title: Směrnice Komise ze dne 13. dubna 1981, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 70/157/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motorových vozidel

text:
Důležité právní upozornění

|

31981L0334

Úřední věstník L 131 , 18/05/1981 S. 0006 - 0027 Finské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0118  Španělské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0179  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 13 Svazek 11 S. 0118  Portugalské zvláštní vydání Kapitola 13 Svazek 11 S. 0179

		Směrnice Komiseze dne 13. dubna 1981,kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 70/157/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motorových vozidel(81/334/EHS)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,s ohledem na směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [1], naposledy pozměněnou směrnicí 80/1267/EHS [2], a zejména na článek 13 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 70/157/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motorových vozidel [3], naposledy pozměněnou směrnicí 77/212/EHS [4], a zejména na článek 3 uvedené směrnice,vzhledem k tomu, že na základě zkušeností v této oblasti s ohledem na současný stav znalostí je nyní možné změnit požadavky na metodu měření hluku vozidel za jízdy i na místě tak, aby byly lépe uzpůsobeny skutečným provozním podmínkám,vzhledem k tomu, že článek 3 směrnice 70/157/EHS vylučuje změnu mezních hodnot postupem přizpůsobení technickému pokroku; že je účelné včlenit pro informaci do této směrnice mezní hodnoty takové, jaké jsou ve směrnici 77/212/EHS; že je však plánováno tyto hodnoty v příhodnou dobu snížit postupem stanoveným pro tento účel,vzhledem k tomu, že jak výfukové systémy, tak některé jejich součásti jsou prodávány odděleně jako náhradní díly; že pokud je možné zkontrolovat je před namontováním na vozidlo, lze jejich volný oběh usnadnit zavedením EHS schválení typu pro tyto systémy považované za samostatné technické celky ve smyslu článku 9a vloženého do směrnice 70/156/EHS směrnicí 78/315/EHS [5];vzhledem k tomu, že opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobování technickému pokroku směrnic o odstraňování technických překážek obchodu v odvětví motorových vozidel,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 70/157/EHS se mění takto:1. Článek 2 se nahrazuje tímto:"Článek 2Členské státy nesmějí odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla nebo pro typ výfukového systému nebo konstrukční části takového systému, které jsou považovány za samostatný technický celek, z důvodů týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému,- pokud vozidlo splňuje požadavky přílohy I z hlediska hladiny akustického tlaku a výfukového systému,- pokud výfukový systém nebo kterákoliv jeho součást považovaná za samostatný technický celek ve smyslu článku 9a směrnice 70/156/EHS splňuje požadavky přílohy II."2. Článek 2a se nahrazuje tímto:"Článek 2a1. Členské státy nesmějí odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo užívání jakéhokoli vozidla z důvodů týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku nebo výfukového systému, pokud jeho hladina akustického tlaku a výfukový systém splňují požadavky přílohy I.2. Členské státy nesmějí zakázat uvedení výfukového systému nebo kterékoliv jeho součásti považované za samostatný technický celek ve smyslu článku 9a směrnice 70/156/EHS na trh z důvodů týkajících se jeho přípustné hladiny akustického tlaku, pokud je to podle článku 2 typ, pro nějž bylo uděleno schválení typu."3. V článku 3 se slova "v bodech I.1 a I.4.1.4" nahrazují slovy "v bodech 5.2.2.1 a 5.2.2.5 přílohy I."4. Příloha se nahrazuje přílohami I, II, III a IV této směrnice.Článek 21. Od 1. ledna 1982 nesmějí členské státy z důvodů týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku nebo výfukového systému- odmítnout udělit EHS schválení typu nebo vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS nebo udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, ani- zakázat první uvedení vozidla do provozu,pokud hladina akustického tlaku a výfukový systém tohoto typu vozidla nebo těchto vozidel splňují požadavky směrnice 70/157/EHS ve znění této směrnice.2. Od 1. října 1984 členské státy- nesmějí již vydat doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 poslední odrážce směrnice 70/156/EHS pro typ motorového vozidla, jehož hladina akustického tlaku a výfukový systém nesplňují požadavky směrnice 70/157/EHS ve znění této směrnice,- mohou odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ motorového vozidla, jehož hladina akustického tlaku a výfukový systém nesplňují požadavky směrnice 70/157/EHS ve znění této směrnice.3. Od 1. října 1985 mohou členské státy zakázat první uvedení do provozu vozidel, jejichž hladina akustického tlaku a výfukový systém nesplňují požadavky směrnice 70/157/EHS ve znění této směrnice.Článek 3Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1982 a neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 13. dubna 1981.Za KomisiKarl-Heinz Narjesčlen Komise[1] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1.[2] Úř. věst. L 375, 31.12.1980, s. 34.[3] Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 16.[4] Úř. věst. L 66, 12.3.1977, s. 33.[5] Úř. věst. L 81, 28.3.1978, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IEHS SCHVÁLENÍ TYPU MOTOROVÉHO VOZIDLA Z HLEDISKA HLADINY AKUSTICKÉHO TLAKU1. DEFINICE1.1 Typ vozidla pro účely EHS schválení typu z hlediska hladiny akustického tlaku"Typem vozidla" se pro účely této směrnice rozumějí vozidla, která se neliší v těchto zásadních hlediscích:1.1.1 tvar nebo materiál karoserie (zvláště motorového prostoru a jeho zvukové izolace);1.1.2 délka a šířka vozidla;1.1.3 typ motoru (dvoutakt nebo čtyřtakt, s vratným nebo s rotačním pístem, počet a objem válců, počet a typ karburátorů nebo vstřikovacích systému, uspořádání ventilů, jmenovitý nejvyšší výkon a odpovídající otáčky motoru (S));1.1.4 systém převodů, zvláště počet rychlostních stupňů a jejich převodové poměry;1.1.5 počet, typ a uspořádání výfukových systémů;1.1.6 počet, typ a uspořádání sacích systémů.1.2 Výfukový systém a sací systém1.2.1 "Výfukovým systémem" se rozumí úplná soustava dílů nezbytných ke snížení hluku výfuku motoru vozidla.1.2.2 "Sacím systémem" se rozumí úplná soustava dílů nezbytných ke snížení hluku vznikajícího v sacím systému motoru vozidla.1.2.3 Pro účely této směrnice tyto systémy nezahrnují sběrná potrubí motoru.1.3 Různé typy výfukového nebo sacího systému"Různými typy výfukového nebo sacího systému" se rozumějí systémy vyznačující se zásadními rozdíly, jako jsou:1.3.1 systémy opatřené různými obchodními značkami nebo obchodními názvy;1.3.2 systémy, u nichž se liší vlastnosti materiálu dílů nebo u nichž mají díly různý tvar nebo rozměr; změna povrchové ochrany (galvanické pokovení, hliníkový povlak atd.) se nepovažuje za změnu typu;1.3.3 systémy, u kterých se liší pracovní princip u nejméně jedné součásti;1.3.4 systémy, u kterých jsou díly seřazeny odlišně.1.4. Díl výfukového nebo sacího systému"Dílem výfukového nebo sacího systému" se rozumí jedna z jednotlivých součástí, které dohromady tvoří výfukový systém (např. výfukové potrubí, vlastní tlumič) nebo sací systém (např. vzduchový filtr).2. ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU2.1 Žádost o EHS schválení typu motorového vozidla z hlediska hladiny akustického tlaku podává výrobce vozidla nebo jeho zplnomocněný zástupce.2.2 Žádost se doloží dále uvedenými dokumenty v trojím vyhotovení a následujícími údaji:2.2.1 popisem typu vozidla z hlediska bodů uvedených v bodu 1.1; uvedou se čísla nebo znaky, které označují typ motoru a typ vozidla;2.2.2 seznamem dílů výfukového systému a sacího systému, s vhodným označením;2.2.3 výkresem celého výfukového systému s vyznačením jeho umístění na vozidle;2.2.4 podrobným výkresem každého dílu, podle kterého může díl být snadno nalezen a rozpoznán, s údajem o užitých materiálech.2.3 Výrobce vozidla nebo jeho zplnomocněný zástupce dodá technické zkušebně vozidlo představující typ, pro který je schválení typu požadováno.2.4 Na žádost technické zkušebny musí být rovněž dodán vzorek výfukového systému a motor nejméně téhož objemu a jmenovitého maximálního výkonu, jako je motor montovaný do vozidla, pro něž je požadováno schválení typu.3. OZNAČENÍ3.1 Díly výfukového systému a sacího systému s výjimkou úchytů a potrubí musí být označeny:3.1.1 obchodní značkou nebo názvem výrobce systému a jeho dílů;3.1.2 obchodním označením výrobce.3.2 Tato označení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná, i když je systém namontován na vozidle.4. EHS SCHVÁLENÍ TYPU4.1 Je-li žádost vyřízena ve smyslu bodu 2.1, vystaví příslušný správní orgán certifikát odpovídající vzoru uvedenému v příloze III a ten se přiloží k certifikátu EHS schválení typu vozidla.5. POŽADAVKY5.1 Obecné požadavky5.1.1 Vozidlo, jeho motor, výfukový systém a sací systém musí být konstruovány, vyrobeny a montovány tak, aby za obvyklých podmínek užití a přes