title: Směrnice Rady ze dne 28. června 1990 o právu pobytu

text:
Důležité právní upozornění

|

31990L0364

Úřední věstník L 180 , 13/07/1990 S. 0026 - 0027 Finské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 3 S. 0058  Švédské zvláštní vydání: Kapitola 6 Svazek 3 S. 0058

		Směrnice Radyze dne 28. června 1990o právu pobytu(90/364/EHS)RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 235 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise [1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],vzhledem k tomu, že čl. 3 písm. c) Smlouvy stanoví, že činnosti Společenství zahrnují za posmínek stanovených ve Smlouvě odstranění překážek volného pohybu osob mezi členskými státy;vzhledem k tomu, že článek 8aSmlouvy stanoví, že vnitřní trh musí být vytvořen do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu v souladu s ustanoveními Smlouvy;vzhledem k tomu, že pro zajištění tohoto volného pohybu je třeba harmonizovat vnitrostátní předpisy o pobytu státních příslušníků členských států v jiném členském státě než ve státě, jehož jsou státními příslušníky;vzhledem k tomu, že osoby požívající práva pobytu se nesmějí stát nepřiměřeným zatížením veřejných financí hostitelského členského státu;vzhledem k tomu, že výkon práva pobytu je fakticky možný pouze tehdy, je-li uděleno také rodinným příslušníkům;vzhledem k tomu, že na oprávněné osoby podle této směrnice by se měla vztahovat správní opatření podobná těm, která jsou stanovena zejména směrnicemi 68/360/EHS [4] a 64/221/EHS [5];vzhledem k tomu, že Smlouva neposkytuje pro tento postup jiné pravomoci než ty, jež jsou uvedeny v článku 235,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 11. Členské státy udělí právo pobytu státním příslušníkům členských států, kterým toto právo nevzniklo na základě jiných ustanovení práva Společenství, a jejich rodinným příslušníkům uvedeným v odstavci 2 za podmínky, že mají pro sebe i pro své rodinné příslušníky uzavřeno nemocenské pojištění vůči všem rizikům v hostitelském členském státě a mají dostatečné finanční prostředky, aby se během svého pobytu nestali zátěží pro sociální pomoc hostitelského členského státu.Prostředky uvedené v prvním pododstavci jsou považovány za dostatečné, jsou-li vyšší než úroveň prostředků, pod kterou hostitelský členský stát může poskytovat sociální pomoc svým státním příslušníkům, přičemž se berou v úvahu osobní poměry žadatele a popřípadě osob přijatých na základě odstavce 2.Nemůže-li být v členském státě druhý pododstavec použit, jsou prostředky žadatele považovány za dostatečné, jsou-li vyšší než minimální dávky sociálního zabezpečení vyplácené hostitelským členským státem.2. Právo usadit se v jiném členském státě spolu s osobou mající právo pobytu mají bez ohledu na svou státní příslušnost tyto osoby:a) manžel nebo manželka a jejich vyživovaní potomci;b) vyživovaní předci osoby mající právo pobytu a předci jeho manžela nebo její manželky.Článek 21. Právo pobytu se prokazuje předložením dokladu s názvem "povolení k pobytu pro státního příslušníka členského státu EHS", jehož doba platnosti může být omezena na dobu pěti let s možností prodloužení. Členský stát však může, považuje-li to za nezbytné, požadovat prodloužení doby platnosti povolení na konci prvních dvou let pobytu. Nemá-li rodinný příslušník státní příslušnost členského státu, je mu vydán doklad o pobytu se stejnou dobou platnosti, jakou má doklad vydaný státnímu příslušníku, od nějž se odvíjejí jeho práva.Pro účely vydávání povolení k pobytu nebo dokladu o pobytu může členský stát žadatele žádat pouze o to, aby předložil platný průkaz totožnosti nebo cestovní pas a prokázal, že splňuje podmínky stanovené článkem 1.2. Články 2 a 3, čl. 6 odst. 1 písm. a) a odst. 2 a článek 9 směrnice 68/360/EHS se použijí obdobně na osoby mající právo pobytu podle této směrnice.Manžel nebo manželka a vyživované děti státního příslušníka majícího právo pobytu na území členského státu jsou oprávněni vykonávat jakoukoliv pracovní činnost jako zaměstnané osoby nebo osoby samostatně výdělečně činné kdekoliv na území tohoto členského státu, i pokud nejsou státními příslušníky žádného členského státu.Členské státy se nesmějí odchýlit od ustanovení této směrnice, s výjimkou důvodů veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo veřejného zdraví. V tomto případě se použije směrnice 64/221/EHS.3. Touto směrnicí nejsou dotčeny stávající právní předpisy o nabývání objektů sloužících k vedlejšímu bydlení.Článek 3Právo pobytu trvá, pokud oprávněné osoby splňují podmínky stanovené článkem 1.Článek 4Komise vypracuje nejpozději do tří let od provedení této směrnice a poté každé tři roky zprávu o uplatňování této směrnice a předloží ji Evropskému parlamentu a Radě.Článek 5Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.Článek 6Tato směrnice je určena členským státům.V Lucemburku dne 28. června 1990.Za RadupředsedkyněM. Geoghegan-quinn[1] Úř. věst. C 191, 28.7.1989, s. 5 a Úř. věst. C 26, 3.2.1990, s. 22.[2] Stanovisko ze dne 13. června 1990 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).[3] Úř. věst. C 329, 30.12.1989, s. 25.[4] Úř. věst. L 257, 19.10.1968, s. 13.[5] Úř. věst. 56, 4.4.1964, s. 850/64.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2001/58/ES ze dne 27. července 2001, kterou se podruhé mění směrnice 91/155/EHS, kterou se vymezují a stanoví podrobnosti o systému specifických informací pro nebezpečné přípravky podle článku 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES a pro nebezpečné látky podle článku 27 směrnice Rady 67/548/EHS (bezpečnostní listy)Text s významem pro EHP.

