title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy  Text s významem pro EHP

text:
               6.8.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 207/1

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/40/EU
   ze dne 7. července 2010
   o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Nárůst objemu silniční dopravy v Unii, spojený s růstem evropské ekonomiky a s požadavky občanů na mobilitu, je prvořadou příčinou zvyšujícího se přetížení silniční infrastruktury a nárůstu spotřeby energie a je i zdrojem environmentálních a sociálních problémů.

               (2)

               Reakci na tyto hlavní problémy nelze omezit pouze na tradiční opatření, zejména na rozšíření stávající silniční dopravní infrastruktury. Při hledání vhodných řešení pro Unii budou mít významnou úlohu inovace.

               (3)

               Inteligentní dopravní systémy (ITS) jsou pokročilé aplikace, jež – aniž by byly samy o sobě byly inteligentními – mají za cíl poskytovat inovativní služby týkající se různých druhů dopravy a řízení provozu a umožňují různým uživatelům lepší informovanost a poskytují bezpečnější, koordinovanější a „inteligentnější“ používání dopravních sítí.

               (4)

               ITS spojují telekomunikační, elektronické a informační technologie s dopravním inženýrstvím s cílem naplánovat, navrhnout, provozovat, udržovat a řídit dopravní systémy. Použití informačních a komunikačních technologií v odvětví silniční dopravy a jeho rozhraních s jinými druhy dopravy významně přispěje ke snížení vlivu silniční dopravy na životní prostředí a zlepšení účinnosti, včetně energetické účinnosti, bezpečnosti silničního provozu a jeho ochrany před vnějšími hrozbami, včetně přepravy nebezpečných věcí, a veřejné bezpečnosti a mobility osob a věcí a zároveň zajistí fungování vnitřního trhu a vyšší úroveň konkurenceschopnosti a zaměstnanosti. Aplikacemi ITS by však neměly být dotčeny záležitosti týkající se národní bezpečnosti nebo záležitosti nezbytné v zájmu obrany.

               (5)

               Pokrok dosažený při používání informačních a komunikačních technologií v jiných druzích dopravy by se nyní měl projevit i ve vývoji v odvětví silniční dopravy, zejména s cílem zajistit vyšší úroveň integrace mezi silniční dopravou a jinými druhy dopravy.

               (6)

               V některých členských státech jsou vnitrostátní aplikace těchto technologií v odvětví silniční dopravy již zaváděny. Toto zavádění však zůstává roztříštěné a nekoordinované a nemůže zajistit zeměpisnou návaznost služeb ITS v Unii a na jejích vnějších hranicích.

               (7)

               Pro zajištění koordinovaného a účinného zavádění ITS v rámci Unie jako celku je třeba zavést specifikace, včetně případných norem, jež určí další podrobná ustanovení a postupy. Před přijetím jakýchkoliv specifikací by Komise měla posoudit jejich soulad s určitými zásadami, které jsou vymezeny v příloze II. V prvé řadě je třeba upřednostnit čtyři hlavní oblasti vývoje a zavádění ITS. V rámci těchto čtyř oblastí by měly být stanoveny prioritní akce pro vývoj a používání specifikací a norem. Během další realizace ITS by měly být z hlediska dosaženého technologického pokroku a vynaloženého finančního úsilí zohledněny stávající infrastruktury ITS, které již byly jednotlivými členskými státy zavedeny.

               (8)

               V případě přijetí legislativního aktu podle čl. 6 odst. 2 druhého pododstavce této směrnice by měla být odpovídajícím způsobem změněna druhá věta čl. 5 odst. 1.

               (9)

               Specifikace by mimo jiné měly vzít v úvahu zkušenosti a výsledky dosažené v oblasti ITS a měly by na nich stavět, zejména v souvislosti s iniciativou eSafety zahájenou Komisí v dubnu roku 2002. Komise v rámci uvedené iniciativy zřídila fórum eSafety za účelem podpory a dalšího provádění doporučení na podporu vývoje, zavádění a využívání systémů eSafety.

               (10)

               Pravidla a postupy stanovené touto směrnicí by se neměly vztahovat na vozidla, která jsou provozována zejména z důvodu své historické hodnoty a která byla původně registrována nebo typově schválena nebo uvedena do provozu před vstupem této směrnice a jejích prováděcích opatření v platnost.

               (11)

               ITS by měly stavět na interoperabilních systémech založených na otevřených a veřejných normách a dostupných na nediskriminačním základě všem dodavatelům a uživatelům aplikací a služeb.

               (12)

               Zavádění a využívání aplikací a služeb ITS bude vyžadovat zpracování osobních údajů. Toto zpracování by mělo probíhat v souladu s právem Unie, zejména se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (3) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (4). Mimo jiné je na aplikace ITS třeba uplatňovat zásady omezení účelu a minimalizace údajů.

               (13)

               Je zapotřebí podpořit anonymizaci osobních údajů jako jednu ze zásad posílení soukromí jednotlivců. Pokud jde o otázky související s ochranou údajů a soukromí v oblasti aplikací a služeb ITS, Komise by měla případně dále konzultovat evropského inspektora ochrany údajů a požádat o stanovisko pracovní skupinu pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů zřízenou článkem 29 směrnice 95/46/ES.

               (14)

               Zavádění a využívání aplikací a služeb ITS, a zejména informačních služeb o dopravním provozu a cestování, bude vyžadovat zpracování a využívání dat o silniční síti, dopravním provozu a cestování, která jsou součástí dokumentů v držení veřejnoprávních subjektů členských států. Toto zpracování a využívání by mělo být prováděno v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (5).

               (15)

               Specifikace by ve vhodných případech měly zahrnovat podrobná ustanovení o postupu, kterým se řídí posuzování shody nebo vhodnosti pro používání součástí a složek. Tato ustanovení by měla být založena na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (6), zejména pokud jde o moduly pro různé fáze postupů posuzování shody. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (7) již stanoví rámec pro schvalování typu motorových vozidel a jejich součástí a souvisejícího vybavení, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES (8) stanoví pravidla schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES (9) pravidla pro schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů a jejich součástí a souvisejícího vybavení. Při posuzování shody vybavení a aplikací spadajících do oblasti působnosti těchto směrnic by se proto jednalo o zdvojení práce. Zároveň se však uvedené směrnice, ačkoliv se vztahují na vybavení související s ITS, kterými jsou vozidla vybavena, nevztahují na externí programové a jiné vybavení ITS silniční infrastruktury. V takových případech by specifikace mohly stanovit provedení postupu posuzování shody. Tyto postupy by měly být omezeny na nezbytné prvky každého jednotlivého případu.

               (16)

               U aplikací a služeb ITS, pro které jsou zapotřebí přesné a zaručené služby určování času a polohy, by se měly využívat infrastruktury založené na družicových systémech nebo jakékoliv technologie poskytující rovnocennou úroveň přesnosti, jaké například uvádí nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (10) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 683/2008 ze dne 9. července 2008 o dalším provádění evropských programů družicové navigace (EGNOS a Galileo) (11).

               (17)

               Pro uskutečnění aplikací ITS by měly být používány inovativní technologie, jako jsou rádiová identifikační zařízení nebo systémy EGNOS/Galileo, zejména pro sledování polohy a pohybu nákladu na jeho trase a napříč různými druhy dopravy.

               (18)

               Významné zúčastněné subjekty, jako jsou poskytovatelé služeb ITS, sdružení uživatelů ITS, provozovatelé dopravy a zařízení, zástupci výrobního průmyslu, sociální partneři, profesní sdružení a místní orgány, by měly mít možnost poskytovat Komisi poradenství k obchodním a technickým aspektům zavádění ITS v Unii. Za tímto účelem by Komise měla zřídit poradní skupinu pro ITS s cílem zajistit úzkou spolupráci se zúčastněnými stranami a členskými státy. Práce pracovní skupiny by měla být prováděna transparentně a její výsledek by měl být k dispozici výboru zřízenému touto směrnicí.

               (19)

               Je třeba zajistit jednotné prováděcí podmínky pro přijímání pokynů a nezávazných opatření k usnadnění spolupráce členských států na ITS v prioritních oblastech, na pokynech k podávání zpráv členskými státy a na pracovním programu.

               (20)

               Podle článku 291 Smlouvy o fungování EU se pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí, stanoví předem formou nařízení přijatého řádným legislativním postupem. Do přijetí takového nařízení se nadále používá rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (12) s výjimkou regulativního postupu s kontrolou, který se nepoužije.

               (21)

               Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o přijímání specifikací. Zvláště je důležité, aby Komise vedla během přípravné fáze vhodné konzultace, včetně konzultací s odborníky.

               (22)

               Má-li být zaručen koordinovaný přístup, měla by Komise zajistit soudržnost mezi činnostmi výboru zřízeného touto směrnicí a činnostmi výboru zřízeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/52/ES ze dne 29. dubna 2004 o interoperabilitě elektronických systémů pro výběr mýtného ve Společenství (13), výboru zřízeného nařízením Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě (14), výboru zřízeného směrnicí 2007/46/ES a výboru zřízeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES ze dne 14. března 2007 o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (15).

               (23)

               Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění koordinovaného a soudržného zavádění interoperabilních ITS v Unii, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států nebo soukromého sektoru, a proto jej může být z důvodu jeho rozsahu či účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

               (24)

               V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními členských států, a aby tyto tabulky zveřejnily,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Předmět a oblast působnosti
   1.   Tato směrnice stanoví rámec na podporu koordinovaného a soudržného zavádění a využívání inteligentních dopravních systémů (ITS) v rámci Unie, zejména přes hranice mezi členskými státy, a stanoví obecné podmínky nezbytné pro tento účel.
   2.   Tato směrnice stanoví vypracování specifikací pro akce v rámci prioritních oblastí uvedených v článku 2, jakož i pro případné vypracování nezbytných norem.
   3.   Tato směrnice se použije na aplikace a služby ITS v oblasti silniční dopravy a na jejich rozhraní s jinými druhy dopravy, aniž jsou dotčeny záležitosti týkající se národní bezpečnosti nebo záležitosti nezbytné v zájmu obrany.
   Článek 2
   Prioritní oblasti
   1.   Pro účely této směrnice jsou prioritními oblastmi pro vypracování a použití specifikací a norem

               — I.

               optimální využití dat o silniční síti, dopravním provozu a cestování,

               — II.

               návaznost služeb ITS v oblasti řízení provozu a nákladní dopravy,

               — III.

               aplikace ITS pro bezpečnost silničního provozu a jeho ochranu před vnějšími hrozbami,

               — IV.

               propojení vozidla s dopravní infrastrukturou.

         2.   Rozsah prioritních oblastí je blíže určen v příloze II.
   Článek 3
   Prioritní akce
   V rámci prioritních oblastí jsou prioritními akcemi pro vypracování a použití specifikací a norem, jak je stanoveno v příloze I:

               a)

               poskytování multimodálních informačních služeb o cestování v celé Unii;

               b)

               poskytování informačních služeb o dopravním provozu v reálném čase v celé Unii;

               c)

               údaje a postupy pro, je-li to možné, poskytování bezplatných minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům;

               d)

               harmonizované poskytování interoperabilní služby eCall v celé Unii;

               e)

               poskytování informačních služeb pro bezpečná a chráněná parkovací místa pro nákladní a užitková vozidla;

               f)

               poskytování rezervačních služeb pro bezpečná a chráněná parkovací místa pro nákladní a užitková vozidla.

