě s jednotlivými TSI; tuto shodu je třeba udržovat trvale po dobu používání každého subsystému.3. V rozsahu nezbytném k dosažení interoperability transevropského vysokorychlostního železničního systému musí být v TSIa) specifikovány základní požadavky kladené na subsystémy a na jejich rozhraní;b) stanoveny základní parametry uvedené v příloze II bodě 3, které jsou nezbytné pro splnění základních požadavků;c) stanoveny podmínky, kterým je třeba vyhovět, aby bylo dosaženo stanovených výkonností pro každou z těchto kategorií tratí:- zvláště vybudované vysokorychlostní tratě,- tratě zvláště modernizované pro vysokou rychlost,- tratě zvláště modernizované pro vysokou rychlost, se zvláštními vlastnostmi danými topografickými, terénními nebo urbanistickými omezeními;d) stanovena případná prováděcí pravidla pro určité zvláštní případy;e) určeny prvky interoperability a rozhraní, které musí být předmětem evropských specifikací, včetně evropských norem, a které jsou nezbytné v zájmu dosažení interoperability transevropského vysokorychlostního železničního systému při splnění základních požadavků;f) stanoveno v každém zvažovaném případě, který z modulů definovaných v rozhodnutí 93/456/EHS, případně který zvláštní postup má být použit při posuzování shody nebo vhodnosti pro použití prvků interoperability, jakož i při ES ověřování subsystémů.4. TSI nebudou překážkou rozhodování členských států o použití nových nebo modernizovaných infrastruktur pro provoz ostatních vlaků.5. Dodržení všech TSI umožní vybudovat soudržný transevropský vysokorychlostní železniční systém, který si zachová kompatibilitu s existující železniční sítí každého členského státu.Článek 61. Návrhy TSI vypracovává společný zastupitelský orgán z pověření Komise postupem podle čl. 21 odst. 2. Tyto TSI budou přijaty a revidovány stejným postupem. Komise je zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.2. Společný zastupitelský orgán odpovídá za vypracování revize a aktualizaci TSI a za vypracování doporučení pro výbor uvedený v článku 21, aby mohl být zohledněn technický rozvoj nebo sociální požadavky.3. Při vypracování, přijetí a revidování TSI se musí zohlednit předpokládané náklady na technická řešení k jejich splnění tak, aby byla určena a realizována nejvýhodnější řešení. Za tímto účelem připojí společný zastupitelský orgán ke každému návrhu TSI posouzení předpokládaných nákladů a přínosů těchto technických řešení pro všechny dotčené provozovatele a hospodářské subjekty.4. Výbor uvedený v článku 21 bude společným zastupitelským orgánem pravidelně informován o postupu prací při vypracování TSI. Výbor může dávat společnému zastupitelskému orgánu pokyny a vhodná doporučení pro vytváření TSI na podkladě základních požadavků anebo pro posouzení nákladů.5. Při přijetí každé TSI musí být postupem podle čl. 21 odst. 2 stanoven den jejího vstupu v platnost.6. Společný zastupitelský orgán musí pracovat otevřeným a průhledným způsobem v souladu s obecnými normalizačními postupy Společenství.Článek 7V následujících případech a za následujících okolností může členský stát upustit od uplatňování jedné nebo více TSI, včetně těch, které se týkají kolejových vozidel:a) v případě projektu nové vysokorychlostní tratě nebo projektu modernizace existující tratě na vysokorychlostní trať, který je v pokročilé fázi vývoje v době zveřejnění příslušných TSI.Dotyčný členský stát předem oznámí Komisi svou zamýšlenou odchylku, informuje ji o dosažené fázi projektu a zašle jí soubor podkladů vymezujících ty TSI nebo jejich části, které si nepřeje uplatňovat, a opatření, která chce při realizaci projektu k podpoře jeho případné interoperability uplatnit, a rovněž technické, správní nebo hospodářské důvody odůvodňující tuto odchylku;b) v případě projektu modernizace existující tratě na vysokorychlostní trať, kde jsou průjezdný průřez, rozchod koleje nebo osová vzdálenost kolejí této tratě odlišné od těchto parametrů u většiny evropských železničních sítí, a kde trať netvoří přímé spojení s vysokorychlostní sítí jiného členského státu, která je součástí transevropské vysokorychlostní sítě.Dotyčný členský stát předem oznámí Komisi svou zamýšlenou odchylku a zašle jí soubor podkladů vymezujících ty TSI nebo jejich části týkající se fyzikálních parametrů uvedených v prvním pododstavci, které si nepřeje uplatňovat, opatření, která chce při realizaci projektu k podpoře jeho případné interoperability uplatnit, přechodná opatření zaručující kompatibilitu provozu a rovněž technické, správní nebo hospodářské důvody odůvodňující tuto odchylku;c) v případě projektů nových tratí nebo projektů modernizace existujících tratí na vysokorychlostní tratě realizovaných na území dotyčného členského státu, jestliže jeho železniční síť není napojena na vysokorychlostní železniční síť zbývající části Společenství nebo je od této sítě izolována mořem.Dotyčný členský stát předem oznámí Komisi svou zamýšlenou odchylku a zašle jí soubor podkladů obsahující doklady stanovené v písm. b) druhém pododstavci;d) v případě projektu modernizace existující tratě na vysokorychlostní trať, kde by uplatnění těchto TSI ohrozilo hospodářskou životaschopnost projektu.Dotyčný členský stát předem oznámí Komisi svou zamýšlenou odchylku a zašle jí soubor podkladů vymezujících ty TSI nebo jejich části, které si nepřeje uplatňovat. Komise posoudí, zda opatření zamýšlená členským státem jsou opodstatněná, a přijme rozhodnutí postupem podle čl. 21 odst. 2.KAPITOLA IIIPrvky interoperabilityČlánek 8Členský stát přijme veškerá nezbytná opatření, aby prvky interoperability- byly uvedeny na trh pouze v případě, že umožňují dosažení interoperability transevropského vysokorychlostního železničního systému, a přitom vyhovují základním požadavkům,- byly určeným způsobem využívány v oblastech jejich použití a byly řádně instalovány a udržovány.Tato ustanovení nevylučují uvedení těchto prvků na trh za jiným účelem, ani jejich užití pro konvenční železniční tratě.Článek 9Členské státy nesmějí na svém území na základě této směrnice zakazovat, omezovat ani bránit uvádění na trh jednotlivých prvků interoperability určených k použití v transevropském vysokorychlostním železničním systému, jestliže tyto prvky vyhovují této směrnici.Článek 101. Členské státy považují prvky interoperability, k nimž existuje ES prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití podle přílohy IV, za vyhovující základním požadavkům uvedeným v této směrnici, které se vůči nim uplatňují.2. Shoda prvku interoperability se základními požadavky, které se vůči němu uplatňují, je stanovena vzhledem k odpovídajícím evropským specifikacím, pokud existují.3. Odkazy na evropské specifikace se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.4. Členské státy zveřejní odkazy na vnitrostátní normy provádějící evropské normy.5. Pokud žádné evropské specifikace neexistují, informují jednotlivé členské státy, aniž je dotčen čl. 20 odst. 5, ostatní členské státy a Komisi o normách a technických specifikacích používaných při uplatňování základních požadavků.Článek 11Jestliže má členský stát nebo Komise za to, že evropské specifikace nevyhovují základním požadavkům, může být rozhodnuto o částečném nebo úplném stažení uvedených specifikací z publikací, v nichž jsou tyto specifikace obsaženy, neboo jejich změnách postupem podle čl. 21 odst. 2, a jde-li o evropské normy, po konzultaci s výborem zřízeným směrnicí Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [10].Článek 121. Jestliže členský stát zjistí, že prvek interoperability, k němuž existuje ES prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití, uvedený na trh a používaný v souladu se svým určením, pravděpodobně nevyhoví základním požadavkům, pak dotyčný členský stát učiní veškeré kroky nezbytné k omezení oblasti použití tohoto prvku, k zákazu jeho používání nebo k jeho stažení z trhu. Dotyčný členský stát neprodleně uvědomí Komisi o učiněných opatřeních a uvede důvody svého rozhodnutí, přičemž zejména uvede, zda je nemožnost dosáhnout shody způsobena- nesplněním základních požadavků,- nesprávným uplatněním evropských specifikací v případě, že jsou tyto specifikace uplatňovány,- neúplností evropských specifikací.2. Komise konzultuje dotyčné strany co nejdříve. Jestliže Komise na základě této konzultace určí, že opatření jsou oprávněná, uvědomí o tom neprodleně členský stát, který k nim podal podnět, a ostatní členské státy. Jestliže Komise na základě této konzultace určí, že opatření je neodůvodněné, uvědomí o tom neprodleně členský stát, který k nim podal podnět, a výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství. Jestliže je rozhodnutí uvedené v odstavci 1 odůvodnitelné nedostatkem v evropských specifikacích, použije se postup definovaný v článku 11.3. Jestliže prvek interoperability, k němuž bylo vypracováno ES prohlášení o shodě, nevykazuje shodu, přijme příslušný členský stát vhodná opatření vůči tomu, kdo prohlášení vypracoval, a uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.4. Komise zajistí, aby členské státy byly trvale informovány o průběhu a výsledcích tohoto postupu.