vibrace, kterým mohou být vystaveny, vyhovovalo vozidlo požadavkům této směrnice.5.1.2 Systémy musí být konstruovány, vyrobeny a namontovány tak, aby měly přiměřenou odolnost proti korozi, které jsou vystaveny, při uvážení podmínek užívání vozidla.5.2 Požadavky na hladiny akustického tlaku5.2.1 Metoda měření5.2.1.1 Zvuk vyzařovaný typem vozidla dodaným k EHS schválení typu se musí změřit metodou popsanou v bodu 5.2.2.4 pro vozidlo za jízdy a metodou popsanou v bodu 5.2.3.4 pro stojící vozidlo [1].5.2.1.2 Dvě naměřené hodnoty podle bodu 5.2.1.1 výše musí být zapsány ve zkušebním protokolu a v certifikátu odpovídajícím vzoru podle přílohy III.5.2.2 Hladina akustického tlaku vozidla za jízdy5.2.2.1 Mezní hodnotyHladina akustického tlaku měřená podle bodů 5.2.2.2 až 5.2.2.5 této přílohy nesmí překročit následující mezní hodnoty:| Kategorie vozidla | Hodnoty v dB(A) (decibel (A)) |5.2.2.1.1 | Vozidla pro dopravu osob, s nejvýše devíti sedadly, včetně sedadla řidiče | 80 |5.2.2.1.2 | Vozidla pro dopravu osob, s více než devíti sedadly včetně sedadla řidiče, s maximální hmotností nepřekračující 3,5 t | 81 |5.2.2.1.3 | Vozidla pro dopravu nákladů, s maximální hmotností nepřekračující 3,5 t | 81 |5.2.2.1.4 | Vozidla pro dopravu osob, s více než devíti sedadly včetně sedadla řidiče, s maximální hmotností větší než 3,5 t | 82 |5.2.2.1.5 | Vozidla pro dopravu nákladů, s maximální hmotností větší než 3,5 t | 86 |5.2.2.1.6 | Vozidla pro dopravu osob, s více než devíti sedadly včetně sedadla řidiče, s výkonem motoru rovným nebo větším než 147 kW | 85 |5.2.2.1.7 | Vozidla pro dopravu nákladů a výkonem motoru rovným nebo větším než 147 kW a maximální přípustnou hmotností vyšší než 12 t | 88 |5.2.2.2 Měřicí přístroje5.2.2.2.1 Akustická měřeníPro měření hladiny akustického tlaku se užije přesný zvukoměr typu popsaného v publikaci č. 179 Mezinárodní elektrotechnické komise (IEC) "Přesné zvukoměry", druhé vydání. Měří se při časové konstantě zvukoměru "rychlé" a při váhové křivce "A", které jsou v této publikaci rovněž popsány.Na počátku a na konci každé série měření se zvukoměr kalibruje podle instrukcí výrobce vhodným zdrojem zvuku (např. pistonfonem). Zkouška je neplatná, pokud odchylka zvukoměru při této kalibraci překročí 1 dB.5.2.2.2.2 Měření rychlostíOtáčky motoru a rychlost vozidla ve zkušebním úseku se určují s přesností rovnou 3 % nebo vyšší.5.2.2.3 Podmínky měření5.2.2.3.1 Zkušební lokalitaProstor pro zkoušky je tvořen středovým akceleračním úsekem obklopeným v podstatě plochým zkušebním prostranstvím. Akcelerační úsek musí být rovinný; povrch dráhy musí být suchy a takový, aby hluk odvalování byl nízký.Zkušební dráha musí být taková, aby byly podmínky volného zvukového pole mezi zdrojem zvuku a mikrofonem dodrženy do 1 dB. Tato podmínka se považuje za splněnou, pokud se od středu akceleračního úseku nenalézají do vzdálenosti 50 m žádné velké objekty odrážející zvuk, jako jsou ohrady, skály, mosty nebo budovy. Povrch zkušebního prostoru musí být v minimálním poloměru 10 m od středu akceleračního úseku z tvrdého materiálu, jako je beton, asfalt nebo jiný akusticky ekvivalentní materiál, a musí být prost prachového sněhu, vysoké trávy, volné zeminy nebo škváry.Žádná překážka nesmí ovlivňovat zvukové pole v blízkosti mikrofonu a mezi mikrofonem a zvukovým zdrojem nesmí stát žádná osoba. Osoba provádějící měření se postaví tak, aby neovlivňovala údaje měřicího přístroje.5.2.2.3.2 Meteorologické podmínkyNesmí se měřit za špatných meteorologických podmínek. Musí se zajistit, aby výsledky nebyly ovlivněny poryvy větru.5.2.2.3.3 Hluk pozadíHladina akustického tlaku A jiných zdrojů zvuku, než je zkoušené vozidlo, a způsobená vlivem větru musí být při měření nejméně 10 dB(A) pod hladinou akustického tlaku vozidla. Na mikrofonu může být užit vhodný kryt proti větru za předpokladu, že se vezme v úvahu jeho vliv na citlivost a směrovou charakteristiku mikrofonu.5.2.2.3.4 Podmínky pro vozidloPro tato měření musí být vozidlo v provozním stavu jak je stanoveno v bodu 2.6 přílohy I směrnice 70/156/EHS a s výjimkou nerozpojitelných souprav bez přívěsu nebo návěsu.Pneumatiky vozidla musí být typu obvykle montovaného výrobcem na vozidlo a musí být nahuštěny na příslušný tlak (tlaky) pro nenaložené vozidlo.Před měřením se motor vozidla uvede do obvyklých provozních podmínek z hlediska teplot, seřízení, paliva, svíček, karburátoru (karburátorů) atd. (podle potřeby). Je-li vozidlo vybaveno ventilátorem (ventilátory) s automatickým ovládacím mechanismem, nesmí se během měření do tohoto mechanismu zasahovat.U vozidel s více než dvěma hnacími koly se užije pouze obvyklý silniční pohon.5.2.2.4 Metoda měření5.2.2.4.1 Podstata a počet měřeníMěří se maximální hladina akustického tlaku v decibelech A (dB(A)) za jízdy vozidla mezi čarami AA’ a BB’ (obrázek 1). Je-li zjištěn výrazný nesouhlas mezi vrcholovou hodnotou a celkovou hladinou akustického tlaku, je měření neplatné.Na každé straně vozidla se musí měřit nejméně dvakrát.5.2.2.4.2 Umístění mikrofonuMikrofon se umístí ve vzdálenosti (7,5 ± 0,2) m od referenční čáry CC’ (obrázek 1) jízdní dráhy a (1,2 ± 0,1) m nad zemí. Jeho osa maximální citlivosti musí být ve vodorovné rovině a kolmá na dráhu vozidla (čáru CC’).5.2.2.4.3 Podmínky zkoušky5.2.2.4.3.1 Obecné podmínkyPři všech měřeních jede vozidlo po akceleračním úseku v přímce tak, aby podélná střední rovina vozidla byla co nejblíže čáře CC’.Vozidlo se čáře AA’ přibližuje ustálenou počáteční rychlostí podle bodů 5.2.2.4.3.2 a 5.2.2.4.3.3. Když čelo vozidla dosáhne čáry AA’, uvede se akcelerátor do polohy plného otevření, jak nejrychleji je to možné. Tato poloha akcelerátoru se zachová do doby, kdy záď vozidla dosáhne čáru BB’; pak se musí akcelerátor co možno nejrychleji vrátit do volnoběžné polohy.Návěsy kloubových nerozpojitelných souprav se pro překračování čáry BB’ neberou v úvahu.5.2.2.4.3.2 Nájezdová rychlostVozidlo se čáře AA’ přibližuje ustálenou rychlostí, která je nižší z následujících dvou rychlostí:- rychlost odpovídající otáčkám motoru rovným třem čtvrtinám otáček (S), při nichž má motor jmenovitý maximální výkon;- 50 km/h.Je-li vozidlo vybaveno samočinnou převodovkou bez ruční předvolby (selektoru), musí být měřeno při různých nájezdových rychlostech: 30, 40 a 50 km/h anebo při 3/4 maximální silniční rychlosti, pokud je tato hodnota nižší. Za výsledek zkoušky se považuje výsledek dosažený při rychlosti, při níž byla hladina akustického tlaku nejvyšší.5.2.2.4.3.3 Volba rychlostních stupňů (u vozidel s převodovkami)5.2.2.4.3.3.1 Ručně ovládaná nesamočinná převodovka5.2.2.4.3.3.1.1 Vozidla kategorií [2] M1 a N1 vybavená převodovkou s nejvýše čtyřmi dopřednými stupni, se musí zkoušet při druhém rychlostním stupni.Vozidla těchto kategorií vybavená převodovkou s více než čtyřmi dopřednými rychlostními stupni se musí zkoušet postupně při druhém a třetím rychlostním stupni. Uvažují se pouze převodové poměry určené pro obvyklé silniční užití. Vypočte se střední hodnota hladin akustického tlaku změřených při každé z těchto dvou podmínek.5.2.2.4.3.3.1.2 X2nebo vyšších [4]. Za výsledek měření se považuje výsledek naměřený při rychlostním stupni, při kterém byla hladina akustického tlaku nejvyšší.Bez ohledu na body 1.1.2 a 1.1.4 mohou být vozidla se stejným typem motoru a výfukovým i sacím systémem, ale různými délkami nebo šířkami a rozdílnými celkovými převodovými poměry považována za vozidla téhož typu. V takovém případě bude postačovat přezkoušení jediného představitele daného typu, při čemž se zvolí zkoušené vozidlo s nejnižší hmotností v pohotovostním stavu.X2a X, je zvolené vozidlo považováno za reprezentativní pro daný typ.Pokud k tomu nedojde, musí být zkoušky rozšířeny tak, aby byl pokryt celý rozsah převodových poměrů, které připadají v úvahu u vozidel daného typu.5.2.2.4.3.3.2 Samočinná převodovka s ruční předvolbouJe-li vozidlo vybaveno ručním selektorem s X dopřednými polohami, musí se zkoušet s voličem v poloze X; nucené řazení na nižší rychlostní stupeň (např. "kick down") musí být vyřazeno z činnosti. Pokud za čarou AA’ dochází k samočinnému řazení dolů, musí být nová zkouška započata podle potřeby při vyšší ze dvou poloh selektoru X-1 a X-2, která umožňuje uskutečnění testu bez samočinného řazení dolů (nucené řazení dolů zůstává vyřazené z činnosti).Je-li vozidlo vybaveno ručně ovládanou přídavnou převodovkou nebo vícestupňovou hnací nápravou, musí být řazena poloha odpovídající obvyklému městskému provozu. Nesmí se užít zvláštních poloh selektoru pro manévrování při nízké rychlosti nebo pro brzdění.5.2.2.5 Vyhodnocení výsledků5.2.2.5.1 Výsledek každého měření se stanoví odpočtem 1 dB od údaje měřidla, aby tak byly vzaty v úvahu nepřesnosti měřicích přístrojů.5.2.2.5.2 Měření se považují za platná, pokud rozdíly mezi dvěma následujícími měřeními na téže straně vozidla nepřekročí 2 dB(A).5.2.2.5.3 Nejvyšší z naměřených hladin akustického tlaku tvoří výsledek zkoušky. Pokud výsledek překročí maximální přípustnou hladinu akustického tlaku pro kategorii zkoušeného vozidla o 1 dB(A), musí se měřit znovu dvakrát. Tři