         Článek 4
   Definice
   Pro účely této směrnice se rozumí

               1)

               „inteligentními dopravními systémy“ nebo „ITS“ systémy, ve kterých jsou používány informační a komunikační technologie, v oblasti silniční dopravy, včetně infrastruktury, vozidel a uživatelů, a v oblasti řízení provozu a mobility, jakož i pro rozhraní s jinými druhy dopravy;

               2)

               „interoperabilitou“ schopnost systémů a základních obchodních procesů vyměňovat data a sdílet informace a znalosti;

               3)

               „aplikací ITS“ provozní nástroj pro používání ITS;

               4)

               „službou ITS“ poskytování aplikace ITS prostřednictvím jasně vymezeného organizačního a provozního rámce s cílem přispět k bezpečnosti, účinnosti a pohodlí uživatele nebo k usnadnění či podpoře dopravy a cestování;

               5)

               „poskytovatelem služeb ITS“ jakýkoliv poskytovatel služby ITS, ať již veřejný nebo soukromý;

               6)

               „uživatelem ITS“ jakýkoliv uživatel aplikací nebo služeb ITS včetně cestujících, zranitelných účastníků silničního provozu, uživatelů a provozovatelů silniční dopravní infrastruktury, správců vozových parků a provozovatelů pohotovostních a záchranných služeb;

               7)

               „zranitelnými účastníky silničního provozu“ nemotorizovaní účastníci silničního provozu, jako například chodci a cyklisté, stejně jako motocyklisté a osoby se zdravotním postižením nebo s omezenou schopností pohybu a orientace;

               8)

               „přenosným zařízením“ přenosné komunikační nebo informační zařízení, které si řidič může vzít do vozidla a používat je při řízení nebo uskutečňování dopravy;

               9)

               „platformou“ palubní jednotka nebo jiné zařízení umožňující zavádění, poskytování, využívání a integraci aplikací a služeb ITS;

               10)

               „architekturou“ koncepční návrh, který stanoví strukturu, chování a začlenění daného systému do okolního prostředí;

               11)

               „rozhraním“ zařízení mezi systémy, jehož prostřednictvím dochází k jejich propojení a interakci;

               12)

               „kompatibilitou“ obecná schopnost zařízení nebo systému pracovat s jiným zařízením nebo systémem, a to bez úprav;

               13)

               „návazností služeb“ schopnost zajistit v celé Unii plynule návazné služby na dopravních sítích;

               14)

               „daty o silniční síti“ údaje o charakteristikách silniční infrastruktury, včetně stálého dopravního značení nebo jejích regulačních bezpečnostních prvků;

               15)

               „daty o dopravním provozu“ historické údaje a údaje v reálném čase o chrakteristikách silničního provozu;

               16)

               „daty o cestování“ základní údaje, jako jsou jízdní řády a tarify veřejné dopravy, nezbytné pro poskytování multimodálních informací o cestování před cestou a během ní s cílem usnadnit plánování cesty, rezervaci a úpravy;

               17)

               „specifikací“ závazné opatření, kterým se ustanovují požadavky, postupy nebo jakákoliv jiná příslušná pravidla;

               18)

               „normou“ norma ve smyslu čl. 1 bodu 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (16).

         Článek 5
   Zavádění ITS
   1.   Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby specifikace přijaté Komisí podle článku 6 byly použity na aplikace a služby ITS při jejich zavádění v souladu se zásadami stanovenými v příloze II. Tím není dotčeno právo jednotlivých členských států rozhodnout o vlastním zavedení těchto aplikací a služeb na svém území. Tímto právem není dotčen žádný legislativní akt přijatý podle čl. 6 odst. 2 druhého pododstavce.
   2.   Členské státy rovněž usilují o spolupráci ohledně prioritních oblastí, nejsou-li přijaty žádné specifikace.
   Článek 6
   Specifikace
   1.   Komise nejprve přijme specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti, pokud jde o zavádění a provozní využití ITS v případě prioritních akcí.
   2.   Komise usiluje o to, aby do 27. února 2013 přijala specifikace pro jednu nebo více prioritních akcí.
   Do 12 měsíců po přijetí nezbytných specifikací pro prioritní akci Komise případně předloží, po provedení posouzení dopadů, včetně analýzy nákladů a přínosů, Evropskému parlamentu a Radě návrh na zavedení této prioritní akce v souladu s článkem 294 Smlouvy o fungování EU.
   3.   Komise po přijetí nezbytných specifikací pro prioritní akce přijme specifikace zajišťující kompatibilitu, interoperabilitu a návaznost, pokud jde o zavádění a provozní využití ITS v případě jiných akcí v rámci prioritních oblastí.
   4.   Specifikace v příslušných případech a závislosti na oblasti, na kterou se vztahují, zahrnují jeden nebo více druhů těchto ustanovení:

               a)

               funkční ustanovení, jež popisují úlohy jednotlivých zúčastněných stran a informační tok mezi nimi;

               b)

               technická ustanovení, jež stanovují technické prostředky pro splnění funkčních ustanovení;

               c)

               organizační ustanovení, jež popisují procesní povinnosti jednotlivých zúčastněných stran;

               d)

               ustanovení o službách, jež popisují různé úrovně služeb a jejich obsah pro aplikace a služby ITS.

         5.   Aniž jsou dotčeny postupy podle směrnice 98/34/ES, specifikace případně stanoví podmínky, za nichž mohou členské státy po oznámení Komisi stanovit dodatečná pravidla pro poskytování služeb ITS na celém svém území či na jeho části, za předpokladu, že tato pravidla nenarušují interoperabilitu.
   6.   Specifikace jsou případně založeny na normách uvedených v článku 8.
   Specifikace případně stanoví posuzování shody podle rozhodnutí č. 768/2008/ES.
   Specifikace jsou v souladu se zásadami stanovenými v příloze II.
   7.   Komise před přijetím specifikací provede posouzení dopadů včetně analýzy nákladů a přínosů.
   Článek 7
   Akty v přenesené pravomoci
   1.   Komise může přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikace. Při přijímání takovýchto aktů v přenesené pravomoci jedná Komise v souladu s příslušnými ustanoveními této směrnice, a zejména s článkem 6 a s přílohou II.
   2.   Pro každou z prioritních akcí se přijme samostatný akt v přenesené pravomoci.
   3.   Na akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto článku se použije postup stanovený v článcích 12, 13 a 14.
   Článek 8
   Normy
   1.   V prioritních oblastech a pro prioritní akce se vypracují normy nezbytné k zajištění interoperability, kompatibility a návaznosti pro zavádění a provozní využití ITS. Za tímto účelem Komise po konzultaci s výborem uvedeným v článku 15 požádá příslušné normalizační orgány postupem stanoveným směrnicí 98/34/ES, aby vyvinuly veškeré nezbytné úsilí k rychlému přijetí těchto norem.
   2.   Při udělení mandátu normalizačním orgánům musí být dodrženy zásady stanovené v příloze II, jakož i veškerá funkční ustanovení zahrnutá ve specifikaci přijaté podle článku 6.
   Článek 9
   Nezávazná opatření
   Komise může poradním postupem podle čl. 15 odst. 2 přijmout pokyny a jiná nezávazná opatření k usnadnění spolupráce mezi členskými státy související s prioritními oblastmi.
   Článek 10
   Pravidla pro soukromí, bezpečnost a opakované použití informací
   1.   Členské státy zajistí, aby zpracování osobních údajů v souvislosti s fungováním aplikací a služeb ITS bylo prováděno v souladu s pravidly Unie na ochranu základních práv a svobod jednotlivců, zejména se směrnicemi 95/46/ES a 2002/58/ES.
   2.   Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje byly chráněny proti zneužití, včetně nedovoleného přístupu, úprav nebo ztráty.
   3.   S cílem zajistit soukromí, a aniž je dotčen odstavec 1, je pro provoz aplikací a služeb ITS případně podporováno využití anonymních údajů.
   Aniž je dotčena směrnice 95/46/ES, jsou osobní údaje zpracovávány, pouze pokud je takové zpracování nezbytné pro provoz aplikací a služeb ITS.
   4.   S ohledem na použití směrnice 95/46/ES, a zejména v případě zvláštních kategorií osobních údajů, členské státy rovněž zajistí dodržování ustanovení týkajících se souhlasu ke zpracovávání takových osobních údajů.
   5.   Použije se směrnice 2003/98/ES.
   Článek 11
   Pravidla o odpovědnosti
   Členské státy zajistí, aby záležitosti související s odpovědností, týkající se zavádění a využívání aplikací a služeb ITS uvedených ve specifikacích přijatých podle článku 6, byly řešeny v souladu s právem Unie, včetně zejména směrnice Rady 85/374/EHS ze dne 25. července 1985 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se odpovědnosti za vadné výrobky (17), jakož i v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.
   Článek 12
   Výkon přenesení pravomoci
   1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 7 je svěřena Komisi na dobu sedmi let počínaje dnem 27. srpna 2010. Komise předloží zprávu o přenesených pravomocích nejpozději šest měsíců před koncem pětiletého období, které začíná dnem 27. srpna 2010.
   2.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
   3.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 13 a 14.
   Článek 13
   Zrušení přenesení pravomoci
   1.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 7 zrušit.
   2.   Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, se vynasnaží uvědomit v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede přenesené pravomoci, jejichž přenesení by mělo být zrušeno, a možné důvody tohoto zrušení.
   3.   Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 14
   Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
   1.   Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
   Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
   2.   Pokud Evropský parlament ani Rada v uvedené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, zveřejní se akt v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným.
   Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém záměru námitky nevyslovit.
   3.   Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
   Článek 15
   Postup projednávání ve výboru
   1.   Komisi je nápomocen Evropský výbor pro ITS.
   2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
   Článek 16
   Evropská poradní skupina pro ITS
   Komise zřídí Evropskou poradní skupinu pro ITS, která jí poskytuje poradenství k obchodním a technickým aspektům zavádění a využívání ITS v Unii. Skupina je složena ze zástupců na vysoké úrovni z řad příslušných poskytovatelů služeb ITS, sdružení uživatelů, podnikatelů v dopravě a provozovatelů dopravních zařízení, výrobního průmyslu, sociálních partnerů, profesních sdružení, místních orgánů a dalších příslušných fór.
   Článek 17
   Podávání zpráv
   1.   Členské státy předloží Komisi do 27. srpna 2011 zprávu o svých vnitrostátních činnostech a projektech týkajících se prioritních oblastí.
   2.   Členské státy poskytnou Komisi do 27. srpna 2012 informace o vnitrostátních činnostech v oblasti ITS plánovaných na následující dobu pěti let.
   Pokyny pro podávání zpráv členskými státy budou přijaty poradním postupem podle čl. 15 odst. 2.
   3.   Po první zprávě podávají členské státy každé tři roky zprávu o pokroku dosaženém při zavádění činností uvedených v odstavci 1.
   4.   Komise každé tři roky předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku dosaženém při provádění této směrnice. Ke zprávě přiloží analýzu fungování a provádění, včetně použitých a potřebných finančních zdrojů, článků 5 až 11 a článku 16 a případně vyhodnotí, zda je třeba směrnici upravit.
   5.   Komise přijme do 27. února 2011 poradním postupem podle čl. 15 odst. 2 pracovní program. Pracovní program obsahuje pro každý rok cíle a lhůty pro jeho provedení a v případě nutnosti navrhne nezbytné úpravy.
   Článek 18
   Provádění
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 27. února 2012.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu a jeho znění si stanoví členské státy.
   2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 19
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 20
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 7. července 2010.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            předseda

         O. CHASTEL

      (1)  Úř. věst. C 277, 17.11.2009, s. 85.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 23. dubna 2009 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku), postoj Rady ze dne 10. května 2010 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku), postoj Evropského parlamentu ze dne 6. července 2010 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

      (3)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (4)  Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37.

      (5)  Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 90.

      (6)  Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 82.

      (7)  Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1.

      (8)  Úř. věst. L 124, 9.5.2002, s. 1.

      (9)  Úř. věst. L 171, 9.7.2003, s. 1.

      (10)  Úř. věst. L 3, 5.1.2005, s. 1.

      (11)  Úř. věst. L 196, 24.7.2008, s. 1.

      (12)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (13)  Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 124.

      (14)  Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 8.

      (15)  Úř. věst. L 108, 25.4.2007, s. 1.

      (16)  Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37.

      (17)  Úř. věst. L 210, 7.8.1985, s. 29.

      PŘÍLOHA I

         PRIORITNÍ OBLASTI A AKCE

      (uvedené v článcích 2 a 3)
      —   Prioritní oblast I: Optimální využití dat o silniční síti, dopravním provozu a cestování

      Specifikace a normy pro optimální využití dat o silniční síti, dopravním provozu a cestování zahrnují:
      1.   Specifikace pro prioritní akci a)
      Definice nezbytných požadavků, aby multimodální informační služby o cestování v celé Unii byly přesné a dostupné uživatelům ITS přes hranice, a to na základě

                  —

                  dostupnosti a přístupnosti stávajících a přesných dat o silniční síti a dopravním provozu v reálném čase použitých pro multimodální informace o cestování pro poskytovatele služeb ITS, aniž je dotčena bezpečnost a omezení řízení dopravy,

                  —

                  usnadnění elektronické výměny dat mezi příslušnými veřejnými orgány a zúčastněnými stranami a příslušnými poskytovateli služeb ITS přes hranice,

                  —

                  včasné aktualizace dostupných dat o silniční síti a dopravním provozu pro multimodální informace o cestování příslušnými veřejnými orgány a zúčastněnými stranami,

                  —

                  včasné aktualizace multimodálních informací o cestování poskytovateli služeb ITS.

