title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES ze dne 6. května 2009 o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (přepracované znění) (Text s významem pro EHP)

text:
               6.6.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 141/12

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/40/ES
   ze dne 6. května 2009
   o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel
   (přepracované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 71 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 96/96/ES ze dne 20. prosince 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Vzhledem k novým změnám by měla být z důvodu přehlednosti přepracována.

               (2)

               V rámci společné dopravní politiky je žádoucí, aby pro provoz určitých motorových vozidel ve Společenství byly vytvořeny co nejlepší předpoklady jak ohledně bezpečnosti, tak podmínek hospodářské soutěže mezi dopravci v členských státech.

               (3)

               Rostoucí silniční provoz a z něj vyplývající zvýšení nebezpečí a zátěže vyvolávají pro členské státy problémy s bezpečností, které mají ve všech členských státech podobnou povahu a závažnost.

               (4)

               Technická prohlídka vozidla během jeho užitné doby má být relativně jednoduchá, rychlá a finančně nenáročná.

               (5)

               Je proto žádoucí definovat zvláštními směrnicemi minimální normy a metody Společenství pro kontrolu položek uvedených v této směrnici.

               (6)

               Je nezbytné, aby normy a metody stanovené v těchto zvláštních směrnicích byly rychle přizpůsobeny technickému pokroku a aby byl pro usnadnění provádění k tomu potřebných opatření zaveden postup užší spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci výboru pro přizpůsobení směrnice o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel technickému pokroku.

               (7)

               Kvůli různorodosti zkušebních zařízení a metod ve Společenství je těžké u brzdových soustav určovat hodnoty u záležitostí, jako je seřizování tlaku vzduchu a doba náběhu.

               (8)

               Všechny osoby zabývající se technickými prohlídkami vozidel uznávají, že metody kontrol, zejména skutečnost, zda je kontrolované vozidlo naloženo, částečně naloženo nebo nenaloženo, ovlivňují spolehlivost úsudku pověřených kontrolních pracovníků o způsobilosti brzdové soustavy.

               (9)

               Stanovení referenčních hodnot pro brzdnou sílu jednotlivých typů vozidel při různém stavu naložení by mělo posouzení spolehlivosti brzdové soustavy usnadnit. Tato směrnice by měla umožnit provádění kontrol tímto postupem jako alternativu k provádění kontrol dodržování minimálních hodnot brzdných účinků pro každou kategorii vozidel.

               (10)

               S ohledem na brzdové soustavy by měla do oblasti působnosti této směrnice spadat především vozidla, kterým bylo uděleno schválení typu v souladu se směrnicí Rady 71/320/EHS ze dne 26. července 1971 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení určitých kategorií motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (5). Určité typy vozidel však obdržely schválení typu v souladu s vnitrostátními normami, které se mohou od požadavků uvedené směrnice lišit.

               (11)

               Členské státy mohou rozšířit kontrolu brzdových soustav na jiné typy vozidel nebo na jiné kontrolované položky, než na které se vztahuje tato směrnice.

               (12)

               Členské státy mohou zpřísnit kontroly brzdových soustav nebo tyto kontroly provádět častěji.

               (13)

               Účelem této směrnice je prostřednictvím pravidelného měření výfukových emisí zachovat nízkou úroveň emisí po celou dobu používání vozidla a zajistit rovněž, aby nejvíce znečišťující vozidla byla stažena z provozu do té doby, než budou uvedena do řádného stavu.

               (14)

               Špatné seřízení a nedostatečná údržba poškozují nejen motor, ale také životní prostředí, protože vedou k vyššímu znečištění ovzduší a vyšší spotřebě paliva. Je důležité rozvíjet dopravu šetrnou k životnímu prostředí.

               (15)

               U vznětových (dieselových) motorů je měření opacity výfukových plynů považováno za dostatečný ukazatel stavu údržby vozidla z hlediska emisí.

               (16)

               U zážehových (benzinových) motorů je měření emisí oxidu uhelnatého ve výfuku při volnoběhu motoru považováno za dostatečný ukazatel stavu údržby vozidla ohledně emisí.

               (17)

               Při nepravidelné údržbě může být neúspěšnost při měření výfukových emisí poměrně vysoká.

               (18)

               U vozidel s benzinovými motory, u nichž předpisy pro schválení typu vyžadují vybavení řízenými systémy emisí, jako jsou třícestné katalyzátory řízené lambda sondou, musí být předpisy pro pravidelné měření emisí těchto vozidel přísnější než pro konvenční vozidla.

               (19)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/69/ES ze dne 13. října 1998 o opatřeních proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel (6) vyžaduje pro automobily poháněné benzinovým motorem a pro lehká užitková vozidla od roku 2000 zavedení palubního diagnostického systému (OBD), který sleduje správnou funkci systému pro regulaci emisí vozidla v provozu. Obdobně se systémy OBD od roku 2003 vyžadují rovněž pro nová vozidla s naftovým motorem.

               (20)

               Členské státy mohou případně vyjmout z oblasti působnosti této směrnice určitá historická vozidla. Mohou rovněž pro tato vozidla zavést vlastní předpisy pro technické prohlídky. Tato možnost však nesmí vést k uplatňování přísnějších předpisů než těch, kterým musela tato vozidla vyhovovat při konstrukci.

               (21)

               Existují jednoduché a běžně používané diagnostické systémy, které mohou zkušebny používat ke zkouškám velké většiny omezovačů rychlosti. U těch vozidel, která není možné zkoušet těmito snadno dostupnými diagnostickými nástroji, potřebují příslušné orgány buď použít vhodné zařízení od výrobce vozidla, nebo stanovit přijetí vhodného osvědčení vydaného výrobcem vozidla nebo jeho zplnomocněným zástupcem.

               (22)

               Pravidelné ověřování správné funkce omezovače rychlosti by mělo být usnadněno u vozidel vybavených novým záznamovým zařízením (digitálním tachografem) podle nařízení Rady (ES) č. 2135/98 ze dne 24. září 1998, kterým se mění nařízení (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě a směrnice 88/599/EHS o používání nařízení (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 (7). Nová vozidla jsou vybavena tímto zařízením od roku 2003.

               (23)

               Pro vozidla taxislužby a sanitní vozy platí obdobné technické požadavky jako pro soukromé automobily. Položky, které mají být kontrolovány, by měly být proto také obdobné, přestože frekvence prohlídek se liší.

               (24)

               Každý členský stát musí v rámci svých pravomocí zajistit, aby byly technické prohlídky vozidel prováděny metodicky a na vysoké úrovni.

               (25)

               Komise by měla dohlížet na používání této směrnice v praxi.

               (26)

               Jelikož cílů navrhovaného opatření, totiž harmonizace pravidel pro technické prohlídky, zabránění narušení hospodářské soutěže mezi silničními dopravci a zaručení, že vozidla jsou řádně kontrolována a udržována, nemůže být dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodu rozsahu a účinků tohoto opatření, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

               (27)

               Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (8).

               (28)

               Zejména je třeba zmocnit Komisi k definování určitých minimálních norem a metod kontroly a jejich přizpůsobení technickému pokroku. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.

               (29)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy III,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA I

      OBECNÁ USTANOVENÍ

   Článek 1
   1.   V každém členském státě musí být motorová vozidla registrovaná v tomto státě a přívěsy a návěsy těchto vozidel přistavovány k technickým prohlídkám v souladu s touto směrnicí.
   2.   Kategorie vozidel určené k technické prohlídce, frekvence prohlídek a povinně kontrolované položky jsou uvedeny v přílohách I a II.
   Článek 2
   Technické prohlídky podle této směrnice musí provádět členský stát nebo veřejný orgán, který byl státem tímto úkolem pověřen, nebo subjekty či zařízení určené státem a pod jeho přímým dozorem, včetně soukromých subjektů. Pokud zařízení určená jako stanice technické kontroly vykonávají rovněž opravy motorových vozidel, musí členské státy zvláště usilovat o zajištění objektivity a vysoké kvality technických prohlídek vozidel.
   Článek 3
   1.   Členské státy přijmou opatření, která považují za nezbytná, aby mohlo být prokázáno, že vozidlo prošlo technickou prohlídkou vyhovující alespoň ustanovením této směrnice.
   Tato opatření sdělí ostatním členským státům a Komisi.
   2.   Každý členský stát uzná doklad vydaný jiným členským státem, který uvádí, že motorové vozidlo registrované na jeho území spolu se svým přívěsem nebo návěsem prošlo technickou prohlídkou vyhovující alespoň ustanovením této směrnice, jako by tento doklad vydal sám.
   3.   Členské státy používají vhodné postupy, aby v možném rozsahu zajistily, že účinek brzd vozidel registrovaných na jejich území vyhovuje požadavkům této směrnice.
   KAPITOLA II

      VÝJIMKY

   Článek 4
   1.   Členské státy mohou vyjmout z oblasti působnosti této směrnice vozidla ozbrojených sil, složek zabezpečujících veřejný pořádek a požární ochrany.
   2.   Členské státy mohou po konzultaci s Komisí vyjmout z oblasti působnosti této směrnice nebo podřídit zvláštním předpisům určitá vozidla provozovaná nebo užívaná za výjimečných podmínek a vozidla, která nejsou nikdy nebo téměř nikdy používaná na veřejně přístupných komunikacích, včetně historických vozidel vyrobených před 1. lednem 1960, nebo která jsou dočasně vyřazena z provozu.
   3.   Členské státy mohou po konzultaci s Komisí stanovit vlastní normy pro kontroly historických vozidel.
   Článek 5
   Bez ohledu na přílohy I a II mohou členské státy

               a)

               stanovit bližší datum první povinné technické prohlídky a případně vyžadovat, aby vozidlo prošlo technickou prohlídkou před registrací;

               b)

               zkrátit dobu mezi dvěma po sobě jdoucími povinnými technickými prohlídkami;

               c)

               zavést povinné prohlídky nepovinného vybavení;

               d)

               zvýšit počet položek, které podléhají kontrole;

               e)

               rozšířit požadavek pravidelných technických prohlídek na další kategorie vozidel;

               f)

               předepsat zvláštní dodatečné prohlídky;

               g)

               požadovat pro vozidla registrovaná na jejich území vyšší hodnoty minimálního účinku brzd, než které jsou uvedeny v příloze II, a zahrnout do těchto vyšších hodnot přezkušování vozidel s větším zatížením, pokud tyto požadavky nepřekračují požadavky původního schválení typu vozidla.