Článek 131. Pro vypracování ES prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití prvku interoperability musí výrobce tohoto prvku nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství použít ustanovení obsažená v TSI a vztahující se k tomuto prvku.2. Jestliže to TSI vyžadují, musí být shoda nebo vhodnost pro použití prvku interoperability posouzena oznámeným subjektem, u kterého výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství podal žádost.3. Jestliže prvky interoperability podléhají jiným směrnicím Společenství, které zahrnují jiná hlediska, musí v těchto případech ES prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití uvádět, že prvky interoperability rovněž splňují požadavky těchto jiných směrnic.4. Pokud výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství neplní povinnosti uvedené v odstavcích 1, 2 a 3, přecházejí tyto povinnosti na každou osobu, která uvádí prvek interoperability na trh. Pro toho, kdo sestavuje prvky interoperability nebo jejich části různého původu, nebo kdo vyrábí prvky interoperability pro své vlastní použití, platí pro účely této směrnice stejné povinnosti.5. Aniž je dotčen článek 12,a) pokaždé, když členský stát zjistí, že ES prohlášení o shodě nebylo řádně vypracováno, je výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství povinen znovu obnovit shodu prvku interoperability a za podmínek stanovených tímto členským státem ukončit porušování shody,b) jestliže porušování shody přetrvává, učiní členský stát veškerá vhodná opatření vedoucí k omezení nebo zákazu uvádění daného prvku interoperability na trh, nebo musí zajistit, aby byl stažen z trhu v souladu s postupy podle článku 12.KAPITOLA IVSubsystémyČlánek 14Každý členský stát povolí uvedení do provozu těch strukturálních subsystémů tvořících transevropský vysokorychlostní železniční systém, které jsou umístěny na jeho území nebo provozovány železničními podniky, které zde působí.Za tímto účelem učiní členské státy veškerá nezbytná opatření, aby tyto subsystémy mohly být uvedeny do provozu jen tehdy, jestliže jsou projektovány, konstruovány, instalovány nebo provozovány takovým způsobem, že nebudou bránit splnění základních požadavků, které se jich týkají, jakmile budou začleněny do transevropského vysokorychlostního železničního systému.Článek 15Aniž je dotčen článek 19, nesmějí členské státy na svém území na základě této směrnice zakazovat, omezovat či bránit výstavbě, uvádění do provozu a provozování strukturálních subsystémů tvořících transevropský vysokorychlostní železniční systém, jestliže tyto subsystémy vyhovují základním požadavkům.Článek 161. Členské státy považují za interoperabilní a vyhovující základním požadavkům takové strukturální subsystémy, které tvoří transevropský vysokorychlostní železniční systém, k němuž existuje ES prohlášení o ověření.2. Interoperabilita strukturálního subsystému tvořícího část transevropského vysokorychlostního železničního systému se ověřuje v souladu se základními požadavky pomocí odkazu na TSI, pokud existují.3. Pokud žádné TSI neexistují, zašlou členské státy ostatním členským státům a Komisi seznam technických předpisů používaných při uplatňování základních požadavků.Článek 17Jestliže se ukáže, že TSI plně nevyhovují základním požadavkům, může být na žádost členského státu nebo z podnětu Komise konzultován výbor uvedený v článku 21.Článek 181. Aby mohlo být vypracováno ES prohlášení o ověření, zařídí zadavatel nebo jeho zplnomocněný zástupce, aby oznámený subjekt zvolený jím pro tento účel posoudil ES postup ověření.2. Činnost oznámeného subjektu odpovědného za ES ověření subsystému začíná ve fázi projektu a zahrnuje celou dobu výstavby až do fáze schvalování typu, a to před uvedením subsystému do provozu.3. Oznámený subjekt odpovídá za sestavení souboru technické dokumentace, který má být přiložen k ES prohlášení o ověření. Soubor technické dokumentace musí obsahovat všechny nezbytné doklady vztahující se k vlastnostem subsystému a případně všechny doklady osvědčující shodu prvků interoperability. Musí rovněž obsahovat veškeré údaje vztahující se k podmínkám a omezením používání, pokyny pro servis, průběžnou nebo pravidelnou kontrolu, seřizování a údržbu.Článek 191. Jestliže členský stát zjistí, že strukturální subsystém, na který se vztahuje ES prohlášení o ověření s přiloženým souborem technické dokumentace, není plně v souladu s touto směrnicí, a že zejména nevyhovuje základním požadavkům, může požádat o provedení dodatečných kontrol.2. Členský stát, který podává žádost, uvědomí neprodleně Komisi o všech požadovaných dodatečných kontrolách a o důvodech, které je opravňují. Komise neprodleně zahájí postup podle čl. 21 odst. 2.KAPITOLA VOznámené subjektyČlánek 201. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty odpovědné za provádění postupu posuzování shody nebo vhodnosti pro použití podle článku 13 a postupu ověřování podle článku 18, přičemž uvedou oblast příslušnosti každého subjektu.Komise těmto subjektům přidělí identifikační čísla. Zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství seznam subjektů, jejich identifikační čísla a oblasti působnosti a zajistí, aby byl tento seznam aktualizován.2. Členské státy musí při posuzování subjektů, které mají být oznámeny, uplatnit kritéria stanovená v příloze VII. Za subjekty splňující tato kritéria jsou považovány subjekty vyhovující kritériím posuzování stanoveným v příslušných evropských normách.3. Členský stát odejme schválení subjektu, který již nesplňuje kritéria uvedená v příloze VII. Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.4. Pokud členský stát nebo Komise dospějí k názoru, že subjekt oznámený jiným členským státem již nevyhovuje příslušným kritériím, zabývá se touto záležitostí výbor uvedený v článku 21, který zaujme stanovisko do tří měsíců; Komise informuje se zřetelem na stanovisko výboru dotyčný členský stát o všech změnách nezbytných k tomu, aby si oznámený subjekt zachoval udělený statut.5. V případě potřeby se koordinace činnosti oznámených subjektů provádí v souladu s čl. 21 odst. 4.KAPITOLA VIVýborČlánek 211. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.3. Výbor může projednat jakoukoli záležitost týkající se interoperability transevropského vysokorychlostního železničního systému.4. V případě potřeby může výbor ustavit pracovní skupiny, které mají výboru pomáhat při plnění jeho úkolů, zejména pokud jde o koordinaci činnosti oznámených subjektů.5. Výbor bude zřízen po vstupu této směrnice v platnost.KAPITOLA VIIZávěrečná ustanoveníČlánek 22Každé rozhodnutí učiněné na základě této směrnice a týkající se posuzování shody nebo vhodnosti pro použití prvků interoperability, ověření subsystémů tvořících transevropský vysokorychlostní železniční systém, a každé rozhodnutí učiněné na základě článků 11, 12, 17 a 19 musí podrobně uvést důvody, na nichž je založeno. Musí být co nejdříve oznámeno dotyčné straně spolu s uvedením opravných prostředků, které jsou k dispozici podle právních předpisů platných v dotyčných členských státech, a s uvedením lhůt stanovených k podání těchto opravných prostředků.Článek 231. Členské státy změní a přijmou své právní a správní předpisy, aby schvalovaly použití prvků interoperability, uvádění subsystémů vyhovujících této směrnici do provozu a jejich provoz, nejpozději do třiceti měsíců po vstupu této směrnice v platnost. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Tyto předpisy přijaté členskými státy a uvedené v odstavci 1 musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 24Každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku při dosahování interoperability transevropského vysokorychlostního železničního systému.Článek 25Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 26Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 23. července 1996.Za RadupředsedaI. Yates[1] Úř. věst. C 134, 17.5.1994, s. 6.[2] Úř. věst. C 397, 31.12.1994, s. 8.[3] Úř. věst. C 210, 14.8.1995, s. 38.[4] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 19. ledna 1995 (Úř. věst. C 43, 20.2.1995, s. 60), společný postoj Rady ze dne 8. prosince 1995 (Úř. věst. C 356, 30.12.1995, s. 43) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 16. dubna 1996 (Úř. věst. C 141, 13.5.1996, s. 48).[5] Úř. věst. C 33, 8.2.1991, s. 1.[6] Úř. věst. L 237, 24.8.1991, s. 25.[7] Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40.[8] Směrnice Rady 93/38/EHS ze dne 14. června 1993 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací (Úř. věst. L 199, 9.8.1993, s. 84), ve znění aktu o přistoupení z roku 1994.[9] Rozhodnutí Rady 93/465/EHS ze dne 22. července 1993 o modulech pro různé fáze postupů posuzování shody a o pravidlech pro připojování a používání označení shody CE, které jsou určeny k použití ve směrnicích technické harmonizace (Úř. věst. L 220, 30.8.1993, s. 23).[10] Úř. věst. L 109, 26.4.1983, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 1994.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ITRANSEVROPSKÝ VYSOKORYCHLOSTNÍ ŽELEZNIČNÍ SYSTÉM1. Infrastrukturaa) Infrastruktura transevropského vysokorychlostního železničního systému je taková infrastruktura, která je stanovena v rámci hlavních směrů uvedených v článku 129c Smlouvy pro tratě transevropské dopravní sítě, a sice pro tratě- zvláště vybudované pro jízdu vlaků vysokými rychlostmi,- zvláště modernizované pro jízdu vlaků vysokými rychlostmi.Tyto infrastruktury mohou zahrnovat spojovací tratě, zejména uzly nových tratí nebo tratí modernizovaných pro vysoké rychlosti, se stanicemi na těchto tratích umístěnými v centrech měst, přičemž rychlosti musí zohledňovat místní podmínky.b) Vysokorychlostní tratě zahrnují:- zvláště vybudované vysokorychlostní tratě vybavené pro rychlosti zpravidla 250 km/h nebo vyšší,- zvláště modernizované tratě vybavené pro rychlosti v řádu 200 km/h,- zvláště modernizované tratě se zvláštními vlastnostmi danými topografickými, terénními nebo urbanistickými omezeními, jimž musí být rychlost v každém jednotlivém případě přizpůsobena.2. Kolejová vozidlaVysokorychlostní vlaky založené na pokročilé technologii musí být konstruovány tak, aby zaručily bezpečnou a nepřerušovanou jízdu:- při rychlosti nejméně 250 km/h na zvláště vybudovaných vysokorychlostních tratích, s tím, že umožní za vhodných okolností dosáhnout rychlosti vyšší než 300 km/h,- při rychlosti v řádu 200 km/h na existujících tratích, které byly nebo budou zvláště modernizovány,- při co nejvyšší rychlosti na ostatních tratích.3. Kompatibilita infrastruktury a kolejových vozidelProvoz vysokorychlostních vlaků předpokládá dokonalou kompatibilitu vlastností infrastruktury s vlastnostmi kolejových vozidel. Na této kompatibilitě závisí úroveň výkonnosti, bezpečnost, kvalita služeb a náklady.