text:
Důležité právní upozornění

|

32001L0058

Úřední věstník L 212 , 07/08/2001 S. 0024 - 0033

		Směrnice Komise 2001/58/ESze dne 27. července 2001,kterou se podruhé mění směrnice 91/155/EHS, kterou se vymezují a stanoví podrobnosti o systému specifických informací pro nebezpečné přípravky podle článku 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES a pro nebezpečné látky podle článku 27 směrnice Rady 67/548/EHS (bezpečnostní listy)(Text s významem pro EHP)KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES ze dne 31. května 1999 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků [1], a zejména na článek 14 uvedené směrnice,s ohledem na směrnici Rady 67/548/ES ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [2], naposledy pozměněnou směrnicí Komise 2000/33/ES [3], a zejména na článek 27 uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Článek 14 směrnice 1999/45/ES stanoví, že osoba odpovědná za uvedení určitých specifikovaných přípravků na trh musí poskytnout bezpečnostní list.(2) Článek 27 směrnice 67/548/EHS stanoví, že osoba odpovědná za uvedení nebezpečných látek na trh musí rovněž poskytnout bezpečnostní list.(3) Informace bezpečnostního listu jsou v zásadě určeny profesionálním uživatelům a musí jim umožňovat přijímat příslušná opatření týkající se ochrany zdraví, bezpečnosti a pracovního prostředí.(4) Bezpečnostní listy nebezpečných látek a určitých přípravků a jejich změny musí být v souladu s ustanoveními směrnice Komise 91/155/EHS [4] naposledy pozměněné směrnicí 93/112/ES [5].(5) V čl. 14 odst. 2.1 písm. b) směrnice 1999/45/ES se zavádí nový požadavek, aby osoby odpovědné za uvedení přípravků na trh poskytly na požádání profesionálních uživatelů k dispozici bezpečnostní list uvádějící přiměřené informace o přípravcích neklasifikovaných jako nebezpečné ve smyslu článků 5, 6 a 7 směrnice 1999/45/ES, ale obsahujících v individuální koncentraci ≥ 1 % hmot. pro přípravky jiné než plynné a ≥ 0,2 % obj. pro plynné přípravky alespoň jednu látku, která představuje nebezpečí pro zdraví nebo životní prostředí, nebo jednu látku, pro kterou jsou stanoveny expoziční limity Společenství pro pracovní prostředí.(6) Směrnicí 1999/45/ES se rovněž zavádí požadavek, aby byly přípravky klasifikovány a označovány na základě jejich vlivu na životní prostředí.(7) Je tedy nezbytné odpovídajícím způsobem změnit směrnici 91/155/EHS do 30. července 2002, jak je stanoveno v čl. 14 odst. 2.3 směrnice 1999/45/ES.(8) Podle článku 4 směrnice Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli při práci (čtrnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS [6] jsou zaměstnavatelé povinni zjistit, zda se na pracovišti vyskytují nebezpeční chemičtí činitelé, a musí posoudit všechna rizika pro zdraví a bezpečnost pracovníků vyplývající z přítomnosti těchto chemických činitelů, přičemž musí zohlednit informace poskytnuté dodavatelem prostřednictvím bezpečnostních listů. Je tedy vhodné v tomto smyslu změnit přílohu směrnice 91/155/EHS.(9) Nedávná vynucovací opatření a studie v členských státech ukázaly, že mnohé bezpečnostní listy mají špatnou kvalitu a neposkytují uživateli potřebné informace. Jedním ze způsobů zlepšení kvality bezpečnostních listů je zlepšení pokynů pro zpracovatele bezpečnostních listů uvedených v příloze směrnice 91/155/EHS. Je tedy vhodné v tomto smyslu změnit přílohu směrnice 91/155/EHS. Komise a členské státy budou zvažovat další způsoby, jimiž by bylo možné v budoucnu zlepšit kvalitu bezpečnostních listů.(10) Opatření této směrnice jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro přizpůsobení technickému pokroku směrnic pro odstranění technických překážek obchodu na úseku nebezpečných látek a přípravků zřízeného článkem 20 směrnice 1999/45/ES,PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:Článek 1Směrnice 91/155/EHS se mění takto:1. Čl. 1 odst. 1 se nahrazuje tímto:"1. a) Osoba, která odpovídá za uvádění chemické látky nebo přípravku na trh, ať je to výrobce, dovozce, nebo distributor, je povinna poskytnout příjemci, který je profesionálním uživatelem látky nebo přípravku, bezpečnostní list obsahující informace uvedené v článku 3 a v příloze této směrnice, jsou-li látka nebo přípravek klasifikovány jako nebezpečné podle směrnice 67/548/EHS nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES [7].b) Každá osoba, která odpovídá za uvádění přípravku na trh, ať je to výrobce, dovozce, nebo distributor, je povinna poskytnout na žádost profesionálního uživatele bezpečnostní list uvádějící odpovídající informace specifikované v článku 3 a v příloze této směrnice o přípravku neklasifikovaném jako nebezpečný ve smyslu článků 5, 6 a 7 směrnice 1999/45/ES, ale obsahujícím v individuální koncentraci ≥ 1 % hmot. pro přípravky jiné než plynné a ≥ 0,2 % obj. pro plynné přípravky alespoň jednu látku, která představuje nebezpečí pro zdraví nebo životní prostředí, nebo jednu látku, pro kterou jsou stanoveny expoziční limity Společenství pro pracovní prostředí."2. Příloha uvedená v článku 3 se nahrazuje přílohou této směrnice.Článek 21. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. července 2002. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.2. Členské státy použijí právní a správní předpisy uvedené v odstavci 1:a) pro přípravky, na něž se vztahuje směrnice Rady 91/414/EHS [8] o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh nebo směrnice Rady 98/8/ES [9] o uvádění biocidních přípravků na trh, ode dne 30. července 2002;b) a pro přípravky, na něž se vztahuje směrnice 91/414/EHS nebo směrnice 98/8/ES, ode dne 30. července 2004.3. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.Článek 3Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 4Tato směrnice je určena členským státům.V Bruselu dne 27. července 2001.Za KomisiErkki Liikanenčlen Komise[1] Úř. věst. L 200, 30.7.1999, s. 1.[2] Úř. věst. 196, 16.8.1967, s. 1.[3] Úř. věst. L 136, 8.6.2000, s. 90.[4] Úř. věst. L 76, 22.3.1991, s. 35.[5] Úř. věst. L 314, 16.12.1993, s. 38.[6] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.[7] Úř. věst. L 200, 30.7.1999, s. 1.[8] Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.[9] Úř. věst. L 123, 24.4.1998, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHA"PŘÍLOHAPOKYNY PRO SESTAVENÍ BEZPEČNOSTNÍCH LISTŮÚčelem této přílohy je zajistit jednotnost a přesnost obsahu každé z povinných položek uvedených v článku 3 tak, aby výsledné bezpečnostní listy umožňovaly profesionálním uživatelům přijmout nezbytná opatření vztahující se k ochraně zdraví a bezpečnosti na pracovišti a k ochraně životního prostředí.Informace poskytnuté v bezpečnostních listech by měly splňovat požadavky směrnice Rady 98/24/ES [1] o bezpečnosti a ochraně zdraví pracovníků před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci. Bezpečnostní list by měl zejména umožnit zaměstnavateli zjistit, zda se na pracovišti vyskytují nebezpeční chemičtí činitelé, a posoudit všechna rizika pro zdraví a bezpečnost pracovníků v důsledku jejich použití.Informace musí být napsány jasně a stručně. Bezpečnostní list by měl být vypracován odborně způsobilou osobou, která by měla vzít v úvahu specifické potřeby uživatelů, pokud jsou známy. Osoby uvádějící látky a přípravky na trh by měly zajistit, aby byla odborně způsobilá osoba vyškolena, včetně opakovacích kurzů.U přípravků, které nejsou klasifikovány jako nebezpečné, ale požaduje se u nich bezpečnostní list podle čl. 14 odst. 2.1 písm. b) směrnice 1999/45/ES, by měly být v každé položce uvedeny přiměřené informace.Vzhledem k širokému rozpětí vlastností látek