         KAPITOLA III

      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

   Článek 6
   1.   Komise přijme zvláštní směrnice nezbytné k definování minimálních požadavků a metod kontroly položek uvedených v příloze II a přijme všechny změny nezbytné k tomu, aby tyto normy a metody byly přizpůsobeny technickému pokroku.
   2.   Tato opatření, jejichž účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 7 odst. 2.
   Článek 7
   1.   Komisi je nápomocen Výbor pro přizpůsobení směrnice o technických prohlídkách motorových vozidel a přípojných vozidel technickému pokroku.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   Článek 8
   Nejpozději do tří let po zavedení pravidelných kontrol omezovačů rychlosti přezkoumá Komise na základě získaných zkušeností, zda stanovené kontroly dostačují k odhalení poruch nebo neoprávněných zásahů do omezovačů rychlosti, nebo zda je třeba změnit platnou právní úpravu.
   Článek 9
   Členské státy sdělí Komisi znění právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 10
   Směrnice 96/96/ES ve znění aktů uvedených v části A přílohy III se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy III.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
   Článek 11
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 12
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 6. května 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         J. KOHOUT

      (1)  Úř. věst. C 224, 30.8.2008, s. 66.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 23. září 2008 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 30. března 2009.

      (3)  Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 1.

      (4)  Viz část A přílohy III.

      (5)  Úř. věst. L 202, 6.9.1971, s. 37.

      (6)  Úř. věst. L 350, 28.12.1998, s. 1.

      (7)  Úř. věst. L 274, 9.10.1998, s. 1.

      (8)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      PŘÍLOHA I

         KATEGORIE VOZIDEL PODLÉHAJÍCÍCH TECHNICKÝM PROHLÍDKÁM A FREKVENCE KONTROL

                  Kategorie vozidla

                  Frekvence kontrol

                              1.

                              Motorová vozidla pro přepravu cestujících určená pro přepravu více než devíti sedících osob včetně řidiče

                  Jeden rok po uvedení vozidla do provozu a poté každoročně

                              2.

                              Motorová vozidla pro přepravu zboží, jejichž maximální přípustná hmotnost přesahuje 3 500 kg

                  Jeden rok po uvedení vozidla do provozu a poté každoročně

                              3.

                              Přívěsy a návěsy, jejichž maximální přípustná hmotnost přesahuje 3 500 kg

                  Jeden rok po uvedení vozidla do provozu a poté každoročně

                              4.

                              Vozidla taxislužby a sanitní vozy

                  Jeden rok po uvedení vozidla do provozu a poté každoročně

                              5.

                              Motorová vozidla s nejméně čtyřmi koly obvykle používaná pro přepravu zboží po silnici a s maximální přípustnou hmotností do 3 500 kg, s výjimkou zemědělských traktorů a pracovních strojů

                  Čtyři roky po uvedení vozidla do provozu a poté každé dva roky

                              6.

                              Motorová vozidla s nejméně čtyřmi koly obvykle používaná pro přepravu cestujících a určená pro přepravu nejvýše devíti sedících osob včetně řidiče

                  Čtyři roky po uvedení vozidla do provozu a poté každé dva roky

      PŘÍLOHA II

         POVINNĚ KONTROLOVANÉ POLOŽKY

      Kontrolují se nejméně dále uvedené položky, za předpokladu, že se týkají zařízení, které je pro zkoušené vozidlo v daném členském státě povinné.
      Kontroly stanovené touto přílohou se mohou provádět vizuálně bez demontáže částí vozidla.
      Pokud se zjistí, že vozidlo nevyhovuje z hlediska dále uvedených položek kontroly, stanoví příslušný orgán členského státu postup, kterým se určí podmínky, za nichž se může vozidlo do nové technické prohlídky používat.
      VOZIDLA KATEGORIÍ 1, 2, 3, 4, 5 A 6
      1.   Brzdové systémy

      Technické prohlídky brzdových systémů vozidel obsahují následující položky. Výsledky, kterých se dosáhne při kontrolách brzdových systémů, musí vyhovovat, pokud je to prakticky možné, technickým požadavkům směrnice 71/320/EHS.

                     Položky, které se ověřují nebo zkoušejí

                     Důvod pro nevyhovění

                              1.1

                              Mechanický stav a funkce

                              1.1.1

                              Čep brzdového pedálu

                              —

                              obtížně pohyblivý

                              —

                              opotřebené ložisko

                              —

                              nadměrné opotřebení, vůle

                              1.1.2

                              Stav brzdového pedálu a zdvih ovládacího zařízení brzd

                              —

                              nadměrný zdvih nebo nedostatečná rezerva zdvihu

                              —

                              ovládací orgán se správně neuvolňuje

                              —

                              protiskluzové pokrytí pedálu chybí, je volné nebo opotřebené tak, že je hladké

                              1.1.3

                              Vývěva nebo kompresor a zásobníky

                              —

                              čas pro dosažení tlaku/podtlaku potřebného pro účinné brzdění je nadměrný

                              —

                              tlak vzduchu/podtlak je nedostatečný k zajištění nejméně dvou brzdění po vstupu výstražného zařízení do činnosti (nebo je ručička manometru v poli nebezpečí)

                              —

                              únik vzduchu působící znatelný pokles tlaku nebo slyšitelný únik vzduchu

                              1.1.4

                              Výstražná signalizace, manometr

                              —

                              nesprávná funkce nebo porucha výstražné signalizace poklesu tlaku nebo manometru

                              1.1.5

                              Ručně ovládaný brzdič

                              —

                              prasklý nebo poškozený ovladač, nadměrné opotřebení

                              —

                              vadná funkce brzdiče

                              —

                              nespolehlivé ovládání táhla brzdiče nebo celý brzdič nespolehlivý

                              —

                              volné spoje nebo únik ze systému

                              —

                              nevyhovující funkce

                              1.1.6

                              Parkovací brzda, ovládací páka, západka parkovací brzdy

                              —

                              západka parkovací brzdy nearetuje správně

                              —

                              nadměrné opotřebení čepu páky nebo západkového mechanismu

                              —

                              nadměrný zdvih páky znamenající nesprávné seřízení

                              1.1.7

                              Brzdové ventily (brzdiče, vyfukovací ventily, regulátory tlaku atd.)

                              —

                              poškozené, nadměrný únik vzduchu

                              —

                              nadměrné množství oleje z kompresoru

                              —

                              vadné upevnění nebo montáž

                              —

                              vytékání brzdové kapaliny

                              1.1.8

                              Spojkové hlavice pro brzdění přípojných vozidel

                              —

                              vadné uzavírací kohouty nebo automaticky uzavírající ventil

                              —

                              vadné upevnění nebo montáž

                              —

                              nadměrný únik vzduchu

                              1.1.9

                              Zásobník energie, vzduchojem

                              —

                              poškozený, zkorodovaný, netěsný

                              —

                              odkalovací zařízení nefunguje

                              —

                              vadné upevnění nebo montáž

                              1.1.10

                              Posilovací zařízení, hlavní válec (hydraulické systémy)

                              —

                              posilovací zařízení je vadné nebo neúčinné

                              —

                              hlavní válec je vadný nebo netěsný

                              —

                              hlavní válec je nespolehlivě namontovaný

                              —

                              nedostatečné množství brzdové kapaliny

                              —

                              chybí víčko nádržky brzdové kapaliny

                              —

                              výstražná signalizace hladiny brzdové kapaliny rozsvícená nebo vadná

                              —

                              nesprávná funkce výstražné signalizace hladiny brzdové kapaliny

                              1.1.11

                              Brzdová potrubí

                              —

                              riziko závady nebo prasknutí

                              —

                              únik média z netěsného potrubí nebo spojů

                              —

                              poškozená nebo nadměrně zkorodovaná

                              —

                              nesprávně umístěná

                              1.1.12

                              Brzdové hadice

                              —

                              nebezpečí závady nebo prasknutí

                              —

                              poškozené, odřené, příliš krátké, zkroucené

                              —

                              únik média z hadice nebo spojů

                              —

                              vyboulení hadic pod tlakem

                              —

                              pórovitost

                              1.1.13

                              Brzdová obložení

                              —

                              nadměrné opotřebení

                              —

                              znečištění olejem, tukem apod.

                              1.1.14

                              Brzdové bubny, brzdové kotouče

                              —

                              nadměrné opotřebení, nadměrné rýhování, trhliny, stav ohrožující bezpečnost, lomy

                              —

                              znečištění olejem, tukem, apod.