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISUBSYSTÉMY1. Pro účely této směrnice může být systém, jakým je transevropský vysokorychlostní železniční systém, rozčleněn na tyto subsystémy:1.1 Strukturální oblasti:- infrastruktura,- energie,- řízení a zabezpečení,- kolejová vozidla.1.2 Provozní oblasti:- údržba,- životní prostředí,- provoz,- uživatelé.2. Pro každý subsystém je seznam hledisek týkajících se interoperability uveden v zadáních předávaných společnému zastupitelskému orgánu pro vypracování návrhu TSI.Podle čl. 6 odst. 1 musí být tato zadání stanovena v souladu s postupem uvedeným v čl. 21 odst. 2.V případě potřeby je seznam hledisek týkajících se interoperability uvedený v zadáních upřesněn společným zastupitelským orgánem v souladu s čl. 5 odst. 3 písm. c).3. Ve smyslu čl. 5 odst. 3 písm. b) jsou následující parametry považovány za základní parametry pro dosažení interoperability:ZÁKLADNÍ PARAMETRY- minimální průjezdný průřez,- minimální poloměr oblouku koleje,- rozchod koleje,- maximální namáhání koleje,- minimální délka nástupiště,- výška nástupiště,- napájecí napětí,- geometrie trolejového vedení,- vlastnosti ERTMS [1],- hmotnost na nápravu,- maximální délka vlaku,- obrys kolejového vozidla,- minimální brzdné vlastnosti,- mezní elektrické hodnoty pro kolejové vozidlo,- mezní mechanické hodnoty pro kolejové vozidlo,- provozní vlastnosti spojené s bezpečností vlakové dopravy,- mezní hodnoty pro vnější hluk,- mezní hodnoty pro vnější vibrace,- mezní hodnoty pro vnější elektromagnetické rušení,- mezní hodnoty pro vnitřní hluk,- mezní hodnoty pro klimatizaci,- vlastnosti související s přepravou tělesně postižených osob.[1] European Rail Traffic Management System (Evropský systém řízení železničního provozu).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIZÁKLADNÍ POŽADAVKY1. Obecné požadavky1.1 Bezpečnost1.1.1 Návrh, konstrukce nebo montáž, údržba a kontrola konstrukčních částí zásadně důležitých pro bezpečnost, a zejména konstrukčních částí souvisejících s jízdou vlaku, musí zaručovat bezpečnost na úrovni odpovídající cílovým záměrům stanoveným pro síť, včetně cílových záměrů pro řešení situací za zhoršených podmínek.1.1.2 Parametry související se stykem kolo-kolejnice musí splňovat požadavky na stabilitu nezbytné k zaručení bezpečné jízdy při nejvyšší dovolené rychlosti.1.1.3 Použité konstrukční části musí odolat každému stanovenému běžnému nebo výjimečnému namáhání po celou dobu provozu. Důsledky veškerých náhodných poruch pro bezpečnost musí být omezeny vhodnými prostředky.1.1.4 Konstrukce pevných zařízení a kolejových vozidel a volba použitých materiálů musí směřovat k omezení vzniku, šíření a účinků ohně a kouře v případě požáru.1.1.5 Veškerá zařízení určená k tomu, aby jimi manipulovali uživatelé, musí být navržena tak, aby neohrozila jejich bezpečnost, jsou-li používána předvídatelným způsobem, který není v souladu s vyznačenými pokyny.1.2 Spolehlivost a dostupnostKontrola a údržba pevných nebo pohyblivých konstrukčních částí souvisejících s jízdou vlaku musí být organizována, prováděna a kvantifikována takovým způsobem, aby byl zajištěn jejich provoz za určených podmínek.1.3 Ochrana zdraví1.3.1 Materiály, které mohou na základě způsobu jejich používání představovat ohrožení pro zdraví osob, které k nim mají přístup, nesmějí být ve vlacích a v železniční infrastruktuře používány.1.3.2 Všechny materiály musí být vybírány, rozmísťovány a používány takovým způsobem, aby byla omezena emise škodlivého a nebezpečného kouře nebo plynů, zejména v případě požáru.1.4 Ochrana životního prostředí1.4.1 Ve fázi návrhu systému musí být posouzen a zohledněn vliv stavby a provozu transevropského vysokorychlostního železničního systému na životní prostředí v souladu s platnými předpisy Společenství.1.4.2 Materiály používané ve vlacích a v infrastruktuře musí zabraňovat emisi kouře nebo plynů, které jsou pro životní prostředí škodlivé a nebezpečné, zejména v případě požáru.1.4.3 Kolejová vozidla a napájecí systémy musí být navrženy a vyrobeny takovým způsobem, aby byly elektromagneticky kompatibilní s instalacemi, zařízeními a veřejnými nebo soukromými sítěmi, s nimiž by se mohly vzájemně rušit.1.5 Technická kompatibilitaTechnické vlastnosti infrastruktury a pevných zařízení musí být kompatibilní jak navzájem, tak s vlastnostmi vlaků, které mají být používány v transevropském vysokorychlostním železničním systému.Jestliže se dodržování těchto vlastností ukáže být na určitých úsecích sítě obtížné, mohou být zavedena dočasná řešení, která zajistí kompatibilitu v budoucnu.2. Požadavky specifické pro každý subsystém2.1 Infrastruktura2.1.1 BezpečnostJe třeba přijmout přiměřená opatření k zabránění přístupu nebo nežádoucího vniknutí do zařízení vysokorychlostních tratí.Je třeba přijmout opatření k omezení nebezpečí, kterému jsou vystaveny osoby zejména ve stanicích, jimiž projíždějí vysokorychlostní vlaky.Zařízení infrastruktury, k nimž má veřejnost přístup, musí být navržena a postavena tak, aby se omezilo veškeré ohrožení bezpečnosti osob (stabilita, požár, přístup, evakuace, nástupiště atd.).Je třeba stanovit vhodná opatření k zohlednění konkrétních bezpečnostních podmínek ve velmi dlouhých tunelech.2.2 Energie2.2.1 BezpečnostČinností systémů dodávky energie nesmí být narušena bezpečnost vysokorychlostních vlaků ani osob (uživatelů, provozních zaměstnanců, obyvatel v blízkosti dráhy ani dalších osob).2.2.2 Ochrana životního prostředíČinností systémů dodávky energie nesmí být narušeno životní prostředí mimo stanovené hranice.2.2.3 Technická kompatibilitaSystémy dodávky energie používané v celém transevropském vysokorychlostním železničním systému musí:- umožnit vlakům dosahovat určené úrovně výkonnosti,- být kompatibilní se sběrači proudu namontovanými na vlacích.2.3 Řízení a zabezpečení2.3.1 BezpečnostŘídicí a zabezpečovací zařízení a postupy používané transevropským vysokorychlostním železničním systémem musí vlakům umožňovat jízdu na úrovni bezpečnosti, která odpovídá cílům stanoveným pro tuto síť.2.3.2 Technická kompatibilitaVeškerá nová vysokorychlostní infrastruktura a veškerá nová vysokorychlostní kolejová vozidla vyrobená nebo vyvinutá po přijetí kompatibilního systému řízení a zabezpečení musí být upraveny pro využití v tomto systému.Řídicí a zabezpečovací zařízení instalovaná v kabinách strojvedoucích vlaků musí za stanovených podmínek umožnit běžný provoz v celém transevropském vysokorychlostním železničním systému.2.4 Kolejová vozidla2.4.1 BezpečnostKonstrukce kolejových vozidel a spojení mezi vozidly musí být řešeny takovým způsobem, aby chránily prostory pro cestující a prostory pro řízení v případě kolize nebo vykolejení.Elektrická zařízení nesmějí ohrožovat bezpečnost a fungování řídicích a zabezpečovacích zařízení.Způsob brzdění a vzniklé silové působení musí být kompatibilní s konstrukcí kolejí, inženýrskými sítěmi a návěstěním.Je třeba přijmout opatření k zabránění přístupu k součástem pod napětím, aby nebyla ohrožena bezpečnost osob.V případě nebezpečí musí instalovaná zařízení umožnit cestujícím informovat strojvedoucího a umožnit obsluze vlaku navázat se strojvedoucím spojení.Vstupní dveře musí mít zabudovaný systém otevírání a zavírání zaručující bezpečnost cestujících.Musí být k dispozici nouzové východy a musí být označeny.Musí být stanovena příslušná opatření zohledňující zvláštní bezpečnostní podmínky ve velmi dlouhých tunelech.Vlaky musí být povinně vybaveny nouzovým osvětlovacím systémem s dostatečnou intenzitou a dobou trvání osvětlení.Vlaky musí být vybaveny vlakovým dorozumívacím systémem zajišťujícím komunikaci doprovodu vlaku a pracovníků řízení tratě s cestujícími.2.4.2 Spolehlivost a dostupnostKonstrukce životně důležitých zařízení – jízdního, trakčního a brzdového – a rovněž systému řízení a zabezpečení musí být řešena tak, aby v situaci specifické poruchy umožňovala vlaku pokračovat v jízdě, aniž by byla nepříznivě ovlivněna zařízení, která zůstávají v provozu.2.4.3 Technická kompatibilitaElektrické zařízení musí být kompatibilní s činností řídicích a zabezpečovacích zařízení.Vlastnosti sběračů proudu musí umožnit vlakům jízdu při využívání napájecích systémů transevropského vysokorychlostního železničního systému.Vlastnosti kolejových vozidel musí umožnit jízdu na každé trati, na které se předpokládá jejich provoz.2.5 Údržba2.5.1 Ochrana zdravíTechnické vybavení a postupy používané ve střediscích údržby nesmějí způsobit ohrožení lidského zdraví.2.5.2 Ochrana životního prostředíTechnické vybavení a postupy používané ve střediscích údržby nesmějí nepřípustným způsobem zasahovat do okolního prostředí.2.5.3 Technická kompatibilitaZařízeními pro údržbu vysokorychlostních vlaků musí být zajištěny činnosti související s bezpečností, ochranou zdraví a s pohodlím ve všech vlacích, pro něž byla zkonstruována.2.6 Životní prostředí2.6.1 Ochrana zdravíPři provozu transevropského vysokorychlostního železničního systému musí být dodržovány stanovené meze hluku.2.6.2 Ochrana životního prostředíProvoz transevropského vysokorychlostního železničního systému nesmí za běžného stavu údržby vyvolávat nepřípustné úrovně zemních vibrací působících na činnosti a prostředí v blízkosti infrastruktury.2.7 Provoz2.7.1 BezpečnostSladění pravidel provozování sítě a kvalifikace strojvedoucích a obsluhy vlaků musí zaručovat bezpečný mezinárodní provoz.Provoz a intervaly údržby, vzdělávání a kvalifikace zaměstnanců údržby a systém zabezpečování jakosti zavedený dotyčnými provozovateli ve střediscích údržby musí zaručovat vysokou úroveň bezpečnosti.2.7.2 Spolehlivost a dostupnostProvoz a intervaly údržby, vzdělávání a kvalifikace zaměstnanců údržby a systém zabezpečování jakosti zavedený dotyčnými provozovateli ve střediscích údržby musí zaručovat vysokou úroveň spolehlivosti a dostupnosti systému.2.7.3 Technická kompatibilitaSladění pravidel provozování sítě a kvalifikace strojvedoucích a obsluhy vlaků a zaměstnanců řízení provozu musí zaručovat provozní efektivnost transevropského vysokorychlostního železničního systému.