            2.   Specifikace pro prioritní akci b)
      Definice nezbytných požadavků, aby služby informací o dopravním provozu v reálném čase v celé Unii byly přesné a dostupné uživatelům ITS přes hranice, a to na základě

                  —

                  dostupnosti a přístupnosti stávajících a přesných dat o silniční síti a dopravním provozu v reálném čase použitých pro informace o dopravním provozu v reálném čase pro poskytovatele služeb ITS, aniž je dotčena bezpečnost a omezení řízení dopravy,

                  —

                  usnadnění elektronické výměny dat mezi příslušnými veřejnými orgány a zúčastněnými stranami a příslušnými poskytovateli služeb ITS přes hranice,

                  —

                  včasné aktualizace dostupných dat o silniční síti a dopravním provozu použitých pro informace o dopravním provozu v reálném čase příslušnými veřejnými orgány a zúčastněnými stranami,

                  —

                  včasné aktualizace informací o dopravním provozu v reálném čase poskytovateli služeb ITS.

            3.   Specifikace pro prioritní akce a) a b)

                  3.1

                  Definice nezbytných požadavků pro sběr dat o silniční síti a dopravním provozu příslušnými veřejnými orgány nebo případně soukromým sektorem (např. plánů dispozičních řešení dopravních komunikací, dopravních omezení a doporučených tras, zejména pro těžká nákladní vozidla) a pro jejich poskytování poskytovatelům služeb ITS, na základě

                              —

                              dostupnosti stávajících dat o silniční síti a dopravním provozu (tj. plánů dispozičních řešení dopravních komunikací, dopravních omezení a doporučených tras) získaných příslušnými veřejnými orgány nebo soukromým sektorem pro poskytovatele služeb ITS,

                              —

                              usnadnění elektronické výměny dat mezi příslušnými veřejnými orgány a poskytovateli služeb ITS,

                              —

                              včasné aktualizace dat o silniční síti a dopravním provozu (tj. plánů dispozičních řešení dopravních komunikací, dopravních omezení a doporučených tras) příslušnými veřejnými orgány nebo případně soukromým sektorem,

                              —

                              včasné aktualizace služeb a aplikací ITS poskytovateli služeb ITS pomocí těchto dat o silniční síti a dopravním provozu.

                  3.2

                  Definice nezbytných požadavků, aby data silničních, dopravních a přepravních služeb používaná pro digitální mapy byla přesná a pokud možno dostupná výrobcům digitálních map a poskytovatelům služeb, na základě

                              —

                              dostupnosti stávajících dat o silniční síti a dopravním provozu používaných pro digitální mapy pro výrobce digitálních map a poskytovatele služeb,

                              —

                              usnadnění elektronické výměny dat mezi příslušnými veřejnými orgány a zúčastněnými stranami a soukromými výrobci a poskytovateli digitálních map,

                              —

                              včasné aktualizace dat o silniční síti a dopravním provozu pro digitální mapy příslušnými veřejnými orgány a zúčastněnými stranami,

                              —

                              včasné aktualizace digitálních map výrobci digitálních map a poskytovateli služeb.

            4.   Specifikace pro prioritní akci c)
      Definice minimálních požadavků pro „univerzální dopravní informace“ související s bezpečností silničního provozu, poskytované pokud možno bezplatně všem uživatelům, a jejich minimálního obsahu, na základě

                  —

                  určení a používání normalizovaného seznamu dopravních událostí souvisejících s bezpečností („univerzální dopravní zprávy“), které by měly být uživatelům ITS sdělovány bezplatně,

                  —

                  kompatibility a integrace „univerzálních dopravních zpráv“ do služeb ITS pro dopravní informace v reálném čase a multimodální informace o cestování.

            —   Prioritní oblast II: Návaznost služeb ITS v oblasti řízení provozu a nákladní dopravy

      Specifikace a normy pro návaznost a interoperabilitu služeb řízení provozu a nákladní dopravy, zejména pokud jde o síť TEN-T, zahrnují:
      1.   Specifikace pro jiné akce

                  1.1

                  Definice nezbytných opatření pro vypracování rámcové architektury ITS Evropské unie, jež je zaměřena konkrétně na interoperabilitu spojenou s ITS, návaznost služeb a aspekty multimodality, včetně například multimodálního interoperabilního vystavování jízdních dokladů, a v jejímž rámci mohou členské státy a jejich příslušné orgány ve spolupráci se soukromým sektorem vypracovat vlastní architekturu ITS pro mobilitu na celostátní, regionální či místní úrovni.

                  1.2

                  Definice minimálních nezbytných požadavků na návaznost služeb ITS, zejména pokud jde o přeshraniční služby, pro řízení osobní dopravy v různých druzích dopravy, na základě

                              —

                              usnadnění elektronické výměny dat a informací o dopravním provozu mezi příslušnými středisky dopravních informací či řídícími dopravními ústřednami a jednotlivými zúčastněnými stranami přes hranice a případně mezi regiony nebo mezi městskými a meziměstskými oblastmi,

                              —

                              používání normalizovaných informačních toků nebo dopravních rozhraní mezi příslušnými středisky dopravních informací či řídícími dopravními ústřednami a jednotlivými zúčastněnými stranami.

                  1.3

                  Definice minimálních nezbytných požadavků na návaznost služeb ITS pro řízení nákladní dopravy v dopravních koridorech a napříč různými druhy dopravy, na základě

                              —

                              usnadnění elektronické výměny dat a informací o dopravním provozu mezi příslušnými středisky dopravních informací či řídícími dopravními ústřednami a jednotlivými zúčastněnými stranami přes hranice a případně mezi regiony nebo mezi městskými a meziměstskými oblastmi,

                              —

                              používání normalizovaných informačních toků nebo dopravních rozhraní mezi příslušnými středisky dopravních informací či řídícími dopravními ústřednami a jednotlivými zúčastněnými stranami.

                  1.4

                  Definice nezbytných opatření pro provádění aplikací ITS (zejména sledování a vyhledávání nákladu během jeho cesty a napříč různými druhy dopravy) pro logistiku nákladní dopravy (eFreight), na základě

                              —

                              dostupnosti příslušných technologií ITS pro subjekty vyvíjející aplikace ITS a jejich využívání těmito subjekty,

                              —

                              začlenění výsledků určování polohy do nástrojů a řídících dopravních ústředen.

                  1.5

                  Definice nezbytných rozhraní k zajištění interoperability a kompatibility mezi městskou architekturou ITS a evropskou architekturou ITS, na základě:

                              —

                              dostupnosti dat o veřejné dopravě, plánování cesty, poptávce po dopravě, dat o dopravním provozu a dat o parkování pro řídící ústředny měst a poskytovatele služeb,

                              —

                              usnadnění elektronické výměny dat mezi různými řídícími ústřednami měst a poskytovateli služeb pro veřejnou nebo soukromou dopravu a napříč všemi možnými druhy dopravy,

                              —

                              začlenění veškerých příslušných dat a informací do jedné architektury.

            —   Prioritní oblast III: Aplikace ITS pro bezpečnost a ochranu před vnějšími hrozbami

      Specifikace a normy pro aplikace ITS pro bezpečnost silničního provozu a jeho ochranu před vnějšími hrozbami zahrnují:

                  1.

                  Specifikace pro prioritní akci d)
                  Definice nezbytných opatření pro harmonizované poskytování interoperabilní služby eCall v celé Unii, včetně

                              —

                              dostupnosti požadovaných palubních dat ITS, která mají být vyměňována,

                              —

                              dostupnosti nezbytného zařízení v centrech pro tísňová volání, která přijímají data vysílaná z vozidel,

                              —

                              usnadnění elektronické výměny dat mezi vozidly a centry pro tísňová volání.

                  2.

                  Specifikace pro prioritní akci e)
                  Definice nezbytných opatření pro poskytnutí informačních služeb na základě ITS pro bezpečná a chráněná parkovací místa pro nákladní a užitková vozidla, zejména na místech pro poskytování služeb a na odpočívadlech na silnicích, na základě

                              —

                              dostupnosti informací o parkování na silniční síti pro uživatele,

                              —

                              usnadnění elektronické výměny dat mezi parkovišti na silniční síti, středisky a vozidly.

                  3.

                  Specifikace pro prioritní akci f)
                  Definice nezbytných opatření pro poskytování rezervačních služeb na základě ITS pro bezpečná a chráněná parkovací místa pro nákladní a užitková vozidla, na základě

                              —

                              dostupnosti informací o parkování na silniční síti pro uživatele,

                              —

                              usnadnění elektronické výměny dat mezi parkovišti na silniční síti, středisky a vozidly,

                              —

                              začlenění příslušných technologií ITS do vozidel i do zařízení pro parkování na silniční síti, které aktualizují informace o dostupném parkovacím prostoru pro účely rezervace.

                  4.

                  Specifikace pro jiné akce

                              4.1

                              Definice nezbytných opatření pro podporu bezpečnosti účastníků silničního provozu, pokud jde o jejich palubní rozhraní mezi člověkem a strojem a používání přenosných zařízení na podporu řízení nebo uskutečňování dopravy, jakož i zabezpečení komunikace ve vozidle.

                              4.2

                              Definice nezbytných opatření, která zlepší bezpečnost a pohodlí zranitelných účastníků silničního provozu u všech příslušných aplikací ITS.

                              4.3

                              Definice nezbytných opatření pro začlenění vyspělých informačních systémů určených pro podporu řízení do vozidel a silniční infrastruktury, na které se nevztahuje oblast působnosti směrnic 2007/46/ES, 2002/24/EC a 2003/37/EC.

            —   Prioritní oblast IV: Propojení vozidla s dopravní infrastrukturou

      Specifikace a normy pro propojení vozidla s dopravní infrastrukturou zahrnují:

                  1.

                  Specifikace pro jiné akce

                              1.1

                              Definice nezbytných opatření pro integraci různých aplikací ITS do otevřené palubní platformy, na základě

                                          —

                                          určení funkčních požadavků stávajících nebo plánovaných aplikací ITS,

                                          —

                                          definice architektury s otevřeným systémem, která definuje funkce a rozhraní nezbytné pro interoperabilitu či propojení se systémy a zařízeními infrastruktury,

                                          —

                                          integrace budoucích nových nebo modernizovaných aplikací ITS způsobem „plug and play“ do otevřené palubní platformy,

                                          —

                                          využití normalizace norem k přijetí architektury a otevřených palubních specifikací.

                              1.2

                              Definice nezbytných opatření pro další pokrok ve vývoji a zavádění spolupracujících systémů (mezi jednotlivými vozidly, vozidlem a infrastrukturou a mezi jednotlivými infrastrukturami), na základě

                                          —

                                          usnadnění výměny dat a informací mezi jednotlivými vozidly, vozidlem a infrastrukturou a mezi jednotlivými infrastrukturami,

                                          —

                                          dostupnosti příslušných dat nebo informací, které mají být vyměňovány, pro příslušné vozidlo nebo silniční infrastrukturu,

                                          —

                                          používání normalizovaného formátu zpráv pro tuto výměnu dat nebo informací mezi vozidlem a infrastrukturou,

                                          —

                                          definice komunikační infrastruktury pro výměnu dat a informací mezi jednotlivými vozidly, vozidlem a infrastrukturou a mezi jednotlivými infrastrukturami,

                                          —

                                          využívání normalizace k přijetí příslušných architektur.