                              —

                              brzdové štíty nespolehlivě uchycené

                              1.1.15

                              Brzdová lana, táhla, pákoví

                              —

                              lana poškozená, svazovaná

                              —

                              nadměrně opotřebované nebo zkorodované

                              —

                              spoje lan nebo pákoví nespolehlivé

                              —

                              vadné lanovody

                              —

                              jakákoli omezení volného pohybu brzdového systému

                              —

                              jakékoli nenormální pohyby pák a táhel svědčící o nesprávném seřízení nebo nadměrném opotřebení

                              1.1.16

                              Brzdové válce (včetně pružinových válců a hydraulických válečků)

                              —

                              prasklé nebo poškozené

                              —

                              netěsné

                              —

                              vadné upevnění nebo montáž

                              —

                              nadměrně zkorodované

                              —

                              nadměrný zdvih pístu nebo membrány

                              —

                              prachovky chybějí nebo jsou nadměrně poškozené

                              1.1.17

                              Zátěžový regulátor

                              —

                              vadné ovládací pákoví

                              —

                              nesprávné seřízení

                              —

                              mechanismus zadřený, nefunguje

                              —

                              chybí

                              1.1.18

                              Páky klíčů s automatickým seřizováním

                              —

                              mechanismus zadřený nebo má nenormální pohyb, nadměrné opotřebení nebo nesprávné seřízení

                              —

                              vadné

                              1.1.19

                              Systém odlehčovací brzdy (je-li na vozidle nebo je-li požadován)

                              —

                              vadné spoje nebo montáž

                              —

                              vadný

                              1.2

                              Činnost a účinky systému provozního brzdění

                              1.2.1

                              Činnost (postupné zvyšování brzdné síly do maxima)

                              —

                              nedostatečná brzdná síla na jednom nebo více kolech

                              —

                              brzdná síla na kterémkoli kole je menší než 70 % největší síly zjištěné na druhém kole téže nápravy; v případě jízdní zkoušky brzdění se vozidlo nadměrně vychyluje z přímého směru

                              —

                              nedosáhne se odstupňování brzdného účinku (blokování)

                              —

                              nadměrná prodleva brzdného účinku na některém kole

                              —

                              nadměrné kolísání brzdné síly vlivem deformovaných brzdových kotoučů nebo vlivem kvality brzdových bubnů

                              1.2.2

                              Brzdný účinek

                              —

                              poměrný brzdný účinek vztažený k maximální přípustné hmotnosti nebo u návěsů k součtu přípustných hmotností na nápravy je menší než následující hodnoty:
                              minimální brzdný účinek:

                                          —

                                          kategorie 1: 50 % (1)

                                          —

                                          kategorie 2: 43 % (2)

                                          —

                                          kategorie 3: 40 % (3)

                                          —

                                          kategorie 4: 50 %

                                          —

                                          kategorie 5: 45 % (4)

                                          —

                                          kategorie 6: 50 %

                              —

                              nebo
                              brzdná síla menší, než je referenční hodnota, pokud ji specifikoval výrobce pro nápravu vozidla (5)

                              1.3

                              Činnost a brzdné účinky nouzového brzdění (pokud je zajišťováno zvláštním systémem)

                              1.3.1

                              Činnost

                              —

                              brzdy na jedné straně neúčinné

                              —

                              brzdná síla na kterémkoli kole je menší než 70 % největší síly zjištěné na druhém kole téže nápravy

                              —

                              nedosáhne se odstupňování brzdného účinku (blokování)

                              —

                              nefunguje systém automatického brzdění u přípojných vozidel

                              1.3.2

                              Brzdný účinek

                              —

                              pro všechny kategorie vozidel poměrný brzdný účinek menší než 50 % (6) účinku provozního brzdění definovaného v bodu 1.2.2 a vztaženého k maximální přípustné hmotnosti nebo u návěsů k součtu přípustných hmotností na nápravy

                              1.4

                              Činnost a brzdné účinky parkovací brzdy

                              1.4.1

                              Činnost

                              —

                              brzdy na jedné straně neúčinné

                              1.4.2

                              Brzdný účinek

                              —

                              pro všechny kategorie vozidel poměrný brzdný účinek menší než 16 %, přičemž je vztažen k maximální přípustné hmotnosti, nebo u motorových vozidel menší než 12 %, když je vztažen k maximální přípustné hmotnosti jízdní soupravy, podle toho, která z obou hodnot je větší

                              1.5

                              Činnost systému odlehčovací brzdy nebo výfukové brzdy

                              —

                              účinek nelze odstupňovat (u odlehčovací brzdy)

                              —

                              závada ve funkci

                              1.6

                              Protiblokovací systém

                              —

                              vadná funkce výstražné signalizace protiblokovacího systému

                              —

                              závada v systému

                  VOZIDLA KATEGORIÍ 1, 2 a 3

                  VOZIDLA KATEGORIÍ 4, 5 a 6

                              2.

                              Řízení a volant

                              2.

                              Řízení

                              2.1

                              Mechanický stav

                              2.1

                              Mechanický stav

                              2.2

                              Volant

                              2.2

                              Vůle v řízení

                              2.3

                              Vůle v řízení

                              2.3

                              Připevnění systému řízení

                              2.4

                              Ložiska kol

                              3.

                              Výhled

                              3.

                              Výhled

                              3.1

                              Pole výhledu

                              3.1

                              Pole výhledu

                              3.2

                              Stav skla

                              3.2

                              Stav skla

                              3.3

                              Zpětná zrcátka

                              3.3

                              Zpětná zrcátka

                              3.4

                              Stírače čelního skla

                              3.4

                              Stírače čelního skla

                              3.5

                              Ostřikovače čelního skla

                              3.5

                              Ostřikovače čelního skla

                              4.

                              Svítilny, světlomety, odrazky a elektrické zařízení

                              4.

                              Zařízení pro osvětlení

                              4.1

                              Světlomety s dálkovým a potkávacím světlem

                              4.1

                              Světlomety s dálkovým a potkávacím světlem

                              4.1.1

                              Stav a funkce

                              4.1.1

                              Stav a funkce

                              4.1.2

                              Seřízení

                              4.1.2

                              Seřízení

                              4.1.3

                              Spínače

                              4.1.3

                              Spínače

                              4.1.4

                              Optický účinek

                              4.2

                              Obrysové svítilny a doplňkové obrysové svítilny

                              4.2

                              Stav a funkce, stav rozptylových skel, barva a optický účinek:

                              4.2.1

                              Stav a funkce

                              4.2.1

                              obrysových svítilen

                              4.2.2

                              Barva a optický účinek

                              4.2.2

                              brzdových svítilen

                              4.2.3

                              směrových svítilen

                              4.2.4

                              zpětných světlometů

                              4.2.5

                              mlhových světlometů a svítilen

                              4.2.6

                              svítilen zadní registrační tabulky

                              4.2.7

                              odrazek

                              4.2.8

                              výstražných svítilen

                              4.3

                              Brzdové svítilny

                              4.3.1

                              Stav a funkce

                              4.3.2

                              Barva a optický účinek

                              4.4

                              Směrové svítilny

                              4.4.1

                              Stav a funkce

                              4.4.2

                              Barva a optický účinek

                              4.4.3

                              Spínače

                              4.4.4

                              Frekvence přerušování světla

                              4.5

                              Přední mlhové světlomety a zadní mlhové svítilny

                              4.5.1

                              Umístění

                              4.5.2

                              Stav a funkce

                              4.5.3

                              Barva a optický účinek

                              4.6

                              Zpětné světlomety

                              4.6.1

                              Stav a funkce

                              4.6.2

                              Barva a optický účinek

                              4.7

                              Svítilna zadní registrační tabulky

                              4.8

                              Odrazky

                              —

                              stav a barva

                              4.9.

                              Sdělovače

                              4.10

                              Elektrické spojení tažného vozidla s přívěsem nebo návěsem

                              4.11

                              Elektrická vedení

                              5.

                              Nápravy, kola, pneumatiky, zavěšení náprav

                              5.

                              Nápravy, kola, pneumatiky, zavěšení náprav

                              5.1

                              Nápravy

                              5.1

                              Nápravy

                              5.2

                              Kola a pneumatiky

                              5.2

                              Kola a pneumatiky

                              5.3

                              Zavěšení náprav

                              5.3

                              Zavěšení náprav

                              6.

                              Podvozek a části připevněné k podvozku

                              6.

                              Podvozek a části připevněné k podvozku

                              6.1.

                              Podvozek nebo rám a části k nim připevněné

                              6.1

                              Podvozek nebo rám a části k nim připevněné

                              6.1.1

                              Celkový stav

                              6.1.1

                              Celkový stav

                              6.1.2

                              Výfukové potrubí a tlumiče

                              6.1.2

                              Výfukové potrubí a tlumiče

                              6.1.3

                              Palivová nádrž nebo potrubí

                              6.1.3

                              Palivová nádrž nebo potrubí

                              6.1.4

                              Geometrické charakteristiky a stav zadního ochranného zařízení, těžké nákladní automobily

                              6.1.4

                              Nosič náhradního kola

                              6.1.5

                              Nosič náhradního kola

                              6.1.5

                              Bezpečnost mechanického spojovacího zařízení vozidla (je-li namontováno)

                              6.1.6

                              Mechanická spojovací zařízení na tažných vozidlech, přívěsech a návěsech

                              6.2

                              Kabina a karoserie

                              6.2

                              Karoserie

                              6.2.1

                              Celkový stav

                              6.2.1

                              Stav nosné konstrukce

                              6.2.2

                              Uchycení

                              6.2.2

                              Dveře a zámky

                              6.2.3

                              Dveře a zámky

                              6.2.4

                              Podlaha

                              6.2.5

                              Sedadlo řidiče

                              6.2.6

                              Stupačky

                              7.

                              Jiné vybavení

                              7.