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVPRVKY INTEROPERABILITYES prohlášení- o shodě,- o vhodnosti pro použití1. Prvky interoperabilityES prohlášení se vztahuje na prvky interoperability související s interoperabilitou transevropského vysokorychlostního železničního systému, jak je uvedeno v článku 3. Může se jednat o tyto prvky interoperability:1.1 obecně použitelné prvkyJsou to prvky, které nejsou zvlášť určené pro železniční systém a jako takové se mohou používat i v jiných odvětvích;1.2 obecně použitelné prvky se zvláštními vlastnostmiJsou to prvky, které jako takové nejsou zvlášť určené pro železniční systém, ale jsou-li používány pro železniční účely, musí vykazovat zvláštní úroveň výkonnosti;1.3 zvláštní prvkyJsou to prvky, které jsou zvlášť určené pro uplatnění na železnici.2. Oblast působnostiES prohlášení zahrnuje:- buď posouzení skutečné shody jednotlivého samostatně uvažovaného prvku interoperability s technickými specifikacemi, které se musí dodržet, provedené jedním nebo více oznámenými subjekty,- nebo posouzení/hodnocení vhodnosti pro použití jednotlivého prvku interoperability provedené jedním nebo více oznámenými subjekty, přičemž se prvek posuzuje v rámci železničního prostředí, a zejména v případech, kdy jde o rozhraní, vzhledem k technickým specifikacím funkční povahy určeným ke kontrole.Postupy posuzování uplatňované oznámenými subjekty ve fázi návrhu a výroby vycházejí z modulů definovaných v rozhodnutí 93/465/EHS v souladu s podmínkami uvedenými v TSI.3. Obsah ES prohlášeníES prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití a průvodní dokumenty musí být datovány a podepsány.Prohlášení musí být napsáno ve stejném jazyce jako pokyny a musí obsahovat:- odkazy na směrnici,- jméno a adresu výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství (uvede se obchodní firma a úplná adresa, a v případě zplnomocněného zástupce se uvede rovněž obchodní firma výrobce nebo montážního závodu),- popis prvku interoperability (značka, typ, atd.),- popis postupu uplatněného za účelem prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití (článek 13),- veškeré příslušné popisy, kterým prvek interoperability odpovídá, a zejména podmínky jeho použití,- jméno a adresu oznámeného subjektu (subjektů), který (které) se účastní postupu, pokud jde o shodu nebo vhodnost pro použití, a datum certifikátu přezkoušení, případně spolu s uvedením doby trvání a podmínkami jeho platnosti,- případně odkaz na evropskou specifikaci,- identifikaci podepisující osoby zplnomocněné k přijímání závazků jménem výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VSUBSYSTÉMYES PROHLÁŠENÍ O OVĚŘENÍES prohlášení o ověření a průvodní dokumenty musí být datovány a podepsány.Prohlášení musí být napsáno ve stejném jazyce jako soubor technické dokumentace a musí obsahovat:- odkazy na směrnici,- jméno a adresu zadavatele nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství (uvede se obchodní firma a úplná adresa, a v případě zplnomocněného zástupce se uvede rovněž obchodní firma zadavatele),- stručný popis subsystému,- jméno a adresu oznámeného subjektu, který provedl ES ověření podle článku 18,- odkazy na dokumenty obsažené v souboru technické dokumentace,- veškerá příslušná dočasná nebo konečná ustanovení, kterým má subsystém vyhovovat, a zejména případná provozní omezení nebo podmínky,- v případě, že jde o dočasné prohlášení: doba trvání platnosti ES prohlášení,- identifikaci podepisující osoby.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VISUBSYSTÉMYES OVĚŘOVÁNÍ1. ES ověřování je postup, kterým oznámený subjekt na žádost zadavatele nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství kontroluje a osvědčuje, že subsystém:- je v souladu se směrnicí,- je v souladu s ostatními předpisy, které vyplývají ze Smlouvy, a může být uveden do provozu.2. Ověření subsystému probíhá v každé z těchto fází:- celkový návrh,- konstrukce subsystému, a zejména pak inženýrské práce, montáž prvků a celkové nastavení,- závěrečné zkoušení subsystému.3. Oznámený subjekt odpovědný za ES ověřování vydá certifikát shody, který je určen pro zadavatele nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství, který poté vypracuje ES prohlášení o ověření určené orgánu dozoru v členském státu, v němž je daný subsystém nainstalován nebo provozován.4. Soubor technické dokumentace přiložený k prohlášení o ověření musí obsahovat:- pro infrastrukturu: stavební plány, zápisy o schválení zemních prací a výztuží, protokoly o zkouškách a o kontrole betonu,- pro ostatní subsystémy: celkové a podrobné výkresy ve shodě s realizací, schémata elektrických obvodů a hydraulických okruhů, schémata ovládacích okruhů, popis systémů zpracování dat a automatických systémů, provozní a údržbářské příručky atd.,- seznam prvků interoperability podle článku 3, které jsou zahrnuty do subsystému,- kopie ES prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití, kterými musí být uvedené prvky opatřeny v souladu s článkem 13 směrnice, k nimž budou v případě potřeby přiloženy příslušné výpočty a kopie protokolů o zkouškách a přezkoušeních provedených oznámenými subjekty na základě společných technických specifikací,- certifikát vydaný oznámeným subjektem odpovědným za ES ověřování a tímto subjektem stvrzený, k němuž budou přiloženy příslušné výpočty a kde bude uvedeno, že daný projekt je v souladu s touto směrnicí, a v případě potřeby budou uvedeny nevyřešené výhrady zaznamenané během vykonávání prací; k certifikátu by měly být přiloženy též protokoly o inspekci a zprávy o auditu vypracované v souvislosti s ověřováním, jak je uvedeno v bodech 5.3 a 5.4.5. Dozor5.1 Účelem ES dozoru je zajistit, aby při výrobě subsystému byly plněny povinnosti vyplývající ze souboru technické dokumentace.5.2 Oznámený subjekt odpovědný za ověření výroby musí mít stálý přístup na místo staveniště, do prostor určených pro výrobu, skladování a v případě potřeby do míst, kde probíhá prefabrikace, nebo do prostor určených pro zkoušení a obecně do veškerých prostor, jejichž návštěvu považuje za nezbytnou ke splnění svých úkolů. Zadavatel nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství zašle nebo dá zaslat oznámenému subjektu všechny dokumenty nezbytné k uvedenému účelu, zejména pak konstrukční plány a technické podklady týkající se subsystému.5.3 Oznámený subjekt odpovědný za ověření realizace pravidelně provádí audity, aby se ujistil, že jsou dodržována ustanovení směrnice. Osobám odpovědným za realizaci poskytne zprávu o auditu. Může požadovat, aby mu byla umožněna přítomnost při určitých fázích stavebních činností.5.4 Kromě toho může oznámený subjekt uskutečnit neočekávané návštěvy na staveništi nebo v prostorách určených pro výrobu. Při těchto návštěvách může oznámený subjekt provést úplné nebo částečné "audity". Osobám odpovědným za realizaci poskytne zprávu o inspekci a případně rovněž zprávu o auditu.6. Úplný soubor technické dokumentace podle bodu 4 je uložen u zadavatele nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství společně s certifikátem shody vydaným oznámeným subjektem odpovědným za kontrolu provozuschopného subsystému. Soubor technické dokumentace je přiložen k ES prohlášení o ověření, které zadavatel zašle orgánu dozoru v dotyčném členském státu.Kopii souboru technické dokumentace uchovává zadavatel po celou dobu životnosti subsystému. Bude zaslána každému členskému státu, který o to požádá.7. Každý oznámený subjekt pravidelně předkládá příslušné informace týkající se:- přijatých žádostí o ES ověření,- vydaných certifikátů shody,- odmítnutých certifikátů shody.8. Soubor technické dokumentace a korespondence týkající se postupů ES ověřování se vypracují v úředním jazyce členského státu, v němž je ve Společenství zadavatel nebo jeho zplnomocněný zástupce usazen, nebo v jazyce jím akceptovaném.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VIIMINIMÁLNÍ KRITÉRIA, KTERÁ musí členské státy BRÁT V ÚVAHU při oznamování SUBJEKTŮ1. Subjekt, jeho ředitel a pracovníci odpovědní za provádění činností ověřování se nesmějí přímo podílet na návrhu, výrobě, výstavbě, uvádění na trh nebo údržbě prvků interoperability nebo subsystémů nebo na jejich používání, ani zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Tím není vyloučena možnost výměny technických informací mezi výrobcem nebo konstruktérem a tímto subjektem.2. Subjekt a pracovníci odpovědní za inspekci provádějí činnosti ověřování na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a technické způsobilosti a nesmějí být vystaveni žádnému tlaku a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich rozhodování nebo výsledky inspekcí, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které jsou na výsledcích ověření zainteresovány.3. Subjekt musí mít k dispozici pracovníky a vlastnit potřebné vybavení, aby mohl řádně vykonávat technické a správní úkony spojené s prováděním ověření na odpovídající úrovni. Měl by mít rovněž přístup k vybavení potřebnému pro mimořádná ověření.4. Pracovníci odpovědní za inspekce musí mít:- řádné technické a odborné vzdělání,- dostatečnou znalost požadavků na provádění inspekcí a odpovídající zkušenosti v inspekcích v této oblasti,- schopnost vypracovat certifikáty, protokoly a zprávy, nutné k doložení provedených inspekcí.5. Musí být zaručena nezávislost pracovníků odpovědných za inspekce. Jejich odměňování nesmí záviset na počtu provedených inspekcí ani na výsledcích těchto inspekcí.6. Subjekt musí uzavřít pojištění odpovědnosti osob, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud tyto inspekce neprovádí přímo členský stát.7. Pracovníci tohoto subjektu musejí zachovávat profesní tajemství, pokud jde o všechny skutečnosti, které se dozví při plnění svých povinností (s výjimkou styku s příslušnými správními orgány státu, v němž vykonávají svou činnost) na základě této směrnice nebo jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/95/ES ze dne 12. prosince 2006 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí (kodifikované znění)   (Text s významem pro EHP)