      PŘÍLOHA II
      ZÁSADY PRO SPECIFIKACE A ZAVÁDĚNÍ ITS
      (uvedené v článcích 5, 6 a 8)
      Přijímání specifikací, udělování mandátů pro normy a výběr a zavádění aplikací a služeb ITS je založeno na posouzení potřeb zahrnujícím všechny příslušné zúčastněné strany a musí být v souladu s těmito zásadami. Tato opatření musí
      a)   být účinná– hmatatelně přispívají k řešení klíčových problémů, které ovlivňují silniční dopravu v Evropě (např. omezení přetížení, snížení emisí, zlepšení energetické účinnosti, dosažení vyšší úrovně bezpečnosti a ochrany, včetně zranitelných účastníků silničního provozu);
      b)   být hospodárná– optimalizují poměr nákladů ve vztahu k výstupu s ohledem na splnění cílů;
      c)   být přiměřená– při zohlednění místních, regionálních, vnitrostátních a evropských specifik případně umožňují různé úrovně dosažitelné kvality a poskytování služeb;
      d)   podporovat návaznost služeb– zajišťují plynule navazující služby v celé Unii, zejména pokud jde o transevropskou síť, a případně na jejích vnějších hranicích, při zavádění služeb ITS. Návaznost služeb by měla být zajištěna na úrovni upravené podle povahy dopravních sítí spojujících jednotlivé země, a případně jednotlivé regiony a města s venkovskými oblastmi;
      e)   zajišťovat interoperabilitu– zajišťují, aby systémy a základní obchodní procesy měly kapacitu pro výměnu dat a sdílení informací a znalostí, aby tak umožnily účinné poskytování služeb ITS;
      f)   podporovat zpětnou kompatibilitu– zajišťují případně schopnost systémů ITS pracovat se stávajícími systémy, které mají stejný účel, aniž by bránily rozvoji nových technologií;
      g)   vycházet z vlastností stávajících vnitrostátních infrastruktur a sítí– zohledňují základní rozdíly mezi vlastnostmi dopravních sítí, zejména ve velikosti objemu provozu a v povětrnostních podmínkách silničního provozu;
      h)   podporovat rovnost přístupu– nebrání zranitelným účastníkům silničního provozu v přístupu k aplikacím a službám ITS ani je v přístupu nediskriminují;
      i)   podporovat vyspělost– po odpovídajícím posouzení rizik prokazují stabilitu inovativních systémů ITS prostřednictvím dostatečné úrovně technického rozvoje a provozního využití;
      j)   poskytovat kvalitní určování času a polohy– používají infrastruktury založené na družicových systémech nebo jakékoliv technologie poskytující rovnocennou míru přesnosti pro účely aplikací a služeb ITS, které vyžadují globální, kontinuální a přesné služby se zaručenou časovou přesností a polohou;
      k)   usnadňovat intermodalitu– zohledňují případnou koordinaci různých druhů dopravy při zavádění ITS;
      l)   dodržovat soudržnost– zohlední stávající pravidla, politiky a činnosti Unie, které jsou důležité pro oblast ITS, zejména v oblasti normalizace.


Důležité právní upozornění

|

31987L0372

Směrnice Rady ze dne 25. června 1987 o frekvenčních pásmech vyhrazených pro koordinované zavedení veřejných celoevropských buňkových digitálních pozemních mobilních komunikačních systémů ve Společenství

Úřední věstník L 196 , 17/07/1987 S. 0085 - 0086 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 16 S. 0151  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 16 S. 0151  CS.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289  ET.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289  HU.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289  LT.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289  LV.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289  MT.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289  PL.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289  SK.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289  SL.ES Kapitola 13 Svazek 008 S. 289

		Směrnice Radyze dne 25. června 1987o frekvenčních pásmech vyhrazených pro koordinované zavedení veřejných celoevropských buňkových digitálních pozemních mobilních komunikačních systémů ve Společenství(87/372/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],vzhledem k tomu, že podle doporučení 84/549/EHS [3] by měly být zavedeny služby na základě společného harmonizovaného přístupu v odvětví telekomunikací;vzhledem k tomu, že zdroje nabízené moderními telekomunikačními sítěmi by měly být plně využívány pro hospodářský rozvoj Společenství;vzhledem k tomu, že mobilní radiokomunikační služby jsou jediným prostředkem pro navazování kontaktu s uživateli, kteří cestují, a nejúčinnějším prostředkem pro spojení těchto uživatelů s veřejnými telekomunikačními sítěmi;vzhledem k tomu, že mobilní komunikace závisí na přidělení a dostupnosti frekvenčních pásem, které umožňují předávat a přijímat informace mezi pevnými a pohyblivými stanicemi;vzhledem k tomu, že frekvence a pozemní mobilní komunikační systémy používané v současnosti ve Společenství se značně liší a neumožňují všem uživatelům, kteří cestují ve vozidlech, na lodích, ve vlacích, nebo pěšky na celém území Společenství, včetně vnitrozemských a pobřežních vod, využívat služeb a trhů v evropském měřítku;vzhledem k tomu, že přechod ke druhé generaci buňkových digitálních mobilních komunikačních systémů poskytne jedinečnou příležitost ke zřízení skutečně celoevropských mobilních komunikačních systémů;vzhledem k tomu, že Evropská konference správ pošt a telekomunikací (CEPT) tomuto systému doporučila přidělení frekvencí 890 - 915 a 935 - 960 MHz v souladu s Radiokomunikačním řádem, kterým Mezinárodní telekomunikační unie (ITU) rovněž přiděluje tyto frekvence mobilním radiokomunikačním službám;vzhledem k tomu, že část těchto frekvenčních pásem je používána nebo bude používána některými členskými státy pro prozatímní systémy a další radiokomunikační služby;vzhledem k tomu, že zlepšující se dostupnost úplného rozsahu výše uvedených frekvenčních pásem je nepostradatelná pro zřízení skutečně celoevropských mobilních komunikačních systémů;vzhledem k tomu, že provedení doporučení Rady 87/371/EHS ze dne 25. června 1987 o koordinovaném zavedení veřejných celoevropských buňkových digitálních pozemních mobilních komunikačních systémů ve Společenství [4] s cílem zahájit nejpozději v roce 1991 provoz celoevropského systému, umožní rychlé určení pásma pro radiový přenos;vzhledem k tomu, že na základě současného vývoje technologie a trhu se zdá reálné stanovit, že frekvenční pásma 850–915 MHz a 935–960 MHz budou obsazena výhradně celoevropským systémem nejpozději do deseti let od 1. ledna 1991;vzhledem k tomu, že směrnice Rady 86/361/EHS ze dne 24. července 1986 o počátečním stádiu vzájemného uznávání schválení typu telekomunikačních koncových zařízení [5] umožní rychlé zavedení společných specifikací shody pro celoevropský buňkový digitální mobilní komunikační systém;vzhledem k tomu, že zpráva o veřejných mobilních komunikačních systémech zpracovaná Skupinou pro analýzy a prognózy (GAP) pro Skupinu vyšších úředníků pro odvětví telekomunikací (SOG-T) zaměřila pozornost na nutné zajištění dostupnosti vhodných frekvencí jako předběžné základní podmínky pro zřízení celoevropského buňkového digitálního mobilního komunikačního systému;vzhledem k tomu, že správy telekomunikací, Evropská konference správ pošt a telekomunikací (CEPT) a výrobci telekomunikačních zařízení v členských státech zaujali k této zprávě kladné stanovisko,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy zajistí, aby frekvenční pásma 905 - 914 a 950 - 959 MHz nebo odpovídající části pásem zmíněných v odstavci 2 byly od 1. ledna 1991 určeny výhradně [6] pro službu veřejného celoevropského buňkového digitálního mobilního komunikačního systému.2. Členské státy zajistí přípravu nezbytných plánů, aby služba veřejného celoevropského buňkového digitálního mobilního komunikačního systému mohla v souladu s obchodními požadavky a v co nejkratší době obsadit celá pásma 890 - 915 a 935 - 960 MHz.Článek 2Komise předloží Radě nejpozději do konce roku 1996 zprávu o provádění této směrnice.Článek 3Pro účely této směrnice se službou veřejného celoevropského buňkového digitálního mobilního komunikačního systému rozumí veřejná buňková radiokomunikační služba, která je v každém členském státě zajišťována podle společné specifikace, jež zejména stanoví, že všechny zvukové signály jsou před radiovým přenosem kódovány do dvojkových symbolů, a jež umožňuje uživatelům služby v jednom členském státu získat rovněž přístup ke službě jiného členského státu.Článek 41. Členské státy uvedou v účinnost ustanovení nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do osmnácti měsíců od jejího oznámení [7]. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, která přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Článek 5Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 25. června 1987.Za RadupředsedaH. De Croo[1] Úř. věst. C 69, 17.3.1987, s. 9.[2] Úř. věst. C 125, 11.5.1987, s. 159.[3] Úř. věst. L 298, 16.11.1984, s. 49.[4] Úř. věst. L 196/86, 17.7.1987, s. 81.[5] Úř. věst. L 217, 5.8.1986, s. 21.[6] S výjimkou použití těchto frekvencí pro spoje typu bod – bod, které existují v době vstupu této směrnice v platnost, za předpokladu, že neruší celoevropský buňkový digitální mobilní komunikační provoz a nebrání jeho zavedení nebo rozšíření.[7] Tato směrnice byla členským státům oznámena dne 26. června 1987.--------------------------------------------------


title: Směrnice Rady 2002/54/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva řepy na trh