z takto získaných čtyř měření musí být v předepsaných mezích.5.2.3 Hladina akustického tlaku stojícího vozidla5.2.3.1 Hladina akustického tlaku v blízkosti vozidelAby byly usnadněny následné kontroly vozidel v provozu, musí se hladina akustického tlaku měřit v blízkosti výustky výfukového systému podle následujících požadavků a výsledky měření se zanesou do zkušebního protokolu vystaveného pro vydání certifikátu uvedeného v příloze III.5.2.3.2 Měřicí přístroje5.2.3.2.1 Akustická měřeníK měření se užije přesný zvukoměr podle definice v bodu 5.2.2.2.1.5.2.3.2.2 Měření otáček motoruOtáčky motoru musí být měřeny otáčkoměrem s přesností 3 % nebo vyšší. Otáčkoměr musí být nezávislý na otáčkoměru vozidla.5.2.3.3 Podmínky měření5.2.3.3.1 Měřicí prostor (obrázek 2)Jako měřicí prostor může být užito libovolné prostranství bez výrazných akustických závad. Zvláště vhodné jsou rovné povrchy pokryté betonem, asfaltem nebo jakýmkoliv jiným tvrdým povrchem, které jsou vysoce odrazivé; nesmějí být užity povrchy ze zpevněné (válcované) zeminy. Měřicí prostor musí být tvořen obdélníkem, jehož strany jsou vzdálené od vozidla nejméně 3 m. V tomto obdélníku nesmějí být žádné výrazné překážky, např. jiná osoba, než je měřicí technik a řidič. Vozidlo musí být ve výše zmíněném obdélníku umístěno tak, aby mikrofon byl umístěn nejméně 1 m od jakéhokoliv obrubníku.5.2.3.3.2 Meteorologické podmínkyNesmí se měřit za špatných atmosférických podmínek. Musí se zabezpečit, aby výsledky nebyly ovlivněny nárazovým větrem.5.2.3.3.3 Hluk pozadíÚdaje na měřicím přístroji vyvolané hlukem pozadí a větrem musí být nejméně 10 dB(A) pod měřenou hladinou akustického tlaku. Na mikrofonu může být užit vhodný kryt proti větru za předpokladu, že se vezme v úvahu jeho vliv na citlivost mikrofonu.5.2.3.3.4 Podmínky pro vozidloPřed začátkem měření musí být motor vozidla ohřát na obvyklou pracovní teplotu. Je-li vozidlo vybaveno ventilátorem (ventilátory) s automatickým ovládáním, nesmí být do tohoto systému během měření zasahováno.Řadicí páka musí být během měření v neutrální poloze.5.2.3.4 Metoda měření5.2.3.4.1 Podstata a počet měřeníV průběhu pracovní periody podle bodu 5.2.3.4.3 se změří maximální hladina akustického tlaku vážená filtrem A a vyjádřená v decibelech (dB(A)).V každém měřeném bodě se měří nejméně třikrát.5.2.3.4.2 Poloha mikrofonu (obrázek 2)Mikrofon musí být umístěn v rovině výustky výfuku nebo ve výšce 0,2 m nad povrchem měřicí plochy, podle toho která hodnota z obou je vyšší. Membrána mikrofonu směřuje na výustku výfuku ve vzdálenosti 0,5 m od ní. Osa maximální citlivosti mikrofonu musí být rovnoběžná s povrchem měřicí plochy a být v úhlu (45 ± 10)o ke svislé rovině definované směrem výstupu výfukových plynů.Mikrofon musí být umístěn na té straně této svislé roviny, na které má větší z možných vzdáleností od obrysu vozidla.Má-li výfukový systém několik výustek, jejichž středy nejsou vzájemně vzdálenější než 0,3 m a které jsou napojeny na tentýž tlumič výfuku, směřuje se mikrofon na výustku nejbližší k obrysu vozidla nebo výustku, umístěnou nejvýše nad povrchem měřicí plochy. Ve všech ostatních případech se musí měřit každá jednotlivá výustka samostatně, přičemž za výsledek zkoušky se považuje nejvyšší zjištěná hodnota.U vozidel s vertikálně vyvedenou výustkou (např. u nákladních vozidel) se mikrofon umístí ve výšce výustky výfuku a směřuje svojí osou svisle vzhůru. Mikrofon musí být umístěn ve vzdálenosti 0,5 m od strany vozidla, nejblíže k výustce výfuku.Pokud je konstrukce vozidla taková, že mikrofon nemůže být pro přítomnost překážek, které jsou částí vozidla (např. náhradní kolo, palivová nádrž, prostor pro baterii), umístěn podle obrázku 2, musí být pořízen nákres zřetelně udávající umístění mikrofonu při měření. Mikrofon musí být pokud možno umístěn dále než 0,5 m od nejbližší překážky a osa jeho maximální citlivosti musí směřovat na výustku výfuku z místa nejméně zakrývaného výše zmíněnými překážkami.5.2.3.4.3 Podmínky provozu motoruOtáčky motoru se musí stabilizovat na třech čtvrtinách otáček (S), při kterých motor má jmenovitý maximální výkon.Po dosažení ustálených otáček musí být akcelerátor rychle navrácen do polohy volnoběhu. Hladinu akustického tlaku je třeba měřit po celou pracovní periodu, která zahrnuje krátké držení ustálených otáček motoru a celou dobu poklesu otáček. Za výsledek zkoušky se považuje maximální údaj hladiny akustického tlaku.5.2.3.5 Výsledky (zkušební protokol)5.2.3.5.1 Zkušební protokol sepsaný pro účely vydání certifikátu uvedeného v příloze III, udává veškeré odpovídající údaje, jmenovitě údaje o měření akustického tlaku stojícího vozidla.5.2.3.5.2 Údaje z měřicího přístroje se zaokrouhlují na nejbližší celý decibel.V úvahu se berou pouze hodnoty získané ze tří po sobě jdoucích měření, která se vzájemně neliší o více než o 2 dB(A).5.2.3.5.3 Nejvyšší z těchto měření je výsledkem zkoušky.5.3 Výfukové systémy s vláknitými materiály5.3.1 Vláknité materiály nesmějí být při výrobě tlumičů užity, aniž by v konstrukci nebo při výrobě byla zajištěna opatření, která zajistí, že bude na silnici dosažena účinnost požadovaná pro splnění mezních hodnot podle odst. 5.2.2.1. Takový tlumič je na silnici považován za účinný, pokud nejsou výfukové plyny ve styku s vláknitým materiálem nebo pokud byl tlumič vozidla prototypově zkoušeného podle odst. 5.2.2 a 5.2.3 před měřením hladiny akustického tlaku uveden do obvyklého stavu pro užití na silnici. Toho lze dosáhnout užitím jedné ze tří postupů popsaných v odst. 5.3.1.1, 5.3.1.2 a 5.3.1.3 níže nebo odstraněním vláknitého materiálu z tlumiče.5.3.1.1 Průběžný silniční provoz 10000 km5.3.1.1.1 Zhruba polovina tohoto provozu musí zahrnovat městský provoz a druhá polovina dálkové jízdy za vysoké rychlosti; průběžný silniční provoz může být nahrazen odpovídajícím programem na zkušební dráze.5.3.1.1.2 Oba rychlostní režimy musí být několikrát prostřídány.5.3.1.1.3 Úplný zkušební program musí zahrnovat nejméně 10 přestávek trvajících nejméně tři hodiny k tomu, aby se napodobil účinek ochlazení a případné kondenzace.5.3.1.2 Záběh na zkušebním stavu5.3.1.2.1 Při použití standardních dílů se s uvážením pokynů výrobce namontuje tlumič na motor, který je připojen na dynamometr.5.3.1.2.2 Zkouší se v šesti šestihodinových periodách s přestávkami mezi periodami po dobu nejméně 12 hodin, aby se napodobil účinek ochlazení a případné kondenzace.5.3.1.2.3 V průběhu každé šestihodinové periody musí být motor provozován za následujících po sobě jdoucích podmínek:1. pět minut při volnoběhu;2. jednohodinový úsek při 1/4 zatížení a 3/4 maximálních jmenovitých otáček S;3. jednohodinový úsek při 1/2 zatížení a 3/4 maximálních jmenovitých otáček S;4. úsek 10 minut při plném zatížení a 3/4 maximálních jmenovitých otáček S;5. úsek 15 minut při 1/2 zatížení a při maximálních jmenovitých otáčkách S;6. úsek 30 minut při 1/4 zatížení a při maximálních jmenovitých otáčkách S.Celková doba šesti úseků: tři hodiny.Každá perioda musí zahrnovat dva sledy výše popsaných úseků.5.3.1.2.4 Během zkoušky nesmí být tlumič chlazen nuceným ofukováním napodobujícím obvyklé obtékání vozidla. Na požadavek výrobce však může být tlumič chlazen tak, aby nebyla překročena teplota měřená na jeho vstupu za jízdy vozidla při maximální rychlosti.5.3.1.3 Záběh pulsováním5.3.1.3.1 Výfukový systém nebo jeho část musí být montovány na vozidlo podle odst. 2.3 nebo na motor podle odst. 2.4. V prvním případě musí být vozidlo postaveno na válcovém dynamometru. V druhém případě musí být motor připojen k dynamometru.Na výustku výfukového systému se připojí zkušební aparatura, jejíž podrobné schéma je nakresleno na obrázku 3. Jakákoliv jiná aparatura zjišťující shodné výsledky je přijatelná.5.3.1.3.2 Zkušební aparatura musí být nastavena tak, aby průtok výfukových plynů byl střídavě přerušován a obnovován rychle působícím ventilem po 2500 cyklů.5.3.1.3.3 Ventil musí otevřít, když protitlak ve výfuku měřený nejméně 100 mm od vstupní příruby po směru průtoku plynů dosáhne hodnoty v rozsahu od 0,35 bar do 0,40 bar. Musí uzavírat, když se tento tlak neliší o více než 10 % od stabilizované hodnoty při otevřeném ventilu.5.3.1.3.4 Časově zpožděný spínač se nastaví na dobu průtoku plynu, jak je uvedeno ve výše uvedeném bodu 5.3.1.3.3.5.3.1.3.5 Otáčky motoru musí být rovny 75 % otáček S, při kterých má motor maximální výkon.5.3.1.3.6 Výkon měřený dynamometrem musí činit 50 % výkonu při plném přívodu paliva při měření za 75 % otáček motoru S.5.3.1.3.7 Při zkoušce musí být uzavřeny všechny odvodňovací otvory.5.3.1.3.8 Celá zkouška musí být ukončena v průběhu 48 hodin.V případě potřeby se po každé hodině zařadí ochlazovací doba.5.3.2 Mají-li být použit čl. 8 odst. 3 směrnice 70/156/EHS týkající se EHS schvalování, užije se zkušební metoda stanovená výše v bodu 5.3.1.2.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Všechny vzdálenosti jsou udány v metrech.