a přípravků se mohou v některých případech ukázat jako potřebné další informace. Jestliže se v jiných případech ukáže, že informace o určitých vlastnostech nemají význam nebo že je technicky nemožné je poskytnout, je nezbytné to v každé položce zřetelně uvést. Musí být uvedeny informace o každé nebezpečné vlastnosti. Je-li konstatováno, že určité nebezpečí nehrozí, zřetelně se rozliší případy, kdy klasifikující osoba neměla žádné informace, a případy, kdy jsou k dispozici negativní výsledky zkoušek.Datum vyhotovení bezpečnostního listu se uvede na první straně.V případě, že byl bezpečnostní list přepracován, je třeba na změny upozornit příjemce.PoznámkaBezpečnostní listy jsou také požadovány pro určité speciální látky a přípravky (např. kovy v kompaktní formě, slitiny, stlačené plyny atd.) uvedené v bodech 8 a 9 přílohy VI směrnice 67/548/EHS, pro něž platí odchylky v označování.1. IDENTIFIKACE LÁTKY NEBO PŘÍPRAVKU A SPOLEČNOSTI NEBO PODNIKU1.1 Identifikace látky nebo přípravkuNázev použitý pro identifikaci musí být totožný s názvem uvedeným na štítku podle přílohy VI směrnice 67/548/EHS.Je možno použít i jiné dostupné identifikační prostředky.1.2 Použití látky nebo přípravkuUvedou se určená nebo doporučená použití látky nebo přípravku, jsou-li známa. Existuje-li více možných použití, uvedou se pouze nejdůležitější nebo nejčastější použití. Měl by zde být uveden krátký popis funkce látky, např. zhášecí přísada, antioxidant atd.1.3 Identifikace společnosti nebo podnikuIdentifikuje se osoba, která je odpovědná za uvedení látky nebo přípravku na trh ve Společenství, ať je to výrobce, dovozce nebo distributor. Uvede se úplná adresa a telefonní číslo této osoby.Není-li tato osoba usazená v členském státě, v němž jsou látka nebo přípravek uváděny na trh, uvede se navíc úplná adresa a telefonní číslo osoby odpovědné za uvedení látky nebo přípravku na trh v tomto členském státě, je-li to možné.1.4 Telefonní číslo pro naléhavé situaceKromě výše uvedených údajů se uvede telefonní číslo společnosti a/nebo příslušného oficiálního poradenského subjektu, které je určeno pro mimořádné situace. (Tímto subjektem může být subjekt odpovědný za přijímání informací týkajících se zdravotních hledisek podle článku 17 směrnice 1999/45/ES).2. SLOŽENÍ NEBO INFORMACE O SLOŽKÁCHPoskytnuté informace by měly příjemci umožnit snadnou identifikaci nebezpečné vlastnosti složek přípravku. Nebezpečné vlastnosti samotného přípravku by měly být uvedeny v bodu 3.2.1. Není nutné uvést úplné složení (povahu složek a jejich koncentrace), ačkoliv obecný popis složek a jejich koncentrací může být užitečný.2.2. U přípravku klasifikovaného jako nebezpečný podle směrnice 1999/45/ES se uvedou následující látky spolu s jejich koncentracemi nebo koncentračním rozmezím:i) látky, které představují nebezpečí pro zdraví nebo životní prostředí ve smyslu směrnice 67/548/EHS, jsou-li obsaženy v koncentracích rovných nebo vyšších než koncentrace uvedené v tabulce v čl. 3 odst. 3 směrnice 1999/45/ES (pokud nejsou v příloze I směrnice 67/548/EHS nebo v přílohách II, III nebo V směrnice 1999/45/ES uvedeny nižší limity);ii) a látky, pro něž existují expoziční limity Společenství pro pracovní prostředí a které nejsou zahrnuty v bodu i).2.3. U přípravku neklasifikovaného jako nebezpečný podle směrnice 1999/45/ES se uvedou následující látky spolu s jejich koncentracemi nebo koncentračním rozmezím, jsou-li obsaženy v individuálních koncentracích ≥ 1 % hmot. u přípravků jiných než plynných a ≥ 0,2 % obj. u plynných přípravků:látky, které představují nebezpečí pro zdraví nebo životní prostředí ve smyslu směrnice 67/548/EHS [2],a látky, pro něž existují expoziční limity Společenství pro pracovní prostředí.2.4. Uvede se klasifikace (buď podle článků 4 a 6 nebo podle přílohy I směrnice 67/548/EHS) výše uvedených látek ve formě písmenných symbolů a R-vět, které jsou přiřazeny v souladu s jejich fyzikálně-chemickými nebezpečnými vlastnostmi a s jejich nebezpečností pro zdraví a životní prostředí. Na tomto místě není třeba uvádět úplné znění R-vět: měl by být uveden odkaz na bod 16, v níž se uvede úplné znění každé příslušné R-věty.2.5. Název a čísla EINECS nebo ELINCS těchto látek by měly být uvedeny v souladu se směrnicí 67/548/EHS. Číslo CAS a název podle IUPAC (pokud jsou k dispozici) mohou být rovněž užitečné. U látek uvedených pod skupinovým názvem podle článku 15 směrnice 1999/45/ES nebo podle poznámky pod čarou k bodu 2.3 této přílohy, není přesný chemický identifikátor nezbytný.2.6. Pokud má být v souladu s ustanoveními článku 15 směrnice 1999/45/EHS nebo s poznámkou pod čarou k bodu 2.3 této přílohy zachována důvěrnost identity určitých látek, popíše se jejich chemická podstata, aby se zabezpečilo bezpečné zacházení. Použitý název musí být shodný s názvem odvozeným výše uvedenými postupy.3. IDENTIFIKACE RIZIKUvede se klasifikace látky nebo přípravku vyplývající z použití klasifikačních pravidel ve směrnicích 67/548/EHS nebo 1999/45/ES. Jasně a stručně se uvedou rizika, která látka nebo přípravek představuje pro člověka a pro životní prostředí.Jasně se rozliší přípravky, které jsou klasifikovány jako nebezpečné, a přípravky, které nejsou klasifikovány jako nebezpečné podle směrnice 1999/45/ES.Popíší se nejdůležitější nepříznivé fyzikálně-chemické účinky, účinky na lidské zdraví a na životní prostředí a symptomy vztahující se k použití a možnému nevhodnému použití látky nebo přípravku, které lze snadno předvídat.Může být nezbytné uvést jiná rizika, jako jsou prašnost, dusivost, nebezpečí omrzlin, nebo účinky na životní prostředí, jako je nebezpečnost pro půdní organismy atd., která nemají vliv na klasifikaci, avšak přispívají k celkové nebezpečnosti materiálu.Informace uváděné na štítku by měly být uvedeny v bodu 15.4. POKYNY PRO PRVNÍ POMOCPopíší se pokyny pro první pomoc.Nejdříve se specifikuje, zda je nutná okamžitá lékařská pomoc.Informace o první pomoci musí být stručné a snadno pochopitelné pro postiženého, přítomné osoby i pracovníky první pomoci. Je třeba stručně charakterizovat příznaky a účinky. V pokynech by mělo být uvedeno, co je třeba učinit v případě havárie na místě a zda je možno očekávat dlouhodobé účinky po expozici.Informace se rozdělí do různých pododstavců podle různých způsobů expozice, tj. vdechnutí, styk s kůží a okem a požití.Uvede se, zda je nutná nebo zda se doporučuje odborná pomoc lékaře.Pro některé látky nebo přípravky může být důležité zdůraznit, že na pracovišti musí být k dispozici speciální prostředky k zabezpečení specifických a okamžitých postupů.5. OPATŘENÍ PRO ZDOLÁVÁNÍ POŽÁRUUvedou se požadavky na hašení požáru způsobeného látkou nebo přípravkem nebo vzniklého v jejich blízkosti, a to popisem- vhodných hasiv,- hasiv, která nesmí být použita z bezpečnostních důvodů,- každého zvláštního nebezpečí způsobeného expozicí samotné látce nebo přípravku, produktům hoření nebo vznikajícím plynům,- zvláštních ochranných prostředků pro hasiče.6. OPATŘENÍ V PŘÍPADĚ NÁHODNÉHO ÚNIKUpodle typu dané látky nebo přípravku jsou potřebné informace o- opatřeních na ochranu osob, jako jsou:odstranění zdrojů zapálení, opatření pro dostatečné odvětrávání/ochrana dýchání, omezení prašnosti, ochrana kůže a očí,- opatřeních na ochranu životního prostředí, jako jsou:zabránění průniků do kanalizace, povrchové a podzemní vody a půdy, případná potřeba varovat okolí,- čisticích metodách, jako jsou:použití absorpčních materiálů (např. písku, křemeliny, lapače kyselin, univerzálního lapače, pilin atd.), srážení plynů nebo par vodou, zřeďování.Zváží se také uvedení upozornění, jako