text:
Důležité právní upozornění

|

32002L0054

Úřední věstník L 193 , 20/07/2002 S. 0012 - 0032

		Směrnice Rady 2002/54/ESze dne 13. června 2002o uvádění osiva řepy na trhRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem,vzhledem k těmto důvodům:(1) Směrnice Rady 66/400/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva řepy na trh [2] byla opakovaně a podstatně změněna [3]. Z důvodu jasnosti a účelnosti by uvedená směrnice měla být kodifikována.(2) Produkce cukrové a krmné řepy (dále jen "řepy") zaujímá v zemědělství Společenství významné místo.(3) Uspokojivé výsledky při pěstování řepy závisí do značné míry na použití vhodného osiva.(4) Větší výnosnosti při pěstování řepy ve Společenství bude dosaženo, pokud členské státy budou při výběrů odrůd povolených pro uvádění na trh uplatňovat jednotná a co nejpřísnější pravidla. Proto směrnice Rady 2002/53/ES [4] stanoví Společný katalog odrůd druhů zemědělských rostlin.(5) Je žádoucí vytvořit na základě zkušeností se systémy členských států a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj jednotný systém uznávání pro Společenství. V souvislosti s konsolidací vnitřního trhu by se systém Společenství měl uplatňovat na produkci určenou k uvedení na trh a na uvádění na trh ve Společenství, aniž by členským státům poskytoval možnost jednostranně se od něj odchýlit způsobem, který by bránil volnému pohybu osiv ve Společenství.(6) Obecně by mělo být uvádění osiva řepy na trh povoleno pouze tehdy, bylo-li v souladu s pravidly pro uznávání úředně přezkoušeno a uznáno jako základní osivo nebo certifikované osivo. Volba termínů "základní osivo" a "certifikované osivo" vychází ze stávající mezinárodní terminologie. Za určitých podmínek by mělo být možné uvést na trh šlechtitelské osivo generací předcházejících základnímu osivu a nezpracované osivo.(7) Pravidla Společenství by se neměla vztahovat na osivo, které je prokazatelně určeno k vývozu do třetích zemí.(8) Ke zlepšení jakosti osiva řepy ve Společenství musí být stanoveny určité podmínky týkající se zejména polyploidicity, jednoklíčkovosti, segmentace, technické čistoty, klíčivosti a vlhkosti.(9) K zajištění pravosti osiva musí být stanovena pravidla Společenství pro balení, odběr vzorků, uzavírání a označování. Za tímto účelem musí návěsky uvádět údaje nezbytné pro výkon úřední kontroly a pro informování zemědělců, a musí odkazovat na uznání v rámci Společenství.(10) Měla by být stanovena pravidla pro uvádění na trh chemicky ošetřeného osiva a osiva vhodného pro ekologické zemědělství, a pravidla pro zachování genetických zdrojů rostlin, které umožní zachování odrůd ohrožených genetickou erozí využitím in situ.(11) Aniž jsou dotčena ustanovení článku 14 Smlouvy, měly by být za určitých podmínek povoleny odchylky. Členské státy, které využijí odchylek, by si měly při kontrole vzájemně poskytovat správní pomoc.(12) Členské státy by měly přijmout vhodná kontrolní opatření, aby bylo při uvádění osiva na trh zajištěno dodržování jakostních požadavků a předpisů o zachování pravosti.(13) Uvádění na trh osiva, které tyto podmínky splňuje, by mělo podléhat pouze těm omezením, která stanoví pravidla Společenství, aniž je dotčen článek 30 Smlouvy.(14) Je nezbytné, aby osivo, které bylo v jiné zemi získáno množením základního osiva uznaného v některém členském státě, bylo za určitých podmínek uznáno za osivo rozmnožené v daném členském státě.(15) Je žádoucí stanovit, že osivo řepy sklizené ve třetích zemích může být uváděno na trh ve Společenství pouze tehdy, pokud poskytuje stejné záruky jako osivo, které bylo úředně uznáno ve Společenství a které je v souladu s pravidly Společenství.(16) V obdobích, kdy dochází k obtížím v zásobování certifikovaným osivem různých kategorií, lze dočasně povolit uvést na trh kategorii osiva, která podléhá méně přísným požadavkům, a odrůdy osiva, které nejsou zahrnuty do společného katalogu odrůd, ani do národního katalogu odrůd.(17) Za účelem harmonizace technických metod uznávání používaných v členských státech a proto, aby bylo možné porovnávat osiva uznaná ve Společenství a osiva pocházející ze třetích zemí, by měly být v členských státech zavedeny srovnávací zkoušky Společenství pro každoroční následné kontroly osiv kategorie "certifikované osivo".(18) Je žádoucí uspořádat časově omezené testy, aby se nalezla lepší náhradní řešení pro některé prvky uznávacích postupů přijatých na základě této směrnice.(19) V souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [5] by měla být přijata opatření nutná k provedení této směrnice.(20) Touto směrnicí nejsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v příloze V části B,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Tato směrnice se vztahuje na produkci osiva řepy určeného k uvedení na trh a na jeho uvádění na trh ve Společenství.Nevztahuje se na osivo řepy, které je prokazatelně určeno k vývozu do třetích zemí.Článek 21. Pro účely této směrnice se rozumí:a) "uvedením na trh" prodej, držení za účelem prodeje, nabízení k prodeji a každé zcizení, dodání nebo převod osiva ve prospěch třetí osoby, za úplatu nebo bezplatně, k obchodnímu využití.Za uvedení na trh se nepovažuje takové nakládání s osivem, jehož účelem není obchodní využití odrůdy, například tato jednání:- dodání osiva úředním zkušebnám a kontrolním subjektům,- dodání osiva poskytovatelům služeb za účelem zpracování nebo balení, pokud poskytovatel služeb nenabývá k dodanému osivu žádná práva.Za uvedení na trh se za určitých podmínek nepovažuje dodání osiva poskytovatelům služeb na výrobu určitých zemědělských surovin k průmyslovým účelům nebo na množení osiva k tomuto účelu, pokud poskytovatel služeb nenabývá k dodanému osivu nebo materiálu z něj žádná práva. Dodavatel osiva předloží uznávajícímu orgánu kopii příslušných částí smlouvy uzavřené s poskytovatelem služeb a tato smlouva musí odkazovat na normy a podmínky, které dodané osivo splňuje.Prováděcí pravidla k tomuto ustanovení se stanoví postupem podle čl. 28 odst. 2;b) "řepou" cukrová řepa a krmná řepa druhu Beta vulgaris L.;c) "základním osivem" osivo,i) které bylo vypěstováno na odpovědnost pěstitele podle přísných zásad šlechtění odrůdy;ii) které je určeno k produkci osiva kategorie "certifikované osivo";iii) které, s výhradou článku 5, vyhovuje požadavkům na základní osivo stanoveným v příloze I, aiv) u kterého bylo úřední zkouškou zjištěno splnění výše uvedených požadavků;d) "certifikovaným osivem" osivo,i) které pochází bezprostředně ze základního osiva;ii) které je určeno k produkci řepy;iii) které, s výhradou čl. 5 písm. b), vyhovuje požadavkům na certifikované osivo stanoveným v příloze 1, aiv) - u kterého bylo úřední zkouškou zjištěno splnění výše uvedených požadavků, nebo- u kterého bylo v případě podmínek stanovených v příloze I části A úřední zkouškou nebo zkouškou provedenou pod úředním dohledem zjištěno splnění těchto požadavků;e) "jednoklíčkovým osivem" geneticky jednoklíčkové osivo;f) "osivem pro přesný výsev" osivo určené pro použití k přesnému výsevu, které v souladu s přílohou I částí B bodem 3 písm. b) podbody bb) a cc) dává jedinou sazečku;g) "úředními opatřeními" opatření přijatái) státními orgány neboii) právnickou osobou zřízenou na základě veřejného nebo soukromého práva, jednající jménem státu neboiii) v případě pomocných činností, které rovněž podléhají dohledu státu, přísežnou fyzickou osobouza předpokladu, že osoby uvedené v bodech ii) a iii) nemají osobní zájem na výsledku těchto opatření;h) "malými baleními ES" balení, která obsahují tato certifikovaná osiva:i) jednoklíčkové osivo nebo osivo pro přesný výsev: do celkového počtu 100000 klubíček či semen nebo do celkové čisté hmotnosti 2,5 kg, s výjimkou případných granulovaných pesticidů, granulovacích látek nebo jiných tuhých přídavných látek;ii) osiva s výjimkou jednoklíčkového osiva a osiva pro přesný výsev: do celkové čisté hmotnosti 10 kg, s výjimkou případných granulovaných pesticidů, granulovacích látek nebo jiných tuhých přídavných látek.2. Typy odrůd, včetně komponentů, určené k uznání podle této směrnice lze určit a definovat postupem podle čl. 28 odst. 2.3. Provádění zkoušky pod úředním dohledem podle odst. 1 písm. d) bodu iv) druhé odrážky vyhovuje těmto požadavkům:a) inspektoři:i) mají nezbytnou odbornou způsobilost;ii) nemají na provádění zkoušek osobní zájem;iii) jsou úředně schváleni orgánem daného členského státu příslušným k uznávání osiva, přičemž toto schválení je podmíněno buď složením přísahy nebo podepsáním písemného prohlášení, v němž se zavazují dodržovat pravidla platná pro úřední zkoušky;iv) provádějí zkoušky pod úředním dohledem podle pravidel platných pro úřední zkoušky;b) množitelské porosty, které jsou předmětem inspekce, vzešly z osiva, které bylo podrobeno úřední následné kontrole s uspokojivými výsledky;c) část množitelských porostů je předmětem inspekce prováděné úředními inspektory. Tato část činí 10 % u samosprašných porostů a 20 % u cizosprašných porostů, a 5 % nebo 15 % u druhů, pro které členské státy stanoví úřední laboratorní vyšetření odrůdové pravosti a odrůdové čistoty podle morfologických a fyziologických znaků nebo případně biochemickou analýzou;d) část vzorků partií osiva sklizeného z množitelských porostů je odebrána pro úřední následné kontroly a případně pro laboratorní vyšetření osiva týkající se odrůdové pravosti a odrůdové čistoty.Členské státy stanoví sankce, které se ukládají za porušení pravidel uvedených v prvním pododstavci o zkouškách pod úředním dohledem. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Mezi sankce lze zařadit to, že inspektorům při úmyslném nebo nedbalostním porušení pravidel platných pro úřední zkoušky orgán příslušný pro uznávání osiva odebere úřední schválení podle písmena a) bodu iii) prvního pododstavce. V takovém případě se zruší provedená uznání přezkoušeného osiva, ledaže lze prokázat, že dané osivo skutečně splňuje veškeré požadavky.4. Další opatření pro provádění zkoušek pod úředním dohledem mohou být přijata postupem podle čl. 28 odst. 2.Až do přijetí těchto opatření platí podmínky článku 2 rozhodnutí Komise 89/540/EHS [6].Článek 31. Členské státy stanoví, že na trh lze uvádět pouze osivo řepy, které bylo úředně uznáno jako "základní osivo" nebo "certifikované osivo".2. Členské státy zajistí, aby úřední zkoušky osiva probíhaly v souladu s obvyklými mezinárodními metodami, pokud takové metody existují.Článek 4Aniž je dotčen čl. 3 odst. 1, členské státy stanoví, že na trh může být uváděno:- šlechtitelské osivo generací předcházejících základnímu osivu a- nezpracované osivo uváděné na trh ke zpracování, pokud je zajištěna pravost tohoto osiva.Článek 5Členské státy mohou odchylně od článku 3 povolit,a) aby bylo úředně uznáno a uváděno na trh základní osivo, které nevyhovuje požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze I; za tímto účelem se přijmou veškerá nezbytná opatření, aby dodavatel zaručil určitou klíčivost, kterou při uvádění na trh uvede na zvláštní návěsce, která musí obsahovat jeho jméno, adresu a číslo partie;b) aby v zájmu rychlejšího zásobování osivem bylo úředně uznáno a uváděno na trh až po prvního obchodního příjemce osivo kategorií "základní osivo" nebo "certifikované osivo", u kterého dosud nebyly ukončeny úřední zkoušky týkající se vyhovění požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze I. Uznání se provede pouze po předložení předběžného protokolu o analýze osiva a za podmínky, že je uvedeno jméno a adresa prvního příjemce; budou přijata veškerá nezbytná opatření, aby dodavatel zaručil klíčivost vyplývající z předběžné analýzy; tuto klíčivost uvede dodavatel při uvádění na trh na zvláštní návěsce, která musí obsahovat jeho jméno a adresu a číslo partie.S výjimkou případů množení mimo Společenství uvedených v článku 22 se tato ustanovení nevztahují na osivo dovážené ze třetích zemí.