text:
               27.12.2006

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 374/10

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2006/95/ES
   ze dne 12. prosince 2006
   o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 73/23/EHS ze dne 19. února 1973 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí (3) byla podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               V členských státech se mohou platné předpisy určené pro zajištění bezpečnosti při použití elektrických zařízení používaných v určitých mezích napětí navzájem lišit, a tak bránit obchodu.

               (3)

               V některých členských státech mají právní předpisy týkající se bezpečnosti určitých elektrických zařízení formu preventivních a represivních opatření založených na závazných ustanoveních.

               (4)

               V jiných členských státech se právní předpisy týkající se bezpečnosti odvolávají za účelem dosažení stejného cíle na technické normy vytvořené normalizačními subjekty. Tento systém nabízí výhodu rychlého přizpůsobování technickému pokroku bez zanedbávání požadavků na bezpečnost.

               (5)

               V některých členských státech se normy schvalují správním postupem. Tento způsob schvalování nijak neovlivňuje technický obsah norem ani neomezuje podmínky jejich použití. Tento způsob schvalování proto nemůže, z hlediska Společenství, pozměňovat účinnost harmonizovaných a zveřejněných norem.

               (6)

               Budou-li elektrická zařízení splňovat určité požadavky na bezpečnost uznávané ve všech členských státech, může nastat jejich volný pohyb v rámci Společenství. Prokazování shody s těmito požadavky může být založeno na odkazu na harmonizované normy, které tyto požadavky obsahují, aniž by tím byly dotčeny jiné formy prokazování. Tyto harmonizované normy by měly být zavedeny na základě společné dohody subjektů, které by každý členský stát oznámil ostatním členským státům a Komisi, a mělo by se jim dostat co nejširší publicity. Tato harmonizace by měla pro účely obchodu odstranit obtíže vyplývající z rozdílů mezi vnitrostátními normami.

               (7)

               Aniž jsou dotčeny jiné formy prokazování, je možné shodu elektrických zařízení s harmonizovanými normami předpokládat na základě značek nebo certifikátů připojených nebo vydaných příslušnými organizacemi anebo, pokud neexistují, na základě prohlášení výrobce o shodě. Pro usnadnění odstraňování překážek obchodu by měly členské státy uznávat tyto značky nebo certifikáty anebo tato prohlášení jako doklady důkazu shody. Za tímto účelem by zmíněné značky nebo certifikáty měly být zveřejňovány především jejich zveřejněním v Úředním věstníku Evropské unie.

               (8)

               Jako přechodné opatření by se mohlo volného pohybu elektrického zařízení, pro které ještě neexistují harmonizované normy, dosáhnout použitím bezpečnostních předpisů anebo norem, které již byly vytvořeny jinými mezinárodními subjekty anebo některým ze subjektů, které vytvářejí harmonizované normy.

               (9)

               Je možné, že elektrická zařízení mohou být uvedena do volného oběhu i přesto, že neodpovídají požadavkům na bezpečnost, a že je proto žádoucí stanovit vhodná opatření k minimalizaci tohoto nebezpečí.

               (10)

               Rozhodnutí Rady 93/465/EHS (5) zavádí moduly pro různé fáze postupů posuzování shody, které jsou určeny k použití ve směrnicích technické harmonizace.

               (11)

               Volba postupů by neměla vést ke snížení úrovně bezpečnosti elektrických zařízení, která již byla zavedena v celém Společenství.

               (12)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu a pro jejich použitelnost stanovených v příloze V části B,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Pro účely této směrnice se „elektrickým zařízením“ rozumí jakékoli zařízení určené pro použití v rozsahu jmenovitých napětí střídavých od 50 do 1 000 V a stejnosměrných od 75 do 1 500 V, s výjimkou zařízení a jevů uvedených v příloze II.
   Článek 2
   1.   Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby elektrické zařízení mohlo být uvedeno na trh pouze tehdy, bylo-li vyrobeno v souladu se správnou technickou praxí týkající se bezpečnosti platnou ve Společenství, pokud neohrožuje bezpečnost osob, domácích zvířat a majetku, je-li správně instalováno, udržováno a užíváno k účelu, pro který bylo vyrobeno.
   2.   Základní prvky bezpečnostních zásad podle odstavce 1 jsou uvedeny v příloze I.
   Článek 3
   Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby nebyl z důvodu bezpečnosti omezen volný pohyb elektrického zařízení v rámci Společenství, jestliže vyhovuje ustanovením článku 2 a jsou-li splněny podmínky stanovené v článcích 5, 6, 7 nebo 8.
   Článek 4
   Členské státy zajistí, aby subjekty, které dodávají elektrickou energii, neuplatňovaly pro připojení elektrického zařízení k rozvodné síti nebo pro dodávku elektrické energie k jeho uživatelům přísnější požadavky na bezpečnost, než jsou uvedeny v článku 2.
   Článek 5
   Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zejména pro účely uvádění na trh podle článku 2 a pro volný pohyb podle článku 3 pokládaly jejich příslušné správní orgány elektrické zařízení, které vyhovuje bezpečnostním opatřením harmonizovaných norem, za vyhovující ustanovením článku 2.
   Za harmonizované lze považovat normy, které byly vytvořeny na základě společné dohody subjektů oznámených členskými státy podle čl. 11 prvního pododstavce písm. a) a zveřejněny zavedeným vnitrostátním postupem. Tyto normy musí být aktualizovány s ohledem na technický pokrok a vývoj správné technické praxe týkající se bezpečnosti.
   Seznam harmonizovaných norem s uvedením odkazů bude pro informaci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie.