+++++ TIFF +++++1. Vstupní příruba nebo objímka pro připojení na zkoušený výfukový systém2. Ručně ovládaný regulační ventil3. Kompenzační vzdušník s objemem od 35 L do 40 L4. Tlakový spínač pracující v rozsahu od 0,05 bar do 2,5 bar5. Časově zpožděný spínač6. Počítadlo impulsů7. Ventil s rychlou odezvou, jako je ventil výfukové brzdy o průměru 60 mm ovládaný pneumatickým válcem vyvozujícím sílu 120 N při 4 bar. Doba odezvy jak při otevírání, tak i při zavírání nesmí překročit 0,5 s.8. Odvod výfukových plynů9. Ohebné potrubí10. Manometr[1] Zkouška vozidla na místě zajišťuje referenční hodnotu pro správní orgány, které užívají tuto metodu ke kontrole vozidel v provozu.[2] Podle definice v bodu 0.4 přílohy I směrnice 70/156/EHS (Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s.1).[3] Podle definice v bodu 0.4 přílohy I směrnice 70/156/EHS (Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s.1).[4] Není-li X2 celé číslo, musí se užít nejblíže vyšší rychlostní stupeň.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIEHS SCHVALOVÁNÍ TYPU VÝFUKOVÝCH SYSTÉMŮ JAKO SAMOSTATNÝCH TECHNICKÝCH CELKŮ (NÁHRADNÍ VÝFUKOVÉ SYSTÉMY)0. OBLAST PŮSOBNOSTITato příloha se vztahuje na schvalování typu výfukových systémů nebo jejich dílů jako samostatných technických celků ve smyslu článku 9a směrnice 70/156/EHS určených pro montáž na jeden nebo více stanovených typů motorových vozidel kategorií M1 a N1 jako náhradní díly.1. DEFINICE1.1 "Náhradním výfukovým systémem nebo jeho dílem" se rozumí kterýkoli díl výfukového systému podle bodu 1.2.1 přílohy I určený k tomu, aby na vozidle nahradil díl toho výfukového systému, jehož typ získal EHS schválení typu s vozidlem podle přílohy I.2. ŽÁDOST O EHS SCHVÁLENÍ TYPU2.1 Žádost o EHS schválení typu náhradního výfukového systému nebo jeho dílu jako samostatného technického celku podává výrobce vozidla, výrobce příslušného samostatného technického celku nebo jejich pověření zástupci.2.2. Žádost o EHS schválení typu náhradního výfukového systému nebo jeho dílu se ve trojím vyhotovení doplní dále jmenovanými dokumenty a následujícími informacemi:2.2.1 — popisem typu (typů) vozidla, na který mají být systém nebo jeho díly namontovány, s odvolávkami na vlastnosti uvedené v bodu 1.1 přílohy I. Uvedou se čísla nebo znaky označující motor a typ vozidla;2.2.2 — popisem náhradního výfukového systému uvádějícím vzájemnou polohu každé součásti systému spolu s pokyny pro montáž;2.2.3 — podrobnými výkresy každého dílu tak, aby mohly být snadno nalezeny a rozpoznány, a s údaji o užitém materiálu.Tyto výkresy musí udávat místo určené pro povinné umístění značky EHS schválení typu.2.3 Na žádost příslušné technické zkušebny dodá žadatel:2.3.1 — dva vzorky systému, pro jehož EHS schválení typu byla žádost podána;2.3.2 — výfukový systém typu původně namontovaného na vozidlo, když mu bylo uděleno EHS schválení typu;2.3.3 — vzorek vozidla typu, na který má být systém namontován a který- z hlediska hladiny akustického tlaku za jízdy musí být v takovém stavu, aby respektoval mezní hodnoty podle bodu 5.2.2.1 přílohy I a nepřekračoval o více než 3 dB(A) hodnoty naměřené při schválení typu, a- z hlediska hladiny akustického tlaku stojícího vozidla splňuje hodnotu naměřenou při schválení typu;2.3.4 — samostatný motor příslušející typu vozidla popsanému výše.3. OZNAČENÍ3.1 Náhradní výfukový systém nebo jeho součásti musí s výjimkou upevňovacích dílů a potrubí být opatřeny:3.1.1 — obchodní značkou nebo obchodním názvem výrobce náhradního výfukového systému a jeho součástí;3.1.2 — obchodním označením výrobce;3.1.3 — číslem EHS schválení, před nímž je rozlišovací písmeno (písmena) státu, který udělil EHS schválení typu [1].3.2 Tato označení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná4. EHS SCHVÁLENÍ TYPU4.1 Je-li žádost ve smyslu bodu 2.1 schválena, správní orgán vyhotoví certifikát podle vzoru uvedeného v příloze IV. Před číslem schválení musí být umístěno rozlišovací písmeno (písmena) státu, který udělil EHS schválení typu.5. POŽADAVKY5.1 Obecné požadavky5.1.1 Náhradní výfukový systém nebo jeho díly musí být konstruovány, vyrobeny a být schopny montáže tak, aby zaručily, že vozidlo odpovídá této směrnici za obvyklých podmínek užívání i přes vibrace, kterým může být vystaveno.5.1.2 Náhradní výfukový systém nebo jeho součásti musí být konstruovány, vyrobeny a být schopny montáže tak, aby bylo dosaženo účelné odolnosti proti účinkům koroze, kterým je vystaven/jsou vystaveny za podmínek užívání vozidla.5.2 Podmínky pro hladiny akustického tlaku5.2.1 Akustický účinek náhradního výfukového systému nebo jeho součásti musí být ověřen užitím postupů popsaných v odst. 5.2.2.4 a 5.2.3.4 přílohy I.Pokud jsou náhradní výfukový systém nebo jeho součást namontovány na vozidlo podle bodu 2.3.3 této přílohy, musí hladiny akustického tlaku měřené oběma metodami (na místě a vozidlo za jízdy) splňovat jednu z následujících podmínek:5.2.1.1 nesmějí překročit hodnoty naměřené v době, kdy bylo pro tento typ vozidla uděleno EHS schválení typu;5.2.1.2 nesmějí překročit hodnoty hladiny akustického tlaku naměřené podle bodu 2.3.3 na vozidle s namontovaným výfukovým systémem stejného typu, jako je typ namontovaný na vozidle při udělení EHS schválení typu.5.3 Měření vlastností vozidla5.3.1 Náhradní výfukový systém nebo jeho díly musí být takové, aby zajistily srovnatelnost vlastností vozidla s vlastnostmi dosahovanými s původním vybavením výfukového systému nebo jeho součástí.5.3.2 Náhradní výfukový systém nebo jeho díly, podle výrobcovy volby, se porovnají s původním vybavením výfukového systému nebo jeho díly, které jsou rovněž nepoužité, tím že se po sobě namontují na vozidlo zmíněné v bodu 2.3.3.5.3.3 Ověřuje se měřením tlakové ztráty za podmínek stanovených v bodu 5.3.4.1 nebo 5.3.4.2. Hodnota naměřená s náhradním výfukovým systémem nesmí překročit hodnoty naměřené s původním výfukovým systémem za dále stanovených podmínek o více než 25 %.5.3.4 Postup zkoušky5.3.4.1 Metoda zkoušky na motoruMěřit se musí na motoru zmíněném v bodu 2.3.4 a připojeném na dynamometr.Dynamometr musí být nastavena tak, aby při plné dodávce paliva bylo dosahováno otáček motoru S, které odpovídají jmenovitému maximálnímu výkonu motoru.Odbočka pro měření protitlaku musí být umístěna od výfukového potrubí motoru ve vzdálenosti podle údajů na obrázcích 1, 2 a 3.5.3.4.2 Metoda zkoušky na vozidleMěřit se musí na vozidle podle bodu 2.3.3.Zkoušet se musí:- buď na silnici, nebo- na válcovém dynamometru.Motor se musí zatěžovat tak, aby při plném otevření klapky akcelerátoru bylo dosaženo otáček motoru S, které odpovídají maximálnímu výkonu motoru.Odbočka pro měření protitlaku musí být umístěna od výfukového potrubí motoru ve vzdálenosti podle údajů na obrázcích 1, 2 a 3.5.4 Doplňková ustanovení pro výfukové systémy nebo jejich součásti s vláknitými materiály.Při výrobě náhradních výfukových systémů nebo jejich součásti nesmí být užito vláknitých materiálů, aniž jsou při jejich konstrukci a výrobě zajištěna příslušná opatření, která zajistí dosažení úrovně účinku odpovídající mezním hodnotám stanoveným v bodu 5.2.2.1 přílohy I.Takový výfukový systém se považuje za účinný v provozu, pokud výfukové plyny nejsou ve styku s vláknitými materiály nebo, po odstranění vláknitých materiálů, pokud hladiny akustického tlaku splňují požadavky bodu 5.2.1 výše při zkoušce výfukového systému na vozidle podle metod popsaných v bodech 5.2.2 a 5.2.3 přílohy I.Pokud není tato podmínka splněna, podrobí se celý výfukový systém záběhu. Zabíhá se jedním ze tří postupů popsaných v bodech 5.3.1.1, 5.3.1.2 a 5.3.1.3 přílohy I.Při užití postupu záběhu musí být hladina akustického tlaku přezkoušena podle bodu 5.2.1 výše.Při užití postupu podle popisu bodu 5.2.1.2 může žadatel o EHS schválení typu požádat o záběh původního výfukového systému nebo dodat původní výfukový systém vyprázdněný.6. SHODNOST VÝROBY6.1 Každý náhradní výfukový systém nebo jeho díl opatřený číslem EHS schválení typu podle této směrnice se musí shodovat se schváleným typem výfukového systému a splňovat požadavky výše uvedeného bodu 5.6.2 Pro ověření shodnosti podle požadavku bodu 6.1 výše se musí ze sériové výroby odebrat výfukový systém nebo jeho díl opatřený číslem EHS schválení typu. Výroba se považuje za vyhovující požadavkům této směrnice, pokud hladina akustického tlaku měřená podle bodu 5.2 nepřekračuje hladinu měřenou při zkoušce pro EHS schválení typu tohoto výfukového systému nebo jeho součásti o více než o 1 dB(A).Protitlak – měřicí body+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] B = Belgie, D = Spolková republika Německo, DK = Dánsko, F = Francie, GR = Řecko, I = Itálie, IRL = Irsko, L = Lucembursko, NL = Nizozemsko, UK = Spojené království.[2] Pokud není možné, použijte obrázek 3.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIVZOR[MAXIMÁLNÍ FORMÁT: A4 (210 × 297) MM]+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA IVVZOR[MAXIMÁLNÍ FORMÁT: A4 (210 × 297 MM)]+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/1/ES ze dne 9. března 2005, kterou se mění směrnice Rady 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES za účelem zavedení nové organizační struktury výborů pro finanční služby  (Text s významem pro EHP)