Členské státy, které využijí odchylky podle písmena a) nebo b), si při kontrole vzájemně poskytují správní pomoc.Článek 61. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 1, mohou členské státy povolit producentům usazeným na svém území, aby uváděli na trh:a) malá množství osiva pro vědecké účely nebo pro účely šlechtění;b) přiměřená množství osiva pro jiné testovací nebo pokusné účely, pokud osivo náleží k odrůdě, pro kterou byla v daném členském státě podána žádost o zápis do katalogu odrůd.V případě geneticky modifikovaného materiálu může být povolení uděleno pouze tehdy, pokud byla učiněna veškerá vhodná opatření k tomu, aby se předešlo nepříznivým účinkům na lidské zdraví a na životní prostředí. Na posuzování rizika pro životní prostředí, které je k tomuto účelu třeba provést, se použije přiměřeně čl. 7 odst. 4 směrnice 2002/53/ES.2. Účely, pro které lze udělit povolení podle odst. 1 písm. b), předpisy o označování balení, množství a podmínky, za kterých mohou členské státy povolení udělovat, se stanoví postupem podle čl. 28 odst. 2.3. Povolení, která členské státy udělily producentům usazeným na svém území pro účely uvedené v odstavci 1 před 14. prosincem 1998, zůstávají v platnosti do doby, než budou přijaty předpisy uvedené v odstavci 2. Od uvedeného okamžiku musí být všechna povolení v souladu s předpisy přijatými podle odstavce 2.Článek 7Pokud jde o požadavky uvedené v příloze I, mohou členské státy stanovit pro uznávání tuzemské produkce dodatečné nebo přísnější požadavky.Článek 8Členské státy stanoví, že popis genetických komponent, pokud se vyžaduje, je na žádost pěstitele považován za důvěrný.Článek 91. Členské státy stanoví, že v průběhu kontroly odrůd a při zkouškách osiva pro uznání musí být vzorky odebírány úředně pomocí vhodných metod.2. Při zkouškách osiva pro uznání musí být vzorky odebírány z homogenních partií; maximální hmotnost partie a minimální hmotnost vzorku jsou uvedeny v příloze II.Článek 101. Členské státy stanoví, že základní a certifikované osivo smí být uváděno na trh pouze v dostatečně homogenních partiích a v uzavřených baleních, která jsou opatřena uzávěrem a označena podle článků 11, 12 nebo 13.2. Členské státy mohou pro prodej malých množství konečnému spotřebiteli stanovit odchylky od odstavce 1 týkající se balení, uzávěru a označování.Článek 111. Členské státy stanoví, že balení základního a certifikovaného osiva, s výjimkou certifikovaného osiva v podobě malých balení ES, musí být uzavřena úředně nebo pod úředním dohledem tak, aby nemohla být otevřena bez znehodnocení uzávěru nebo bez zanechání stop po manipulaci na úřední návěsce podle článku 12 nebo na balení.Aby bylo uzavření zajištěno, musí uzavírací systém zahrnovat alespoň buď připevnění úřední návěsky, nebo připevnění úřední plomby.Opatření uvedená v druhém pododstavci nejsou nezbytná, pokud se použije uzavírací systém na jedno použití.Postupem podle čl. 28 odst. 2 lze stanovit, zda určitý uzavírací systém vyhovuje tomuto odstavci.2. Členské státy stanoví, že s výjimkou malých balení ES, smějí být balení jednou nebo víckrát znovu uzavřena pouze úředně nebo pod úředním dohledem. V takovém případě se na návěsce podle článku 12 uvede také údaj o posledním uzavření, datum a orgán, který toto uzavření provedl.3. Členské státy stanoví, že malá balení ES musí být uzavřena tak, aby nemohla být otevřena bez znehodnocení uzávěru nebo bez zanechání stop po manipulaci na návěsce nebo balení. Postupem podle čl. 28 odst. 2 lze stanovit, zda určitý uzavírací systém vyhovuje tomuto odstavci. Balení smějí být jednou nebo víckrát znovu otevřena pouze pod úředním dohledem.Článek 12Členské státy stanoví, že balení základního a certifikovaného osiva, s výjimkou certifikovaného osiva v podobě malých balení ES:a) musí být na vnější straně opatřena nepoužitou úřední návěskou, která splňuje podmínky stanovené v příloze III části A a obsahuje údaje v některém z úředních jazyků Společenství. Barva návěsky je pro základní osivo bílá a pro certifikované osivo modrá. Pokud se používá přivazovací návěska, musí být její připevnění ve všech případech zajištěno úřední plombou. Pokud v případech uvedených v čl. 5 písm. a) základní osivo nevyhovuje požadavkům klíčivosti stanoveným v příloze I, vyznačí se tato skutečnost na návěsce. Použití úředních nálepek je povoleno. Postupem podle čl. 28 odst. 2 lze povolit tisk předepsaných údajů na obal nesmazatelnou barvou pod úředním dohledem na základě vzoru stanoveného pro návěsku;b) musí obsahovat úřední doložku v barvě návěsky obsahující alespoň údaje stanovené pro návěsku v příloze III části A oddílu I bodech 3, 5, 6, 11 a 12. Doložka musí být vypracována tak, aby nebyla zaměnitelná s úřední návěskou podle písmene a). Tato doložka není požadována, pokud jsou údaje na obalu vytištěny nesmazatelnou barvou nebo pokud se v souladu s písmenem a) použije nálepka nebo návěska z neroztržitelného materiálu.Článek 131. Členské státy stanoví, že malá balení ES:a) musí být na vnější straně opatřena návěskou dodavatele podle přílohy III části B, tištěným nápisem nebo otiskem razítka v některém z úředních jazyků Společenství; u průhledných obalů může být návěska umístěna uvnitř, pokud je čitelná skrze obal; barva návěsky je pro základní osivo bílá a pro certifikované osivo modrá;b) musí nést na vnější straně nebo na návěsce dodavatele podle písmene a) úředně přidělené pořadové číslo; pokud se použije úřední nálepka, je barva nálepky pro základní osivo bílá a pro certifikované osivo modrá; způsoby vyznačení pořadového čísla mohou být stanoveny postupem podle čl. 28 odst. 2.2. Členské státy mohou stanovit, že pro označování malých balení ES balených na jejich území musí být používána úřední nálepka obsahující všechny nebo některé údaje uvedené v příloze III části B; pokud jsou tyto údaje uvedeny na nálepce, není vyžadováno značení podle odst. 1 písm. a).Článek 14Členské státy mohou stanovit, že se malá balení ES certifikovaného osiva na žádost uzavírají a označují úředně nebo pod úředním dohledem podle čl. 11 odst. 1 a článku 12.Článek 15Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k tomu, aby u malých balení byla zajištěna kontrola pravosti osiva, zejména při dělení partií osiva. K tomuto účelu mohou vyžadovat, aby malá balení rozdělovaná na jejich území byla uzavírána úředně nebo pod úředním dohledem.Článek 161. Postupem podle čl. 28 odst. 2 lze stanovit, že balení základního nebo certifikovaného osiva všech kategorií musí být opatřena návěskou dodavatele (jež může být odlišná od úřední návěsky nebo může mít podobu údajů dodavatele natištěných na obalu) i v jiných případech, než které stanoví tato směrnice. Údaje, které musí návěska obsahovat, budou rovněž stanoveny postupem podle čl. 28 odst. 2.2. Návěska podle odstavce 1 musí být vypracována tak, aby nebyla zaměnitelná s úřední návěskou podle článku 12.Článek 17U osiva geneticky modifikované odrůdy musí být na každé návěsce, úřední nebo jiné, nebo na každém úředním nebo jiném doprovodném dokladu podle této směrnice zřetelně vyznačeno, že se jedná o geneticky modifikovanou odrůdu.Článek 18Členské státy stanoví, že každé chemické ošetření základního nebo certifikovaného osiva musí být uvedeno buď na úřední návěsce nebo na návěsce dodavatele, a na balení nebo uvnitř balení.Článek 19Aby byla nalezena možnost zlepšení některých ustanovení této směrnice, lze postupem podle čl. 28 odst. 2 rozhodnout, že se za zvláštních podmínek uspořádají na úrovni Společenství časově omezené testy.V rámci takovýchto testů mohou být členské státy osvobozeny od určitých povinností stanovených v této směrnici. Rozsah osvobození se stanoví odkazem na požadavky, kterých se osvobození týká. Trvání jednoho testu nepřekročí sedm let.Článek 20Členské státy zajistí, aby uvádění osiva na trh podle závazných nebo nezávazných ustanovení této směrnice podléhalo pouze těm omezením na základě jeho vlastností, opatření o zkouškách, označování a uzavírání, která stanoví tato nebo jiná směrnice.Článek 21Šlechtitelské osivo generací předcházejících základnímu osivu lze uvádět na trh podle článku 4 první odrážky za podmínky, že:a) je orgán příslušný k uznávání zkontroloval v souladu s předpisy pro uznávání základního osiva;b) se nachází v balení v souladu s touto směrnicí ac) balení jsou opatřena úřední návěskou uvádějící alespoň tyto údaje:- uznávající orgán a členský stát nebo jejich zkratky,- číslo partie,- měsíc a rok uzavření, nebo- měsíc a rok posledního úředního odběru vzorků pro účely uznání,- druh, uvedený alespoň latinským písmem pod svým botanickým názvem, případně zkráceně a bez jmen autorů, nebo obecným názvem anebo obojím; údaj, zda se jedná o cukrovou nebo krmnou řepu,- odrůda uvedená alespoň latinským písmem,- označení "osivo předcházející základnímu osivu",- počet předchozích generací osiva kategorie "certifikované osivo".Návěska je bílá se šikmým fialovým pruhem.Článek 221. Členské státy stanoví, že osivo řepy, které- pochází bezprostředně ze základního osiva úředně uznaného v jednom nebo více členských státech nebo ve třetí zemi, u níž byla určena rovnocennost podle čl. 23 odst. 1 písm. b), a- bylo sklizeno v jiném členském státě,musí být na žádost, a aniž je dotčena směrnice 2002/53/ES, úředně uznáno jako certifikované osivo v každém členském státě, pokud bylo podrobeno přehlídce vyhovující požadavkům stanoveným v příloze I části A pro danou kategorii, a pokud bylo úředními zkouškami ověřeno, že splňuje požadavky na certifikované osivo stanovené v příloze I části B.Pochází-li v těchto případech osivo přímo z úředně uznaného osiva generací předcházejících základnímu osivu, mohou členské státy povolit také úřední uznávání jako základní osivo, pokud jsou splněny požadavky stanovené pro základní osivo.2. Osivo řepy, které bylo sklizeno ve Společenství a které je určeno k uznání podle odstavce 1, je:- zabaleno podle čl. 11 odst. 1 a opatřeno úřední návěskou podle přílohy IV části A a B a- provázeno úřední doložkou podle přílohy IV části C.Ustanovení prvního pododstavce týkající se balení a opatřování návěskou se případně nepoužijí, pokud orgány odpovědné za inspekci, orgány, které vypracovaly podklady pro uznání osiva, které dosud nebylo s konečnou platností uznáno, a orgány odpovědné za uznávání jsou totožné, nebo pokud se dohodnou na výjimce.3. Členské státy rovněž stanoví, že osivo řepy, které- pochází přímo ze základního osiva úředně uznaného v jednom nebo více členských státech nebo ve třetí zemi, u níž byla určena rovnocennost podle čl. 23 odst. 1 písm. b), a- bylo sklizeno ve třetí zemi,musí být na žádost úředně uznáno jako certifikované osivo v každém členském státě, ve kterém bylo vyprodukováno nebo úředně uznáno základní osivo, pokud bylo podrobeno přehlídce vyhovující požadavkům na certifikované osivo stanoveným v rozhodnutí o rovnocennosti přijatém podle čl. 23 odst. 1 písm. a), a pokud bylo úředními zkouškami ověřeno, že splňuje požadavky na certifikované osivo stanovené v příloze I části B. Ostatní členské státy mohou rovněž povolit úřední uznávání tohoto osiva.