   Článek 6
   1.   Pokud ještě nejsou vypracovány a zveřejněny harmonizované normy podle článku 5, přijmou členské státy veškerá příslušná opatření, aby pro účely uvádění na trh podle článku 2 a pro volný pohyb podle článku 3 pokládaly jejich příslušné správní orgány za vyhovující ustanovením článku 2 také elektrické zařízení, které vyhovuje bezpečnostním ustanovením Mezinárodní komise pro předpisy pro schvalování elektrotechnických výrobků (CEE) nebo Mezinárodní elektrotechnické komise (IEC), u nichž byl použit postup pro zveřejnění uvedený v odstavcích 2 a 3.
   2.   Komise oznámí členským státům bezpečnostní ustanovení uvedená v odstavci 1, jakmile tato směrnice vstoupí v platnost a poté, jakmile budou taková ustanovení zveřejněna. Komise po konzultaci s členskými státy určí ustanovení a zejména varianty, které doporučuje ke zveřejnění.
   3.   Členské státy sdělí ve lhůtě tří měsíců Komisi případné námitky, které mají k oznámeným ustanovením, s uvedením bezpečnostních důvodů, na jejichž základě by tato ustanovení neměla být uznána.
   Bezpečnostní ustanovení, vůči kterým nebyly vzneseny žádné námitky, budou pro informaci zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 7
   V případech, kdy ještě neexistují harmonizované normy podle článku 5 ani bezpečnostní ustanovení zveřejněná podle článku 6, přijmou členské státy veškerá příslušná opatření, aby pro účely uvádění na trh podle článku 2 a pro volný pohyb podle článku 3 jejich příslušné správní orgány pokládaly za vyhovující ustanovením článku 2 také elektrické zařízení, které bylo vyrobeno v souladu s bezpečnostními ustanoveními norem platných v členském státě výrobce, pokud tím bude zajištěna úroveň bezpečnosti rovnocenná úrovni požadované na jejich vlastním území.
   Článek 8
   1.   Elektrické zařízení musí být před uvedením na trh opatřeno označením CE podle článku 10, které vyjadřuje jeho shodu s ustanoveními této směrnice včetně postupů posuzování shody podle přílohy IV.
   2.   V případě námitky může výrobce nebo dovozce předložit zprávu o shodě elektrického zařízení s ustanoveními článku 2 vypracovanou subjektem oznámeným podle čl. 11 prvního pododstavce písm. b).
   3.   Pokud se na elektrické zařízení vztahují jiné směrnice, které se týkají jiných hledisek a v nichž se rovněž stanoví připojení označení CE, pak toto označení vyjadřuje, že u dotyčného zařízení je předpoklad shody také s ustanoveními těchto jiných směrnic.
   Pokud však jedna nebo několik takových směrnic výrobci dovoluje, aby v průběhu přechodného období zvolil, který režim použije, pak označení CE vyjadřuje shodu pouze se směrnicemi, které výrobce použil. V tomto případě musí být v dokumentech, upozorněních nebo návodech, požadovaných dotyčnými směrnicemi a přiložených k příslušnému elektrickému zařízení, uveden seznam použitých směrnic, jak byly zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 9
   1.   Pokud členský stát z bezpečnostních důvodů zakáže uvedení elektrického zařízení na trh anebo zabrání jeho volnému pohybu, neprodleně to oznámí ostatním dotyčným členským státům a Komisi s uvedením důvodů svého rozhodnutí, přičemž zejména uvede:

               a)

               zda neshoda s článkem 2 vyplývá z nedostatku v harmonizovaných normách podle článku 5, v ustanoveních podle článku 6, anebo v normách podle článku 7;

               b)

               zda neshoda s článkem 2 vyplývá z nesprávného použití těchto norem nebo zveřejněných opatření anebo z toho, že nebyla dodržena správná technická praxe podle uvedeného článku.

         2.   Pokud jiný členský stát vznese námitky vůči rozhodnutí podle odstavce 1, Komise je ihned konzultuje s dotyčnými členskými státy.
   3.   Pokud nedojde k dohodě do tří měsíců ode dne sdělení informace podle odstavce 1, vyžádá si Komise stanovisko některého ze subjektů oznámených podle čl. 11 prvního pododstavce písm. b), který má sídlo mimo území dotyčných členských států a který se nezúčastnil postupu podle článku 8. Ve stanovisku musí být uvedeno, do jaké míry nebyla dodržena ustanovení článku 2.
   4.   Komise sdělí stanovisko subjektu uvedeného v odstavci 3 ostatním členským státům, které pak mohou do jednoho měsíce sdělit Komisi své připomínky. Komise se současně seznámí s případnými připomínkami stran, kterých se uvedené stanovisko týká.
   5.   Po seznámení s těmito připomínkami Komise vypracuje, pokud to bude nutné, vhodná doporučení nebo stanoviska.
   Článek 10
   1.   Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství opatří elektrické zařízení označením shody CE nebo, pokud to není možné, obal, návod k použití nebo záruční list tak, aby toto označení bylo viditelné, čitelné a nesmazatelné.
   2.   Je zakázáno opatřovat elektrické zařízení označeními, která by mohla třetí strany uvádět v omyl, pokud jde o význam a tvar označení CE. Elektrické zařízení, jeho obal, návod k použití nebo záruční list může být opatřen jakýmkoli jiným označením, pokud tím nebude snížena viditelnost a čitelnost označení CE.
   3.   Aniž je dotčen článek 9:

               a)

               jestliže členský stát zjistí, že elektrické zařízení bylo označením CE opatřeno neoprávněně, výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství je uvede do shody s ustanoveními týkajícími se označení CE a zamezí dalšímu porušování předpisů za podmínek stanovených členským státem;

               b)

               pokud neshoda trvá, členský stát přijme veškerá vhodná opatření, aby omezil nebo zakázal uvádění dotyčného elektrického zařízení na trh nebo zajistil jeho stažení z trhu v souladu s článkem 9.

         Článek 11
   Každý členský stát oznámí ostatním členským státům a Komisi:

               a)

               subjekty podle čl. 5 druhého pododstavce;

               b)

               subjekty, které mohou vypracovat zprávu podle čl. 8 odst. 2 nebo předložit stanovisko podle článku 9;

               c)

               odkazy na zveřejnění podle čl. 5 druhého pododstavce.

         Členský stát oznámí ostatním členským státům a Komisi jakékoli změny ve výše uvedených údajích.
   Článek 12
   Tato směrnice se nevztahuje na elektrická zařízení určená pro vývoz do třetích zemí.
   Článek 13
   Členské státy oznámí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 14
   Směrnice 73/23/EHS se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu a pro jejich použitelnost stanovených v příloze V části B.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
   Článek 15
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 16
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 12. prosince 2006.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda nebo předsedkyně

         M. PEKKARINEN

      (1)  Úř. věst. C 10, 14.1.2004, s. 6.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 21. října 2003 (Úř. věst. C 82 E, 1.4.2004, s. 68) a rozhodnutí Rady ze dne 14. listopadu 2006.

      (3)  Úř. věst. L 77, 26.3.1973, s. 29. Směrnice ve znění směrnice 93/68/EHS (Úř. věst. L 220, 30.8.1993, s. 1).

      (4)  Viz přílohu V část A.

      (5)  Rozhodnutí Rady 93/465/EHS ze dne 22. července 1993 o modulech pro různé fáze postupů posuzování shody a o pravidlech pro připojování a používání označení shody CE, které jsou určeny k použití ve směrnicích technické harmonizace (Úř. věst. L 220, 30.8.1993, s. 23).

      PŘÍLOHA I
      Základní prvky bezpečnostních zásad pro elektrická zařízení určená pro používání v určitých mezích napětí

                  1.

                  Obecné podmínky

                              a)

                              Na elektrickém zařízení nebo, pokud to není možné, v přiloženém upozornění musí být uvedeny základní údaje a pokyny, jejichž znalost a dodržování zajistí, aby elektrické zařízení bylo užíváno bezpečně a k účelu, pro který bylo vyrobeno.

                              b)

                              Na elektrickém zařízení nebo, pokud to není možné, na jeho obalu by měla být zřetelně uvedena značka nebo obchodní známka.

                              c)

                              Elektrické zařízení a jeho součásti by měly být provedeny tak, aby mohly být bezpečně a správně smontovány a připojeny.

                              d)

                              Elektrické zařízení by mělo být navrženo a vyrobeno tak, aby byla zajištěna ochrana před nebezpečími uvedenými v bodech 2 a 3 této přílohy, pokud bude používáno pro účely, ke kterým je určeno, a řádně udržováno.

                  2.