např.: "nikdy nepoužívejte, neutralizujte použitím…".PoznámkaPodle potřeby se uvede odkaz na body 8 a 13.7. MANIPULACE A SKLADOVÁNÍPoznámkaInformace v tomto oddílu by se měly týkat ochrany zdraví, bezpečnosti a ochrany životního prostředí. Měly by napomáhat zaměstnavateli navrhnout vhodné pracovní postupy a organizační opatření v souladu s článkem 5 směrnice 98/24/ES.7.1 ManipulaceSpecifikují se opatření pro bezpečnou manipulaci včetně pokynů pro technická opatření, jako jsou: uzavřený prostor, místní a celkové odvětrávání, opatření zamezující tvorbě aerosolu a prachu a protipožární opatření, opatření nezbytná pro ochranu životního prostředí (např. použití filtrů nebo odlučovačů na výstupu z ventilace, používání v uzavřeném prostoru, opatření pro zachycování a likvidaci úniků atd.) a jakékoliv specifické požadavky nebo pravidla týkající se látky nebo přípravku (např. postupy nebo vybavení, které jsou zakázány nebo doporučeny) a pokud možno se uvede jejich stručný popis.7.2 SkladováníSpecifikují se podmínky pro bezpečné skladování, jako jsou: specifické požadavky na skladovací prostory nebo nádoby (včetně záchytných stěn a větrání), nemísitelné materiály, skladovací podmínky (teplotní a vlhkostní limity/rozmezí, osvětlení, inertní plyn atd.), speciální elektrická instalace a ochrana před statickou elektřinou.Podle potřeby se uvedou pokyny o množstevních limitech při skladovacích podmínkách. Zejména se uvedou jakékoli speciální požadavky, jako je typ materiálu použitého na obaly/nádoby pro látky nebo přípravky.7.3 Specifické (specifická) použitíU konečných produktů navržených pro specifické (specifická) použití by mělo být uvedeno podrobné a operativní doporučení vztahující se k určenému účelu (určeným účelům) použití. Je-li to možné, měl by být uveden odkaz na specifické schválené průmyslové nebo oborové provozní postupy.8. OMEZOVÁNÍ EXPOZICE A OSOBNÍ OCHRANNÉ PROSTŘEDKY8.1 Hodnoty expozičních limitůSpecifikují se v dané době platné specifické kontrolní parametry včetně hodnot expozičních limitů pro pracovníky a/nebo biologických mezních hodnot. Měly by se uvést hodnoty pro členský stát, ve kterém se látka nebo přípravek uvádí na trh. Uvedou se informace o monitorovacích postupech doporučených v dané době.U přípravků je užitečné uvést hodnoty pro ty složky, které musí být podle bodu 2 uvedeny v bezpečnostním listu.8.2 Omezování expozicePro účely tohoto dokumentu se za omezování expozice považuje úplný soubor specifických ochranných a preventivních opatření, která je třeba přijmout při používání, aby se minimalizovala expozice pracovníka a životního prostředí.8.2.1 Omezování expozice pracovníkůTyto informace zohlední zaměstnavatel při posouzení rizika, které představuje látka nebo přípravek pro zdraví a bezpečnost pracovníků, provedeného podle článku 4 směrnice 98/24/ES, v němž se požaduje navržení vhodných pracovních postupů a technických regulačních opatření, použití náležitého vybavení a materiálu, uplatnění kolektivních ochranných opatření u zdroje a realizace individuálních ochranných opatření, jako jsou osobní ochranné prostředky. Uvedou se tedy vhodné a náležité informace o těchto opatřeních, aby bylo možné provést řádné posouzení rizika podle článku 4 směrnice 98/24/ES. Tyto informace by měly doplňovat informace uvedené již v bodu 7.1.Jsou-li nezbytné osobní ochranné prostředky, uvede se přesně, které vybavení poskytne náležitou a vhodnou ochranu. Zohlední se směrnice Rady 89/686/EHS [3] a uvede se odkaz na příslušné normy CEN:8.2.1.1 Ochrana dýchacích cestV případě nebezpečných plynů, par nebo prachu se specifikuje typ ochranného prostředku, který má být použit, jako je autonomní dýchací přístroj, odpovídající masky a filtry.8.2.1.2 Ochrana rukouJasně se specifikuje typ rukavic, které je třeba použít při manipulaci s látkou nebo přípravkem, včetně- typu materiálu,- doby průniku materiálem rukavic s ohledem na intenzitu a délku expozice kůže.Je-li to nezbytné, uvedou se jakákoli další opatření pro ochranu rukou.8.2.1.3 Ochrana očíSpecifikuje se požadovaný typ vybavení pro ochranu očí, jako jsou: ochranné brýle, bezpečnostní ochranné brýle, ochranný štít.8.2.1.4 Ochrana kůžePokud je nezbytné chránit jinou část těla než ruce, specifikuje se typ a kvalita požadovaného ochranného prostředku, jako je: zástěra, boty a celkový ochranný oděv. Je-li to nezbytné, uvedou se další opatření pro ochranu kůže a specifická hygienická opatření.8.2.2 Omezování expozice životního prostředíUvedou se informace, které zaměstnavatel potřebuje ke splnění povinností podle právních předpisů Společenství o ochraně životního prostředí.9. FYZIKÁLNÍ A CHEMICKÉ VLASTNOSTIUvedou se všechny důležité informace o látce nebo přípravku, zejména pak informace uvedené v bodu 9.2, aby mohla být přijata vhodná ochranná opatření.9.1 Všeobecné informaceVzhledUvede se skupenství (pevná látka, kapalina, plyn) a barva látky nebo přípravku ve stavu, ve kterém se dodává.ZápachPokud je zápach rozeznatelný, stručně se popíše.9.2 Důležité informace z hlediska ochrany zdraví, bezpečnosti a životního prostředípHUvede se pH látky nebo přípravku ve stavu, ve kterém se dodává, nebo jako vodného roztoku; v druhém případě se uvede koncentrace.+++++ TIFF +++++9.3 Další informaceUvedou se další parametry důležité z hlediska bezpečnosti, jako jsou mísitelnost, vodivost, bod tání nebo rozmezí bodu tání, třída plynů (užitečné z hlediska směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 94/9/ES [4], bod samozápalu atd.Poznámka 1Výše uvedené vlastnosti se stanoví v souladu se specifikací v části A přílohy V směrnice 67/548/EHS nebo jakoukoli srovnatelnou metodou.Poznámka 2U přípravků by měly být obvykle uvedeny informace o vlastnostech samotného přípravku. Je-li však konstatováno, že určité nebezpečí nehrozí, zřetelně se rozliší případy, kdy klasifikující osoba neměla žádné informace, a případy, kdy jsou k dispozici negativní výsledky zkoušek. Považuje-li se za nezbytné uvést informace o vlastnostech jednotlivých složek, mělo by být jasně uvedeno, k čemu se údaje vztahují.10. STÁLOST A REAKTIVITAUvede se stálost látky nebo přípravku a případné nebezpečné reakce za určitých podmínek a rovněž při uvolnění do životního prostředí.10.1 Podmínky, kterých je třeba se vyvarovatUvede se přehled takových podmínek, jako je teplota, tlak, světlo, náraz atd., které mohou vyvolat nebezpečnou reakci, a pokud možno se stručně popíší.10.2 Materiály, kterých je třeba se vyvarovatUvede se přehled materiálů, jako je voda, vzduch, kyseliny, zásady, oxidační činidla nebo jiné specifické látky, které mohou vyvolat nebezpečnou reakci, a pokud možno se stručně popíší.10.3 Nebezpečné produkty rozkladuUvede se seznam nebezpečných materiálů vznikajících během rozkladu v nebezpečných množstvích.PoznámkaZejména se uvede- potřeba a přítomnost stabilizátorů,- možnost nebezpečné exotermní reakce,- případný důsledek změny fyzikálního stavu látky nebo přípravku pro bezpečnost,- případné nebezpečné produkty rozkladu, které vznikají při styku s vodou,- možnost rozkladu na nestabilní produkty.11. TOXIKOLOGICKÉ INFORMACETento oddíl pojednává o potřebě stručného, avšak úplného a srozumitelného popisu různých toxikologických účinků (účinků na zdraví), které se mohou projevit, jestliže uživatel přijde do styku s látkou nebo přípravkem.Zahrnou se účinky nebezpečné pro zdraví pocházející z expozice látce nebo přípravku, přičemž se vychází jak ze zkušeností, tak ze závěrů vědeckých experimentů. Zahrnou se informace o různých způsobech expozice (vdechování, požití, styk s kůží nebo okem) a popíší se příznaky odpovídající