Článek 231. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou určí, zda:a) v případě uvedeném v článku 22 inspekce prováděné v některé třetí zemi vyhovují požadavkům stanoveným v příloze I části A;b) osivo řepy sklizené v některé třetí zemi, které poskytuje stejné záruky vlastností a opatření provedených k jeho zkoušení, zajištění jeho pravosti, označování a kontroly, je v tomto ohledu rovnocenné základními osivu nebo certifikovanému osivu, které bylo sklizeno ve Společenství a které odpovídá této směrnici.2. Odstavec 1 se použije rovněž v případě nového členského státu ode dne jeho přistoupení až do dne, do kterého musí uvést v platnost své právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí.Článek 241. K překonání přechodných obtíží ve všeobecném zásobování základním nebo certifikovaným osivem ve Společenství, které nelze odstranit jinak, může být postupem podle čl. 28 odst. 2 rozhodnuto, že členské státy povolí na stanovené období na celém území Společenství uvádění na trh osiva kategorie vyhovující méně přísným požadavkům nebo osiva odrůd nezapsaných ve Společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin nebo v národních katalozích odrůd jednotlivých členských států v množství nezbytném pro překonání zásobovacích obtíží.2. Pokud jde o kategorii osiva určité odrůdy, použije se úřední návěska stanovená pro odpovídající kategorii; v případě osiva odrůd, které nejsou zapsány ve výše uvedených katalozích, je barva úřední návěsky hnědá. V každém případě musí být na návěsce uvedeno, že se jedná o osivo kategorie vyhovující méně přísným požadavkům.3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 mohou být stanovena postupem podle čl. 28 odst. 2.Článek 251. Členské státy zajistí, aby osivo řepy bylo v průběhu uvádění na trh úředně kontrolováno, alespoň namátkově, s ohledem na dodržování požadavků a podmínek stanovených touto směrnicí.2. Aniž je dotčen volný pohyb osiva ve Společenství, přijmou členské státy veškerá nezbytná opatření, aby jim při uvádění na trh množství přesahujících 2 kg osiva dovezeného ze třetí země byly uváděny tyto údaje:a) druh;b) odrůda;c) kategorie;d) země produkce a orgán úřední kontroly;e) země odeslání;f) dovozce;g) množství osiva.Způsob, jakým mají být tyto údaje uvedeny, může být stanoven postupem podle čl. 28 odst. 2.Článek 261. Ve Společenství se provádějí srovnávací zkoušky Společenství pro následnou kontrolu vzorků certifikovaného osiva řepy. Při následné kontrole lze ověřit, zda byly dodrženy požadavky, kterým toto osivo musí vyhovovat. Provádění zkoušek a jejich výsledky podléhají dohledu výboru uvedenému v čl. 28 odst. 1.2. Tyto srovnávací zkoušky slouží k harmonizaci technických metod uznávání, aby bylo dosaženo srovnatelnosti výsledků. Jakmile bude tohoto cíle dosaženo, bude o srovnávacích zkouškách každoročně podávána zpráva o činnosti, která se důvěrně sdělí členským státům a Komisi. Datum, ke kterému bude zpráva podána poprvé, stanoví Komise postupem podle čl. 28 odst. 2.3. Komise přijme postupem podle čl. 28 odst. 2 opatření nezbytná k provádění srovnávacích zkoušek. Do srovnávacích zkoušek lze zahrnout osivo řepy sklizené ve třetích zemích.Článek 27Změny obsahu příloh, nezbytné s ohledem na vývoj vědeckých a technických poznatků, se přijímají postupem podle čl. 28 odst. 2.Článek 281. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví, zřízený podle článku 1 rozhodnutí Rady 66/399/EHS [7].2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 29Touto směrnicí nejsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy odůvodněné ochranou života a zdraví lidí, zvířat nebo rostlin, nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví.Článek 301. Postupem podle čl. 28 odst. 2 lze stanovit zvláštní podmínky pro zohlednění vývoje v těchto oblastech:a) podmínky, za kterých lze uvádět na trh chemicky ošetřené osivo;b) podmínky, za kterých lze osivo uvádět na trh s ohledem na zachování in situ a trvalé využívání genetických zdrojů rostlin, včetně směsí osiva z odrůd, které obsahují také odrůdy uvedené v článku 1 směrnice 2002/53/ES, jež jsou spojeny se specifickými přirozenými a polopřirozenými biotypy a jež jsou ohroženy genetickou erozí;c) podmínky, za kterých lze uvádět na trh osivo vhodné pro ekologické zemědělství.2. Zvláštní podmínky podle odst. 1 písm. b) zahrnují zejména tyto body:a) původ osiva těchto druhů je znám a schválen orgány příslušnými v jednotlivých členských státech pro uvádění osiv na trh ve vymezených oblastech;b) vhodná množstevní omezení.Článek 31Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.Komise o tom uvědomí ostatní členské státy.Článek 32Nejpozději 1. února 2004 předloží Komise podrobné vyhodnocení týkající se zjednodušení postupu uznávání zavedeného článkem 1 směrnice 98/96/ES. Vyhodnocení se soustředí zejména na případné důsledky pro jakost osiva.Článek 331. Směrnice 66/400/EHS ve znění směrnic uvedených v příloze V části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení stanovených v příloze V části B.2. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici a musí být vykládány v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze VI.Článek 34Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 35Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 13. června 2002.Za RadupředsedaM. Rajoy Brey[1] Stanovisko ze dne 9. dubna 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[2] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2290/66. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 98/96/ES (Úř. věst. L 25, 1.2.1999, s. 27).[3] Viz příloha V část A.[4] Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 1.[5] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[6] Úř. věst. L 286, 4.10.1989, s. 24. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím 96/336/ES (Úř. věst. L 128, 29.5.1996, s. 23).[7] Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2289/66.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPODMÍNKY PRO UZNÁVÁNÍA. Množitelský porost1. Předchozí porosty na množitelské ploše byly slučitelné s produkcí osiva Beta vulgaris odrůdy daného porostu a pole je dostatečně prosto rostlin, jež vzešly z předchozích porostů.2. Množitelský porost vykazuje dostatečnou odrůdovou pravost a odrůdovou čistotu.3. Pěstitel osiva předloží uznávajícímu orgánu k přezkoušení veškeré generace dané odrůdy osiva.4. U certifikovaného osiva všech kategorií se provede alespoň jedna inspekce v terénu, buď úřední, nebo pod úředním dohledem, a u základního osiva alespoň dvě úřední inspekce v terénu, jedna u sazeček a jedna u semenic.5. Pěstební stav a vývojový stupeň množitelského porostu umožňují dostatečnou kontrolu odrůdové pravosti a odrůdové čistoty.6. Minimální vzdálenost od sousedních zdrojů pylu je:Množitelský porost | Minimální vzdálenost || |1. | Pro produkci základního osiva: |–od zdrojů pylu rodu Beta | 1000 m |2. | Pro produkci certifikovaného osiva: | |a)cukrové řepy: | |–od všech níže neuvedených zdrojů pylu rodu Beta | 1000 m |–je-li předpokládaný opylovač nebo jeden z předpokládaných opylovačů diploidní, od tetraploidních zdrojů pylu cukrové řepy | 600 m |–je-li předpokládaný opylovač výlučně tetraploidní, od diploidních zdrojů pylu cukrové řepy | 600 m |–od zdrojů pylu cukrové řepy, u nichž je ploidita neznámá | 600 m |–je-li předpokládaný opylovač nebo jeden z předpokládaných opylovačů diploidní, od diploidních zdrojů pylu cukrové řepy | 300 m |–je-li předpokládaný opylovač výlučně tetraploidní, od tetraploidních zdrojů pylu cukrové řepy | 300 m |–mezi dvěma množitelskými poli pro produkci osiva cukrové řepy bez samčí sterility | 300 m |b)krmné řepy: | |–od všech níže neuvedených zdrojů pylu rodu Beta | 1000 m |–je-li předpokládaný opylovač nebo jeden z předpokládaných opylovačů diploidní, od tetraploidních zdrojů pylu krmné řepy | 600 m |–je-li předpokládaný opylovač výlučně tetraploidní, od diploidních zdrojů pylu krmné řepy | 600 m |–od zdrojů pylu krmné řepy, u nichž je ploidita neznámá | 600 m |–je-li předpokládaný opylovač nebo jeden z předpokládaných opylovačů diploidní, od diploidních zdrojů pylu krmné řepy | 300 m |–je-li předpokládaný opylovač výlučně tetraploidní, od tetraploidních zdrojů pylu krmné řepy | 300 m |–mezi dvěma množitelskými poli pro produkci osiva krmné řepy bez samčí sterility | 300 m |Tyto vzdálenosti nemusí být dodrženy, existuje-li dostatečná ochrana proti nežádoucímu cizosprášení. Mezi množitelskými porosty s týmiž opylovači není nutná žádná izolace.Ploidita u semenonosných a prášících částí množitelského porostu pro produkci osiva se stanoví podle Společného katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin zřízeného na základě směrnice 2002/53/ES, nebo s ohledem na národní katalogy odrůd sestavené na základě uvedené směrnice. Pokud tyto údaje nejsou pro některou odrůdu uvedeny, pak se ploidita považuje za neznámou a je stanovena minimální izolační vzdálenost 600 m.B. Osivo1. Osivo vykazuje dostatečnou odrůdovou pravost a odrůdovou čistotu.2. Výskyt chorob, které snižují užitnou hodnotu osiva, je omezen na nejnižší možnou míru.3. Osivo dále vyhovuje těmto požadavkům:| Minimální technická čistota (v % hmotnostních) | Minimální klíčivost (v % klubíček nebo čistých semen) | Maximální obsah vlhkosti (v % hmotnostních) |aa)Cukrová řepa–jednoklíčkové osivo | 97 | 80 | 15 |–osivo pro přesný výsev | 97 | 75 | 15 |–víceklíčkové osivo odrůd s více než 85 % diploidů | 97 | 73 | 15 |–ostatní osivo | 97 | 68 | 15 |bb)Krmná řepa–víceklíčkové osivo odrůd s více než 85 % diploidů, jednoklíčkové osivo, osivo pro přesný výsev | 97 | 73 | 15 |–ostatní osivo | 97 | 68 | 15 |Podíl ostatního osiva nesmí být vyšší než 0,3 procent hmotnostních. |b) dodatečné podmínky pro jednoklíčkové osivo a osivo pro přesný výsev:aa) jednoklíčkové osivo:Alespoň 90 % klíčících klubíček musí dávat jednu sazečku.Množství klubíček dávajících tři nebo více sazeček nesmí překročit 5 % v přepočtu na klíčící klubíčka;bb) osivo cukrové řepy pro přesný výsev:Alespoň 70 % klíčících klubíček musí dávat jednu sazečku. Množství klubíček dávajících tři nebo více sazeček nesmí překročit 5 % v přepočtu na klíčící klubíčka;cc) osivo krmné řepy pro přesný výsev:U odrůd, u nichž podíl diploidů překračuje 85 %, dává alespoň 58 % klíčících klubíček jedinu sazečku. U všech ostatních osiv dává alespoň 63 % klíčících klubíček jedinou sazečku. Podíl klubíček dávajících tři nebo více sazeček nepřekročuje 5 % v přepočtu na klíčící klubíčka;dd) u osiva kategorie "základní osivo" nepřekračuje hmotnostní podíl nečistot 1,0 %. U osiva kategorie "certifikované osivo" nepřekračuje tento podíl 0,5 %. U ošetřeného osiva obou kategorií se dodržování tohoto požadavku kontroluje na základě vzorků odebraných v souladu s čl. 9 odst. 1 z částečně loupaného (obrušovaného nebo rozmělněného) osiva, které ještě nebylo ošetřeno, aniž je dotčena úřední zkouška minimální technické čistoty ošetřeného osiva;c) ostatní dodatečné podmínky:Členské státy zajistí, aby osivo řepy bylo dováženo do oblastí, které jsou vhodnými postupy Společenství uznány za "prosté rizomanie" pouze tehdy, jestliže hmotnostní podíl nečistot nepřekračuje 0,5 %.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIMaximální hmotnost partie: 20 tunMinimální hmotnost vzorku: 500 gramůMaximální hmotnost partie nesmí překročit 5 %.