                  Ochrana před nebezpečím, které může být způsobeno elektrickým zařízením
                  V souladu s bodem 1 musí být technická opatření stanovena tak, aby:

                              a)

                              osoby a domácí zvířata byly přiměřeně chráněny před nebezpečím fyzického poranění nebo jiného poškození, které by mohlo být způsobeno přímým dotykem nebo nepřímo;

                              b)

                              nevznikaly teploty, elektrické oblouky nebo záření, které by mohly být nebezpečné;

                              c)

                              osoby, domácí zvířata a majetek byly přiměřeně chráněny před nebezpečími neelektrického charakteru, která by podle zkušenosti mohla být elektrickým zařízením způsobena;

                              d)

                              izolace odpovídala předpokládaným podmínkám.

                  3.

                  Ochrana před nebezpečími, která mohou vznikat působením vnějších vlivů na elektrické zařízení
                  V souladu s bodem 1 musí být stanovena opatření technické povahy, která zajistí, aby elektrické zařízení:

                              a)

                              odpovídalo předpokládaným podmínkám mechanického namáhání tak, aby nedošlo k ohrožení osob, domácích zvířat a majetku;

                              b)

                              bylo za předpokládaných podmínek okolního prostředí odolné vůči působení jiných než mechanických vlivů tak, aby nedošlo k ohrožení osob, domácích zvířat a majetku;

                              c)

                              za předpokládaných podmínek přetížení neohrožovalo osoby, domácí zvířata a majetek.

      PŘÍLOHA II
      Zařízení a jevy, které nespadají do oblasti působnosti této směrnice
      Elektrická zařízení určená pro použití v prostředí s nebezpečím výbuchu
      Elektrická zařízení určená pro radiologii a lékařské účely
      Elektrické součásti pro nákladní a osobní výtahy
      Elektroměry
      Zásuvky a vidlice pro domácnost
      Zařízení pro napájení elektrických ohradníků
      Rádiové a elektrické rušení
      Specializovaná elektrická zařízení pro použití na lodích, v letadlech a na železnicích, která vyhovují bezpečnostním opatřením stanoveným mezinárodními orgány, v nichž jsou členské státy zastoupeny.

      PŘÍLOHA III
      Označení shody ce a es prohlášení o shodě
      A.   Označení shody CE
      Označení shody CE se skládá z iniciál CE v tomto tvaru:

                  —

                  Pokud je označení CE zmenšeno nebo zvětšeno, musí být zachovány vzájemné poměry dané mřížkou na výše uvedeném obrázku.

                  —

                  Jednotlivé části označení CE musí mít zásadně stejnou výšku, která nesmí být menší než 5 mm.

            B.   ES prohlášení o shodě
      ES prohlášení o shodě musí obsahovat:

                  —

                  jméno a adresu výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství,

                  —

                  popis elektrického zařízení,

                  —

                  odkaz na harmonizované normy,

                  —

                  odkazy na specifikace, s nimiž je prohlášena shoda v případech, kdy to připadá v úvahu,

                  —

                  identifikace signatáře, který je zplnomocněn přijímat závazky jménem výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce usazeného ve Společenství,

                  —

                  poslední dvojčíslí roku, v němž byl výrobek opatřen označením CE.

      PŘÍLOHA IV
      Interní Řízení Výroby

                  1.

                  Interní řízení výroby je postup, kterým výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství, který plní povinnosti podle bodu 2, zajišťuje a prohlašuje, že elektrické zařízení splňuje požadavky této směrnice, které se na ně vztahují. Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství opatří každý výrobek označením CE a vypracuje písemné prohlášení o shodě.

                  2.

                  Výrobce vypracuje technickou dokumentaci popsanou v bodu 3 a buď on, nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství ji uchovává na území Společenství, aby byla k dispozici příslušným vnitrostátním orgánům pro inspekční účely, po dobu nejméně deseti let po vyrobení posledního zařízení.
                  Není-li výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce ve Společenství usazen, má tuto povinnost osoba, která uvádí elektrické zařízení na trh Společenství.

                  3.

                  Technická dokumentace musí umožňovat posouzení shody elektrického zařízení s požadavky této směrnice. V rozsahu nezbytném pro toto posouzení musí obsahovat údaje o návrhu, výrobě a funkci elektrického zařízení. Musí obsahovat:

                              —

                              celkový popis elektrického zařízení,

                              —

                              koncepční návrh a výrobní výkresy a schémata součástí, podsestav, obvodů atd.,

                              —

                              popisy a vysvětlivky potřebné pro pochopení uvedených výkresů, schémat a fungování elektrického zařízení,

                              —

                              seznam norem, které byly zcela nebo zčásti použity, a pokud nebyly normy použity, popisy řešení zvolených pro splnění bezpečnostních hledisek této směrnice,

                              —

                              výsledky konstrukčních výpočtů, provedených zkoušek atd.,

                              —

                              protokoly o zkouškách.

                  4.

                  Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce uchovává kopii prohlášení o shodě spolu s technickou dokumentací.

                  5.

                  Výrobce přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní postup zajišťoval shodu vyráběných výrobků s technickou dokumentací podle bodu 2 a s požadavky této směrnice, které se na ně vztahují.

      PŘÍLOHA V
      Část A
      Zrušená směrnice a její následná změna

                  Směrnice Rady 73/23/EHS
                  Směrnice Rady 93/68/EHS pouze
                  čl. 1 bod 12 a článek 13

                  (Úř. věst. L 77, 26. 3. 1973, s. 29)
                  (Úř. věst. L 220, 30. 8. 1993, s. 1)

            Část B
      Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost

         (uvedené v článku 14)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Datum použitelnosti

                  73/23/EHS
                  93/68/EHS

                  21. srpna 1974 (1)

                  1. července 1994

                  -
                  1. ledna 1995 (2)

         (1)  V případě Dánska však tato lhůta byla prodloužena na pět let, tedy 21. února 1978. Viz čl. 13 odst. 1 směrnice 73/23/EHS.

         (2)  Členské státy umožní do 1. ledna 1997 uvádět na trh a do provozu výrobky, které jsou v souladu se způsobem označování platným před 1. lednem 1995. Viz čl. 14 odst. 2 směrnice 93/68/EHS.

      PŘÍLOHA VI
      Srovnávací tabulka

                  Směrnice 73/23/EHS

                  Tato směrnice

                  Články 1 až 7
                  Čl. 8 odst. 1
                  Čl. 8 odst. 2
                  Čl. 8 odst. 3 písm. a)
                  Čl. 8 odst. 3 písm. b)
                  Čl. 9 odst. 1 první odrážka
                  Čl. 9 odst. 1 druhá odrážka
                  Čl. 9 odst. 2 až 5
                  Článek 10
                  Čl. 11 první odrážka
                  Čl. 11 druhá odrážka
                  Čl. 11 třetí odrážka
                  Článek 12
                  Čl. 13 odst. 1
                  Čl. 13 odst. 2
                  —
                  —
                  Článek 14
                  Přílohy I až IV
                  —
                  —

                  Články 1 až 7
                  Čl. 8 odst. 1
                  Čl. 8 odst. 2
                  Čl. 8 odst. 3 první pododstavec
                  Čl. 8 odst. 3 druhý pododstavec
                  Čl. 9 odst. 1 písm. a)
                  Čl. 9 odst. 1 písm. b)
                  Čl. 9 odst. 2 až 5
                  Článek 10
                  Čl. 11 písm. a)
                  Čl. 11 písm. b)
                  Čl. 11 písm. c)
                  Článek 12
                  —
                  Článek 13
                  Článek 14
                  Článek 15
                  Článek 16
                  Přílohy I až IV
                  Příloha V
                  Příloha VI


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/29/ES ze dne 11. března 2008 , kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi

text:
               20.3.2008

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 81/51

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/29/ES
   ze dne 11. března 2008,
   kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES (3) stanoví, že některá opatření mají být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (4).

               (2)

               Rozhodnutí 1999/468/ES bylo změněno rozhodnutím 2006/512/ES, které zavedlo regulativní postup s kontrolou pro přijímání opatření obecného významu, jejichž předmětem je změna jiných než podstatných prvků základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy, a to i zrušením některých těchto prvků nebo doplněním aktu o nové jiné než podstatné prvky.

               (3)

               Aby se v souladu s prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise (5) k rozhodnutí 2006/512/ES mohl regulativní postup s kontrolou použít pro nástroje přijaté postupem podle článku 251 Smlouvy, které jsou již v platnosti, musí být tyto nástroje upraveny podle platných postupů.