fyzikálním, chemickým a toxikologickým vlastnostem.Zahrnou se známé dlouhodobé i okamžité účinky a rovněž chronické účinky pocházející z krátkodobé i dlouhodobé expozice: například senzibilizace, omamné účinky, karcinogenita, mutagenita a toxicita pro reprodukci (vývojová toxicita a účinky na plodnost).Při zohlednění informací uvedených již v bodu 2, "Složení nebo informace o složkách", může být potřebné uvést odkazy na specifické účinky některých složek přípravků na zdraví.12. EKOLOGICKÉ INFORMACEPopíší se možné účinky, chování a osud látky nebo přípravku v ovzduší, ve vodě a/nebo v půdě. Uvedou se odpovídající výsledky zkoušek, jsou-li k dispozici (např. LC50, ryby, £ 1 mg/l).Popíší se nejdůležitější vlastnosti, které pravděpodobně mají vliv na životní prostředí vzhledem k charakteru látky nebo přípravku a pravděpodobným metodám použití. Informace stejného druhu se uvedou pro nebezpečné produkty vznikající při rozkladu látek nebo přípravků. Jedná se zejména o následující informace:12.1 EkotoxicitaMěly by být uvedeny důležité dostupné údaje o toxicitě pro vodní organismy, jak akutní, tak chronické toxicitě pro ryby, dafnie, řasy a jiné vodní rostliny. Jsou-li k dispozici, měly by kromě toho být uvedeny údaje o toxicitě pro půdní mikro- a makroorganismy a další organismy důležité z hlediska životního prostředí, jako jsou ptáci, včely a rostliny. Má-li látka inhibiční účinky na aktivitu mikroorganismů, měl by být zmíněn dopad na čistírny odpadních vod.12.2 MobilitaSchopnost látky nebo příslušných složek přípravku [5] proniknout do podzemních vod nebo rozptýlit se na velkou vzdálenost v případě úniku do životního prostředí.Mezi důležité údaje mohou patřit:- známá nebo očekávaná distribuce do složek životního prostředí,- povrchové napětí,- absorpce nebo desorpce.Pro jiné fyzikálně-chemické vlastnosti viz bod 9.12.3 Persistence a rozložitelnostSchopnost látky nebo příslušných složek přípravku [6] rozkládat se v příslušných médiích životního prostředí, buď biologickým rozkladem nebo procesy, jako jsou oxidace nebo hydrolýza. Je-li k dispozici, uvede se poločas rozkladu. Měla by být rovněž zmíněna schopnost látky nebo příslušných složek přípravku [7] rozkládat se v čistírnách odpadních vod.12.4 Bioakumulační potenciálSchopnost látky nebo příslušných složek přípravku [8] akumulovat se v biotě a procházet potravním řetězcem, s odkazem na hodnoty Ko/v a BCF, jsou-li k dispozici.12.5 Jiné nepříznivé účinkyJsou-li k dispozici, uvedou se informace o jiných nepříznivých účincích na životní prostředí, např. schopnost spotřebovávat ozon, schopnost účastnit se fotochemické tvorby ozonu, a/nebo schopnost přispívat ke globálnímu oteplování.PoznámkyJe třeba zajistit, aby byly informace týkající se životního prostředí uvedeny také v jiných bodech bezpečnostního listu týkajících se zejména pokynů pro řízené vypouštění, opatření při náhodném úniku, přepravy a likvidace v bodech 6, 7, 13, 14 a 15.13. POKYNY K LIKVIDACIJestliže představuje likvidace látky nebo přípravku (přebytky nebo odpad pocházející z očekávaného použití) nebezpečí, uvede se popis těchto zbytků a informace o bezpečné zacházení s nimi.Uvedou se všechny vhodné metody likvidace látky nebo přípravku a jakéhokoli znečištěného obalu (spalování, recyklace, skládkování atd.).PoznámkaUvedou se odkazy na příslušná ustanovení Společenství o odpadech. Pokud taková ustanovení neexistují, je užitečné upozornit uživatele na možnou existenci platných vnitrostátních nebo regionálních ustanovení.14. INFORMACE PRO PŘEPRAVUUvedou se všechna speciální preventivní opatření, kterých si má být uživatel vědom nebo která má dodržovat při dopravě nebo přepravě uvnitř nebo vně podniku.V případě potřeby se uvedou informace týkající se přepravní klasifikace pro každý druh dopravy: IMDG (přeprava po moři), ADR (silniční přeprava, směrnice Rady 94/55/ES [9], RID (železniční přeprava, směrnice Rady 96/49/ES [10], ICAO/IATA (letecká přeprava). Mezi tyto informace mimo jiné patří:- číslo UN,- třída nebezpečnosti,- pojmenování látek přepravy (Proper Shipping Name),- obalová skupina,- látka znečišťující moře,- další příslušné údaje.15. INFORMACE O PŘEDPISECHUvedou se informace vztahující se k ochraně zdraví, bezpečnosti a ochraně životního prostředí, které musí být podle směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES uvedeny na štítku.Pokud se na látku nebo přípravek uvedené v bezpečnostním listu vztahují specifická ustanovení týkající se ochrany osob nebo životního prostředí na úrovni Společenství (např. omezení uvádění na trh a použití podle směrnice Rady 76/769/EHS [11], měla by být pokud možno uvedena.Podle možnosti se rovněž uvedou vnitrostátní právní předpisy k provádění těchto předpisů a jakékoli další vnitrostátní předpisy použitelné pro tento případ.16. DALŠÍ INFORMACEUvedou se jakékoliv další informace, které dodavatel považuje za důležité z hlediska ochrany zdraví a bezpečnosti uživatele a z hlediska ochrany životního prostředí, například:- seznam příslušných R-vět. Uvede se plné znění všech R-vět, na něž je v bodech 2 a 3 bezpečnostního listu uveden odkaz,- pokyny pro školení,- doporučená omezení použití (tj. nezávazná doporučení dodavatele),- další informace (písemné odkazy a/nebo kontaktní místo technických informací),- zdroje nejdůležitějších údajů použitých při sestavování bezpečnostního listu,- u přepracovaného bezpečnostního listu se zřetelně vyznačí informace, které byly přidány, vypuštěny nebo přepracovány (pokud to není uvedeno jinde)."[1] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.[2] V případě, že osoba odpovědná za uvedení přípravku na trh může prokázat, že odhalením chemické identity látky, která je výlučně klasifikovaná jako- dráždivá, s výjimkou látek, jimž je přiřazena věta R 41, nebo dráždivá v kombinaci s jednou nebo více vlastnostmi uvedenými v bodu 2.3.4 článku 10 směrnice 1999/45/ES,- zdraví škodlivá nebo zdraví škodlivá v kombinaci s jednou nebo několika jinými vlastnostmi uvedenými v bodu 2.3.4 článku 10 směrnice 1999/45/ES představujícími akutní letální účinky samotné,ohrozí důvěrný charakter svého duševního vlastnictví, může v souladu s ustanoveními části B přílohy VI směrnice 1999/45/ES uvádět tuto látku buď pomocí názvu, který identifikuje nejdůležitější chemické funkční skupiny, nebo pomocí alternativního názvu.[3] Úř. věst. L 399, 30.12.1989, s. 18.[4] Úř. věst. L 100, 19.4.1994, s. 1.[5] Tuto informaci nelze poskytnout pro přípravek, neboť je specifická pro látku. Je-li dostupná a má-li význam, měla by být tedy uvedena pro každou složku přípravku, která musí být podle bodu 2 této přílohy uvedena v bezpečnostním listu.[6] Tuto informaci nelze poskytnout pro přípravek, neboť je specifická pro látku. Je-li dostupná a má-li význam, měla by být tedy uvedena pro každou složku přípravku, která musí být podle bodu 2 této přílohy uvedena v bezpečnostním listu.[7] Tuto informaci nelze poskytnout pro přípravek, neboť je specifická pro látku. Je-li dostupná a má-li význam, měla by být tedy uvedena pro každou složku přípravku, která musí být podle bodu 2 této přílohy uvedena v bezpečnostním listu.[8] Tuto informaci nelze poskytnout pro přípravek, neboť je specifická pro látku. Je-li dostupná a má-li význam, měla by být tedy uvedena pro každou složku přípravku, která musí být podle bodu 2 této přílohy uvedena v bezpečnostním listu.[9] Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 7.[10] Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 25.[11] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201.--------------------------------------------------