text:
               24.3.2005

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 79/9

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2005/1/ES
   ze dne 9. března 2005,
   kterou se mění směrnice Rady 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES za účelem zavedení nové organizační struktury výborů pro finanční služby
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Komise,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (2),
   v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Ve sdělení ze dne 11. května 1999 s názvem „Provádění rámce pro finanční trhy: akční plán“ stanoví Komise řadu opatření, která jsou potřebná pro dotvoření jednotného trhu finančních služeb.

               (2)

               Evropská rada na zasedání v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 vyzvala k provedení tohoto akčního plánu do roku 2005.

               (3)

               Dne 17. července 2000 Rada zřídila Výbor moudrých pro regulaci evropských trhů s cennými papíry. Ve své závěrečné zprávě vyzval výbor moudrých ke zřízení čtyřstupňového regulačního rámce s cílem dosáhnout pružnějšího, účinnějšího a průhlednějšího regulačního procesu pro právní předpisy Společenství v oblasti cenných papírů.

               (4)

               V usnesení o účinnější regulaci trhu s cennými papíry v Evropské unii přivítala Evropská rada na zasedání ve Stockholmu ve dnech 23. a 24. března 2001 zprávu Výboru moudrých a vyzvala k provedení čtyřstupňového přístupu.

               (5)

               S ohledem na tento vývoj Komise přijala dne 6. června 2001 rozhodnutí 2001/527/ES (4), kterým se zřizuje Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry, a rozhodnutí 2001/528/ES (5), kterým se zřizuje Evropský výbor pro cenné papíry.

               (6)

               Tzv. „Lamfalussyho proces“ a jeho rozšíření musejí být založeny na demokratické odpovědnosti a průhlednosti, což lze dostatečně zaručit pouze dodržováním interinstitucionální rovnováhy s ohledem na prováděcí opatření.