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIOZNAČOVÁNÍA. Úřední návěskaI. Povinné údaje1. "Pravidla a normy ES".2. Uznávající orgán a členský stát nebo jejich značky.3. Číslo partie.4. Měsíc a rok uzavření, vyjádřeno slovy: "uzavřeno… (měsíc a rok)", neboměsíc a rok posledního úředního odběru vzorků pro účely uznání vyjádřeno slovy: "odběr vzorků proveden… (měsíc a rok)".5. Druh uvedený alespoň latinským písmem pod svým botanickým názvem, případně zkráceně a bez jmen autorů, nebo obecným názvem anebo obojím; údaj, zda se jedná o cukrovou nebo krmnou řepu.6. Odrůda uvedená alespoň latinským písmem.7. Kategorie.8. Země produkce.9. Deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost nebo deklarovaný počet klubíček nebo čistých semen.10. Pokud je vyznačena hmotnost a použijí se granulované pesticidy, granulovací látky nebo jiné tuhé přídavné látky, druh těchto přídavných látek a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností.11. U jednoklíčkového osiva: údaj "jednoklíčkové".12. U osiva pro přesný výsev: údaj "pro přesný výsev".13. Tam, kde byla přezkoušena alespoň klíčivost, lze uvést slova "přezkoušeno … (měsíc a rok)" a orgán odpovědný za toto přezkoušení. Tyto údaje mohou být uvedeny na úřední nálepce připevněné na úřední návěsce.II. Minimální rozměry110 mm x 67 mm.B. Návěska dodavatele nebo nápis na balení (malé balení ES)Povinné údaje1. "Malé balení ES".2. Jméno a adresa dodavatele odpovědného za označení nebo jeho identifikační značka.3. Úředně přidělené pořadové číslo.4. Orgán, který přidělil pořadové číslo, a členský stát nebo jejich značky.5. Číslo, pokud úřední pořadové číslo neumožňuje identifikaci partie.6. Druh uvedený alespoň latinským písmem; údaj, zda se jedná o cukrovou nebo krmnou řepu.7. Odrůda uvedená alespoň latinským písmem.8. "Kategorie".9. Čistá nebo hrubá hmotnost klubíček nebo čistých semen.10. Pokud je vyznačena hmotnost a použijí se granulované pesticidy, granulovací látky nebo jiné tuhé přídavné látky, druh těchto přídavných látek a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností.11. U jednoklíčkového osiva: údaj "jednoklíčkové".12. U osiva pro přesný výsev: údaj "pro přesný výsev".--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVNÁVĚSKA A DOLOŽKA PRO DOSUD NEUZNANÉ OSIVO SKLIZENÉ V JINÉM ČLENSKÉM STÁTĚA. Povinné údaje na návěsce- orgán příslušný k přehlídce a členský stát nebo jejich značky,- druh uvedený alespoň latinským písmem pod svým botanickým názvem, případně zkráceně a bez jmen autorů, nebo obecným názvem anebo obojím; údaj, zda se jedná o cukrovou nebo krmnou řepu,- odrůda uvedená alespoň latinským písmem,- kategorie,- číslo pole nebo partie,- deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost,- údaj "dosud neuznané osivo".B. Barva návěskyBarva návěsky je šedá.C. Povinné údaje na doložce- vystavující orgán,- druh uvedený alespoň latinským písmem pod svým botanickým názvem, případně zkráceně a bez jmen autorů, nebo obecným názvem anebo obojím; údaj, zda se jedná o cukrovou nebo krmnou řepu,- odrůda uvedená alespoň latinským písmem,- kategorie,- číslo použitého osiva a země, které toto osivo uznaly,- číslo pole nebo partie,- pěstební plocha partie, na kterou se potvrzení vztahuje,- množství sklizeného osiva a počet balení,- potvrzení, že množitelský porost, ze kterého osivo pochází, vyhověl stanoveným požadavkům,- případně výsledky předběžné analýzy osiva.--------------------------------------------------PŘÍLOHA VČÁST A ZRUŠENÁ SMĚRNICE A JEJÍ NÁSLEDNÉ ZMĚNY(podle článku 33)Směrnice 66/400/EHS (Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2290/66) | |Směrnice Rady 69/61/EHS (Úř. věst. L 48, 26.2.1969, s. 4) | |Směrnice Rady 71/162/EHS (Úř. věst. L 87, 17.4.1971, s. 24) | pouze článek 1 |Směrnice Rady 72/274/EHS (Úř. věst. L 171, 29.7.1972, s. 37) | pouze odkazy na ustanovení směrnice 66/400/EHS v článcích 1 a 2 |Směrnice Rady 72/418/EHS (Úř. věst. L 287, 26.12.1972, s. 22) | pouze článek 1 |Směrnice Rady 73/438/EHS (Úř. věst. L 356, 27.12.1973, s. 79) | pouze článek 1 |Směrnice Rady 75/444/EHS (Úř. věst. L 196, 26.7.1975, s. 6) | pouze článek 1 |Směrnice Komise 76/331/EHS (Úř. věst. L 83, 30.3.1976, s. 34) | |Směrnice Rady 78/55/EHS (Úř. věst. L 16, 20.1.1978, s. 23) | pouze článek 1 |Směrnice Rady 78/692/EHS (Úř. věst. L 236, 26.8.1978, s. 13) | pouze článek 1 |Směrnice Komise 87/120/EHS (Úř. věst. L 49, 18.2.1987, s. 39) | pouze článek 1 |Směrnice Komise 88/95/EHS (Úř. věst. L 56, 2.3.1988, s. 42) | |Směrnice Rady 88/332/EHS (Úř. věst. L 151, 17.6.1988, s. 82) | pouze článek 1 |Směrnice Rady 88/380/EHS (Úř. věst. L 187, 16.7.1988, s. 31) | pouze článek 1 |Směrnice Rady 90/654/EHS (Úř. věst. L 353, 17.12.1990, s. 48) | pouze odkazy na ustanovení směrnice 66/400/EHS v článku 2 a příloha II oddíl 1 bod 1 písm. a) |Směrnice Rady 96/72/ES (Úř. věst. L 304, 27.11.1996, s. 10) | pouze čl. 1 bod 1 |Směrnice Rady 98/95/ES (Úř. věst. L 25, 1.2.1999, s. 1) | pouze článek 1 a čl. 9 odst. 2 |Směrnice Rady 98/96/ES (Úř. věst. L 25, 1.2.1999, s. 27) | pouze článek 1, čl. 8 odst. 2 a článek 9 |ČÁST B LHŮTY PRO PROVEDENÍ VE VNITROSTÁTNÍM PRÁVU(podle článku 33)Směrnice | Lhůta pro provedení |Směrnice 66/400/EHS | 1. červenec 1968 (čl. 14 odst. 1) |1. červenec 1969 (ostatní ustanovení) |Směrnice 69/61/EHS | 1. červenec 19693 |Směrnice 71/162/EHS | 1. červenec 1970 (čl. 1 odst. 3) |1. červenec 1972 (čl. 1 odst. 1) |1. červenec 1971 (ostatní ustanovení) |Směrnice 72/274/EHS | 1. červenec 1972 (článek 1) |1. leden 1973 (článek 2) |Směrnice 72/418/EHS | 1. červenec 1973 |Směrnice 73/438/EHS | 1. červenec 1973 (čl. 1 odst. 1) |1. leden 1974 (čl. 1 odst. 2) |Směrnice 75/444/EHS | 1. červenec 1977 |Směrnice 76/331/EHS | 1. červenec 1978 (článek 1) |1. červenec 1979 (ostatní ustanovení) |Směrnice 78/55/EHS | 1. červenec 1979 |Směrnice 78/692/EHS | 1. červenec 1977 (článek 1) |1. červenec 1979 (ostatní ustanovení) |Směrnice 87/120/EHS | 1. červenec 1988 |Směrnice 88/95/EHS | 1. červenec 1988 |Směrnice 88/332/EHS | |Směrnice 88/380/EHS | 1. červenec 1992 (čl. 1 odst. 8) |1. červenec 1990 (ostatní ustanovení) |Směrnice 90/654/EHS | |Směrnice 96/72/ES | 1. červenec 1997 |Směrnice 98/95/ES | 1. únor 2000 (oprava, Úř. věst. L 126, 20.5.1999, s. 23) |Směrnice 98/96/ES | 1. únor 2000 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA VISROVNÁVACÍ TABULKASměrnice 66/400/EHS | Tato směrnice |Článek 1 | Čl. 1 první pododstavec |Článek 18 | Čl. 1 druhý pododstavec |Článek 1a | Čl. 2 odst. 1 písm. a) |Čl. 2 odst. 1 bod A | Čl. 2 odst. 1 písm. b) |Čl. 2 odst. 1 bod B písm. a) | Čl. 2 odst. 1 písm. c) bod i) |Čl. 2 odst. 1 bod B písm. b) | Čl. 2 odst. 1 písm. c) bod ii) |Čl. 2 odst. 1 bod B písm. c) | Čl. 2 odst. 1 písm. c) bod iii) |Čl. 2 odst. 1 bod B písm. d) | Čl. 2 odst. 1 písm. c) bod iv) |Čl. 2 odst. 1 bod C písm. a) | Čl. 2 odst. 1 písm. d) bod i) |Čl. 2 odst. 1 bod C písm. b) | Čl. 2 odst. 1 písm. d) bod ii) |Čl. 2 odst. 1 bod C písm. c) | Čl. 2 odst. 1 písm. d) bod iii) |Čl. 2 odst. 1 bod C písm. d) podbod i) | Čl. 2 odst. 1 písm. d) bod iv) první odrážka |Čl. 2 odst. 1 bod C písm. d) podbod ii) | Čl. 2 odst. 1 písm. d) bod iv) druhá odrážka |Čl. 2 odst. 1 bod D | Čl. 2 odst. 1 písm. e) |Čl. 2 odst. 1 bod E | Čl. 2 odst. 1 písm. f) |Čl. 2 odst. 1 bod F písm. a) | Čl. 2 odst. 1 písm. g) bod i) |Čl. 2 odst. 1 bod F písm. b) | Čl. 2 odst. 1 písm. g) bod ii) |Čl. 2 odst. 1 bod F písm. c) | Čl. 2 odst. 1 písm. g) bod iii) |Čl. 2 odst. 1 bod G, první odrážka | Čl. 2 odst. 1 písm. h) bod i) |Čl. 2 odst. 1 bod G, druhá odrážka | Čl. 2 odst. 1 písm. h) bod ii) |Čl. 2 odst. 1a | Čl. 2 odst. 2 |Čl. 2 odst. 2 | – |Čl. 2 odst. 3 bod i) | Čl. 2 odst. 3 první pododstavec písm. a) |Čl. 2 odst. 3 bod i) písm. a) | Čl. 2 odst. 3 první pododstavec písm. a) bod i) |Čl. 2 odst. 3 bod i) písm. b) | Čl. 2 odst. 3 první pododstavec písm. a) bod ii) |Čl. 2 odst. 3 bod i) písm. c) | Čl. 2 odst. 3 první pododstavec písm. a) bod iii) |Čl. 2 odst. 3 bod i) písm. d) | Čl. 2 odst. 3 první pododstavec písm. a) bod iv) |Čl. 2 odst. 3 bod ii) | Čl. 2 odst. 3 první pododstavec písm. b) |Čl. 2 odst. 3 bod iii) | Čl. 2 odst. 3 první pododstavec písm. c) |Čl. 2 odst. 3 bod iv) | Čl. 2 odst. 3 první pododstavec písm. d) |Čl. 2 odst. 3 bod v) | Čl. 2 odst. 3 druhý pododstavec |Čl. 2 odst. 4 | Čl. 2 odst. 4 |Článek 3 | Článek 3 |Článek 3a | Článek 4 |Článek 4 | Článek 5 |Článek 4a | Článek 6 |Článek 5 | Článek 7 |Článek 6 | Článek 8 |Článek 7 | Článek 9 |Článek 9 | Článek 10 |Článek 10 | Článek 11 |Článek 11 | Článek 12 |Článek 11a | Článek 13 |Článek 11b | Článek 14 |Článek 11c | Článek 15 |Článek 12 | Článek 16 |Článek 12a | Článek 17 |Článek 13 | Článek 18 |Článek 13a | Článek 19 |Čl. 14 odst. 1 | Článek 20 |– | – |Článek 14a | Článek 21 |Článek 15 | Článek 22 |Čl. 16 odst. 1 | Čl. 23 odst. 1 |Čl. 16 odst. 2 | – |Čl. 16 odst. 3 | Čl. 23 odst. 2 |Čl. 16 odst. 4 | – |Článek 17 | Článek 24 |Článek 19 | Článek 25 |Článek 20 | Článek 26 |Článek 21a | Článek 27 |Článek 21 | Článek 28 |Článek 22 | Článek 29 |Čl. 22a odst. 1 | Čl. 30 odst. 1 |Čl. 22a odst. 2 bod i) | Čl. 30 odst. 2 písm. a) |Čl. 22a odst. 2 bod ii) | Čl. 30 odst. 2 písm. b) |– | Článek 31 |– | Článek 32 |– | Článek 33 |– | Článek 34 |– | Článek 35 |PŘÍLOHA I, část A bod 01 | PŘÍLOHA I, část A bod 1 |PŘÍLOHA I, část A bod 1 | PŘÍLOHA I, část A bod 2 |PŘÍLOHA I, část A bod 2 | PŘÍLOHA I, část A bod 3 |PŘÍLOHA I, část A bod 3 | PŘÍLOHA I, část A bod 4 |PŘÍLOHA I, část A bod 4 | PŘÍLOHA I, část A bod 5 |PŘÍLOHA I, část A bod 5 | PŘÍLOHA I, část A bod 6 |PŘÍLOHA I, část B bod 1 | PŘÍLOHA I, část B bod 1 |PŘÍLOHA I, část B bod 2 | PŘÍLOHA I, část B bod 2 |PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. a) | PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. a) |PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. b) podpísmeno aa) | PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. b) podpísmeno aa) |PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. b) podpísmeno aa) a) | PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. b) podpísmeno bb) |PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. b) podpísmeno bb) | PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. b) podpísmeno cc) |PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. b) podpísmeno cc) | PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. b) podpísmeno dd) |PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. c) | PŘÍLOHA I, část B bod 3 písm. c) |PŘÍLOHA II | PŘÍLOHA II |PŘÍLOHA III, část A bod I.1 | PŘÍLOHA III, část A bod I.1 |PŘÍLOHA III, část A bod I.2 | PŘÍLOHA III, část A bod I.2 |PŘÍLOHA III, část A bod I.3 | PŘÍLOHA III, část A bod I.3 |PŘÍLOHA III, část A bod I.3a | PŘÍLOHA III, část A bod I.4 |PŘÍLOHA III, část A bod I.4 | PŘÍLOHA III, část A bod I.5 |PŘÍLOHA III, část A bod I.5 | PŘÍLOHA III, část A bod I.6 |PŘÍLOHA III, část A bod I.6 | PŘÍLOHA III, část A bod I.7 |PŘÍLOHA III, část A bod I.7 | PŘÍLOHA III, část A bod I.8 |PŘÍLOHA III, část A bod I.8 | PŘÍLOHA III, část A bod I.9 |PŘÍLOHA III, část A bod I.9 | PŘÍLOHA III, část A bod I.10 |PŘÍLOHA III, část A bod I.10 | PŘÍLOHA III, část A bod I.11 |PŘÍLOHA III, část A bod I.11 | PŘÍLOHA III, část A bod I.12 |PŘÍLOHA III, část A bod I.12 | PŘÍLOHA III, část A bod I.13 |PŘÍLOHA III, část A bod II | PŘÍLOHA III, část A bod II |PŘÍLOHA III, část B | PŘÍLOHA III, část B |PŘÍLOHA IV | PŘÍLOHA IV |– | PŘÍLOHA V |– | PŘÍLOHA VI |--------------------------------------------------