title: Směrnice Komise 2010/1/EU ze dne 8. ledna 2010 , kterou se mění přílohy II, III a IV směrnice Rady 2000/29/ES o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství

text:
               12.1.2010

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 7/17

         SMĚRNICE KOMISE 2010/1/EU
   ze dne 8. ledna 2010,
   kterou se mění přílohy II, III a IV směrnice Rady 2000/29/ES o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství
   EVROPSKÁ KOMISE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
   s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 14 druhý pododstavec písm. c) a d) uvedené směrnice,
   po konzultaci s dotčenými členskými státy,
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice 2000/29/ES stanoví, že by určité zóny měly být uznány za chráněné zóny.

               (2)

               Nařízením Komise (ES) č. 690/2008 ze dne 4. července 2008, kterým se uznávají chráněné zóny ve Společenství, v nichž je zdravotní stav rostlin vystaven zvláštnímu ohrožení (2), byly některé části regionu Benátsko v Itálii uznány do 31. března 2010 za chráněné zóny ohledně škodlivého organismu Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.

               (3)

               Na základě pozorování výskytu uvedeného škodlivého organismu v některých částech regionu Benátsko, které provedla Komise během inspekce v Itálii od 31. srpna do 11. září 2009, informovala Itálie dne 23. října 2009 Komisi o výsledcích nejnovějšího šetření provedeného v regionu Benátsko ohledně výskytu uvedeného škodlivého organismu v září a říjnu 2009. Výsledky tohoto nejnovějšího šetření ukazují, že v provincii Benátky existuje 14 míst, ve kterých se uvedený škodlivý organismus vyskytoval v období posledních nejméně tří po sobě následujících let navzdory eradikačním opatřením provedeným italskými orgány. Z toho vyplývá, že uvedená opatření se prokázala jako neúčinná.

               (4)

               Výsledky nejnovějšího šetření byly dne 19. a 20. října 2009 projednány na zasedání Stálého rostlinolékařského výboru. Dospělo se k závěru, že škodlivý organismus Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. je v provincii Benátky nutno považovat za usídlený. Uvedená provincie by proto neměla být dále zařazena v seznamech v přílohách II, III a IV směrnice 2000/29/ES jako chráněná zóna ohledně uvedeného škodlivého organismu.

               (5)

               Ze švýcarských právních předpisů týkajících se ochrany rostlin vyplývá, že kantony Fribourg a Vaud k 15. listopadu 2009 již nejsou dále ve Švýcarsku uznávány za chráněnou zónu ohledně Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. Výjimka, která umožňuje dovoz určitých komodit z těchto oblastí do určitých chráněných zón podle zvláštních požadavků, by proto měla být zrušena a část B přílohy IV směrnice 2000/29/ES by měla být odpovídajícím způsobem změněna.

               (6)

               Přílohy II, III a IV směrnice 2000/29/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.

               (7)

               Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,

         PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Přílohy II, III a IV směrnice 2000/29/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
   Článek 2
   Provedení
   Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 28. února 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
   Budou tyto předpisy používat od 1. března 2010.
   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   Článek 3
   Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
   Článek 4
   Tato směrnice je určena členským státům.

      V Bruselu dne 8. ledna 2010.

            Za Komisi

         José Manuel BARROSO

            předseda

      (1)  Úř. věst. L 169, 10.7.2000, s. 1.

      (2)  Úř. věst. L 193, 22.7.2008, s. 1.

      PŘÍLOHA
      Přílohy II, III a IV směrnice 2000/29/ES se mění takto:

                  1)

                  V příloze II části B písm. b) bodě 2 se text ve třetím sloupci s názvem Chráněné zóny nahrazuje tímto:
                  „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apulie, Basilicata, Kalábrie, Kampánie, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friulsko-Julské Benátsko, Lazio, Ligurie, Lombardie (kromě provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardinie, Sicílie, Toskánsko, Umbrie, Údolí Aosty, Benátsko (kromě provincií Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblasti nacházející se jižně od dálnice A4 v provincii Verona)), LV, LT, P, SI (kromě regionů Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK (kromě obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)), FI, UK (Severní Irsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“

                  2)

                  V příloze III se část B mění takto:

                              a)

                              v bodě 1 se text ve druhém sloupci s názvem Chráněné zóny nahrazuje tímto:
                              „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apulie, Basilicata, Kalábrie, Kampánie, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friulsko-Julské Benátsko, Lazio, Ligurie, Lombardie (kromě provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardinie, Sicílie, Toskánsko, Umbrie, Údolí Aosty, Benátsko (kromě provincií Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblasti nacházející se jižně od dálnice A4 v provincii Verona)), LV, LT, P, SI (kromě regionů Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK (kromě obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)), FI, UK (Severní Irsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“;

                              b)

                              v bodě 2 se text ve druhém sloupci s názvem Chráněné zóny nahrazuje tímto:
                              „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apulie, Basilicata, Kalábrie, Kampánie, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friulsko-Julské Benátsko, Lazio, Ligurie, Lombardie (kromě provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardinie, Sicílie, Toskánsko, Umbrie, Údolí Aosty, Benátsko (kromě provincií Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblasti nacházející se jižně od dálnice A4 v provincii Verona)), LV, LT, P, SI (kromě regionů Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK (kromě obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)), FI, UK (Severní Irsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“

                  3)

                  V příloze IV se část B mění takto:

                              a)

                              bod 21 se mění takto:

                                          i)

                                          ve druhém sloupci s názvem Zvláštní požadavky se písmeno c) nahrazuje tímto:

                                                      „c)

                                                      pocházejí z kantonu Valais ve Švýcarsku, nebo“,

                                          ii)

                                          text ve třetím sloupci s názvem Chráněné zóny se nahrazuje tímto:
                                          „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apulie, Basilicata, Kalábrie, Kampánie, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friulsko-Julské Benátsko, Lazio, Ligurie, Lombardie (kromě provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardinie, Sicílie, Toskánsko, Umbrie, Údolí Aosty, Benátsko (kromě provincií Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblasti nacházející se jižně od dálnice A4 v provincii Verona)), LV, LT, P, SI (kromě regionů Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK (kromě obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)), FI, UK (Severní Irsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“;

                              b)

                              bod 21.3 se mění takto:

                                          i)

                                          ve druhém sloupci s názvem Zvláštní požadavky se písmeno b) nahrazuje tímto:

                                                      „b)

                                                      pocházejí z kantonu Valais ve Švýcarsku, nebo“,

                                          ii)