               (7)

               Tato směrnice mění směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (6), 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (7), 91/675/EHS ze dne 19. prosince 1991, kterou se zřizuje Výbor pro pojišťovnictví (8), 92/49/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního (třetí směrnice o neživotním pojištění) (9) a 93/6/EHS ze dne 15. března 1993 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (10) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES ze dne 30. května 1994 o systémech pojištění vkladů (11), 98/78/ES ze dne 27. října 1998 o doplňkovém dozoru nad pojišťovnami v pojišťovací skupině (12), 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejich výkonu (13) a 2001/34/ES ze dne 28. května 2001 o přijetí cenných papírů ke kotování na burze cenných papírů a o informacích, které k nim mají být zveřejněny (14), 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (15)0 a 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu. Tato směrnice se zaměřuje pouze na určité změny v organizační struktuře výborů. Účelem žádné z těchto úprav není rozšířit pravomoci přijímat prováděcí opatření, které jsou uvedenými směrnicemi svěřeny Komisi, ani pravomoci svěřené Radě směrnicí 93/6/EHS.

               (8)

               V usnesení ze dne 5. února 2002 schválil Evropský parlament čtyřstupňový přístup k cenným papírům na základě slavnostního prohlášení, které stejného dne před Parlamentem učinila Komise, a na základě dopisu ze dne 2. října 2001 zaslaného komisařem pro vnitřní trh předsedovi parlamentního výboru pro hospodářské a měnové záležitosti s ohledem na záruky úlohy Evropského parlamentu v tomto procesu. V usnesení ze dne 21. listopadu 2002 vyzval Parlament k rozšíření některých aspektů tohoto přístupu na sektory bankovnictví a pojišťovnictví s výhradou jasného závazku Rady zaručit vhodnou institucionální rovnováhu.

               (9)

               Závazky Komise týkající se právních předpisů v oblasti cenných papírů, přijaté ve výše uvedeném prohlášení ze dne 5. února 2002 a ve výše uvedeném dopise ze dne 2. října 2001, by se měly doplnit dostatečnými zárukami týkajícími se náležité institucionální rovnováhy.

               (10)

               Dne 3. prosince 2002 vyzvala Rada Komisi, aby provedla opatření pro zbývající sektory finančních služeb na základě závěrečné zprávy výboru moudrých.

               (11)

               Vyžadují se rovněž záruky s ohledem na rozsah čtyřstupňového přístupu, protože orgány EU dosud nevyužívají rozsáhlé praktické zkušenosti z čtyřstupňového Lamfalussyho přístupu. Kromě toho uvedla první a druhá průběžná zpráva interinstitucionální monitorovací skupiny, která sleduje Lamfalussyho proces, určité poznámky a kritiku fungování procesu.

               (12)

               Základními cíli Lamfalussyho procesu jsou rychlost přijímání právních předpisů a jejich kvalita. Úspěch Lamfalussyho procesu závisí spíše na politické vůli institucionálních partnerů založit přiměřený rámec pro přijetí právních předpisů, než na urychlení zavádění souvisejících ustanovení o přenesení pravomoci v technických věcech. Kromě toho by mohlo přílišné zdůrazňování rychlosti při zavádění ustanovení o přenesení pravomoci znamenat výrazné problémy v kvalitě těchto ustanovení.

               (13)

               Rozsah Lamfalussyho procesu se nedotýká možných rozhodnutí o organizaci dozoru na evropské úrovni.

               (14)

               Pro tyto účely by se v sektoru bankovnictví měla upravit úloha Poradního výboru pro bankovnictví, zřízeného směrnicí 2000/12/ES.

               (15)

               Vzhledem ke změně úlohy Poradního výboru pro bankovnictví by tento výbor měl být nahrazen „Evropským bankovním výborem“.

               (16)

               Opatření nezbytná k provedení směrnice 2000/12/ES jsou opatřeními obecného významu a měla by být přijata v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (16).

               (17)

               Přijatá prováděcí opatření by neměla měnit základní ustanovení směrnic.

               (18)

               Evropský parlament by měl mít lhůtu tří měsíců od prvního předání návrhu prováděcích opatření, aby je mohl posoudit a zaujmout k nim stanovisko. Avšak v naléhavých a řádně odůvodněných případech může být tato lhůtu zkrácena. Pokud v této lhůtě Evropský parlament přijme usnesení, Komise návrhy opatření znovu přezkoumá.

               (19)

               Při výkonu svých prováděcích pravomocí by Komise měla dodržovat tyto zásady: potřebu zajistit důvěru ve finanční trhy mezi investory podporou vysokých standardů průhlednosti na těchto trzích; potřebu poskytnout investorům široké spektrum konkurenčních investic a úroveň informací a ochrany přizpůsobenou jejich okolnostem; potřebu zabezpečit, aby nezávislé regulační orgány důsledně prosazovaly pravidla, zejména s ohledem na boj proti hospodářské trestné činnosti; potřebu vysoké míry průhlednosti a konzultací se všemi účastníky trhu a s Evropským parlamentem a Radou; potřebu podporovat inovace na finančních trzích, mají-li být dynamické a účinné; potřebu zabezpečit integritu trhu podrobným a citlivým monitorováním finančních inovací; důležitost snižování nákladů na kapitál a zvyšování jeho dostupnosti; dlouhodobou rovnováhu nákladů a zisků pro účastníky trhu (včetně malých a středních podniků a drobných investorů) u všech prováděcích opatření; potřebu podporovat mezinárodní konkurenceschopnost finančních trhů EU, aniž je dotčeno velmi potřebné rozšíření mezinárodní spolupráce; potřebu dosáhnout prostoru se stejnými pravidly pro všechny účastníky trhu zavedením nařízení pro celou EU vždy, když je to vhodné; potřebu respektovat rozdíly vnitrostátních trhů, pokud nepatřičně nenarušují soudržnost jednotného trhu a potřebu zajistit soudržnost s ostatními právními předpisy Společenství v této oblasti, protože nevyváženost informací a chybějící průhlednost mohou ohrozit fungování trhu, a především mohou poškodit spotřebitele a drobné investory.

               (20)

               Některá stávající ustanovení o technických změnách směrnice 2000/12/ES je nutno sladit s rozhodnutím 1999/468/ES.

               (21)

               Rozhodnutím Komise 2004/10/ES (17) byl pro zajištění institucionálního a právního souladu s přístupem používaným v jiných sektorech ve Společenství zřízen Evropský bankovní výbor jako poradní orgán Komise při přípravě právních předpisů Společenství v oblasti bankovnictví.Odkazy na poradní funkce Poradního výboru pro bankovnictví ve směrnici 2000/12/ES by proto měly být zrušeny.

               (22)

               Pravomoci Poradního výboru pro bankovnictví, pokud jde o sledování ukazatele kapitálové přiměřenosti a likvidity úvěrových institucí, již nejsou potřebné s ohledem na harmonizaci předpisů pro kapitálovou přiměřenost a vzhledem k novému vývoji postupů používaných úvěrovými institucemi k měření a řízení svého rizika likvidity.

               (23)

               Kromě toho způsobil podstatný pokrok ve spolupráci a výměně informací mezi orgány dohledu, zejména pomocí memorand o porozumění, že pravidelné sledování některých individuálních rozhodnutí orgánů dohledu Komisí a jejich systematické sdělování Poradnímu výboru pro bankovnictví se stalo nadbytečným.

               (24)

               Zřízení Evropského bankovního výboru by nemělo vyloučit jiné formy spolupráce mezi různými orgány pro regulaci úvěrových institucí a dohled nad nimi, zejména v rámci Evropského výboru orgánů bankovního dohledu, zřízeného rozhodnutím Komise 2004/5/ES (18).

               (25)

               Výbor pro pojišťovnictví, zřízený směrnicí 91/675/EHS, by měl být nápomocen Komisi při výkonu prováděcích pravomocí svěřených Komisi směrnicemi přijatými v oblasti pojišťovnictví, a zejména při provádění technických úprav nezbytných ke zohlednění vývoje v oblasti pojišťovnictví; tato opatření by měla být přijímána v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES.

               (26)

               Na základě směrnice 91/675/EHS by měl Výbor pro pojišťovnictví také zkoumat jakékoli otázky týkající se uplatňování předpisů Společenství v oblasti pojišťovnictví, a zejména by měl Komisi radit ohledně návrhů právních předpisů, jež Komise hodlá předložit Evropskému parlamentu a Radě.

               (27)

               S cílem vytvořit vnitřní trh, na kterém jsou jak pojistníci, tak oprávněné osoby náležitě chráněni, podléhají pojišťovny a zaměstnanecké penzijní pojišťovny činné na vnitřním trhu podle zásad o svobodě usazování a o svobodě poskytování služeb zvláštním právním předpisům Společenství. S cílem zajistit řádné fungování vnitřního trhu a udržovat finanční stabilitu by mělo být možné uvedené právní předpisy rychle přizpůsobovat změnám na trhu týkajícím se těchto sektorů, zejména finančních a technických stránek.

               (28)

               Úloha Výboru pro pojišťovnictví by se proto měla přizpůsobit a tento výbor by se měl v souladu s tím přejmenovat na „Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění“. V oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění by však Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění neměl řešit otázky pracovního a sociálního práva, jako je například organizace systémů zaměstnaneckého penzijního pojištění, zejména povinné členství a výsledky kolektivních smluv.