                              Jiné vybavení

                              7.1

                              Bezpečnostní pásy

                              7.1

                              Uchycení sedadla řidiče

                              7.2

                              Hasicí přístroj

                              7.2

                              Uchycení baterie

                              7.3

                              Zámky a zařízení proti neoprávněnému použití

                              7.3

                              Zvukové výstražné zařízení

                              7.4

                              Výstražný trojúhelník

                              7.4

                              Výstražný trojúhelník

                              7.5

                              Skříňka první pomoci

                              7.5

                              Bezpečnostní pásy

                              7.5.1

                              Zabezpečení jejího uchycení

                              7.5.2

                              Stav pásů

                              7.5.3

                              Funkce

                              7.6

                              Zakládací klín (klíny) ke kolu

                              7.7

                              Zvukové výstražné zařízení

                              7.8

                              Rychloměr

                              7.9

                              Záznamové zařízení (zda je na vozidle, a neporušenost plomb)

                                          —

                                          zkontroluje se platnosti štítku záznamového zařízení, pokud to vyžaduje nařízení (EHS) č. 3821/85 (7)

                                          —

                                          zkontroluje se, v případě pochybnosti, zda jmenovitý obvod nebo rozměr pneumatiky souhlasí s údaji na štítku záznamového zařízení

                                          —

                                          když je to prakticky možné, zkontroluje se, zda plomby záznamového zařízení, popřípadě jiná ochrana spojů proti neoprávněné manipulaci, jsou neporušené

                              7.10

                              Omezovač rychlosti

                                          —

                                          když je to možné, zkontroluje se, zda omezovač rychlosti je namontován, jak to vyžaduje směrnice 92/6/EHS (8)

                                          —

                                          zkontroluje se platnost štítku omezovače rychlosti

                                          —

                                          když je to prakticky možné, zkontroluje se, zda plomby omezovače rychlosti, popřípadě jiná ochrana spojů proti neoprávněné manipulaci, jsou neporušené

                                          —

                                          když je to prakticky možné, zkontroluje se, zda omezovač rychlosti zabraňuje vozidlům uvedeným v článcích 2 a 3 směrnice 92/6/EHS překročit uvedené mezní hodnoty

                              8.

                              Obtěžování okolí

                              8.

                              Obtěžování okolí

                              8.1

                              Hluk

                              8.1

                              Hluk

            VOZIDLA KATEGORIÍ 1, 2, 3, 4, 5 A 6
      8.2   Emise z výfuku
      8.2.1   Motorová vozidla se zážehovými motory s benzinem jako palivem

                  a)

                  Jestliže nejsou emise z výfuku omezovány technicky pokročilým systémem k omezení emisí, jako je třícestný katalyzátor řízený kyslíkovou sondou:

                              1)

                              vizuální kontrola výfukového systému s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti;

                              2)

                              vizuální kontrola každého systému k omezení emisí namontovaného výrobcem s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti.
                              Po přiměřeně dlouhé stabilizaci motoru (podle doporučení výrobce vozidla) se změří obsah oxidu uhelnatého (CO) ve výfukových plynech při volnoběhu motoru (bez zatížení).
                              Maximální přípustné množství CO ve výfukových plynech je množství uvedené výrobcem vozidla. Není-li tato informace k dispozici nebo rozhodnou-li se příslušné orgány členských států nepoužívat tento údaj jako referenční hodnotu, nesmí obsah CO překročit následující hodnoty:

                                          i)

                                          u vozidel registrovaných nebo uvedených poprvé do provozu v období ode dne, od něhož členské státy požadují, aby vozidla vyhovovala směrnici 70/220/EHS (9), do 1. října 1986: CO – 4,5 % objemových,

                                          ii)

                                          u vozidel registrovaných nebo uvedených poprvé do provozu po 1. říjnu 1986: CO – 3,5 % objemových.

                  b)

                  Jestliže jsou emise z výfuku omezovány technicky pokročilým systémem k omezení emisí, jako je třícestný katalyzátor řízený kyslíkovou sondou:

                              1)

                              vizuální kontrola výfukového systému s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti;

                              2)

                              vizuální kontrola každého systému k omezení emisí namontovaného výrobcem s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti;

                              3)

                              určení účinnosti systému k omezení emisí vozidla, a to změřením hodnoty lambda a obsahu CO ve výfukových plynech podle bodu 4 nebo podle postupů navržených výrobci a schválených při schválení typu. Pro každou zkoušku se motor stabilizuje podle doporučení výrobce vozidla;

                              4)

                              emise z výfukového potrubí – mezní hodnoty
                              Maximálním přípustným obsahem CO ve výfukových plynech je hodnota stanovená výrobcem vozidla.
                              Není-li tato hodnota k dispozici, nesmí obsah CO překročit následující hodnoty:

                                          i)

                                          měření při volnoběžných otáčkách motoru:
                                          maximální přípustné množství CO ve výfukových plynech nesmí překročit 0,5 % obj. a u vozidel, jejichž typ byl schválen podle mezních hodnot uvedených v řádku A nebo B tabulky bodu 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS, nesmí obsah CO překročit 0,3 % obj. Jestliže odpovídající soulad se směrnicí 70/220/EHS není možný, vztahují se výše uvedená ustanovení na vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu po 1. červenci 2002,

                                          ii)

                                          měření při vysokých volnoběžných otáčkách (bez zatížení), přičemž otáčky motoru musí být alespoň 2 000 min.-1:
                                          obsah CO: maximálně 0,3 % obj. a u vozidel, jejichž typ byl schválen podle mezních hodnot uvedených v řádku A nebo B tabulky bodu 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS, nesmí maximální obsah CO překročit 0,2 % obj. Jestliže odpovídající soulad se směrnicí 70/220/EHS není možný, vztahují se výše uvedená ustanovení na vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu po 1. červenci 2002.
                                          Lambda: 1 ± 0,03 nebo hodnota uvedená výrobcem,

                                          iii)

                                          u motorových vozidel vybavených palubním diagnostickým systémem (OBD) podle směrnice 70/220/EHS mohou členské státy jako alternativu ke zkoušce podle bodu i) zkontrolovat správnou funkci systému pro regulaci emisí zjištěním odpovídajícího údaje ze zařízení OBD a současným ověřením správné funkce systému OBD.

            8.2.2   Motorová vozidla se vznětovými motory s motorovou naftou jako palivem

                  a)

                  Měření opacity výfukového plynu při volné akceleraci (bez zatížení, od volnoběžných otáček do maximálních regulovaných otáček) s řadicí pákou převodovky v neutrálu a s rozpojenou spojkou.

                  b)

                  Stabilizace vozidla:

                              1)

                              Vozidla se mohou zkoušet bez stabilizace, ačkoliv z bezpečnostních důvodů by se mělo ověřit, že je motor teplý a je ve vyhovujícím mechanickém stavu.

                              2)

                              S výjimkou případu uvedeného v písm. d) bodu 5 nesmí být odmítnuto žádné vozidlo, které nebylo stabilizováno podle následujících požadavků:

                                          i)

                                          motor musí mít plnou provozní teplotu, například teplota oleje v motoru měřená snímačem v trubici měrky hladiny oleje musí být nejméně 80 °C, nebo musí mít běžnou provozní hodnotu, jestliže je nižší, nebo teplota bloku motoru měřená hladinou infračerveného záření musí mít nejméně ekvivalentní teplotu. Jestliže toto měření není proveditelné vzhledem ke konfiguraci vozidla, může se určit běžná provozní teplota motoru jiným způsobem, například z činnosti chladicího ventilátoru motoru,

                                          ii)

                                          výfukový systém se propláchne nejméně třemi cykly volné akcelerace nebo rovnocenným způsobem.

                  c)

                  Postup zkoušky:

                              1)

                              Vizuální kontrola každého systému k omezení emisí namontovaného výrobcem s cílem zkontrolovat, že je úplný a ve vyhovujícím stavu a že v něm nejsou žádné netěsnosti.

                              2)

                              Před začátkem každého cyklu volné akcelerace musí mít motor a popřípadě přeplňovací turbodmychadlo volnoběžné otáčky. U vznětových motorů těžkých vozidel to znamená, že je nutno vyčkat nejméně 10 sekund po uvolnění pedálu akcelerátoru.

                              3)

                              Na začátku každého cyklu volné akcelerace musí být pedál akcelerátoru plně sešlápnut rychle a rovnoměrně (v době kratší než jedna sekunda), avšak nenásilně, aby byla dosažena maximální dodávka ze vstřikovacího čerpadla.

                              4)

                              Při každém cyklu volné akcelerace musí motor dosáhnout maximálních regulovaných otáček nebo u vozidel s automatickou převodovkou otáček specifikovaných výrobcem, nebo není-li tento údaj k dispozici, dvou třetin maximálních regulovaných otáček předtím, než je uvolněn pedál akcelerátoru. To lze zkontrolovat například sledováním otáček motoru nebo tak, že se od začátku sešlapování pedálu akcelerátoru do jeho uvolnění nechá uplynout dostatečná doba. U vozidel kategorií 1 a 2 podle přílohy I by měla tato doba být nejméně dvě sekundy.

                  d)

                  Mezní hodnoty:

                              1)

                              Úroveň koncentrace nesmí překročit úroveň vyznačenou na štítku podle směrnice 72/306/EHS (10).