               (4)

               Je třeba zmocnit Komisi k úpravě některých ustanovení a příloh, k přijetí opatření a zásad a pokynů i k vymezení specifických podmínek pro použití. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky směrnice 2001/83/ES, včetně jejím doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (5)

               Směrnice 2001/83/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Vzhledem k tomu, že změny, které se provádějí touto směrnicí ve směrnici 2001/83/ES, jsou technické povahy a týkají se pouze postupů projednávání ve výborech, nevyžadují provedení v členských státech. Proto není nutné přijmout k tomuto účelu zvláštní ustanovení,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Změny
   Směrnice 2001/83/ES se mění takto:

               1)

               V čl. 14 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Na základě nových vědeckých poznatků může Komise změnit třetí odrážku prvního pododstavce. Toto opatření, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijme regulativním postupem s kontrolou podle čl. 121 odst. 2a.“

               2)

               V čl. 35 odst. 1 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
               „Tato opatření přijme Komise formou prováděcího nařízení. Toto opatření, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijme regulativním postupem s kontrolou podle čl. 121 odst. 2a.“

               3)

               V čl. 46 písm. f) se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Toto písmeno se použije také pro určité pomocné látky, jejichž seznam i zvláštní podmínky použití stanoví směrnice přijatá Komisí. Toto opatření, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijme regulativním postupem s kontrolou podle čl. 121 odst. 2a.“

               4)

               V článku 46a se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Komise může upravit odstavec 1 za účelem přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku. Toto opatření, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijme regulativním postupem s kontrolou podle čl. 121 odst. 2a.“

               5)

               V článku 47 se první pododstavec nahrazuje tímto:
               „Zásady a pokyny pro správnou výrobní praxi pro léčivé přípravky podle čl. 46 písm. f) se přijmou formou směrnice. Toto opatření, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijme regulativním postupem s kontrolou podle čl. 121 odst. 2a.“

               6)

               V článku 104 se odstavec 7 nahrazuje tímto:
               „7.   Komise může přijmout předpisy, kterými se změní odstavec 6 s ohledem na zkušenosti získané při jeho uplatňování. Toto opatření, jež má za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijme regulativním postupem s kontrolou podle čl. 121 odst. 2a.“

               7)

               V čl. 107 odst. 2 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:
               „Rozhodnutí o konečných opatřeních týkajících se výrobku se přijme řídícím postupem podle čl. 121 odst. 3.“

               8)

               Článek 108 se nahrazuje tímto:
               „Článek 108
               Komise přijme jakékoliv změny, které mohou být nezbytné k aktualizaci článků 101 až 107, s cílem zohlednit vědecký a technický pokrok. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 121 odst. 2a.“

               9)

               Článek 120 se nahrazuje tímto:
               „Článek 120
               Komise může provést jakékoliv změny nezbytné k přizpůsobení přílohy I vědeckému a technickému pokroku. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 121 odst. 2a.“

               10)

               Článek 121 se mění takto:

                           a)

                           vkládá se nový odstavec, který zní:
                           „2a.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.“;

                           b)

                           odstavec 4 se nahrazuje tímto:
                           „4.   Jednací řád stálého výboru bude zveřejněn.“

         Článek 2
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 3
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 11. března 2008.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J. LENARČIČ

      (1)  Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 29. listopadu 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 3. března 2008.

      (3)  Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1394/2007 (Úř. věst. L 324, 10.12.2007, s. 121).

      (4)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  Úř. věst. C 255, 21.10.2006, s. 1.


title: Směrnice Komise 1999/52/ES ze dne 26. května 1999, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 96/96/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidelText s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

31999L0052

Úřední věstník L 142 , 05/06/1999 S. 0026 - 0028

		Směrnice Komise 1999/52/ESze dne 26. května 1999,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 96/96/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 96/96/ES ze dne 20. prosince 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 uvedené směrnice,(1) vzhledem k tomu, že z prvního programu Auto-Oil [2] vyplývá, že úroveň údržby motorových vozidel má klíčovou roli v účincích provozu na jakost ovzduší;(2) vzhledem k tomu, že bod 8.2 přílohy II směrnice 96/96/ES uvádí zkoušky, které se vykonávají při pravidelných technických prohlídkách, aby se ověřilo, zda jsou vozidla správně udržována;(3) vzhledem k tomu, že bod 8.2.2 přílohy II směrnice Rady 92/55/EHS [3] uvádí, že od 1. ledna 1996 se musí u vozidel se vznětovými motory měřit opacita výfukového plynu při zkoušce přechodových stavů motoru "volnou akcelerací", kdy se otáčky motoru zvyšují při odpojeném motoru;(4) vzhledem k tomu, že tato směrnice zavádí technické přizpůsobení, které zdokonalí zkoušky emisí z vozidel se vznětovými motory při technických prohlídkách;(5) vzhledem k tomu, že je nutno vykonat další práce v oblasti vývoje alternativních zkušebních postupů, kterými se bude ověřovat stav údržby vozidel se vznětovými motory, zejména pokud jde o emise částic a NOx;(6) vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování směrnice o technických prohlídkách motorových vozidel technickému pokroku zřízeného článkem 8 směrnice 96/96/ES,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 96/96/ES se mění takto:V příloze II se bod 8.2.2 nahrazuje tímto:"8.2.2 Motorová vozidla se vznětovými motorya) Měření opacity výfukového plynu při volné akceleraci (bez zatížení, zvyšování otáček od volnoběhu do maximálních regulovaných otáček) s řadicí pákou převodovky v neutrálu a s rozpojenou spojkou.b) Stabilizace vozidla1. Vozidla se mohou zkoušet bez stabilizace, ačkoliv z bezpečnostních důvodů by se mělo ověřit, že motor je teplý a je ve vyhovujícím mechanickém stavu.2. S výjimkou případu uvedeného v písm. d) bodu 5 nesmí být odmítnuto žádné vozidlo, které nebylo stabilizováno podle následujících požadavků.3. Motor musí mít plnou provozní teplotu, např. teplota oleje v motoru měřená snímačem v trubici měrky hladiny oleje musí být nejméně 80 °C, nebo musí mít normální provozní hodnotu, jestliže je nižší, nebo teplota bloku motoru měřená úrovní infračerveného záření musí mít nejméně ekvivalentní hodnotu. Jestliže toto měření není proveditelné vzhledem ke konfiguraci vozidla, může se určit normální provozní teplota motoru jiným způsobem, např. z činnosti chladicího ventilátoru motoru.4. Výfukový systém se propláchne nejméně třemi cykly volné akcelerace nebo rovnocenným způsobem.c) Postup zkoušky1. Vizuální kontrola příslušných částí výfukového systému vozidla, aby se zjistilo, zda v systému nejsou netěsnosti.2. Před začátkem každého cyklu volné akcelerace musí mít motor a popřípadě turbodmychadlo otáčky volnoběhu. U motorů těžkých vozidel to znamená, že je nutno vyčkat nejméně 10 sekund po uvolnění pedálu akcelerátoru.3. Na začátku každého cyklu volné akcelerace musí být pedál akcelerátoru sešlápnut rychle a rovnoměrně (v době kratší než jedna sekunda), avšak nenásilně, aby se dosáhlo maximální dodávky ze vstřikovacího čerpadla.4. Při každém cyklu volné akcelerace musí motor dosáhnout maximálních regulovaných otáček nebo u vozidel s automatickou převodovkou otáček uvedených výrobcem nebo není-li tento údaj k dispozici, dvou třetin maximálních regulovaných otáček, předtím, než je uvolněn pedál akcelerátoru. To se může zkontrolovat např. sledováním otáček motoru nebo ponecháním dostatečné doby, která uplyne od začátku sešlapování pedálu akcelerátoru do jeho uvolnění. U vozidel kategorií 1 a 2 podle přílohy I by měla tato doba být nejméně dvě sekundy.d) Mezní hodnoty1. Úroveň koncentrace nesmí překročit úroveň vyznačenou na štítku podle směrnice Rady 72/306/EHS (2).2. Jestliže tato informace není k dispozici nebo jestliže příslušné orgány členských států rozhodnou, že ji nebudou používat jako referenční, jsou mezní hodnoty koeficientu absorpce tyto:- vznětové motory s atmosférickým sáním: = 2,5 m−1,- přeplňované vznětové motory: = 3,0 m−1,nebo rovnocenné hodnoty při použití jiného zkušebního přístroje, než byl použit pro ES schválení typu.3. Tato ustanovení neplatí pro vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu před 1. lednem 1980.4. Zkouška se hodnotí jako nevyhovující jen tehdy, jestliže aritmetický průměr z nejméně tří posledních cyklů volné akcelerace přesahuje mezní hodnotu. Tato hodnota se vypočte bez uvažování změřených hodnot, které se významně odchylují od střední hodnoty změřených hodnot, nebo se zjistí jiným způsobem statistického výpočtu, při kterém se uvažuje rozptyl měřených hodnot. Členské státy mohou omezit maximální počet zkušebních cyklů, které se provedou.5. Aby se omezilo zbytečné zkoušení, mohou členské státy odchylně od bodu 8.2.2 písm. d) bodu 4 hodnotit jako nevyhovující vozidla, u nichž měřené hodnoty výrazně přesahují mezní hodnoty po méně než třech cyklech volné akcelerace nebo po proplachovacích cyklech uvedených v písm. b) bodu 3 (nebo rovnocenných způsobech). Členské státy rovněž mohou, aby se omezilo zbytečné zkoušení, odchylně od bodu 8.2.2 písm. d) bodu 4 hodnotit jako vyhovující vozidla, u nichž měřené hodnoty jsou výrazně menší než mezní hodnoty po méně než třech cyklech volné akcelerace nebo po proplachovacích cyklech uvedených v písm. b) bodu 3 (nebo rovnocenných způsobech)."Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. října 2000. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 26. května 1999.Za KomisiNeil Kinnockčlen Komise[1] Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 1.[2] Tripartitní program přijatý ropným průmyslem a automobilovým průmyslem a útvary Evropské komise s cílem vypracovat normy pro emise z motorových vozidel a pro jakost paliv pro rok 2000.[3] Úř. věst. L 225, 10.8.1992, s. 68.--------------------------------------------------