                                          text ve třetím sloupci s názvem Chráněné zóny se nahrazuje tímto:
                                          „E, EE, F (Korsika), IRL, I (Abruzzo, Apulie, Basilicata, Kalábrie, Kampánie, Emilia-Romagna (provincie Parma a Piacenza), Friulsko-Julské Benátsko, Lazio, Ligurie, Lombardie (kromě provincie Mantua), Marche, Molise, Piemont, Sardinie, Sicílie, Toskánsko, Umbrie, Údolí Aosty, Benátsko (kromě provincií Rovigo a Benátky, obcí Castelbaldo, Barbona, Boara Pisani, Masi, Piacenza d’Adige, S. Urbano, Vescovana v provincii Padova a oblasti nacházející se jižně od dálnice A4 v provincii Verona)), LV, LT, P, SI (kromě regionů Gorenjska, Koroška, Maribor a Notranjska), SK (kromě obcí Blahová, Horné Mýto a Okoč (okres Dunajská Streda), Hronovce a Hronské Kľačany (okres Levice), Málinec (okres Poltár), Hrhov (okres Rožňava), Veľké Ripňany (okres Topoľčany), Kazimír, Luhyňa, Malý Horeš, Svätuše a Zatín (okres Trebišov)), FI, UK (Severní Irsko, ostrov Man a Normanské ostrovy).“


title: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/56/EU ze dne 20. listopadu 2013 , kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech, pokud jde o uvádění na trh přenosných baterií a akumulátorů obsahujících kadmium, které jsou určené do bezšňůrových elektrických nástrojů, a knoflíkových článků s nízkým obsahem rtuti, a kterou se zrušuje rozhodnutí Komise 2009/603/ES  Text s významem pro EHP

text:
               10.12.2013

               CS

               Úřední věstník Evropské unie

               L 329/5

         SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2013/56/EU
   ze dne 20. listopadu 2013,
   kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech, pokud jde o uvádění na trh přenosných baterií a akumulátorů obsahujících kadmium, které jsou určené do bezšňůrových elektrických nástrojů, a knoflíkových článků s nízkým obsahem rtuti, a kterou se zrušuje rozhodnutí Komise 2009/603/ES
   (Text s významem pro EHP)
   EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
   s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
   s ohledem na návrh Evropské komise,
   po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
   s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
   po konzultaci s Výborem regionů,
   v souladu s řádným legislativním postupem (2),
   vzhledem k těmto důvodům:

               (1)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES (3) zakazuje uvádět na trh přenosné baterie a akumulátory, které obsahují více než 0,002 % hmotnostních kadmia, včetně baterií a akumulátorů zabudovaných do zařízení. Přenosné baterie a akumulátory určené pro použití v bezšňůrových elektrických nástrojích jsou však z tohoto zákazu vyjmuty.

               (2)

               Komise tuto výjimku přezkoumala v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 2006/66/ES za účelem zákazu kadmia v bateriích a akumulátorech.

               (3)

               Přezkum vedl k závěru, že v zájmu postupného snižování množství kadmia uvolňovaného do životního prostředí by měl být zákaz používání kadmia rozšířen i na přenosné baterie a akumulátory určené k použití do bezšňůrových elektrických nástrojů, neboť vhodné náhrady bez obsahu kadmia pro taková zařízení jsou na trhu dostupné, totiž technologie nikl-metal-hydridových a lithium-iontových baterií.

               (4)

               Stávající výjimka pro přenosné baterie a akumulátory určené k použití do bezšňůrových elektrických nástrojů by měla nadále platit do 31. prosince 2016, tak aby odvětví recyklace a spotřebitelé v celém hodnotovém řetězci měli možnost dále přizpůsobit příslušné náhradní technologie jednotným způsobem ve všech regionech Unie.

               (5)

               Směrnice 2006/66/ES zakazuje uvádět na trh všechny baterie a akumulátory, které obsahují více než 0,0005 % hmotnostních rtuti, bez ohledu na to, zda jsou či nejsou zabudovány do zařízení. Z tohoto zákazu jsou však vyjmuty knoflíkové články s obsahem rtuti nepřesahujícím 2 % hmotnostní. Na trhu Unie s knoflíkovými články již dochází k posunu směrem ke knoflíkovým článkům bez obsahu rtuti. Je proto vhodné zakázat uvádění na trh knoflíkových článků s obsahem rtuti přesahujícím 0,0005 % hmotnostních.

               (6)

               V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba pravomoci svěřené Komisi podle směrnice 2006/66/ES uvést do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie.

               (7)

               Za účelem doplnění nebo změny směrnice 2006/66/ES by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o kritéria pro hodnocení rovnocenných podmínek ohledně zpracování a recyklace mimo Unii, označování kapacity přenosných a automobilových baterií a akumulátorů a výjimek z požadavků na označování. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.

               (8)

               Kdykoliv je to vhodné, měly by být požadavky registrace výrobců a formát pro jejich registraci v souladu s pravidly a formátem pro registraci stanovenými podle čl. 16. odst. 3 a části A přílohy X směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU (4).

               (9)

               Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení směrnice 2006/66/ES by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přechodná ustanovení týkající se minimálních úrovní sběru, společné metodiky pro výpočet ročních prodejů přenosných baterií a akumulátorů konečným uživatelům, podrobná pravidla pro výpočet recyklační účinnosti a dotazník nebo osnovu pro zprávy členských států o provádění. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5).

               (10)

               Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES (6) byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (7) s účinkem ode dne 12. prosince 2010.

               (11)

               Směrnice 2006/66/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

         PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
   Článek 1
   Směrnice 2006/66/ES se mění takto:

               1)

               Článek 4 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                           „2.   Zákaz stanovený v odst. 1 písm. a) se do 1. října 2015 nevztahuje na knoflíkové články s obsahem rtuti nepřesahujícím 2 % hmotnostní.“;

                           b)

                           v odstavci 3 se písmeno c) se nahrazuje tímto:

                                       „c)

                                       bezšňůrových elektrických nástrojích; toto osvobození platí do 31. prosince 2016.“;

                           c)

                           odstavec 4 se nahrazuje tímto:
                           „4.   Pokud jde o knoflíkové články pro pomůcky pro nedoslýchavé, Komise průběžně přezkoumává výjimku podle odstavce 2 a podává Evropskému parlamentu a Radě zprávu o dostupnosti knoflíkových článků pro pomůcky pro nedoslýchavé, které jsou v souladu s odst. 1 písm. a), a to nejpozději 1. října 2014. V případě odůvodněném nedostupností knoflíkových článků pro pomůcky pro nedoslýchavé, které jsou v souladu s odst. 1 písm. a), připojí Komise ke zprávě vhodný návrh s cílem vyjmout knoflíkové články pro pomůcky pro nedoslýchavé ze zákazu uvedeného v odstavci 2.“

               2)

               V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Baterie a akumulátory, které nesplňují požadavky této směrnice, avšak které byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy přede dnem použitelnosti příslušných zákazů podle článku 4, mohou být prodávány až do vyčerpání zásob.“

               3)

               V článku 10 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
               „4.   Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout přechodná ustanovení pro řešení potíží vzniklých ve kterémkoli členském státě při plnění požadavků odstavce 2 v důsledku zvláštních vnitrostátních okolností. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 24 odst. 2.
               Za účelem jednotného uplatňování tohoto článku zavede Komise do 26. září 2007 prostřednictvím prováděcích aktů společnou metodiku výpočtu ročních prodejů přenosných baterií a akumulátorů konečným uživatelům. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 24 odst. 2.“

               4)

               Článek 11 se nahrazuje tímto:
               „Článek 11
               Vyjímání odpadních baterií a akumulátorů
               Členské státy zajistí, aby výrobci navrhovali zařízení, z nichž je možné odpadní baterie a akumulátory snadno vyjmout. Nemohou-li odpadní baterie a akumulátory snadno vyjmout koneční uživatelé, zajistí členské státy, aby výrobci navrhovali zařízení tak, aby je mohli snadno vyjmout kvalifikovaní profesionálové nezávislí na výrobci. K zařízením, v nichž jsou zabudovány baterie a akumulátory, se připojí návod, jak mohou tyto baterie a akumulátory bezpečně vyjmout buď koneční uživatelé, nebo nezávislí kvalifikovaní profesionálové. V případě potřeby návod informuje konečného uživatele o typu baterie nebo akumulátoru zabudovaného do zařízení.
               První pododstavec se nepoužije, pokud je z důvodu bezpečnosti, výkonu, léčebných důvodů nebo z důvodu uchování údajů nezbytné zabezpečit nepřetržitou dodávku elektrického proudu, vyžadující stálé spojení mezi zařízením a baterií nebo akumulátorem.“

               5)

               V článku 12 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
               „6.   Komise přijme do 26. března 2010 prostřednictvím prováděcích aktů podrobná pravidla pro výpočet recyklační účinnosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 24 odst. 2.“

               6)

               V článku 12 se zrušuje odstavec 7.