                              2)

                              Jestliže tato informace není k dispozici nebo jestliže se příslušné orgány členských států rozhodnou, že ji nebudou používat jako referenční, nesmí úroveň koncentrace překročit úroveň udanou výrobcem nebo následující mezní hodnoty koeficientu absorpce:
                              Maximální koeficient absorpce pro

                                          —

                                          vznětové motory s atmosférickým sáním: 2,5 m-1,

                                          —

                                          přeplňované vznětové motory: 3,0 m-1,

                                          —

                                          mezní hodnota 1,5 m-1 se vztahuje na následující vozidla, jejichž typ byl schválen podle mezních hodnot udaných v

                                                      a)

                                                      řádku B tabulky v bodu 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS (lehká užitková vozidla – Euro 4);

                                                      b)

                                                      řádku B1 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS (11) (těžká užitková vozidla – Euro 4);

                                                      c)

                                                      řádku B2 tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS (těžká užitková vozidla – Euro 5);

                                                      d)

                                                      řádku C tabulek v bodu 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS (těžká užitková vozidla – EEV)

                                                nebo mezních hodnot v pozdějších změnách směrnice 70/220/EHS nebo mezních hodnot v pozdějších změnách směrnice 88/77/EHS nebo rovnocenných hodnot při použití zkušebního zařízení jiného druhu, než jakého bylo použito při ES schválení typu.

                                    Jestliže odpovídající soulad s bodem 5.3.1.4 přílohy I směrnice 70/220/EHS, nebo s bodem 6.2.1 přílohy I směrnice 88/77/EHS není možný, vztahují se výše uvedená ustanovení na vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu po 1. červenci 2008.

                              3)

                              Tato ustanovení se nevztahují na vozidla registrovaná nebo uvedená poprvé do provozu před 1. lednem 1980.

                              4)

                              Zkouška se hodnotí jako nevyhovující jen tehdy, jestliže aritmetický průměr z nejméně tří posledních cyklů volné akcelerace přesahuje mezní hodnotu. Tato hodnota se vypočte bez uvažování změřených hodnot, které se významně odchylují od střední hodnoty změřených hodnot, nebo se zjistí jiným způsobem statistického výpočtu, při kterém se uvažuje rozptyl měřených hodnot. Členské státy mohou omezit počet zkušebních cyklů.

                              5)

                              S cílem zamezit zbytečnému zkoušení mohou členské státy odchylně od bodu 8.2.2 písm. d) podbodu 4 hodnotit jako nevyhovující vozidla, u nichž měřené hodnoty výrazně přesahují mezní hodnoty po méně než třech cyklech volné akcelerace nebo po proplachovacích cyklech (nebo rovnocenných způsobech) uvedených v bodu 8.2.2 písm. b) podbodu 2 ad ii). S cílem zamezit zbytečnému zkoušení rovněž mohou členské státy odchylně od bodu 8.2.2 písm. d) podbodu 4 hodnotit jako vyhovující vozidla, u nichž měřené hodnoty jsou výrazně menší než mezní hodnoty po méně než třech cyklech volné akcelerace nebo po proplachovacích cyklech (nebo rovnocenných způsobech) uvedených v bodu 8.2.2 písm. b) podbodu 2 ad ii).

            8.2.3   Zkušební zařízení
      Emise vozidel se zkoušejí přístroji, které umožňují přesně zjistit, zda byly dodrženy mezní hodnoty, které jsou předepsány, nebo hodnoty, které uvádí výrobce.
      8.2.4   Pokud se při ES schvalování typu zjistí, že typ vozidla nevyhovuje mezním hodnotám stanoveným touto směrnicí, mohou členské státy na základě důkazu předloženého výrobcem stanovit pro tento typ vozidla vyšší mezní hodnoty. Neprodleně o tom informují Komisi a ta o tom uvědomí ostatní členské státy.

                  VOZIDLA KATEGORIÍ 1, 2 a 3

                  VOZIDLA KATEGORIÍ 4, 5 a 6

                              8.3

                              Potlačení vf rušení

                              9.

                              Doplňkové zkoušky pro vozidla sloužící k dopravě osob

                              9.1

                              Nouzové východy (včetně kladívek pro rozbití oken, označení nouzových východů)

                              9.2

                              Systém vytápění

                              9.3

                              Systém větrání

                              9.4

                              Rozmístění sedadel

                              9.5

                              Vnitřní osvětlení

                              10.

                              Identifikace vozidla

                              10.

                              Identifikace vozidla

                              10.1

                              Tabulka s registračním číslem

                              10.1

                              Tabulka s registračním číslem

                              10.2

                              Číslo podvozku

                              10.2

                              Číslo podvozku

         (1)  48 % pro vozidla kategorie 1, která nemají protiblokovací systém (ABS) nebo jsou typu schváleného před 1. říjnem 1991 (den zákazu uvedení vozidel do provozu bez ES schválení typu) (směrnice 71/320/EHS).

         (2)  45 % pro vozidla registrovaná po roce 1988 nebo ode dne použitelnosti směrnice 71/320/EHS podle vnitrostátních právních předpisů členských států, podle toho, co nastane později.

         (3)  43 % pro návěsy a přívěsy registrované po roce 1988 nebo ode dne použitelnosti směrnice 71/320/EHS, podle vnitrostátních právních předpisů členských států, podle toho, co nastane později.

         (4)  50 % pro vozidla kategorie 5 registrovaná po roce 1988 nebo od data uplatňování směrnice 71/320/EHS, podle vnitrostátních právních předpisů členských států, podle toho, co nastane později.

         (5)  Referenční hodnotou pro nápravu vozidla je brzdná síla (vyjádřená v newtonech) potřebná k dosažení tohoto minimálního předepsaného brzdného účinku při okamžité hmotnosti, s kterou je vozidlo předvedeno.

         (6)  U vozidel kategorií 2 a 5 je minimální účinek nouzového brzdění 2,2 m/s2 (protože účinek nouzového brzdění nebyl upraven směrnicí 71/320/EHS).

         (7)  Nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě (Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 8).

         (8)  Směrnice Rady 92/6/EHS ze dne 10. února 1992 o montáži a použití omezovačů rychlosti u určitých kategorií motorových vozidel ve Společenství (Úř. věst. L 57, 2.3.1992, s. 27).

         (9)  Směrnice Rady 70/220/EHS ze dne 20. března 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel (Úř. věst. L 76, 6.4.1970, s. 1).

         (10)  Směrnice Rady 72/306/EHS ze dne 2. srpna 1972 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím znečišťujících látek ze vznětových motorů vozidel (Úř. věst. L 190, 20.8.1972, s. 1).

         (11)  Směrnice Rady 88/77/EHS ze dne 3. prosince 1987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem (Úř. věst. L 36, 9.2.1988, s. 33).

      PŘÍLOHA III
      ČÁST A

         Zrušená směrnice a seznam jejích následných změn

         (uvedený v článku 10)

                  Směrnice Rady 96/96/ES
                  (Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 1).

                  Směrnice Komise 1999/52/ES
                  (Úř. věst. L 142, 5.6.1999, s. 26).

                  Směrnice Komise 2001/9/ES
                  (Úř. věst. L 48, 17.2.2001, s. 18).

                  Směrnice Komise 2001/11/ES
                  (Úř. věst. L 48, 17.2.2001, s. 20).

                  Směrnice Komise 2003/27/ES
                  (Úř. věst. L 90, 8.4.2003, s. 41).

                  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003
                  (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

                  Pouze bod 68 přílohy III

            ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu

         (uvedené v článku 10)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  96/96/ES

                  9. března 1998

                  1999/52/ES

                  30. září 2000

                  2001/9/ES

                  9. března 2002

                  2001/11/ES

                  9. března 2003

                  2003/27/ES

                  1. ledna 2004

      PŘÍLOHA IV

         SROVNÁVACÍ TABULKA

                  Směrnice 96/96/ES

                  Tato směrnice

                  Články 1 až 4

                  Články 1 až 4

                  Čl. 5 návětí

                  Čl. 5 návětí

                  Čl. 5 první až sedmá odrážka

                  Čl. 5 písm. a) až g)

                  Článek 6

                  —

                  Článek 7

                  Čl. 6 odst. 1

                  —

                  Čl. 6 odst. 2

                  Čl. 8 odst. 1

                  Čl. 7 odst. 1

                  Čl. 8 odst. 2 první pododstavec

                  Čl. 7 odst. 2

                  Čl. 8 odst. 2 druhý pododstavec

                  —

                  Čl. 8 odst. 3

                  —

                  Čl. 9 odst. 1

                  —

                  Čl. 9 odst. 2

                  Článek 8

                  Článek 10

                  —

                  Čl. 11 odst. 1

                  —

                  Čl. 11 odst. 2

                  Článek 9

                  Čl. 11 odst. 3

                  —

                  —

                  Článek 10

                  Článek 12

                  Článek 11

                  Článek 13

                  Článek 12

                  Přílohy I a II

                  Přílohy I a II

                  Přílohy III a IV

                  —

                  —

                  Příloha III

                  —

                  Příloha IV


title: Směrnice Rady 95/53/ES ze dne 25. října 1995, kterou se stanoví zásady organizace úředních kontrol v oblasti výživy zvířat