               (29)

               Opatření nezbytná k provedení aktů, kterých se týká směrnice 91/675/EHS, jsou opatřeními obecného významu a měla být přijata v souladu s článkem 5 rozhodnutí 1999/468/ES.

               (30)

               K zajištění institucionálního a právního souladu s přístupem uplatňovaným v jiných sektorech Společenství se rozhodnutím Komise 2004/9/ES (19) zřizuje Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění jako poradní výbor, který má být nápomocen Komisi v oblasti pojišťovnictví a zaměstnaneckého penzijního pojištění. Odkazy na poradní funkci Výboru pro pojišťovnictví ve směrnici 91/675/EHS by proto měly být zrušeny.

               (31)

               Směrnicí 85/611/EHS byl zřízen Kontaktní výbor pro SKIPCP, aby byl nápomocen Komisi tím, že usnadňuje harmonizované provádění uvedené směrnice pomocí pravidelných konzultací, usnadňuje konzultace mezi členskými státy, a je-li to nezbytné, radí Komisi ohledně přijímání dodatků nebo změn uvedené směrnice.

               (32)

               Kontaktní výbor pro SKIPCP také jedná jako „komitologický“ výbor ve smyslu rozhodnutí 1999/468/ES, aby byl nápomocen Komisi s ohledem na technické změny, které mají být provedeny ve směrnici 85/611/EHS.

               (33)

               Dne 3. prosince 2002 vyzvala Rada Komisi, aby přijala opatření s cílem převést na Evropský výbor pro cenné papíry mimo jiné poradní funkci pro Komise při výkonu jejích prováděcích pravomocí, již měl Kontaktní výbor pro SKIPCP.

               (34)

               V zájmu úplného zavedení modelu stanoveného v posledních směrnicích v oblasti cenných papírů, zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (20), která přiděluje Evropskému výboru pro cenné papíry poradní funkci pro Komisi při jejím výkonu regulačních pravomocí, přičemž uspořádání ostatních hledisek práce Evropského výboru pro cenné papíry ponechává rozhodnutí 2001/528/ES, je potřebné zruštit ustanovení, která podle článku 53 směrnice Rady 85/611/EHS určují uspořádání a funkce stávajícího Kontaktního výboru pro SKIPCP mimo jeho „komitologické“ postavení.

               (35)

               Pravomoci Evropského výboru pro cenné papíry by se proto měly výslovně rozšířit nad rámec těch, které mu již byly svěřeny směrnicí 2003/6/ES, aby zahrnovaly funkce v současnosti stanovené ve směrnici 85/611/EHS. Opatření nezbytná k provedení směrnice 85/611/EHS jsou opatřeními obecného významu a měla by být přijata v souladu s článkem 5 rozhodnutí 1999/468/ES.

               (36)

               Je proto třeba změnit směrnice 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS, 93/6/EHS, 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   KAPITOLA I
   ZMĚNY SMĚRNIC 93/6/EHS, 94/19/ES A 2000/12/ES O SEKTORU BANKOVNICTVÍ

      Článek 1

      Směrnice 93/6/EHS

   V čl. 7 odst. 9 třetí větě směrnice 93/6/EHS se zrušují slova „a Bankovnímu poradnímu výboru“.

      Článek 2

      Směrnice 94/19/ES

   V čl. 3 odst. 1 třetím pododstavci směrnice 94/19/ES se slova „Poradní výbor pro bankovnictví“ nahrazují slovy „Evropský bankovní výbor“.

      Článek 3

      Směrnice 2000/12/ES

   Směrnice 2000/12/ES se mění takto:

               1.

               V článku 2 se odstavec 4 nahrazuje tímto:

                           „4.

                           O případných změnách seznamu v odstavci 3 rozhoduje Komise postupem podle čl. 60 odst. 2.“

               2.

               V čl. 2 odst. 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
               „V případě úvěrových institucí, s výjimkou institucí zřízených na územích nově získaných vysušením mořských mělčin a institucí vzniklých rozdělením nebo fúzí stávajících institucí závislých na ústředním subjektu nebo jemu odpovědných, může Komise postupem podle čl. 60 odst. 2 stanovit další pravidla pro použití druhého pododstavce, včetně zrušení výjimek stanovených v prvním pododstavci, pokud se domnívá, že by přidružení nových institucí, na které by se použil druhý pododstavec, mohlo mít nepříznivý dopad na hospodářskou soutěž.“

               3.

               Článek 4 se nahrazuje tímto:
               „Článek 4

                  Povolení

               Členské státy stanoví, že úvěrové instituce musí před zahájením své činnosti získat povolení. Stanoví podmínky pro vydání tohoto povolení v souladu s články 5 až 9 a sdělí je Komisi.“

               4.

               V čl. 22 odst. 9 se zrušuje druhá věta.

               5.

               V čl. 22 odst. 10 se zrušuje druhá věta.

               6.

               V článku 23 se odstavec 1 nahrazuje tímto:

                           „1.

                           Příslušné orgány členských států uvědomí Komisi a příslušné orgány ostatních členských států o

                                       a)

                                       každém povolení vydaném přímému nebo nepřímému dceřinému podniku jednoho nebo více mateřských podniků, které se řídí právem třetí země;

                                       b)

                                       každém nabytí účasti v úvěrové instituci ve Společenství takovým mateřským podnikem, jímž se úvěrová instituce stane jeho dceřiným podnikem.
                                       Je-li vydáno povolení přímému nebo nepřímému dceřinému podniku jednoho nebo více mateřských podniků, které se řídí právem třetí země, upřesní příslušné orgány strukturu této skupiny ve zprávě, kterou zašlou Komisi na základě článku 11.“

               7.

               V čl. 24 odst. 2 se slova „Poradnímu výboru pro bankovnictví“ nahrazují slovy „Evropskému bankovnímu výboru“.

               8.

               V článku 25 se odstavec 3 nahrazuje tímto:

                           „3.

                           Aniž jsou dotčeny čl. 300 odst. 1 a 2 Smlouvy, posuzuje Komise, jíž je nápomocen Evropský bankovní výbor, výsledky jednání uvedených v odstavci 1 a výsledný stav.“

               9.

               V čl. 49 odst. 2 třetí větě se slova „Poradní výbor pro bankovnictví“ nahrazují slovy „Evropský bankovní výbor“.

               10.

               V čl. 52 odst. 9 se třetí věta nahrazuje tímto:
               „Dotyčný příslušný orgán předá tyto informace příslušným orgánům ostatních členských států.“

               11.

               V článku 56a druhém pododstavci první větě se slova „Poradní výbor pro bankovnictví může poskytnout“ nahrazují slovy „Komise může požádat Evropský bankovní výbor, aby poskytl“.

               12.

               Hlava VI se zrušuje.

               13.

               V článku 60 se odstavec 2 nahrazuje tímto:

                           „2.

                           Komisi je nápomocen Evropský bankovní výbor, zřízený rozhodnutím Komise 2004/10/ES ze dne 5. listopadu 2003 (21) (dále jen ‚výbor‘).

                  (21)  Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 36.“"

               Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
               Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
               Výbor přijme svůj jednací řád.

               14.

               V čl. 64 odst. 2 a 6 se zrušují slova „a Poradní výbor pro bankovnictví“.

         KAPITOLA II
   ZMĚNA SMĚRNIC 73/239/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS, 98/78/ES A 2002/83/ES O SEKTORECH POJIŠŤOVNICTVÍ A ZAMĚSTNANECKÉHO PENZIJNÍHO POJIŠTĚNÍ

      Článek 4

      Směrnice 73/239/EHS

   Směrnice 73/239/EHS se mění takto:

      „Článek 29a
      1.   Příslušné orgány členských států uvědomí Komisi a příslušné orgány ostatních členských států

                  a)

                  o každém povolení vydaném přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti jedné nebo více mateřských společností, které se řídí právem třetí země;

                  b)

                  kdykoli takováto mateřská společnost získá podíl v pojišťovně ve Společenství, kterým se tato pojišťovna stává její dceřinou společností.

            2.   Je-li povolení uvedené v odst. 1 písm. a) vydáno přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti, jejíž jedné nebo více mateřských společností, které se řídí právem třetí země, musí být struktura skupiny specifikována v oznámení, které zašlou příslušné orgány Komisi.“

   2.   V čl. 29b odst. 4 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
   „V případech uvedených v prvním pododstavci může být kdykoli vedle zahájení jednání rozhodnuto postupem podle článku 5 rozhodnutí 1999/468/ES (22) a v souladu s čl. 7 odst. 3 a článkem 8 zmíněného rozhodnutí, že příslušné orgány členských států musí omezit nebo pozastavit svá rozhodnutí
                  a)

                  o žádostech o vydání povolení podaných v okamžiku přijetí rozhodnutí nebo později;

                  b)

                  o nabývání podílů přímými nebo nepřímými mateřskými společnostmi řídícími se právem dotyčné třetí země.