               7)

               V článku 15 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
               „3.   Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 23a, kterým se stanoví podrobná pravidla doplňující pravidla podle odstavce 2 tohoto článku, zejména kritéria hodnocení rovnocenných podmínek, na něž se v uvedeném odstavci odkazuje.“

               8)

               Článek 17 se nahrazuje tímto:
               „Článek 17
               Registrace
               Členské státy zajistí registraci všech výrobců. Registrace podléhá ve všech členských státech stejným procesním požadavkům v souladu s přílohou IV.“

               9)

               V článku 18 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Členské státy zveřejní návrhy osvobozujících opatření uvedených v odstavci 1 a jejich zdůvodnění a oznámí je Komisi a ostatním členským státům.“

               10)

               Článek 21 se mění takto:

                           a)

                           odstavec 2 se nahrazuje tímto:
                           „2.   Členské státy zajistí, aby do 26. září 2009 byly všechny přenosné a automobilové baterie a akumulátory viditelně, čitelně a nesmazatelně opatřeny údaji o své kapacitě. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 23a, kterými se stanoví podrobná pravidla doplňující tento požadavek, včetně harmonizovaných metod pro určení kapacity a vhodného použití do 26. března 2009.“;

                           b)

                           odstavec 7 se nahrazuje tímto:
                           „7.   Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 23a, kterými se uděluje výjimka z požadavků na označování uvedených v tomto článku. V rámci přípravy svých aktů v přenesené pravomoci konzultuje Komise zúčastněné subjekty, zejména výrobce, sběrače, recyklátory, zpracovatele, organizace zabývající se ochranou životního prostředí, spotřebitelské organizace a sdružení zaměstnanců.“

               11)

               V článku 22 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
               „2.   Zpráva se vypracuje na základě dotazníku nebo osnovy. Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů dotazník nebo osnovu pro tyto zprávy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 24 odst. 2. Dotazník nebo osnova se členským státům zašle šest měsíců před začátkem prvního období, jehož se zpráva týká.“

               12)

               Vkládá se nový článek, který zní:
               „Článek 23a
               Výkon přenesené pravomoci
               1.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
               2.   Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 15 odst. 3 a v čl. 21 odst. 2 a 7 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 30. prosince 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
               3.   Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 15 odst. 3 a v čl. 21 odst. 2 a 7 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
               4.   Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
               5.   Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 15 odst. 3 a v čl. 21 odst. 2 a 7 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“

               13)

               Článek 24 se nahrazuje tímto:
               „Článek 24
               Postup projednávání ve výboru
               1.   Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 39 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (8). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9).
               2.   Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
               Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.

                  (8)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3)."

                  (9)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).“"

               14)

               Doplňuje se nová příloha, která zní:

                  „PŘÍLOHA IV
                  Procesní požadavky na registraci
                  1.   Požadavky na registraci
                  Registraci výrobců baterií a akumulátorů provádějí písemně nebo elektronicky vnitrostátní orgány nebo organizace odpovědných vnitrostátních výrobců schválené v každém členském státě (dále jen „registrační orgány“).
                  Registrační řízení může být součástí jiného registračního řízení výrobců.
                  Výrobci baterií a akumulátorů se registrují pouze jednou v členském státě, v němž poprvé v rámci své obchodní činnosti uvádějí baterie a akumulátory na trh tohoto členského státu, a při registraci obdrží registrační číslo.
                  2.   Informace poskytované výrobci
                  Výrobci baterií a akumulátorů poskytují registračním orgánům tyto informace:

                              i)

                              jméno výrobce a případné obchodní značky, pod nimiž v daném členském státě působí,

                              ii)

                              adresa/adresy výrobce: poštovní směrovací číslo a místo, název ulice a číslo domu, země, internetová adresa (URL), telefonní číslo, a jsou-li k dispozici, kontaktní osoba, faxové číslo a adresa elektronické pošty výrobce,

                              iii)

                              údaje o typu baterií a akumulátorů, které výrobce uvádí na trh: přenosné baterie a akumulátory, průmyslové baterie a akumulátory nebo automobilové baterie a akumulátory,

                              iv)

                              informace o tom, jak výrobce plní své povinnosti: prostřednictvím individuálního nebo kolektivního systému,

                              v)

                              datum žádosti o registraci,

                              vi)

                              vnitrostátní identifikační kód výrobce, včetně evropského daňového čísla nebo vnitrostátního daňového čísla (volitelný údaj),

                              vii)

                              prohlášení o pravdivosti poskytnutých informací.

                        Pro účely registrace podle bodu 1 druhého odstavce nejsou výrobci baterií a akumulátorů povinni poskytovat žádné další informace než údaje uvedené v bodě 2 podbodech i) až vii).
                  3.   Registrační poplatky
                  Registrační orgány mohou uplatňovat pouze takové registrační poplatky, které vycházejí z nákladů a jsou přiměřené.
                  Registrační orgány uplatňující registrační poplatky sdělí příslušným vnitrostátním orgánům metodiku výpočtu nákladů souvisejících s poplatky.
                  4.   Změna registračních údajů
                  Členské státy zajistí, aby výrobci o každé změně údajů poskytnutých podle bodu 2 podbodů i) až vii) do jednoho měsíce informovali příslušný registrační orgán.
                  5.   Zrušení registrace
                  Pokud výrobci přestanou být výrobci v některém členském státě, zruší svou registraci tím, že o této skutečnosti informují příslušný registrační orgán.“

         Článek 2
   Zrušení rozhodnutí Komise 2009/603/ES
   Rozhodnutí Komise 2009/603/ES (10) se zrušuje s účinkem ode dne 1. července 2015.
   Článek 3
   Provedení
   1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 1 této směrnice do 1. července 2015. Jejich znění sdělí neprodleně Komisi.
   2.   Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
   3.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
   Článek 4
   Vstup v platnost
   Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

   Článek 5
   Určení
   Tato směrnice je určena členským státům.

      Ve Štrasburku dne 20. listopadu 2013.

            Za Evropský parlament

            předseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            předseda

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  Úř. věst. C 229, 31.7.2012, s. 140.

      (2)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 10. října 2013 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 15. listopadu 2013.

      (3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES ze dne 6. září 2006 o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech a o zrušení směrnice 91/157/EHS (Úř. věst. L 266, 26.9.2006, s. 1).

      (4)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) (Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 38).

      (5)  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).

      (6)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech (Úř. věst. L 114, 27.4.2006, s. 9).

      (7)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).

      (10)  Rozhodnutí Komise 2009/603/ES ze dne 5. srpna 2009, kterým se stanoví požadavky na registraci výrobců baterií a akumulátorů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES (Úř. věst. L 206, 8.8.2009, s. 13).