text:
Důležité právní upozornění

|

31995L0053

Úřední věstník L 265 , 08/11/1995 S. 0017 - 0022

		Směrnice Rady 95/53/ESze dne 25. října 1995,kterou se stanoví zásady organizace úředních kontrol v oblasti výživy zvířatRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že výživa zvířat zaujala velice významné místo v zemědělství v rámci Společenství;vzhledem k tomu, že stanovení zásad týkajících se organizace úředních kontrol na úrovni Společenství v oblasti výživy zvířat přispěje k ochraně zdraví zvířat, lidského zdraví a životního prostředí, k zajištění poctivosti obchodního styku a k ochraně zájmů spotřebitelů;vzhledem k tomu, že je nezbytné z důvodů značné různorodosti používaných produktů, velkého objemu zásilek zboží, které jsou předmětem obchodování na trhu, jednotné struktury sektoru, a zejména z důvodu nutnosti zaručit zdravotní nezávadnost krmiva i kvalitu potraviny, stanovit pravidla pro organizaci úředních kontrol krmiv;vzhledem k tomu, že k dosažení očekávaného cíle se musí pravidla stanovená touto směrnicí vztahovat na všechny produkty a látky používané ve výživě zvířat ve Společenství; že je proto nezbytné organizovat kontroly jak dovážených produktů tak produktů propuštěných do volného oběhu ve Společenství;vzhledem k tomu, že definice příslušného orgánu nevylučuje, aby členské státy působnost tohoto orgánu k provádění úředních kontrol v oblasti výživy zvířat zcela nebo zčásti přenesly za podmínky, že tyto kontroly zůstanou nadále v jeho pravomoci;vzhledem k tomu, že mají-li být kontroly účinné, musejí být pravidelné; že nesmějí podléhat omezením, pokud jde o předmět, místo nebo termín, kdy je nezbytné je provádět a že způsoby jejich provádění musí zaručovat co největší účinnost;vzhledem k tomu, že k zajištění toho, aby kontrolní řízení nebylo obcházeno, je nezbytné stanovit, že členské státy nemohou vyloučit náležitou kontrolu produktu z pouhého důvodu, že je určen na vývoz mimo Společenství;vzhledem k tomu, že produkty pocházející ze třetích zemí musí být podrobeny kontrole dokladů a identity na základě vzorků hned při vstupu na území Společenství;vzhledem k tomu, že členským státům by mělo být umožněno, aby určily místa vstupu s cílem zajistit účinný průběh kontroly dovážených produktů, aniž by přitom byla dotčena ustanovení jiných důležitých právních předpisů Společenství, zejména směrnic 90/675/EHS [4] a 92/118/EHS [5] týkajících se veterinárních a hygienických kontrola a požadavků;vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny zásady organizace a dalšího postupu pro fyzické kontroly prováděné příslušnými orgány;vzhledem k tomu, že u obchodních vztahů v rámci Společenství by se měl klást důraz na provádění kontrol v místě původu; že v případě domnělých nesrovnalostí je však výjimečně možné provést kontrolu během přepravy produktů nebo v místě určení;vzhledem k tomu, že toto řešení vyžaduje zvýšenou důvěru v kontroly prováděné členským státem odeslání; že členský stát odeslání musí zajistit, aby tyto kontroly byly prováděny náležitým způsobem;vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit postup pro případ, kdy kontrola zjistí, že zásilka není v souladu s předpisy;vzhledem k tomu, že v zájmu účinnosti musí členský stát odeslání zajistit, aby produkty byly v souladu s právními předpisy Společenství; že v případě porušení předpisů musí mít Komise možnost jednat v součinnosti s dotyčnými členskými státy, především tak, že se odebere na místo a přijme opatření odpovídající dané situaci;vzhledem k tomu, že v souladu se směrnicí Rady 70/373/EHS [6] je nezbytné stanovit na úrovni Společenství metody pro odběr vzorků a analytické metody nutné k provádění úředních kontrol krmiv;vzhledem k tomu, že na jedné straně by osoby podléhající kontrole neměly mít právo námitek proti kontrolám, na druhou stranu však musí být chráněna jejich zákonná práva, zejména právo na výrobní tajemství a právo na odvolání;vzhledem k tomu, že orgány kontroly se mohou v jednotlivých členských státech lišit; že je proto žádoucí uveřejnit seznam příslušných orgánů působících v každém členském státu s vymezením jejich územní působnosti a laboratoří oprávněných k provádění rozborů v rámci výše zmíněných kontrol;vzhledem k tomu, že ačkoli členské státy musí v prvé řadě stanovit své kontrolní programy, je rovněž nezbytné s ohledem na řádné fungování vnitřního trhu mít k dispozici koordinované programy na úrovni Společenství;vzhledem k tomu, že Komise by měla být zmocněna k přijetí prováděcích opatření k této směrnici,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:KAPITOLA IÚVODNÍ USTANOVENÍČlánek 11. Tato směrnice stanoví zásady týkající se organizace úředních kontrol v oblasti výživy zvířat.2. Tato směrnice se používá bez dotčení zvláštních právních předpisů Společenství, zejména celních a veterinárních.Článek 21. Pro účely této směrnice se rozumí:a) "úřední kontrolou v oblasti výživy zvířat" (dále jen "kontrola") kontrola prováděná příslušnými orgány k ověření souladu s ustanoveními Společenství obsaženými ve:- směrnici Rady 70/524/EHS ze dne 23. listopadu 1970 o doplňkových látkách v krmivech [7],- směrnici Rady 74/63/EHS ze dne 17. prosince 1973 o stanovení maximálních přípustných limitů nežádoucích látek a produktů ve výživě zvířat [8],- směrnici Rady 77/101/ES ze dne 23. listopadu 1976 o uvádění krmných surovin na trh [9],- směrnici Rady 79/373/EHS ze dne 2. dubna 1979 o uvádění krmných směsí na trh [10],- směrnici Rady 82/471/EHS ze dne 30. června 1982 o určitých produktech používaných ve výživě zvířat [11],- směrnici Rady 93/74/EHS ze dne 13. září 1993 o krmivech určených ke zvláštním účelům výživy [12],- v jakémkoliv jiném předpise z oblasti výživy zvířat, v němž se stanoví, že úřední kontroly jsou prováděny podle ustanovení této směrnice;b) "kontrolou dokladů" ověření dokladů přiložených k produktu nebo jakékoliv jiné informace týkající se produktu;c) "kontrolou identity" ověření shody mezi dokumenty, označením a produkty provedené pouhou vizuální kontrolou;d) "fyzickou kontrolou" kontrola samotného produktu, která v případě potřeby zahrnuje odběr vzorků a laboratorní zkoušení;e) "produktem" krmiva a všechny látky používané ve výživě zvířat;f) "příslušným orgánem" orgán členského státu odpovědný za provádění úředních kontrol v oblasti výživy zvířat;g) "provozovnou" jakýkoli podnik, který produkuje nebo vyrábí produkt nebo jej má v držení ve stádiu předcházejícím jeho uvedení do oběhu, včetně stádia zpracování a balení, nebo který uvádí do oběhu tento produkt;h) "uváděním do oběhu" držení produktů za účelem jejich prodeje nebo jakékoliv jiné formy převodu na třetí osoby, za úplatu nebo bezplatně, a prodej včetně ostatních forem převodu.2. V případě potřeby se použijí definice obsažené v právních předpisech Společenství z oblasti výživy zvířat.Článek 31. Členské státy učiní všechna potřebná opatření k tomu, aby kontroly byly prováděny v souladu s touto směrnicí.2. Členské státy nevyloučí produkt z příslušné kontroly z důvodu, že je určen na vývoz.Článek 41. Kontroly jsou prováděny:a) pravidelně;b) v případě podezření z nesouladu s předpisy;c) způsobem přiměřeným sledovanému cíli, a to především podle míry rizik a získaných zkušeností.2. Kontroly se vztahují na všechna stadia produkce a výroby, na stadia mezi výrobou a uvedením do oběhu a na stadium uvedení produktů do oběhu včetně jejich dovozu a užívání.Příslušný orgán zvolí takové stadium nebo stadia, která nejlépe vyhovují účelům kontroly.3. Kontroly se zásadně provádějí bez předchozího oznámení.4. Kontroly se rovněž týkají zakázaného použití produktů ve výživě zvířat.KAPITOLA IIDOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍČlánek 5Odchylně od čl. 4 odst. 1 členské státy učiní všechna potřebná opatření k tomu, aby při vstupu produktů na celní území Společenství příslušné orgány prováděly u každé šarže kontrolu dokladů a kontrolu identity na základě vzorků s cílem ověřit:- jejich druh,- jejich původ,- jejich zeměpisné místo určení,tak, aby bylo možné určit celní režim, který se na ně vztahuje.Článek 6Pro účely kontrol uvedených v článku 5 mohou členské státy určit jednotlivá místa vstupu na svá území pro různé druhy produktů.Pro tytéž účely mohou požadovat, aby jim byla podána informace o tom, že produkty dorazily do jednotlivých míst vstupu.Článek 7Členské státy zajistí formou fyzické kontroly na základě vzorků soulad produktů s požadavky právních předpisů před jejich propuštěním do volného oběhu.Článek 81. Pokud kontrola odhalí nesoulad produktů s požadavky právních předpisů, členský stát zakáže jejich vstup nebo propuštění do volného oběhu a nařídí jejich zpětné odeslání mimo území Společenství; o odmítnutí produktů a zjištěných trestných činech neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy.2. Odchylně od odstavce 1 členský stát může povolit, aby se za podmínek stanovených příslušným orgánem přikročilo k jednomu z následujících postupů:- uvedení produktů do souladu s požadavky právních předpisů ve lhůtě, která musí být stanovena,- dekontaminace, pokud je to vhodné,- jakákoliv jiná vhodná úprava,- použití pro jiné účely,- zničení produktů.Členské státy zajistí, aby postupy vypočtené v prvním pododstavci neměly žádný nepříznivý důsledek na lidské zdraví, zdraví zvířat a na životní prostředí.3. Náklady spojené s opatřeními přijatými v souladu s odstavci 1 a 2 nese držitel povolení nebo jeho zástupce.Článek 91. Pokud produkty nejsou uvedeny do oběhu na území toho členského státu, který provede kontroly uvedené v článku 5, popřípadě i fyzickou kontrolu, tento členský stát předá dotčené osobě dokument o povaze a výsledcích provedených kontrol. Obchodní doklady obsahují odkaz na tento dokument.Tímto ustanovením však není dotčeno právo členského státu určení provádět kontroly produktů na základě vzorků.2. Postupem podle článku 23 bude do 30. dubna 1998 vypracován vzorový dokument a případně přijata prováděcí ustanovení k odstavci 1.KAPITOLA IIIOBCHOD V RÁMCI SPOLEČENSTVÍČlánek 10Členské státy zajistí všemi možnými prostředky, aby produkty, které mají být zaslány do jiného členského státu, byly kontrolovány stejně pečlivě jako produkty, které mají být uvedeny do oběhu na jejich vlastním území.ODDÍL 1KONTROLA V MÍSTĚ PŮVODUČlánek 111. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán prováděl kontrolu provozoven, aby se přesvědčil, že plní své povinnosti stanovené právními předpisy Společenství a že produkty určené k uvedení do oběhu odpovídají požadavkům Společenství.2. Pokud existuje podezření, že nejsou dodržovány požadavky, příslušný orgán provede nezbytné kontroly a v případě, že se podezření potvrdí, přijme náležitá opatření.ODDÍL 2KONTROLA V MÍSTĚ URČENÍČlánek 121. Příslušný orgán členského státu určení může kontrolou provedenou na základě vzorků a nediskriminačním způsobem v místě určení ověřit soulad produktů s ustanoveními uvedenými v čl. 2 odst. 1 písm. a).2. Pokud však příslušný orgán tranzitního členského státu nebo členského státu určení má k dispozici informace, na jejichž základě se lze domnívat, že došlo k porušení předpisů, může provádět kontroly i během přepravy produktů na jeho území.Článek 131. Pokud při kontrole prováděné na místě určení zásilky nebo během přepravy členský stát zjistí nesoulad produktů s ustanoveními čl. 2 odst. 1 písm. a), přijme příslušná opatření a vyzve odesílatele, příjemce nebo jakoukoli jinou oprávněnou osobu, aby uskutečnila za podmínek stanovených příslušným orgánem některý z následujících postupů:- uvedení produktů do souladu s předpisy ve stanovené lhůtě,- dekontaminace,- jakákoliv jiná vhodná úprava,- použití pro jiné účely,- odeslání zpět do země původu po informování příslušného orgánu země, v níž se nachází provozovna,- zničení produktů.2. Náklady spojené s opatřeními přijatými v souladu s odstavcem 1 nese odesílatel nebo jakákoli jiná oprávněná osoba, případně i příjemce.ODDÍL 3SPOLUPRÁCE V PŘÍPADĚ ZJIŠTĚNÍ PORUŠENÍ PŘEDPISŮČlánek 14V případě, že produkty jsou zničeny, použity k jiným účelům, odeslány zpět do země původu nebo dekontaminovány ve smyslu čl. 13 odst. 1, členský stát určení neprodleně naváže kontakt s členským státem odeslání. V ostatních případech členský stát určení může navázat kontakt s členským státem odeslání. Členský stát odeslání učiní všechna nezbytná opatření a sdělí členskému státu určení povahu a výsledky provedených kontrol, rozhodnutí, která přijal a důvody těchto rozhodnutí.Pokud se členský stát určení obává, že tato opatření nejsou dostatečná, hledají oba členské státy společně způsob a prostředky, jak vyřešit situaci; je-li to účelné, může to zahrnovat i společnou kontrolu na místě.Pokud kontroly provedené v souladu s článkem 12 prokáží opakované nedostatky, členský stát určení informuje Komisi a ostatní členské státy.Článek 151. Komise může na žádost členského státu určení nebo z vlastního podnětu s ohledem na povahu zjištěného porušení předpisů:- vyslat na místo své zástupce, ve spolupráci s dotčeným členským státem,- vyzvat členský stát odeslání, aby zesílil kontroly produktů předmětné provozovny.2. Komise informuje dotčené členské státy o svých závěrech.Dříve než Komise učiní své závěry, členský stát odeslání, jeli o to požádán členským státem určení, zesílí kontroly u produktů pocházejících z předmětné provozovny.Členský stát určení může sám zesílit kontroly produktů pocházejících ze stejné provozovny.3. Komise může v rámci výboru uvedeného v článku 23 posoudit situaci. V souladu s postupem uvedeným v témže článku může přijmout nezbytná rozhodnutí včetně těch týkajících se oběhu produktů uvnitř Společenství.ODDÍL 4KONTROLA NA MÍSTECH ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCEČlánek 16Členské státy zajistí, aby příslušný orgán měl přístup na místa určená k zemědělské produkci, kde jsou vyráběny nebo používány produkty, aby tam provedl předepsané kontroly.KAPITOLA IVOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 171. Členské státy zajistí, aby při kontrolách nedocházelo ke zpoždění dodávek produktů a aby nevedly k neopodstatněným překážkám v uvádění těchto produktů na trh.2. Členské státy stanoví, že úředníci pověření prováděním kontrol jsou vázáni služebním tajemstvím.Článek 181. V případech, kdy jsou pro účely rozboru odebrány vzorky produktů, členské státy přijmou opatření, kterými zajistí, že:- osoby podléhající kontrole mají právo opatřit si další odborný posudek,- úředně zapečetěné referenční vzorky budou uchovány.2. Členské státy vypracují seznam laboratoří oprávněných provádět rozbory; zajistí, aby tyto laboratoře byly určeny podle své odborné způsobilosti.3. Členské státy zajistí, aby odběr vzorků a rozbory byly prováděny v souladu s právními předpisy Společenství.Pokud však způsoby a metody Společenství nejsou stanoveny, členské státy učiní všechna potřebná opatření k zajištění toho, aby kontroly:- byly prováděny podle pravidel uznávaných mezinárodními organizacemi,- byly prováděny, pokud takové normy neexistují, podle vědecky uznávaných vnitrostátních pravidel, které jsou v souladu s obecnými zásadami Smlouvy.4. Prováděcí ustanovení k tomuto článku mohou být přijata postupem podle článku 23.Článek 19Každý členský stát přijme náležitá opatření k plnému použití všech ustanovení této směrnice. Pro případ porušení opatření přijatých k jejímu provedení musejí být upraveny sankce. Tyto sankce musejí být účinné, přiměřené a odrazující.Článek 20Touto směrnicí není dotčeno právo využít všech opravných prostředků proti rozhodnutím příslušných orgánů podle platných právních předpisů členských států.Rozhodnutí přijatá v důsledku porušení předpisů zjištěného příslušným orgánem, musejí být spolu s odůvodněním sdělena osobě dotčené těmito rozhodnutími nebo jejímu oprávněnému zástupci.Pokud dotyčná osoba nebo její oprávněný zástupce o to požádá, musí jí být odůvodněné rozhodnutí sděleno písemně s uvedením opravných prostředků, které poskytují platné právní předpisy členského státu, jenž prováděl kontrolu, včetně formy a lhůt, v nichž musí být podány.Článek 21Každý členský stát sdělí Komisi jeden rok po vstupu této směrnice v platnost:- příslušný orgán či orgány s vymezením jejich územní a funkční příslušnosti,- laboratoř či laboratoře uvedené v čl. 18 odst. 2,- popřípadě seznam vstupních míst uvedených v článku 6.Tyto informace, jakož i pozdější změny, se zveřejní v řadě C Úředního věstníku Evropských společenství.Článek 221. Členské státy vypracují nejpozději do 1. října 1998 programy stanovící vnitrostátní opatření, která mají být provedena k dosažení cíle vytčeného touto směrnicí.Tyto programy musejí zohlednit zvláštní podmínky každého členského státu a stanovit druh a četnost kontrol, které musejí být pravidelně prováděny.2. Každoročně do 1. dubna, poprvé do 1. dubna 2000, členské státy předají Komisi všechny potřebné informace ohledně plnění programů uvedených v odstavci 1 za uplynulý rok, s tím, že upřesní:- kritéria, která byla zvolena při vypracování těchto programů,- počet a druh prováděných kontrol,- výsledky kontrol, zejména počet a druh zjištěných porušení předpisů,- přijatá rozhodnutí v případě zjištění porušení předpisů.3. Každoročně do 1. října, poprvé do 1. října 2000, Komise předkládá celkovou souhrnnou zprávu o výsledcích kontrol prováděných na úrovni Společenství, doprovázenou návrhem doporučení ohledně koordinovaného programu kontrol pro následující rok, který se přijme podle postupu uvedeného v článku 23. Toto doporučení může být předmětem pozdějších úprav, jejichž nutnost se ukáže během plnění koordinovaného programu.V koordinovaném programu budou uvedena zejména kritéria, která by měla být přednostně dodržena k jeho naplnění.Informace uvedené v odstavci 2 budou obsahovat samostatnou zvláštní kapitolu o plnění koordinovaného programu.Článek 231. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro krmiva (dále jen "výbor") zřízený rozhodnutím 70/372/EHS [13].2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.Článek 241. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. dubna 1998. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 25Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 26Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 25. října 1995.Za RadupředsedaL. Atienza[1] Úř. věst. C 313, 19.11.1993, s. 10.[2] Úř. věst. C 128, 9.5.1994, s. 97.[3] Úř. věst. C 127, 7.5.1994, s. 10.[4] Úř. věst. L 373, 31.12.1990, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (EHS) č. 1601/92 (Úř. věst. L 173, 27.6.1992, s. 13).[5] Úř. věst. L 62, 15.3.1993, s. 49. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 94/723/ES (Úř. věst. L 288, 9.11.1994, s. 48).[6] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 2. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (EHS) č. 3768/85 (Úř.věst. č. L 362, 31.12.1985, s. 8)[7] Úř. věst. L 270, 14.12.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 94/77/ES (Úř.věst. č. L 350, 31.12.1994, s. 113.[8] Úř. věst. L 38, 11.2.1974, s. 31. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 94/16/ES (Úř. věst. L 104, 23.4.1994, s. 32).[9] Úř. věst. L 32, 3.2.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 90/654/EHS (Úř. věst. L 353, 17.12.1990, s. 48).[10] Úř. věst. L 86, 6.4.1979, s. 30. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 93/74/EHS (Úř. věst. L 237, 22.9.1993, s. 23).[11] Úř. věst. L 213, 21.7.1982, s. 8. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 93/74/EHS (Úř. věst. L 237, 22.9.1993, s. 23).[12] Úř. věst. L 237, 22.9.1993, s. 23.[13] Úř. věst. L 170, 3.8.1970, s. 1.--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/79/ES ze dne 13. července 2009 o zádržných zařízeních pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlech (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP)