      Článek 5

      Směrnice 91/675/EHS

   Směrnice 91/675/EHS se mění takto:
   1.   V názvu směrnice se slova „Výbor pro pojišťovnictví“ nahrazují slovy „Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění“.
   2.   Článek 1 se nahrazuje tímto:

      „Článek 1
      1.   Komisi je nápomocen Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, zřízený rozhodnutím Komise 2004/9/ES (23) (dále jen ‚výbor‘).
      2.   Předseda Evropského výboru orgánů dozoru nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním, zřízeného rozhodnutím Komise 2004/6/ES (24), se účastní zasedání výboru jako pozorovatel.
      3.   Výbor může k účasti na svých schůzích přizvat odborníky a pozorovatele.
      4.   Sekretariát výboru zajišťuje Komise.

   3.   Článek 2 se nahrazuje tímto:

      „Článek 2
      Je-li v aktech přijatých v oblasti přímého pojištění jiného než životního a přímého životního pojištění na Komisi přenesena prováděcí pravomoc k pravidlům, která tyto akty stanoví, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (25) s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
      Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
      2.   Výbor přijme svůj jednací řád.

   4.   Články 3 a 4 se zrušují.

      Článek 6

      Směrnice 92/49/EHS

   V čl. 40 odst. 10 první větě směrnice 92/49/EHS se slova „předloží Komise Výboru pro pojišťovnictví, zřízenému směrnicí 91/675/EHS, zprávu“ nahrazují slovy „poskytne Komise Evropskému výboru pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění informace“.

      Článek 7

      Směrnice 98/78/ES

   Směrnice 98/78/ES se mění takto:
   1.   V článku 10a se odstavec 3 nahrazuje tímto:

                  „3.

                  Aniž je dotčen čl. 300 odst. 1 a 2 Smlouvy, posoudí Komise, které je nápomocen Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, výsledek jednání uvedených v odstavci 1 a výslednou situaci.“

   2.   V článku 11 se odstavec 5 nahrazuje tímto:

                  „5.

                  Nejpozději 1. ledna 2006 vydá Komise zprávu o uplatňování této směrnice a v případě potřeby o nutnosti další harmonizace.“

      Článek 8

      Směrnice 2002/83/ES

   Směrnice 2002/83/ES se mění takto:

               1.

               V čl. 46 odst. 9 první větě se slova „předloží Komise Výboru pro pojišťovnictví zprávu“ nahrazují slovy „poskytne Komise Evropskému výboru pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění informaci“.

               2.

               Článek 58 se nahrazuje tímto:
               „Článek 58

                  Informace od členských států Komisi

               Příslušné orgány členských států uvědomí Komisi a příslušné orgány ostatních členských států

                           a)

                           o každém povolení přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti jedné nebo více mateřských společností, které se řídící právem třetí země;

                           b)

                           kdykoli taková mateřská společnost získá podíl v pojišťovně ve Společenství, který tuto pojišťovnu změní na její dceřinou společnost.

                     Jestliže je povolení uvedené v písmenu a) vydáno přímé nebo nepřímé dceřiné společnosti jedné nebo více mateřských společností řídících se právem třetích zemí, objasní se struktura skupiny v oznámení, které příslušné orgány zašlou Komisi a ostatním příslušným orgánům.“

               3.

               V článku 65 se odstavec 1 nahrazuje tímto:

                           „1.

                           Komisi je nápomocen Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, zřízený rozhodnutím Komise 2004/9/ES (26).

                  (26)  Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 34.“"

         KAPITOLA III
   ZMĚNY SMĚRNIC 85/611/EHS A 2001/34/ES O SEKTORU CENNÝCH PAPÍRŮ

      Článek 9

      Směrnice 85/611/EHS

   Směrnice 85/611/EHS se mění takto:

               1.

               Článek 6c se mění takto:

                           a)

                           v odstavci 9 se druhá věta nahrazuje tímto:
                           „Každé dva roky vydá Komise zprávu o takových případech.“;

                           b)

                           v odstavci 10 se druhá věta nahrazuje tímto:
                           „Každé dva roky vydá Komise zprávu o takových případech.“

               2.

               V čl. 14 odst. 6 se zrušuje druhý pododstavec.

               3.

               V čl. 21 odst. 4 se třetí věta se nahrazuje tímto:
               „Tyto informace budou předmětem výměny názorů v rámci Evropského výboru pro cenné papíry.“

               4.

               V čl. 22 odst. 4 třetím pododstavci se čtvrtá věta nahrazuje tímto:
               „Tato sdělení mohou být předmětem výměny názorů v rámci Evropského výboru pro cenné papíry.“

               5.

               Název hlavy X se nahrazuje tímto:
               „Evropský výbor pro cenné papíry“

               6.

               Článek 53 se zrušuje.

               7.

               Článek 53a se nahrazuje tímto:
               „Článek 53a

               Technické změny, které mají být provedeny v této směrnici v dále uvedených oblastech, se přijímají postupem podle čl. 53b odst. 2:

                           a)

                           vyjasnění definic s cílem zajistit jednotné uplatňování této směrnice v celém Společenství;

                           b)

                           přizpůsobení terminologie a vypracování definic v souladu s následnými právními akty týkajícími se SKIPCP a souvisejících otázek.“

               8.

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 53b

               1.   Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry, zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (27) (dále jen ‚výbor‘).
               Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES (28) s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
               Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
               3.   Výbor přijme svůj jednací řád.

                  (27)  Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 45. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/8/ES (Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 33)."

                  (28)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.“"

      Článek 10

      Směrnice 2001/34/ES

   Směrnice 2001/34/ES se mění takto:

               1.

               Článek 108 se zrušuje.

               2.

               Článek 109 se nahrazuje tímto:
               „Článek 109
               1.   Za účelem úpravy minimální částky předpokládané tržní kapitalizace stanovené v čl. 43 odst. 1 s ohledem na požadavky hospodářské situace předloží Komise Evropskému výboru pro cenné papíry, zřízenému rozhodnutím Komise 2001/528/ES ze dne 6. června 2001 (29), návrh opatření, která mají být přijata.
               Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (30) s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
               Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
               3.   Výbor přijme svůj jednací řád.

                  (29)  Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 45. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/8/ES (Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 33)."

                  (30)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.“"

         KAPITOLA IV
   ZMĚNY SMĚRNICE 2002/87/ES O FINANČNÍCH KONGLOMERÁTECH

      Článek 11

      Směrnice 2002/87/ES

   V článku 19 směrnice 2002/87/ES se odstavec 2 nahrazuje tímto:

                  „2.

                  Aniž je dotčen čl. 300 odst. 1 a 2 Smlouvy, posuzuje Komise, jíž je nápomocen Evropský bankovní výbor, Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Výbor pro finanční konglomeráty, výsledky jednání uvedených v odstavci 1 a výsledný stav.“

   KAPITOLA V
   ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

      Článek 12

      Prováděcí opatření

   1.   Prováděcí opatření přijatá postupem uvedeným v článcích 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí nesmějí měnit základní ustanovení směrnic.
   2.   Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
   3.   Pokud se změní podmínky podle Smlouvy, kterými se řídí výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi, přezkoumá Komise tuto směrnici a podle potřeby navrhne změny. Tento přezkum se musí v každém případě provést do 31. prosince 2007.

      Článek 13

      Provedení

   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 13. května 2005.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

      Článek 14

      Vstup v platnost

   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

      Článek 15

      Určení

   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 9. března 2005.

            Za Evropský parlament

            předseda

         J. P. BORRELL FONTELLES

            Za Radu

            předseda

         N. SCHMIT

      (1)  Úř. věst. C 112, 30.4.2004, s. 21.

      (2)  Úř. věst. C 58, 6.3. 2004, s. 23.

      (3)  Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 31. března 2004 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 11. května 2004.

      (4)  Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 43.

      (5)  Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 45. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2004/8/ES (Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 33).

      (6)  Úř. věst. L 228, 16.8.1973, s. 3. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.

      (7)  Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 3. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1).

      (8)  Úř. věst. L 374, 31.12.1991, s. 32. Směrnice ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (9)  Úř. věst. L 228, 11.8.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1).

      (10)  Úř. věst. L 141, 11.6.1993, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/39/ES.

      (11)  Úř. věst. L 135, 31.5.1994, s. 5. Směrnice ve znění aktu o přistoupení z roku 2003.

      (12)  Úř. věst. L 330, 5.12.1998, s. 1. Směrnice ve znění směrnice 2002/87/ES.

      (13)  Úř. věst. L 126, 26.5.2000, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/69/ES (Úř. věst. L 125, 28.4.2004, s. 44).

      (14)  Úř. věst. L 184, 6.7.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/109/ES (Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38).

      (15)  Úř. věst. L 345, 19.12.2002, s. 1. Směrnice ve znění směrnice Rady 2004/66/ES (Úř. věst. L 168, 1.5.2004, s. 35).

      (16)  Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (17)  Úř. věst. L 3,7.1.2004, s. 36.

      (18)  Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 28.

      (19)  Úř. věst. L 3, 7.1.2004, s. 34.

      (20)  Úř. věst. L 96, 12.4.2003, s. 16.