text:
               1.8.2009

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 201/29

      SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/79/ES
   ze dne 13. července 2009
   o zádržných zařízeních pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlech
   (kodifikované znění)
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Rady 93/32/EHS ze dne 14. června 1993 o ručních držadlech pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlech (3) byla podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.

               (2)

               Směrnice 93/32/ES je jednou ze zvláštních směrnic pro postup ES schvalování typu stanovený směrnicí Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, která byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES ze dne 18. března 2002 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (5), a stanoví technické požadavky na konstrukci dvoukolových motorových vozidel z hlediska zádržného zařízení pro spolujezdce. Tyto technické požadavky se týkají sbližování právních předpisů členských států tak, aby umožnily použití postupu ES schvalování typu stanoveného směrnicí 2002/24/ES na každý typ vozidla. Proto se ustanovení směrnice 2002/24/ES o systémech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích vozidel vztahují na tuto směrnici.

               (3)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž udílení dílčího ES schválení typu dvoukolového motorového vozidla z hlediska zádržných zařízení pro spolujezdce, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků zamýšlené činnosti lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (4)

               Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v části B přílohy II,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek l
   Tato směrnice se vztahuje na zádržná zařízení pro spolujezdce na všech typech dvoukolových motorových vozidel uvedených v článku 1 směrnice 2002/24/ES.
   Článek 2
   Postupy pro udělení dílčího ES schválení typu dvoukolového motorového vozidla z hlediska zádržných zařízení pro spolujezdce a podmínky volného pohybu takových vozidel jsou stanoveny v kapitolách II a III směrnice 2002/24/ES.
   Článek 3
   Změny nezbytné pro přizpůsobení požadavků přílohy I technickému pokroku se přijímají postupem podle čl. 18 odst. 2 směrnice 2002/24/ES.
   Článek 4
   1.   Členské státy nesmějí z důvodů týkajících se ručních držadel pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlech:

               —

               odmítnout udělit ES schválení typu pro typ dvoukolového vozidla nebo pro typ ručního držadla pro spolujezdce ani

               —

               zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu dvoukolových motorových vozidel nebo prodej a uvedení do provozu ručních držadel pro spolujezdce,

         jestliže ruční držadla pro spolujezdce splňují požadavky této směrnice.
   2.   Členské státy odmítnou udělit ES schválení typu pro jakýkoli typ dvoukolového motorového vozidla z důvodů týkajících se ručních držadel pro spolujezdce nebo pro jakýkoli typ ručního držadla, jestliže nejsou splněny požadavky této směrnice.
   3.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 5
   Směrnice 93/32/EHS, ve znění směrnice uvedené v části A přílohy II, se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost uvedených v části B přílohy II.
   Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
   Článek 6
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Použije se ode dne 1. ledna 2010.
   Článek 7
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu 13. července 2009.

            Za Evropský parlament

            předseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            předseda

         E. ERLANDSSON

      (1)  Úř. věst. C 234, 30.9.2003, s. 19.

      (2)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 25. září 2007 (Úř. věst. C 219 E, 28.8.2008, s. 65) a rozhodnutí Rady ze dne 7. července 2009.

      (3)  Úř. věst. L 188, 29.7.1993, s. 28.

      (4)  Viz část A přílohy II.

      (5)  Úř. věst. L 124, 9.5.2002, s. 1.

      PŘÍLOHA I
      1.   OBECNÉ POŽADAVKY

      Pokud konstrukce vozidla umožňuje přepravu spolujezdce, musí být vozidlo vybaveno zádržným zařízením pro spolujezdce, kterým je popruh anebo ruční držadlo nebo ruční držadla.
      1.1   Popruh

      Popruh musí být připevněn k sedadlu nebo k jiným částem spojeným s rámem tak, aby jej spolujezdec mohl snadno uchopit. Popruh a jeho připevnění musí být zkonstruovány tak, aby nebyly poškozeny svislou silou v tahu 2 000 N, která staticky působí ve středu povrchu popruhu při maximálním tlaku 2 MPa.
      1.2   Ruční držadlo

      Je-li použito ruční držadlo, musí být umístěno v blízkosti sedadla souměrně k střední podélné rovině vozidla.
      Toto ruční držadlo musí být zkonstruováno tak, aby nebylo poškozeno svislou silou v tahu 2 000 N, která staticky působí ve středu povrchu ručního držadla při maximálním tlaku 2 MPa.
      Jsou-li použita dvě ruční držadla, musí být umístěna souměrně na obou stranách.
      Tato držadla musí být zkonstruována tak, aby žádné z nich nebylo poškozeno svislou silou v tahu 1 000 N, která staticky působí ve středu povrchu držadla při nejvyšším tlaku 1 MPa.

         Dodatek I

            Informační dokument pro typ dvoukolového motorového vozidla z hlediska zádržných zařízení pro spolujezdce

         (přikládá se k žádosti o dílčí ES schválení typu, pokud je podávána odděleně od žádosti o ES schválení typu vozidla)
         Pořadové číslo (přidělené žadatelem): …
         Žádost o dílčí ES schválení typu dvoukolového motorového vozidla z hlediska zádržných zařízení pro spolujezdce musí obsahovat informace stanovené v následujících bodech přílohy II směrnice 2002/24/ES:

                     —

                     část 1 oddíl A body:

                                 —

                                 0.1,

                                 —

                                 0.2,

                                 —

                                 0.4 až 0.6;

                     —

                     část 1 oddíl B body:

                                 —

                                 1.4 až 1.4.2.

         Dodatek 2
         Název správního orgánu

            Certifikát dílčího ES schválení typu dvoukolového motorového vozidla z hlediska zádržných zařízení pro spolujezdce

         VZOR
         Protokol č. … technické zkušebny … ze dne …
         Dílčí ES schválení typu č.: … Rozšíření č.: …

                     1.

                     Značka nebo název vozidla: …

                     2.

                     Typ vozidla: …

                     3.

                     Název a adresa výrobce: …
                     …

                     4.

                     Název a adresa (případného) zástupce výrobce: …
                     …

                     5.

                     Datum předání vozidla ke zkouškám: …

                     6.

                     Dílčí ES schválení typu uděleno/odmítnuto (1)

                     7.

                     Místo: …

                     8.

                     Datum: …

                     9.

                     Podpis: …

            (1)  Nehodící se škrtněte.

      PŘÍLOHA II
      ČÁST A

         Zrušená směrnice a její následná změna

      (uvedená v článku 5)

                  Směrnice Rady 93/32/EHS

                  (Úř. věst. L 188, 29.7.1993, s. 28).

                  Směrnice Komise 1999/24/ES

                  (Úř. věst. L 104, 21.4.1999, s. 16).

            ČÁST B

         Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost

      (uvedené v článku 5)

                  Směrnice

                  Lhůta pro provedení

                  Den použitelnosti

                  93/32/EHS

                  14. prosince 1994

                  14. června 1995 (1)

                  1999/24/ES

                  31. prosince 1999

                  1. ledna 2000 (2)

         (1)  V souladu s čl. 4 odst. 1 třetím pododstavcem směrnice 93/32/EHS:

         „Ode dne uvedeného v prvním pododstavci nesmějí členské státy z důvodů týkajících se držadel pro spolujezdce zakázat první uvedení vozidel, která vyhovují této směrnici, do provozu.“

      Uvedeným dnem je 14. prosinec 1994; viz čl. 4 odst. 1 první pododstavec směrnice 93/32/EHS.

         (2)  V souladu s článkem 2 směrnice 1999/24/ES:

         „1.   Od 1. ledna 2000 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se ručních držadel pro spolujezdce na dvoukolových motorových vozidlech:

                     —

                     odmítnout udělit ES schválení typu pro typ dvoukolového vozidla nebo pro typ ručního držadla pro spolujezdce,

                     —

                     zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu dvoukolových motorových vozidel nebo prodej a uvedení do provozu ručních držadel pro spolujezdce,

               jestliže ruční držadla pro spolujezdce splňují požadavky směrnice 93/32/EHS ve znění této směrnice.
         2.   Od 1. července 2000 členské státy odmítnou udělit ES schválení typu pro jakýkoli typ dvoukolového motorového vozidla z důvodů týkajících se ručních držadel pro spolujezdce nebo pro jakýkoli typ ručního držadla v případě, že nejsou splněny požadavky směrnice 93/32/EHS ve znění této směrnice.“

      PŘÍLOHA III

         Srovnávací tabulka

                  Směrnice 93/32/EHS

                  Směrnice 1999/24/ES

                  Tato směrnice

                  Články 1, 2 a 3

                  Články 1, 2 a 3

                  Čl. 4 odst. 1

                  —

                  Čl. 2 odst. 1

                  Čl. 4 odst. 1

                  Čl. 2 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 2

                  Čl. 4 odst. 3

                  —

                  Článek 5

                  —

                  Článek 6

                  Článek 5

                  Článek 7

                  Příloha

                  Příloha I

                  Dodatek 1

                  Dodatek 1

                  Dodatek 2

                  Dodatek 2

                  —

                  Příloha II

                  —

                  Příloha III